~ 


Ser ok: 


CoG, emis gil « 
so PR OG 
Nh Sees 


ee 
5 a 


8 


‘Gasopis vénovany uméni ktestanskému. 


Majitel, vydavatel a redaktor : 


. 


EFHRDINAND J. LEHNER. 


A 


& 4 r ’ > 


LROGNIK—C 


a ne a 


V PRAZE (875. 


KNREHTISKARNA MixkuLase A JiNaPPa 


V KARLINE, 


ae. 


—T, Pojednani. 


Prateliim kiestanského uméni. (Proslov.) Str. 1. 
_ 'Tyi doby uméni kiestanského. 9. 
- Akademie k¥estanské v Praze. 13. 45. 
 Navrh statutu Akademie kYestanské 28. — 
Provolani feditelstva Akademie k¥estanské. 64. 
Chramy véku starokrestanského. 

a. Cirkev po domech. 14. | 

b. Cirkev v katakombdch. 16. 

_e. Cirkev v basilikdéch 20. 35. 37. 48. 69, 78. 
Kostelni korouhve k pritivodiim. 34. 
Jindy a nyni. 43. 


“Michel Angelo, Zivotopisny ndstin. 61. 71. 
Il. Zpravy. 


Pryni valné hromada Akademie kYestanské 
i Vv Praze.. 54. 

 Stalad vystava Svato-Vaclavskd. 3. 7. 12. 28. 
~ AA. 65. 83. 
- §chiize feditelstva Akademie kfestanské. 65. 
ree 3, Ol. 
Josefa Fiihricha 75leté narozeniny 5. 11. 
Fiihrichova vystava v Praze. 31. 


aa Obsah |. roéniku ,Methoda‘. 


OD ND OR bo 


Nekrology: + P. Ulrich Greiner. 35. 
| ¥ Sochat¥ Janda. 80. - 
Domaci zpravy umélecké, 25. 
Drobné zpravy. 4. 8, 12. ited 
Seznam ¢lenti Akademie krestanské 57. 66. 
74. 83. | oF 


Itl. Dopisy. 


Ze Styrského Hradce. 12. 
Z Police nad Metuji. 20. 
Z Budéjovic. 65. 


Iv. Vyobrazeni. 


Arkosolium z katakomby sv. Anezky 17. 

Ptdorys z katakomby sv. AneZky 19. Re 
Piidorys basiliky sv. Pavla v Rimé. 23. 

Vnittek basiliky sv. Pavla v Rim’. 24. 
Piidorys basiliky sv. Klementa v Rimé 38, — 
Vnittek basiliky sv. Klementa v Rimé 40 — 
Kir pro zpévdky v téZe basilice 53. F 
Peristera. 52. 

Michel Angelo. Podobizna. 61. 


i 


METHOD, 


Casopis vénovany uméni krestanskému. 


yy Majitel, vydavatel a redaktor: 
f ERDINAND PEHNER, 


ee OO —_ SO —— 
ww eee eee —— FN FARA RRR PI LI IFIP II I 


Cislo |. V Praze, dne 5. tinora 1875. Roénik 1. 


 PFateliim kfestanského uméni. 


Pravda, ctnost, krasa, — tot trojice, kterou za ideal Zivota lidského pro- 
hlasil velky Plato. Myslitelé ptedktestansti na troskach zjeveni Boziho rozzatou jiskru 
rozumu pfirozencho pted uhasnutim chranili. Jakou blazenosti byl by se rozjdsal vzne- 
Seny duch nejvétsiho véStce narodtiiv pohanskych, kdyby se byl dotkal doby, kde ideal 
stal se skutetnosti! S Kristem s nebe na svét ptiila pravda, ctnost a krasa. Kie- 
stanstvi jest vtélenym idealem Platonovym. V kfestanstvijest pravda, znazornéna 
v uceni a representanty jsou sv. apostolé, otcové cirkevni a kazatelé slova zjeveného ; 
v krestanstvi jest ctnost, znazornénd v Zivoté klasternim ave spravé duchovni, a repre- 
sentanty jsou zakladatelové tadi_ a duchovni spraveové; v kfestanstvi jest krdsa, znd- 
zorngna v tisicerych pomnikach ktestanského uméni a representanty jsou slovitni bas- 
nici, hudebnici, stavitelé, malifi a sochaii. 

Katolicky knéz, jakozto sluzebnik Kristiiv a Cirkve, zejmena duchovni spravece, 
zastupuje troji tento smér v osobé jedné. Jest utitelem pravdy, kterou hlasd v chramu 
i ve Skole; jest ucitelem ctnosti, kterou uvadi v Zivot v nejrozmanitéjsich ptipadech 
huje vzneSenou a soukromé i verejné; jest uditelem krasy, kterou ve chramu zndzor- 
duchovni spravy, priméienou upravou zpévu, malby, plastiky a stavby. 

Trojim ufradem vyhovuje se troji pottebé lidské ptirozenosti: ktestanskou 
pravdou napaji se rozum, krestanskou cnosti Slechti se vile, ktestanskym uménim 
blazi se srdce. Harmonické vzdélani vyzaduje, aby veskeré mohttnosti duSevni sou- 
mérné se péstovaly. Jest-li ze ku plnéni prvniho a druhého tkolu, k ukojeni prvni a 
druhé potreby ducha dosti se déje, ve védé i v Zivoté, — tteti odbor, uméni kéestanské 
popelkou jest mezi védami, nedochtidéetem jest ve skute¢ném zivoté. A ptedce 
jest uméni ve védé tim, tim na byliné jest prekrasny kvét. A piedce jest uméni v Zi- 
voté tim, ¢im v roénim obéast jest pivabny jara ples. Vira osvécuje, ctnost sili, umént 
vsak blazi. Uméni dodava zivotu veSkerému ptivaby a krasy. 

Odbor prvni a druhy maji tasopisectva hojnost, odbor titeti ladem lezi k veliké 
dozajista Skodé. A v Cirkvi vzdy tak nebyvalo. Ve slavném stftedovéku Cirkev byla vy- 
hradni péstitelkou vesSkerého uméni, jak dosvédtuji velebna dila basnicka, hu- 
debni, malitské, sochatska a stavitelskt. Stiedovéké kliStery byvaly utulkem vSeho 
uméni. Mnichové v dobach boutlivych nevzdélavali jen role, nybrz také na roli idealnim 
pritinlivé pracovali. Knihy staré opisovali, ve védach badali, zpévy skladali a provozo- 
vali, obrazy malovali, sochy tezali a chramy stavéli. Cily Zivot tehdejSich klaSteri Zivé 
si dovedu predstaviti, jelikoz pted nemnohymi mésici Zil jsem nékolik dnt ve skamenélém, 
ale Zivém sttedovéku. V divoce romantickém, avSak rozkoSném tdolitku podunajském 
za Sigmaringen na pomezi Svycar jest kla4Ster Beuron, kde mnichové ptisného 
radu sv. Benedikta ve véddich badaji, knihy uéené spisuji, liturgicky zpév krasné pro- 
vozuji, obrazy smérem zcela novym maluji, pri tom véak ani na askesi velmi ptisnou 
nezapominaji. Tak byvalo povSechné ve zlatém sttedovéku, ktery od temnych duchit 
temnym se zove. Skoda, preSkoda! ze tak neztstalo. 

Reformaci zatalboj svéta.s Cirkvi, boj, ktery jesté se neskon¢il. Duchovenstvo 
odlozilo z rukou antifonarium sv. Rehofe, odlozilo paletu malifskou, zednickou krokvici 
a dlato tezbatské a uchopilo se mete slova, hajic viru zdédénou naproti riznym nepta- 
telfim, nejprvé jednotlivych ¢lanki viry, napotom veskerého uteni zjeveného. V_ boji 
tuhém jednak nezbyvalo ¢asu. na péstovant krasného uméni, jednak na né zapominino 


pro nep¥izeh dob — i pteslo do rukou jinych. Smutne nasledky : ae ise ee 
Ne&tastné vyvolana doba renaissance t. J. nove oziveného slohu pohanskeho 
veskerych oborech di a a a nutné foie: nile potlaéent tisiciletych, oprav- 
énych forem cirkevnich — strasné se vymsti _ Cirkvi. 
a Pravy cit i vkus cirkevni uduSovan Jest prevadenim apie pes 
ohyzdnych tvarti eizich na pudu cirkevni. Predktestanska klassicita wen e rey dee a 
i do chramt, cit pro krasy cirkevni poznenahla se ubijel. here ne pi ara 
prerusena jest a znovu vzkrisenému slohu pohanskemu zjednan piistup ee A aie 
téjxich. Velebné zpévy sv. Rehote nebesky proménéne a oza eae ne 
Palestrinové pievrhly se poznenahla ve sloh operni; vznesena be i ¢ oe 
romanska, v kamenech to provedeny choral gregoriansky, a goticka, ei 
to bohata polyfonie slohu Palestrinova, opusténa jest a nahrazena Tenaissancl, pre vsa 
brzy zvrhla se v sloh parukovy; svatost vyrazu zaricl % obligeji na ates ma- 
lovanych po zpisobu andélského Fra Giovani Angelico da Fiesole, oprav- 
divého Leonardo da Vinci, idedlniho v krase Rafaele Sanzio ustoupila realis- 
tické chladnosti a bezvyznamnosti akademikt, v jichzto fadach stejné opravnénosti po- 
zivali maliti madon, jako de Potter-oveé z vyobrazovanim koncertu koéek a jinych 
gvitat a Teniers-ové % ohavnymi scenami ozraleckymi v krémach a pii vyrotnich 
trhach. Lehkomyslné svétactvi zapoéalo provozovati bezohlednou a frivolni vladu ve 
vielikych odborech uméleckych. Hmota nyni zFejmou zapoéala valku s duchem etr- 
kevnim, a boj ten je’té neni skonéen. Vyznavaci theorie opiti a zvelebovatelé nejnove)- 
Sich vymysli vrazedInych, kteti v nadutosti 19. stoleti nejosvicenéjSim nazyvajl, ZMajl 
ovsem také uméni, ale uméni primyslu Zelezarského a dilen strojnickych s lehkym 
chodem, uméni Kaulbachti a Lessingi, zasvétivsim vlohy neobycejne piisernym moc- 
nostem, rouhajice se Vykupiteli pfirody i uméni i Cirkve jeho; znaji a miluji yméni, 
avSak uméni tanetnic a upravovani koulis svaté uméni krestanské vSak neznaji. Co 
dim! Neznaji? Mnohem vice, opovrhuji uménim kfestanskym, a uméleum Overbeckt m 
a Fiihrichtm, jichzto jména v déjinach uméni zlatou literou zapsana budou, pohrdavé 
Nazareniiv prezdivati se opovazuji. Tak daleko odvazila se novovéka drzost, ktera 
ma jen pfirodu, Pana prirody viak jen tak nékdy znouze néjakym tim obrazkem 
obdati. Moderni tak zvanéd esthetika s velikym utsilim pravé za dni nasich se na- 
maha, aby pole uméni cirkevniho dfikladné otistila a zbavilaraézu nadptiroz eného, 
aby z koleji cirkevnich v déjinach i praxi vySinula a ven vytlaéila vSelika odvétvi umé- 
lecka, ktera po tisicileti s déjinami cirkevnimi souvisela a v Zivoté praktickém moené 
se obrazela. Neodolatelné Sitil se smér materialisticky dale a dale i tisknul do 
naruéi svého a k ledovym prsoum vinul svedena ditka uméni cirkevniho tak nasilné, 
ze by je laskou byl az zardousil. 

V_ tisni nejnebezpetnéjsi probudila se vSak v prsou slavnych druhdy deer uméni 
posvatného stara, opravnénd pycha. ,Vzhtiru, sestry, k bojina Zivota na smrt!* zvolaly, 
a hlas zoufalého vyktiku znél a rozléhal se konéinami katolického svéta a utkvél 
v utrobach pravych katoliki, ktefi s bolesti malomocnou pohlizeli na smrtelny zapas. 
Déjiny dosvédéuji, Ze pravda vidy jest zvitézila. Od té chvile nastala uméni cirkevnimu 
nova éra. Deery nebes na prsou cirkve odchované pocitovaly novy a predce vlastné pra- 
stary Zivot tisicilety v oZivenych udech. Po veSkerych kontinach katolické Evropy sou- 
éasné zapotala Zidouci emancipace vSech odvétvi uméleckych. Staré chramy, ohromné 
to pomniky byvalé viry a slavy, kamené mezniky na Siroké silnici déjin svétovych roze- 
stavené, nyni vy presném slohu se opravuji a dostavuji, a nové velebné svatyné se stavi. 
Na cestach svych nenaleznul jsem ani jediny z pamatnych chramt, aby nebyl byval 
obehnin leSenim a opravovan a dostavovan. Viden, Rezno, Frankfurt, Mohué, 
Kolin, Cachy, Brussel; Antwerpeny a j. jsou tvrzeni mého zrejmym svédectyim. 
Ve viasti nasi pak pripominim na velechram Svato-Vitsky ana pamatny chram 
karlinsky. 

Az béda pokazena a nezbedna renaissanéni hudba kostelni nahrazuje se diustojnym, 
opravnénym zpévem skutetné cirkevnim, ktery se zakladd na liturgickych pfedpisech a 
na tradici 1500 lei. A nyni bohudik! doSlo také na ostatni odvétvi umélecké. Prvni 
krok utinil se zatizenim stale v¥stavy cirkevni ptizdlozné Svato- Vaclavské, ktera 
bohda bude zarodkem musea kéestanského, jakoz i jednoty pro kfestanské uméni. 

Doba vSeobecného hnuti a bujarejsiho Zivota eirkevniho nutnéd vyzaduje, aby 
také uméni cirkevni mélo svfij organ, v ném% by se hajily zdsady a rozSifovaly vé- 


Pn 1 Org al ad ae 
es 
lee 


> 


domosti 2 oboru uméni cirkevniho. Kromé nutnosti tasové pobadajici k podniku podob- 
nemu, “add toho i literatura nage, ve které odbor tento tiplné ladem lezi. Napotom 
ale i jakasi vnittni touha pobadd nyni katolika, zejmena knéze, aby si utvoril 
Vv ptitomnych pomérech nevalné Stastnych a p¥ijemnych jakysi utulek, kde by po praci 
namahavé se trochu potésil, pobavil a na duchu pookkal. Viny Zivota politického zapla- 
vuji vyS8i snahu uméleckou a védeckou. Je-li tkolem muzi, ktef{i od ndérodu k tomu po- 
volani jsou, aby bdéli nad osudy Zivota ndrodniho a &tastné dopravili lod vlasti do pri- 
stavu pokojného a bezpeténého, my, kterym snaze jest mozno dliti v tichém ttulku sou- 
kromosti v zatiSi klidného badaini, vénujme po p¥ikladu slavnych ptedchidet 7 tady 
knézstva katolického Zivot svij védé a uméni ve sluzbé cirkve. Které viak odvétvi 
vice blazi, tim duch unaveny snaze pookfiva, ne-li péstovanim krdsného uméni? Jest-li 
ze 7a dot ptitomnych katolik viibec a knéz zvlasté malo radosti ve svété nalezd, kdy% 
jest podstoupiti boje nejrozmanitéjsi, kdyz jest trpéti ndtisky nejeitlivéjai, — alespon 
pod veéer sedé uprostted némych étyrech stén, ve svatém poklidu nitim nepferusovaném 
nez toliko pravidelnym pohybem kyvadla hodinového, pobavi se a pookieje, pokud i tu 
éasu zbyva, kdyz duse ponoti a zaméstnava se predméty krestanského uméni, stavic po- 
vétrné zamky a skuteéné plany, co a kterak mozno z oborii uméleckych v osadé 
zpusobiti kn mravnimu uSlechténi a k duSevni radosti véricich ? 

Jest-li Ze ,Cecilie* obrav8isiza predmét jedno odvétvi uméni cirkevniho pred 
rokem nesméle zaklepala na ptibytky cizé, vpuSteé:a byla a mile pfrijata v kruzich dosti 
valnych, aé-nikoliv pravé dostate¢énych, Zada nyni ,Method* o laskavé pfisttedi. Po 
prikladu sv. Methoda, apoStola narodtiv slovanskych, chce buditiv srdcich lasku k po- 
svatnému umént; chee povzbuzovati, abychom se tésili z uméni, jakozto z nejkras- 
néjSiho daru nebeského, kolem néhoz mnozi az dosud jdouce chladné je pomijeji a 
vidouce zneuzivani i zlotady, lhostejnymi ztstavaji; chee povzbuzovati, abychom ani 
v oborech uméleckych neztstavali za ostatnimi vzdélanymi narody krestanskymi, u kterych 
uméni krestanské pilného dochazi péstovani. Ono totiz uméni, které v podstaté z pod- 
staty cirkve vzeslo, jehozto déjiny uzce souvisis déjinami cirkevnimi, vjehozto formach 
a vytvarech obrazeji se jako v zreadle nauky i mySlénky cirkevni. Toft umysl, tot i po- 
vSechny program, Methoda.“ 

Jelikoz vsak kazda zalezitost i nejidealnéjSi miva materielni stranku, pfri- 
gnavam se uprimné abez ostychani, s jakymi nadéjemi pouStim se do dila, které v jistém 
smyslu za ukol Zivota svého povazuji. Mecenasi pry u nas nerodi se a nerostou — na 
dosavadni pouti zivota jsem az dosud alespoh Zadného z nich nepotkal. Domnivam se 
vsak, ze pratelé Cecilie“ jsou prirozenymi spojenci ,Methoda.“ Kdo miluje jednu druzku 
nebes, musi milovati ostatni jeji sestry. Pratele zpévu jsou jiz prately ostatniho uméni. 
Panu Bohu porutino! Pridavam tedy k ,,Cecilii,“ pokud mélky satek kaplansky stati, 
,Methoda* bezplatné. A% bude prazdny, oznamim. Do té doby setadi se snad pratelé 
«irkeyniho uméni v pevny Sik a umozni a zabezpeti vydavani a budoucnost samo- 
statného ,Methoda‘ v rozSifenéjsi tpravé. Kde ktery pritel uméni, nechat 
prispéje pracemi literarnimi a hojnym rozdifenim. Potatkové jsou sice nepatrni, Pan 
Bah vsak vzristu poZehnd. Fortes fortuna juvat. Na krestansky feéeno: ,Pan Bth 


jiz tolikrat prispél pomoci, Pan Bih opét pomtze!* Redaktor. 


—_——+60-—_- 


Stala vystava Svato-Vaclavska. 


Dlouholeta, veld tuZba prdtel vytvarného uméni cirkevniho naplnila se. Vanesena Musa 
posvatného uméni slavila ve vlasti na&f radostny ‘svdtek. Stromek v_ kyprou pudu iivota cir- 
kevniho zasazeny prvni vydal ovoce — stdlou vystavu pkedméti do oboru umént a umeé- 
leckého primyslu cirkevniho nélezejicich. Z vystavy bohddé vyvine se krestanske museum, a 
% vyboru vystavntho jednota ktestanského uméni. 0 Stastnd dobo dusevniho valéent novovékého 


pohanstva s odvékou virou katolickou! Hnilo to u nas, hnilo za doby vseobecné lhostejnosti 


ndbovenské. Rak materialismu rozeziral se také v titrobéch posvatného uméni. Doba liného 
primé#H viry s nevérou jest v’ak bohudik! ukontena, bezcennd a nicemna poloviéatost vychazt 


z obthu. Jestli ze nuticimi poméry tasovymi pted rokem otdzka zpévu cirkevniho na povrehu 


se objevila a nyni jiz v plném nalezd se proudu, také ostatni sestry prihldsily se k Zivotu. 


Na stromé zivota cirkevniho vyputela, zazelenala, a kvétem odila se vetey nova. Kdo ze 


zkusenosti smutny uipadek vy¥tvarncho uméni cirkevniho znd, komu jest povedomo, mnoho-li 
“ 


penéz se vyhazuje na kostelni opravy, které z nevédomosti namnoze svétuji se kazitelim, = ra- 
dosti dojista uvité stdlou vystavu Svato-Vaclavskou. Komise vystavnl, ve které za pred- 
sednictvi dr. Mik. Karlacha zasedaji dr. KI. Borovy, ¢. k. universitni profesor, H. HE. Hckert, 
fotograf, J. Hellich, akad. mali, Edm, Langer, katecheta, Ferd. Lehner, | redaktor, M. 
Marz, pozlacovat, Ant. Smitt, archeolog, K. Zimmer, pasit, chee byti radkyni a prostrednict 
pii opravdch starych a ztizovdni nov¥ch pYedmétii chrémovych, ktere by odpovidaly jak poza- 
davkiim umtleckym, tak rovnéZ i p¥edpisiim cirkevnim. : , : 

Stalé vystava uméleckd zahdjila se dne 15. listopadu m. 1. V dome Svato-Vaclayské. 
zdlozny (tetézovd ulice &. 223—L.). Jia pri ystoupeni byl kazdy z navStévovatelti mile pre~ 
kvapen ptknym pofddkem, jakoz i bohatstvim a rozmanitost{ vystavenych predmeéti. Ae ruz- 
nych skupeninéch bylo vidéti obrazy, polovypuklé prace, sochy, krucifixy ze slonove kosti, mon- 
strance, kalichy, svicny, lampy, reliquidke, pacifikdly, staré a nové, veSkerych sloht, zlaté a 
stifbrné, vzdené knihy s vyobrazenimi, paramenty, koberce a jiné predméty k uteltim boho- 
sluzebnym zhotovené. V pékném usporddani jevila se zkuSené ruka naSeho Hellicha. Vystavu 
gahajil dr. Mik. Karlach vzletnou teti, vyloziv vyznam a dtlezitost vystavy, natez Edmund 
Langer vyvinoval zdsady, jimiZ ma se Hditi dilo cirkevné-umélecké. 

Jak véasnf jest podnik tento, nejlépe Ize posouditi z utastenstvi, s jakym se setkava vy- 
stava u velebného duchovenstva. Jest otev¥ena teprv ntkolik nedél a jiz s radosti slusi za- 
mamenati, %e povSechnd pozornost k ni jest obrdcena, jak souditi Ize z éetnych objednavek, 
které jizZ vy¥izeny a na p¥isluind mista zdslény jsou. Jeho Hminenci nejdust. kardinal arci- 
biskup Praisky zakoupil pti své ndv&tévé vystavy svicen pro vigilanci pti pontifikélni m&i sy. 
(price Zimmerova); vys. dust. p. probost VySehradsky, V. Stulec, kasuli s prislusenstvim; d. 
p. Rezdt, fardt v Litni, monstranci, ciborium, kaditelnici a konvitky pro farni chram; d. p. 
Fr. Maruska, farak ve Vacové pékny kalich; d. p. Stitzek, fardt z Dolnich Hbit, mnozstvi 
ndtini, jako: kostelni korouhve, vétnou lampu, svicny a j.; v. p. F. Pihale, kaplan vy Mal- 
schingu, péknou kasuli tervené barvy; v. p. Matt) Smolenski, knéz cirkevni v Zasavé (stanice 
Czarna) v Haliti, kostelnilustr, ktery si Z4d4 téZ d. p. Moric Alster, fardt v Radisdorfé; d. p. 
Preclik znatnou Gdstku paramentii; patrondtni itad Jeho Velitenstvi krale Ferdinanda Dobro- 
tivého kostelni roucha; vys. dist. Jan Rotter, opat od sv. Markéty, trojzvutné zvonecky mensi; v. 
p. P. J. Soldat, konventudl ze Zeliva, svétuje k opravé stary krucifix a ii 

Kromé objedndvek udilel vybor na mnohé dotazy pfiméfené ndvrhy. Tak na pr. v za-~ 
lezitostech dvou varhan, z¥izeni Boziho hrobu, opravy malby na obmitce a p. (Pokraé.) 


DrohwpnewZApravy. 


Vystraha. Vlast nase byvala bohaté na | vadeny konciondl aneb jiny umélecky klenot; 
pamitky umélecke. Vétsi Gast zavletena odne- | lezi vy starém haraburd{ v komof¥e aneb v za- 
pratel % roaliénych valkach do vsech whlt | pragené, ‘od éervii rozeZrané truhlici na kruchté 
svéta. Cizozemska musea a knihovny chlubi se | pod dozorstyim kostelnika, anebo v plesnivém 
éeskymi starozitnostmi, svédticimio nevSednim | archivu obeenim pod dohlidkou tictu vyza- 
stupni vzdélanosti pkedktiv naSich. Drancovdni | dujicfho dréba; snad také i bez vSelikého. 
tomu neni vSak jesté konec. Potuluji se po , dozoru. Neptihodilo se jesté nikdy, ie 
méstech i dédindch agenti nejrozmanitéjsich ob- | agentim vybrouSenym za nepatrné zpro ie 
chodniku Zidovskych % Mnichova, Berlina, Pa- | vyddny viel, které v cizozemsku zlatem ce ods 
tize, Londyna a od jinud, ktefi vedou obchod vazovaly ? Daly by se uvésti, kdyby treba bylo 
velmi vynosny se starozitnostmi. Chee-li se |i konkretn{ ptiklady. Upozortujeme velba 
etendk 0 tom presvédciti, necht se projde ttidou | duchovenstvo a U¥ady obecni na mozné ane 
Maxmilianoyou, az navStivi Mnichov. Také | uzivdéni s prosbou, aby vSelikou pamatku um 
musea mivaji ve svété podobnych agenttl, kter{ | leckou bedlivé st¥ezili a opatrovali. Nejlépe - 
slidf po starozitnostech. Pabérkuji zejmena | ovSem uschoyaly se vzdené vate oe vent 
v Cechdch, kde navador neptizni tastiv i po- | cirkeyniho jako jsou: kanciondly a alia, 
méruv aachovaly se zbytky byvalé umélecké | staré obrazy, vaaené tezby, so&k lial oe 
snahy, Agenti védi zcela urdité o kazdém kan- | starozitné monstrance a j phe 7 ke anteleeet 
ciondlu, obrazku, soSe, oltdtiku, reliquidtiatd., | museum prozatim ve stalé mie ge i 
kdezto u. nds mato kdo si toho povSimne. Mnohy Vaclayské. Gee ae 


»Method* vychdzi vidy 5. kazdého mésice. Pfedp) i tne 
“ vycl 5. kat mé b placeni obnasi 1 zl. 
bezplatné, Predplatné prijima administ ace ,Methoda" y Karlind i 284. J 
plané nevraceji se. Dopisy, tykujfed se redakce, budtex zasilany fran 
Reklamace zasiliny budte% do expedice y knéhkupec 


; odbiratelim Sasopieu ,Cecilie’ diya s rlcee 
: : see aia @ : t 
Jen frankované listy pfijimaji se. Rukopisy BG ste 
ko Ferdinandu Lehnoroyi v Karliné & 234 
tri MikulasSe a Knappa vy harliné 6, 42. ; . 


Nakladem vydavatelovym. — Knéhtiskérna Mikuldée a Knappa v Praze, v Karl{né 


Ser et ae 


METHOD 


Casopis vénovany uméni kiestanskému. 
; Majitel, vydavatel a redaktor: 
FERDINAND PEHNER, 


DOD es 
a ee 


Cislo 2. V Praze, dne 5. brezna 1875, 


WIPRO Ay 


Rotnik 1. 


Josefa Hiihricha 75leté narozeniny. 
Napsal Ferd. Lehner. 


VSechno na zemi starne a statim chf¥adne, jen jedno zde nestarne a nech¥adne 
— UCirkev katolicka. Cirkev jest vééné mlad& a vétné krasné. Strom Cirkve ustavitnéd 
zeleny plodi bez piestani ovoce vzneXené. Kdy% milionové od ni se odvracuji, chéadnou 
— az dochf¥adnou, ona pak i bez nich kvéte dale. Kdyz tisicové syni rukou viastnich 
proti matce pozvedaji, vady ji jeSté zbyva synfii vérnych, kteri ji hajiti dovedou a éestnéd 
zastupovati ve vSelikych odborech Zivota — také tedy i v odboru Zivota uméleckého. 
V dobaich nejhlubSiho pokotovani a nejtuz8iho potlatovant slaviva Cirkev dny vitézné. 
Takovym dnem byl 9. inor. Byl to den oslavy muze, pted nim’ Siji sklanéti musi 
i nejliberalnéjsi ptivrzenee modernich theorii s obdivem k nému vzhtiru pohlizeje: byl 
to den oslavy maliite, jehoz duch nadpozemsky nadsSeny zplodil dila krasy nehynouct ; 
byl to den oslavy umélee, ktery vyteénym stéteem neohrozené a nevyrovnatelné vérnym 
mistal vzeSenému uméni cirkevnimu. I tehddz, kdy% v8e s hiry pochazejici potalo 
ustupovati ze Zivota, kdyz i umélei svatokradezné potali botiti v srdcich lidskych oltate 
zbozmosti a viry zdédéné, kdyz stétec malitsky a dlato tezbatské nad tradici zapomi- 
navSe se a nad ptivodem nebeskym hmoté poéali slouziti, kdyz také umélei kolenou 
sklanéli pted zlatym teletem,— Josef Fiihrich vérnym ztistal povolani svému a v bla- 
zené a usilovné praci dotkal se 75letych narozenin svych. Nedivme se, Ze pri takové 
prilezitosti oslavoval se muz, jenz veSkery Zivot vénoval sluzbé nabozenské, muz, jehoz 
panensky Sstéteec nepokalel se epidemickymi prisadami novovékého liberalismu. Zastup- 
cové Cirkve zévodili se zastupci uméni, aby jemu Sstésti prali. Umeéni ve sluzbé nabo- 
zenské slavilo ve Fiihrichovi vitézstvi, uméni ve sluzbé nabozenské ve Fiihrichovi doslo 
vseobeeného uzndni. Takova manifestace v dobach Sitici se lhostejnosti, ba ztejmého 
iskrytého nepratelstvi naproti vSemu, coz katolickym slove, dvojnasobného nabyva vyznamu. 

Ziistavujice ob&irmé vypsani Zivota velikého krajana naSeho ve Chrastave naroze- 
ného dobam pithodnym, ctime vném maliie cirkevniho, ktery neobyéejnou plodnos ti, 
prekrasnou kresbou a samostatnosti koloritu fadi se k nejslovitnéjsim mistrim 
vSech vékti; hlubokou viak mystickou koneepei a idedlné basnickym 
ligGenim nad vsechny nynéjsi malite evropské vynika. Piredméty nabozenské dovede 
pojimati z tak hluboké stranky, Ze Clovék denné mize stati pred jeho obrazy, a 8 no- 
vymi povzdy krasami se setkavé, a\nové povzdy city se budi v srdei pozorovatelove, 

Vyrok mfij neni planym tvrzenim. Dovolavam se jediného prikladu. Tomase Kem- 
penského kniha ,o ndsledovini Krista“ stkvi se tak bohatym obsahem, ne élovéku 
kontemplativnimu ztistava stile novou, zajimavou a poucnou. Velky mystik Fithrich jal 
se illustrovati velikého mystika ToméSe Kempenského, ale z tak nové a netusené stranky, 
ze v ném obdivujeme druhého Kempenského. Kolik latky poskytuji kapitoly To- 
maSovy k rozjimani, tolik mySlenek rodi se v hlavé, tolik citi budise v prsou pri roz- 
jimani illustrae Fiihrichovych. To jiz neni pouhym zndzorhovanim mySslének Kempen- 
ského, tot nova obrazy psana kniha ,,o nasledovani Krista‘ z jiného stanoviska, rovnés 
mystického, rovnéZ hlubokého, rovné zajimavého ; nakreslena kniha, v mié zraci 
se vira, vrouenost, laska, pokora a Zivot duchovni takové hloubky a horoucnosti, ie 
v srdei pozorovatele mimodék podobné city se budi a zplozuji. Tak bohaty zivot dusevm 


‘miluviti. — 


jest na zemi malo lidem znam a malo lidem pristupny. Tém slepeim o barvach nelze 


Cheeme-li jak ndlezi poznati vaneSenost a velikost Fiihrichovu, nejsnaze toho 


—docilime porovnanim toho, co Fiithrich pravil, s tim, co Fihrich kreslil.. Obé vy- 


mluvné svédti. Opét postati poukazati na jediny priklad. ay, none 

Ve svém spisku ,o uméni* liti oslavenee nas narozentl Pané v Bethlemé 
na rozliénych mistech knihy nasledovne : s ogee 

, Buh, pravda a détskost! Pravé v zivobyti pozemskem poji se v obrazu, pri jehoz 
vzezieni vyplakali bychom si oti nebeskou rozkost. Pod hvézdami_ noci zimni zahaleno 
druhou noci jeskyné temné lezi na slamé v, jeslich dobytéich dité. _Dité to jest Bah, 
skrze néhoz véechny véei uéinény jsou! — “il kdysi mua svaty, ktery za nocl vano¢nich 
jasaje a plate lesem a uskalim béhaje volal : ,Milujme dite Betlemske! : Tém pak, 
kteFi se jej po pritindch plate tazavali, davano bylo za odpoved : »Ponévada laska nent 
milovina.“ — Na vysluni veskeré stvotené krasy jakoZto krasy nejvznesene)si usmiva 
se stvokené Slovo na nas z détskych oti, nebo Slovo détem utinéno jest. Kde jest nynt 
k nalezeni nejmendi bytost stvofend v dilech jeho, kolem které kraéeje ji urozené mi- 
nouti smiS? ..... Noe st&édroveterni jest zikladem, jest pri¢inou, jest posvecenim 
veskerych vytvarnych uméni, ponévadz jest souhrnem a viditelnosti vii pozemske J ne- 
beské krasy, ktera nizddnym, ani nejjemnéjsim znakem Skaredosti neni zatemnena a 
ynesvécena. Krasa pokory dostoupila vrchole, vétny Buh, dité, leZi na nejnizsim miste 
zemé, v chiévé. Krasa panenské s kra4sou materskou zasnoubena, kofi se jakozto matka 
élovééenstva Bohu svému v Synu svém. Muz, ozdoben vedkerymi ¢estnymi znaky po- 
hlavi svého, praci, bohabojnosti a spravedInosti, vétSi svéteti starozakonnich, kleti 
s matkou na prahu novozakonnim, u jesli. Dvé zvitata zahitivaji dechem Stvoritele sveho 
za noci zimni. Venku ale pod hvézdami lezi stida onéch klidnych zvitat, ktera s pa- 
styti bdicimi dnes ptedobrazenim jsou budoucich osad k¥estanskyech. — Tak vyhlivi 
scena, kterou uméni lidské legitimnim se stalo. U jesli prednasi se jediné prava nauka 
umélecka. “ 

Tak nadSenymi, vroucimi a hlubokymi slovy liti basnik Fiihrich obraz naro- 
zeni Pané. A s tim obrazem porovnejte obraz narozeni Pané kresleny rukou ma- 
lite Fiihricha, treba ten nejmensi z illustrac ku knize ,o ndsledovani Krista‘ (str. 72.) 
nékolika tahy vyjadteny. Zadivejte se na nebesky usmév vtéleného Slova, zadivejte se 
na kletici matku ¢lovééenstva, v niz krasa panny s krasou matky se zasnoubila, kterak 
se kori Bohu v synu svém, zadivejte se na muze ozdobeného znaky testnymi pohlavi 
muzského, kterak na tvati lezi pred vtélenym Bohem, zadivejte se na ta zvirata zahti- 
vajici Stvoritele svého a na ty milé ovee s bdicimi pastyti, — a reete, rozumite-li 
obrazu, pri jehoz vzeztent vyplakali bychom si oti nebeskou rozkodi, 

Po prirovnani takovém pochopujeme a rozumime slovim, ktera Fiihrich na jiném 
misté pronasi: ,Buh zjevuje se v ditéti, kralovstvi Boz ptislo na zem, poskytuje se 
kazdému, kdoz je} prijima sam jsa dité, ajsou to duke détské, které, jakolivék mujZi v letech, 
Srannimi éervanky vénotniho hodu Boziho pred jeslemi na kolenou kletice v chudobném, 
mrznoucim pacholatku Bohu svému se kof.“ 


_ Neobyéejny Zivot duSevni vrouené vyjaditeny dovede Fiihrich nékolika tahy na- 
kresliti tak dojemné, jak hluboce sm to citi. V tom spodtiva velikost jeho i vzneSenost 
pri vSi skromnosti, kterou jinak v Zivobyti objevuje. Nyni zcela jasné se pochopuje, prot 
nedovede vétsina nasich, malitti malovati obrazy ndbozenské, které by dojimaly, pi vsi 
dovednosti a technice. Clovék pravdivé vyjadit jen to, co pravdivé pocituje. Tot kouzlo 
velikych mistri stiedovékyeh. Tot kéestanského romantika Fiihricha utinilo basnickym 
mystikem Fiihrichem. Basnikem byl a basnikem ztistal; idedlnim byl a idedalnim ztistal 
az do téch barev nikoli z ptirody vypiijtenych, nybrz pro idedly své stvotenych. Jiskra 
nebeské v ném nikdy neuhasla, bohaty zdroj duse jeho nikdy nevyprahnul, ohei svaty 
v_srdci plapolajici nikdy nedohotel, oko k nebi uprené nikdy od nebe se neodvriatilo. 
V dobich pritomnych zasluhujet rekoyna state¢nost neobmezeného uzndni. Milost Boxi 
byla s nim. Jak snadno pfevrhnou se lidé takovych vloh, tak bohatého ducha! Fiihrich 


zustal perlou. Vefejnym uznanim zplicim clo povinnované ktestanskému maliti. Jest a 
zustane mi idealem umélce. 


Kmet 75lety, zdrav na téle i na dusi, 


1 Levy pracuje bez prestani dale s mladistvou vy- 
trvalosti a dila jeho jsou stale dusey : 


nejsi, Jak z nejnovejsich obrazti k ,,zalmim* patrnd 


se jevi. VSechny plody poetického ducha vypotitati bude té%ko. Proz¥etedlnost Boat, 


ktera je} svedla s Korneliem a Overbeckem, stvotila takmét vlohim jeho misto nejpri- 
mérenéjsi. Zrodi-li se_kdy opét podobny utitel komposice pro historické oddéleni na 
akademii, komu Ize piedvidati? Jisto jest, Ze jméno jeho Ziti bude po vékach jesté 
tehdaz, a% po téch, kdo% druhdy do fady uméletiv jej potitati nechtéli, ani pamatky 
vice nebude. Déjiny se tdi jinymi zikony, neZ vsedni hluk svétsky. 

Snadno Ize pochopiti, ze takovy malit jakoZto uéitel lidu vypravovanim v obrazech 


zaujima v Cirkvi itad a tkol vzneSeny a nikoho neptekvapi, Ze v pamatny den 7D5letych’ 


narozenin vse zavodilo, aby ctihodnému mistru vyslovilo neobmezenou uctivost, vaznost 
a lasku. V dobach povSechného liberalismu, kde i uméni liberalisuje, zasluhuje umélec, 
jakym Fiihrich jest, vice ne% tcty, zasluhujet obdivu. Tot pritinou pro kterou stalo se 
usneseni valné hromady jednoty katolicko- politické pro kralovstvi teské, aby 
zaslana byla k 7Aletym narozenindm slavného mistra adressa, v niz by se vyslovil obdiv 
i nejsrdetnéjsi prani. Charaktericka jest odpovéd oslavence, kterou hrabéti Karlu Schon- 
bornovi, jakozto predsedovi jednoty zaslal. Zni takto: ,Ve Vidni dne 18. tmora 1875. 
Vysokorody pane hrabé! Se srdcem dojatym pfijal jsem virela prani, kteraz jste mi 
jmenem kat. pol. jednoty pro kralovstvi ¢eské a jmenem svym poslati ratil. Prijmétey 
za to nejvroucnéjsi diky a rattez laskavé védomost o tom utiniti cténé jednoté. Jest to- 
liko jediné prani mé, aby snahy jeji, kterézZ pro kazdého z nas ve vlastnim uzSim oboru 
povolani tytéz jsou, tak jakz se na skalopevném zakladé stavi, byly i nasi svaté Cirkvi 
a nasi milé ottiné ku prospéchu. Casy jsou trudné, vSak tim vét8i musi byti nadéje, 
éim vétSi jest nouze. Prijmétez, vysocectény pane hrabé vyraz opravdové tcty a odda- 
nosti, v nizto ostavam Vas vdétny Josef ryt. Fithrich.“ 

K jednoté kat. pol. pridruzila se ve vlasti nasi jednota sv. Lukase, ktera 
takméf veSkeré umélee uméni vytvarného zahrnuje, zaslavSi patriarchovi mezi malifi 


adressu nasledujiciho znéni: ,Vysoce vazeny Mistre! V nékolika dnech uplynou tii ¢tvr- — 


tiny stoleti, co jste uztel svétlo svéta. Umélecka snaha VaSe zapotala ve vlasti nasi, a 
hrdi jsme, ze Vas ¢itame k nejzaslouzilejSim syntim vlasti. V oné dobé, které Vam mi- 
losti Bozik zivobyti poptana byla, zyskal jste sobé mnohonasobnych zasluh, jak o uméni, 
jez jste si zvolil, tak o Cirkev, o HSi i o narod, jimz jste od narozeni nalezel. Proto 
Vam blahotetime i zde prejice si srdetné, aby milost Bozi, které Vas vSemi promé- 
nami Zivota az sem doprovodila, také na konee dnt Vam svitila v dobé daleké. — Usne- 
Seno v jednoté sv. LukaSe v Praze dne 3. tnora 1875 a podepsana od Clentiv a jinych 
ctiteliv oslaveného mistra.“ Fiihrich jednoté nasledovné podékoval: ,,Videh dne 18. nora 
1875. Vycoce eténi pani a druhové v uméni! Prijméte nejsrdeénéjsi dik mij, ze tak 
pratelsky a Gestné jste byli pamétlivi T5letych narozenin mych. S radosti prijimam la- 
skava prani Vase; vadyt pochazeji od tovaryStv v uméni a od pfratel, ktefi se mnou 
spojeni jsou stejnou snahou, od pfrisluSnikttv mésta, které bylo Skolou umélecké. ¢innosti 
mé. Znamym i neznamym podavam Vam rukus pratelskym pozdravenim, jakozto milym 
krajantim a state¢nym druhim uméleckym, kteri obraz sv. LukaéSe za paladium ctiti ne- 
ostychaji se. — Vam srdeéné oddany Josef. ryt. Ftihrich.“ (Pokraéovant.) 


Stala vystava Svato-Vaclavska. 
(Pokraéovani.) 

Od posledni zpravy v ,,Methodu“ zaznamenané dodala stdlé vystava sv. Vaclavskd opétne 
mnohé predméty kostelni a bohosluzebné p. t. zdkaznikiim k uplné jich spokojenosti. Zejmena : 
Loutiovickému farnfmu chrému Péné kropenku s kaditedInici a lodkou, d. p. Kola¥ovi, farati 
vy Ovtdrech pékny kalich stiibrny (prdce Zimmer-ova), d. p. Solafovi, konventudlu v Zelivé 
obnoveny velky krucifix, d. p. Fr. Patékovi, fardti v Ratajich, rozpotet na nové varhany pro 
farni chram, sl. potravnimu spolku ,,Véela“ na Sykotici (osada Zbeéno) krizovou cestu, kte- 
rouzto teteny spanilomyslny a Slechetny spolek farni chrdm zbetensky obdaroval a farni osadu 
mile p¥ekvapil, d. p. Josefu Krehanovi, fardti z Alberitz-u 3 kasule, antipendium a bursu, 
ctih. kongregaci Skolnich sester v Praze u sv. Anny 6 svicnti (2 dilny Zimmer-ovy) d. p. 
Antoninu Spale-ovi, farati v Stragicich ndkres Boziho hrobu, obétovnym a vady ochotnym 
p. Jos. Hellichem nakresleny. D. p. Stfizek, fardt Hhbitsky, objednava bily prapor pro mia- 
dence, v. p. Jan Sveda, kaplan v Uréicich na Moravé pohFebnt plikrov a ktiz ku privodum 
pohtebnim. V jinych piipadech ddna rada a prislusna odpoved na dotazy : d. p. Neéasovi, 
fardt¥i z Petrovic, ktery si pleje sochy sv. Cyrila a Methodéje v Zivotni velikosti, d. p. Aug. 

Q* 


ysy 


Kogany-mu, faraki z Poruby ve Slezsku, ohledné obrazi nejsv. srdce Pana Jezize a bl. Panny ‘3 
Marie, v. p. Pospisilovi, kaplanu v Zehuni, odpovéd na dotaz po baldachinu ku privodum 
s nejsvéttjsi Svadtosti a pldéstiku na ciborium, Vv. Pp. Ant. Johnovi, kaplanu z Gastalovie cena 
4 svienti atd. Z Krakova v Haliti a odjinud dochdzely dotazy po lustrech kostelnich. PonévadZ 
vkak v %ddném zdoméeich zévodit lustry ve slohu cirkevnim nelze naleznouti, dé vybor vystavnt 
takové zhotoviti, aby nezjedndvali se pro chraémy lustry, které do saloni, nikoliv v8ak do 
kostelfi se hodi. Ku %Adosti vyboru nakreslil né4S vyteény Hellich navrh lustru v pravdé 
kostelntho dle vazorku st¥edovtékého. Na mésici, pod nim% se rozvétvuji ramena se svicny od 
andilki drzenymi stoji Roditka Bozi s Jeziskem v néruti, nad ni pak vandSeji se dva andélé 
drzice nad hlavou jeji korunu. VySe spatiuje se Duch sv. v podobé holubice a nejyys Bth 
Otec. Komposice Ziva, dfimyslnd a vymluvné hodna jest umélce katolického. — K d¥ivejsim 
vystavovateltim, o kterych obSirnéji jesté pozdéji promluvi se, pribyl Albert Samassa z Lubné 
se znatnou zdsilkou kovovych svicnti rozlitné velikosti a formy. Prace jest dtikladnd, sloh 
uslechtily a cena pomérné levnd. Na podivanou pak vystavil p. architekt Barvicius plany ku 
stavbé Geského hospicia od krale teského Karla IV. v Rimé zalozencho, které letoSniho roku 
pro seXlost znovu bude zbudovano; p. Hberl obraz Roditky Bozi, nikoli vnitini cenou, ale tim 
pamdtny, %e pry byl na oltdti, u ntho% po vitézstvi u Lipska slouzena jest na podékovani 
Bohu me sv.; pani Paulina Marouskova v dievé vyvedenou skupeninu predstavujici sejimant 
Pana Jezi8e s kitze, jak ve velkosti spatiuje se na kameném most? prazském. — PYi vystavé 
z¥izuje se pomendhla té% sbirka predmétit do oboru cirkevniho uméni pat¥icich. Pan Kekert, 


fotograf, vénoval vystavé pamétihodné dilo ,,Scriptum super Apocalipsin cum imaginibus* 


s tetnymi fotografiemi dé] uméleckych, zejmena sochakskych practi Simkovych, d. p. Edmund 
Langer fotografie nékolika starych pamdtek uméleckych, p. predseda Dr. M. Karlach missal 
olomoucky r. 1499 v Norimberku tistény od d. p. Vilima Babického, fardie ze Slap zakoupeny, 
p. Adolf Smorezewski ¢tyry velké fotografie nékterych velmi pamétihodnych staveb Norim- 
berskych. — Konetné slusi podotknouti, Ze skromné aZ dosud mistnosti vystavni jiz nyni pro 
naval predmétti nedostatetnymi byti se objevuji, tak ze od ¢asu vystava do svétlejSich a pro- 
stornéjSich sini téhozZ domu Svato-Vaclavského se pfesidli. Z katakomb do basilik! Patrny to 
ditkaz prospivani a rozkvétu mladistvého ustavu uméleckého, ktery, atkoliv pred nékolika teprv 
tyhodny ¢innost zahajil, nyni jizZ vSeobecné dochdzi posornosti a uznalosti. Zdravé simé 
v kyprou ptidu zaseté prirozené roste. (Pokratovant.) 
<< 
Drobhbne VBpPravy. 

Soud ,Reformy“ nad nejmodernéj- , ného smyslu a vroucného znalectyi, kterym 
Simi mudrlantskymi malifi. Schuselkova | se vyznamendvalo v dobdéch rozkvétu cirkey- 
Reform“ prinasiv poslednim ¢isle ze dne 25. | niho uméni; Ze smySlenim i snazenim zaboétilo 
unora b. vr. nasledujici ¢lanek: ,,Nedovedeme | v smér, ktery nutné vidy ddleaddle od umétni 
si toho odepfiti, abychom se nezminili v cha- | zavddi. Proto také spatkujeme opusténé, od 
rakterickém vyroku videiiského druzstva uméni | knézi ivod laiki nevSimané umélee, kterf vy- 
vytvarného. Ministr vyntovant nafidil, jak zndémo, | hradné vénovali se cirkevnimu uméni a tyaref 
vzhledem tipadku cirkevniho uméni malifského, | silu ducha osvédéoyali odhalujice duchoyni krasy 


',ze jediné c. k. akademie jsou povoliny, aby | ndboZenskych pohddek.“ Touto po- 


tvorily dila cirkevné umélecké, aneb alespot | zndmkou chttlo druzstvo ukdzati, Ze se skldd4 
vlivem svym pfi zfizovani jich utinkovaly.“ | nejen z uméletiv, nybrz laké z nejmodernéjsich 
. yv fe} , s , ie} , YVirystge: , y 
Proti tomu umélcum pravem nemilému opa- | filosofti. Vice o tom Sifiti se neni tteba. Vidyt 
treni zadalo druzstvo uministra ohrazeni. Sou- | pted neddynem slaynost Fiithrichova dokézala 
, r y Yy t , , y . ve rt , yy . + Z 
hlasi s uim yv Zalobé o tipadku cirkevniho | Ze mistti cirkevniho umén{ nikterak nejsou 
uméni, shledava vsak, Ze tim nejsou vinni | opusténymi od knéz{ a laiktiy. OvSem, kdyz 
umélei, nybrz pkedevsim Cirkev, stav knézsky, | moderni maliti ndébozenstvi pohddkou byti pravi, 
pak obecenstvo vubec a duch tasu. Zapoméli | pak neni mozno, aby nadchnuli se pro vyobra- 
tu na vyrok Schiller-ttv: .,Za vSech véku, kdyz | zovdni ndboZenské tou mérou, jako velic{ mistti 
umtnikleslo, umélei byli pritinou jeho ipadku.“ | katolitti, jichzto nesmrtelnymi vytvory povzneslo 
Tr v , 5h . . , y geet? ty. , rvs , v 
Videske druzstvo doveluje si poznamku, te se uméni malitské k v¥Sindém az dosud nedo- 
pry ,knézstvu kinitiativé vzhledem cirkeyniho | stizitedinym.“ — Tak pise Reform.“ Aplikace 
uméni povolanému nedostava se onoho utéSe- | se dovoluje. 


Method“ vychazi vzdy 5. kazdého mésice. Pfedplacenf obndsi 1 zl. roéné;' odbiratelam & i i ral 

» Oa SER Sosa te md Ba) do ZA o5 a Casopisu ,COecilie* diva s 

bezplatné. Predplatné prijima administ ace ,Methoda* y arliné ¢. 234. Jen trankované listy prijimaji se. Rakion Modan 

slané neyraceji se. Dopisy, tykujiei se redakee, budtez zasilany franko Ferdinandu Lehneroyi vy Karling é 234 
Reklamace zasilany budtez do expedice y knéhkupectyi Mikulige a Knappa vy Karliné ¢, 42. “Nias 


Nakladem vydavatelovym. — Knéhtiskérna Mikuldse a Knappa v Praze, v Karliné. 


J Ne ok > aly ie el Se Aaa. 
‘ ‘ise iit AY CN ele 
i 


Casopis vénovany uméni krestanskému. 
4 Majitel, vydavatel a redaktor: 
f ERDINAND PEHNER, 


we Dae a a NN INN IN RIN INN es ARIAT RINSING PRN PARES DRDO GROPP 


Cislo 3. V Praze, dne 5. dubna 1875. Rocnik |. 


Krestanské museum véd a uméni v Praze. 


S neligenou radosti uvitina bude od ve’kerych katolikti, zejmena od osviceného 
duchovenstva, které povzdy v éele bojovnikfi za k¥estanskou osvétu a vzdélanost stdlo, 
preradostna a potéSiteln’ zprava, kterd zlatou literou zaznamendna bude v déjinach vlasti. 
Den 4. dubna zistane vétné pamitnym a pozehnanym. Konala totiz na ten den zdlozna 
Svato-Vaclavska, ktera pied kratkou dobou zaloZ%enim stalé vystavy umélecké zavdétila 
se Cirkvi i vlasti, valnou hromadu. Po vytizeni veSkerych zdlezitosti poukazoval starosta 
k blahodarné Ginnosti ustavu. Ku konci pak p¥ednes! jménem vyboru zdlozenskéko na- 
sledujici navrh, resp. prini: ,Slavné shromézdéni raé vysloviti odfivodniné prdni, aby 
co nejdtive byly utinény ptipravné kroky k ztizeni ktestanského musea v Praze, 
jez by co samostatny spolek katolikii ve 4 na sobé vespolek nezdvislych. odborech pé- 
stovalo védu, uméni vytvarné, cirkevni zpéva starozitnosti; za tou 
pricinou jest pozadan spravni vybor, aby téeba i ptibranim znalei zpracoval stanovy a 
pritinil se o jich schvaleni. Po nabytém schvaleni a vykonanych veskerych p¥ipravach 
necht uvédomi se vsichni tlenové zalozny o dni, v némz slavnostnim zpisobem zahajena 
bude ¢innost tohoto spolku. Zdat Bih! 


a. ae 
Tri doby uméni krestanského. 
Sepsal F. Lehner. 


»Method“ se vynasnazi, aby pravidelnym a promyslenym postupem pojednavalo 
se 0 rozmanitych predméiech z veskerych, velmi bohatych oborii cirkevniho uméni. 
Latka v8ak jest prilis rozsahla, kdeZto ¢asopis vénovany cirkevnimu uméni neni ptedce 
pravidelnou knihou déjin uméleckych. Odporutuje se tedy predevsim strutné rozdéleni 
a charakteristika hlavnich a nejdtlezitéjSich dob uméni kiestan- 
ského. Déjiny uméni cirkevniho tzce souvisis déjinami Zivota cirkevniho. Doba rozkvétu 
zivota ktestanského byla zdrovei dobou rozkvétu umént kiestanského; kdyz pak vira 
upadala a klesala, s ni upadalo a klesalo téZ uméni. Nikoliv hmotna dokonalost 
a zrutnost, nybrz d uch viladnouci plodi rozlitné doby uméni kiestanského. Nejsnaze 
a nejprirozendji délime déjiny krestanského uméni na tri dob y. 

Prvni doba, kterou se zahrnuje prvni tisicileti, ma 
fork asy Voi tr nt. ; 

Svét stary i s uménim chylil se k tpadku. Antika, dospévSi ku véku kmeta, 
znendhla chtadla a dokonavala seSlosti vékem. Charakter nemoci byla vyzilost. A hle! 
pti tpadku onom objevuji se na vychodnim nebi ¢ervanky noveho ‘ivota. Skromni jsou 
sice potatkové, ale v nich objevuji se Zivlové novi, Zivlové duSevni. Veskeré bohatstvi, 
které svétu kéestanské ndbozenstvi prineslo — Zivot, véda, liturgie — skryvalo se tehdaz 
jesté v lind cirkve jako v zdrodku. Ale z vnitra jejiho, z jejiho srdee vychazela zate 
nebeské krisy — pokora, laska, poboZnost, spanilost. — fee. 

Novym vyznavattim bylo nejprvé podstoupiti bo} dlouhy a krvavy. Muzové ducha 
opovrhovali novou naukou sprostych rybart, a muzove moci a zikona vidéli ohrozeny 
stat svétovy. Pti neustalém boji nezbyvalo ovSem prilisné dasu i prilezitosti ku pestovant 
krasného uméni. Kiéestané byli ptinuceni odstéhovati se s novou virou pod zem, do pfri- 


er” ae ee 8s ek ee Ue 
re ees * = ae lt 8 


; re =k 


bytku stinu smrtelného. Ba ani tam dosti bezpetni nebyli. Aby syata tajemstvi nebyla 
meucténa, brano nazvice ttotisté k symbolickému vyobrazovani. — ie 

Pozdéji, kdyz utéSend a oblazujici nauka kfestanska avitézila nad prisernou 
prazdnotou, jakou vira dévnovékosti pohanské po sobé ztistavila, privalove severnich na- 
rodi valili se na jih; terstvé krev proudila se do starych “il. Nové vino prelévino do 
starych nddob. Tak. jako strom, ktery v zimé umfel, na jare puel k novému se pro- 
bouzeje Zivotu, spattujeme také zde nove puteni a rozkvetani uméni starého s zivlem 
jinym. Ze starych forem pohanskych ziti vstiie novy duch krestansky a vystupuje 
s takovou tvotivou moci a silou, ze klesla jiz tehdéz technika a hmotna 
zrutnost nedovedla s mohutné proudicim Zivotem drZeti stejny krok, malomoené za nim 
pokulhavajic. Proto neni tedy vezdy upadkem uméni, co tpadkem byti se zd’ pro ne- 
dokonalost zevnéjsiho tvaru; staré ustupovalo, nedostatetné odpadavalo, nove z mrtvyeh 
vstavalo. — 

Novaé Cirkev nalezla staré formy se véemi tehdejSimi nedostatky a pouzila jich, 


- ozivila je vak vlastnim duchem. Starym tvarfim dan jest oduSevnélym vyrazem vyznam 


novy. Novy duch kitestansky stavél 2 latky antické, ktera se praveé 
naskytovala, novy svij svét. Jakolivév prvni kfestané dychali vzduch duSevniho vzdélant 
se souvékymi pohany, s nimiz z té%e studnice se napajeli, jest predce vliv nové my- 
Slenky, ktera svétem hybala, v dilech jejich prilis napadny a patrny, jimZ podstatné se 
igi od kazdého jiného dila nekéestanského. Jest to jakoby nadech neviditelny sice, ale 
prede mysl hluboce jimajici, co z uméleckych dél kiestanskych mluvi, co jim dodava 
samostatné zvlastnosti, tim schopnymi se stali pozdéjsich promén, co prispivalo ku 
rozkvétu slavného nového Zivota uméleckého, ktery se vyvinul z vnitiniho jadra 
kfestanského. Odtud ona vnada nejstarsich dél kiestanskeho uméni, z nichz to vane 
jakoby zefirem bliziciho se jara, ktery dechem svym ozivuje, uSlechtuje, oblazuje kle- 
sajici hmotu. *) Architektonické wuméni piihlizi piedevSim zecela dle uéele 
bohosluzebného ku vnittnim mistnostem, stavi prosté timskym zptsobem v&e dle vlast- 
nich potteb tak dimysiné, Ze stavbam bohosluzebnym nelze upfiti prostou vaznost, 
klidnou vznesSenost; novymi kombinacemi konstruktivnimi napotom dojem moenéji jesté 
se zvySil; pri velmi prostém zevnéjSkn soustfedéna jest veSkera krasa do vnitrni pro- 
story, kde zatilo vSe nadherou barev, zlata, sttibra a drahokamt. Vytvarné uméni 
rovnéz neostychalo se pouzivati slohu timského; ono prijima motiv Hermestiv s berankem 
v naruti za obraz ,dobrého pastyte,“ maluje mytického Orphea na stropy kostelt 
v katakombach za obraz Kristtiv, prizptisobuje sarkofagy (n. p. Junius Bassus) dle umé- 
leckého vkusu pohanskych sarkofagi; ale z nemotornych namnoze a nedokonalych forem 


zati nebeska krasa, andélska tistota, prvoktestanské zbozZnost, naivni nevinnost; z téch 


oti a tvati staroktestanskych postav mluvi nadpozemsky cit, z vnitra duSe pocha- 
zejici a ve vyrazné fisiognomii se obrazejici. **) Hudba posvatnai (t. j. zpév, jelikoz 


. *) Tentyz ndhled zdili se mnou Jan Eras. Wocel v éasopisu Geského Museum od 
r, 1852 str. 67.: ,,Piitiny u vyvinovani uméni ktestanského spotivaly v duchu a podstaté 
ndbozenstvi ktestanského. Uméni ktestanské vyvinovalo se z p¥isného k¥estanského 
nadzoru, jenZ obrativ se od lahodné smyslnosti pohanské, konetny efl nikoli y pozemské blaze- 
nosti, nybr4 za hrobem, na véénosti Clovééenstvu vytknul a vykdzal. Uméni obdrielo tudiz 
piisny asketicky smér, antické lahodnosti ovSem odporujicf. Zde hledati treba pttvod prisného 
rdzu v tazich obliteji, vyzéblosti oudt, petlivého zakryvdn{ nahoty, jizto wum&n{ pohanské se 
zvlaStnim zalibenim a ovSem i velkou mistrnosti na odiv smylim stavilo. A kdezto pohanské 
uméni vyhYbalo se wzkostliv’ désnému obrazu smrti, ne&titilo se k¥estanstvi hrizy hrobu, a 
tvorilo sméle obrazy pkedstavujici umuteni i smrt svédkiv Kristovych.“ — Porovnati sluxi po- 
dobné vyroky v Handbuch der Kunstgeschichte“ von Franz Kugler. 5, Auflage. Bearbeitet von 
Wilhelm Liibke. I. Band. 1882. Str. 234. — Pitlezitostn’ pak ,Geschichte der Musik“ 
von A. W. Ambros, Dil II. 1864. str. 10. 


™) W. Litbke pravi v dile difve uvedeném na str, 235: Die bildende Kunst fahrt 
nicht minder in dem hergebraehten Style, in der iiblichen Behandlunesweise der rémischen 
Bildnerei fort; aber sie hat aus jener Zeit der Scheu vor den bildlichen Dingen eine Jung- 
friulichkeit beibehalten, welche den entarteten Formen, wenigstens in den ersten Jahrhun- 
derten christlicher Kunstiibung, nicht selten einen eignen stillen Reiz gewihrt. Es ist in 
ihren Schépfungen etwas Sinniges, Gedankenhaftes, das selbst da nicht ganz verlischt, wo 


hudba nastrojni v modernim smyslu slova Cirkvi védy byla a jest neznimou) tvotila 
se na zékladé vieobeené tehdéz% platnych pravidel hudebnich, +) a vyjadtovala skryté 
mySlenky srdce laskou k Bohu roziatého vétné krasnym, jednohlasnym chordlem gre- 
gorianskym, ktery pti ve’keré prosté jednoduchosti a velebné vzneXenosti v ikrytu svém 
zarodek choval veskerého bohatstvi pozdéjsi, vzneXené polyfonie, kterd jest nebesky 
ozirenym a proménénym choralem gregorianskym. ++) Cirkevni basnictvi co do 
formy zevnéjsi: rhytmem, teti, obrazy i podobenstvimi s klassickym na téze piidé se 
pohybovalo; Prudentius basnil teti a verSem Virgilovym; obsahem ovSem ku kontindm 
nadhvézdnym se povzandselo. ; 

Staroktestanské uméni stkvi se kr&sou vnittni pti ménd dokonalyeh 
formach zevnéjsich. Tvotilo se zponendhla a vyvinovalo nikoli dle jistého hluboce pro- 
mySleného plinu, nybrz 2 vnitiniho v podstaté kéestanstvi zpotivajictho 
semene, tekl bych samo od sebe, dle nezménitelnych pravidel odvéké krasy a roz- 
manitych nabozenskych potieb tasovych. Nebylo utvoteno, nybr% samo se 
utvotilo, V prvnich vékach kftestanskych polozen jest ziklad_ k onomu velikolepému 
vyvinu, ve kterém po celé prvni tisicileti pokratovano jest. Mladistvé a slabé z po- 
éatku rostlo a samostatnosti nabyvalo uméni kiestanské, prtipravujie se ku rozkvdtu, slave 
a nadhete, s jakou se setkavame na prahu doby druhé. (Pokratovani.) 


Josefa Fiihricha 75leté narozeniny. 
(Dokonéeni.) 


Napsal Ferd. Lehner. 


. K vlasteneckym.jednotam pridali se té% mnozi jednotlivei. Mezi jinymi na pr. 
Jiti hrabé Buquoy, ktery nemoha sim odebrati se dle touzebného prani svého do Vidné, 
aby oslavenci osobné prani projevil, poslal tam tajemnika jakozto zastupee svého, vden 
slavnosti pak telegram ndsledujiciho obsahu: ,Cech vérnému synovi, stateénému bojov- 
niku za cirkevni uméni k dnesnimu slavnostnimu dni nejsrdetnéjsi blahoprani od uptim- 
ného etitele oslaveného umélee, na néjz Cechy s pychou a s podivenim pohlizeji.« Ta- 
kovym zptsobem vzpominano slayného umélee v Praze. 

Ve Vidni pak, kde oslavenee sidli, vyslovena jsou mu prani od osob vysoce po- 
stavenych na pr. od kardindla Rauschera a j. Baisdm apostolsky nuncius zavital osobné 
k umélci, aby jmenem sy. Otce vyslovil jemu srdeéné blahoprani a udélil jemu poze- 
hnani papezské. Zaroveh dorutil jemu viastnoruéni list od J. S. Pia IX. 

P¥edevsim véak oslaveny jsou 75leté narozeniny .Fiihrichovy distojné od umélec- . 
kého svéta. Osobni pratelé jiz den pred tim pfinesli mu prani sv4. Napotom pfisly 
deputace druzstva umélefii a akademie vytvarného uméni, aby oslavenci vyslovily vrouci 
prani téchto korporaci. Vybor druzstva uméleti s ptedsedou Felixem v tele podal slav- 
némw mistru vénee vaviinovy a adressu; totéZ utinila akademie prostitednictvim rektora 
Sl. Engertha a prorektora Bedticha Schmidta. Umélei drazdansti pripojili se k videiskym 
a vyslany profesor Tuman od Felixe uvedeny prednes] oslavenému krajanu naSemu_nej- 
srdetnéjs pani od umélefi némeckych. Ryt. Fiihrich hluboce dojat tak ¢etnymi dikazy 
uptimné lasky a ucty se slzami v otich dékoval za poctua uznalost, kterd mu od spolu- 
umélei vyslovena jest, odmitaje pri tom v ptirozené skromnosti své chvalu vzdavanou. 

Nejvydatnéji pak prispélo druzstvo uméleti videhskych k oslavé jména Fiihrichova 
vystavou dél velikého mistra. if see 

Jelikoz dle nejnovéjSich zprav ku Zadosti Jednoty sv. LukaSe umélecka dila 
Fiihrichova 6% v Praze vystavena budou, odklidame posouzeni znamenitych dél a 
do doby vystavy, na kterou se velice téSime. Uvédomély katolik a pfritel umeéni neopo- 
mine v téch dnech s Prahou i vystavu navstiviti. 


die Form zur ‘prunkvollen Darlegung der Herrlichkeit der siegreichen Kirche verwandt wird 
und mehr und mehr zum Schema erstarrt. Die verdorbenen Fragmente einer weiland: hoch- 
gebildeten Kunst, ein tiefes, noch fast unsinnliches Gefiithl und — wo es darauf ankommt, 
mit Glanz hervorzutreten — eine phantastische Pracht, wie sie primitiven Entwickelungsstufen 
eigen ist, durchdringen einander in der altchristlichen Kunst zu einer ueuen Erscheinung. 
+) A. W. Ambros. Geschichte der Musik. Dil Il. str. 9. 
+4) Carolus Proske. Musica sacra, Tomus I. Pfedmluva str. Vv. 


Se 


4 a Ate f aren Z he ie | 
ese Pitas . (s. “ ‘ ek La ee ) 
— 129 — 


Stala vystava Svato- Vaclavska. 
(Pokratovanf.) . 


D. p. Kogany Asgustin v Porubé v Slezsku, objednal 2 obrazy Nejsvétejstho srdce_ P. 
Jezise a P. Marie pro tamnf cbram; d. p. Spale Antonin, farar v Strasicich, dva andély 
k Bozimu hrobu; — d. p. Koldfovi Ant., fardti v Ovédrech, zaslan kalich goticky z dilny 
Zimmrovy za 110 zl.; d. p. Priicknerovi Jos., kaplana v Kostelci, pro kapli Ostravskou opa- 
tren kalich megni; d. p. John-ovi Ant., kaplanu v Castalovicich, opatreny étyry kovové svicny 
z dilny Samasovy v Lublani; konventualu Zelivskému, d. p. J. Solafovi opatrena pékné fe- 
zand soska P. Marie k verejnym pravodim; d. p. Fr. Vypletovi, kaplanu v Domailicfch na 
Moravé, opatien slainy kalich za 110 zl. — Do farntho chrému v Hbitech zjedndny dva 
krAsné koberce k hlavnimu oltéti; d. p. J. Krehanovi, fara¥i v Alberici, zaslany tri kasule, an- 
tipendium a bursa; d. p. Babickému, fardti v Slapech, zjedndny 2 kostelni korouhve; d. p. 
Welan Jos., knéz na odpotinku, 44d4 kalich v cené 70 8% 80 zl.; v. p. Mach&éek Jan, adm. 
v Dohalitkach, #4d4 o radu v piftiné z¥izeni dvou oken malovanych pro tamn{ chrém; d. p. 
Dudik Ant., fir4t v Hrugce na Moravé, pie o rozliéné latky na roucha kostelni; d. p. Braun- 
gartenovi Karlu, fardti v Dotterwiesu, udélena rada ohledné Boziho hrobu; d. p. Seidl Jos, 
farst v Pouchové v Hradci Kral, objednal obraz sv. Jana Nep. pro oltéé ve farnim chramu. 
Mimo to dopInil Samasa vystavu svych kr4snych svicni jinymi druhy, jez i slohem i diklad- 
nosti velice se odporucuji; akad, malf# Hef¥man vystavil obraz , Mater dolorosa“ yz4cny umélecky 
plod v cené 500 zl. — past Zimmer doplnil vystavu svymi krésnymi lampami a gotickymi 
svicny, — kongregace milosrdnych sester y Repfch mnohymi. kasulemi; Genék Kerber péknou 
kovovou sochou P. Krista trnim korunovancho a, j. v. Té%.k budoucimu kYest. museu pribyly 
opét nékteré véci a sice nejd. p. probost Stulc vénoval velkou v Rimé zhotovenou futografii 
Achtermannova olt4te ziskaného pro chrém metropolitn{, jiZ byl od dotéen¢ého umélce obdriZel; 
zjednén Rezenského éasopisu ,Kirchenschmuck“ r. 1874; Styrsko-Hradeckého , Kirchenschmuck* 
éest rotniki; ptedseda vdp. kanovnfk Mik. Karlach vénoval ,Corpus Juris civilis*, tiskem 
% Y. 1606; t6% archeologické pamatky ziskany a. j. v. 


Dopis y. 

Ze Styrského Hradce. ,,Ctény list 1.ledna sem zasiany, ktery prinesl zprdyu o novém 
spolku ku povzneSeni uméni krestanského, vabudil v kruzich nasich velkou radost. NadSeni 
pro krestanské uméni nemd se podcetiovati; nenit predmétem kroje, ani zaliby, nybrz spotiva 
na hlubSich zakladech, vychdzejic z pozndni jednak krdsy umélecké, jednak krestanskych pravd, 
které nedochdzeji vy modernich vytvarech cirkevniho uméni tak pitimérného vyrazu, jako druhdy 
byvalo. Jestli Ze tedy p¥dtelé cirkevniho uméni s dosavyddni povrehnosti a nesmyslnosti tohoto 
oboru vyaléi, pYispivaji tim nemdlo ku zbrdovdni pevnéjsich zdkladt' Zivota kfestanského 
mezi lidem vy mnohondsobném ohledu. Proto kazdy, kdo miluje viru a cirkev svou, raduje 
se, kdyZ novdé snaha pro cirkevni umén{ jinde objevi se. Krdsného téele cirkevniho uméni 
sndze se dojde, jestli Ze na rozliénych mistech fise utvoti se spolky, které pevné sjednoceni 
vzajemné se budou podporovati. Praha zejmena jest priznivym kfestanskému uméni mistem; 
nebo v Praze zrodila se pryni krestanskdé Skola malifsk4, a architektura rovn&zZ jakoz i drobné 
uméni tam nejslavnéjsich pozistavily pamdtek. To vSe musi vydatné povzbuzovati. Kdyz takto 
jih a sever v pevném vytrvaji spojeni, pridruZi se také zdpad a vychod a Pén Bah pozehnd 
snahdm dobré vile.“ Boeke ee hele. Ulrich Greiner. 


Drobne 

Jak se zaéasté zachazi se vzac- 
nymi, starozitnymi pamatkami, dosvéd- 
cuje vynatek z listu, ktery v jisté zdlezitosti 
na vystavni komisi{ dodel. ,V nedalekém N. 
nalezl' jsem obraz Krista Pana na d¥evé malo- 
vany v sakristii pod truhlou; kostelfk ten, 
nyni filidlni, byval farnim. Kdyz stary kostel- 
nik tamnéjsi, ktery mi jej daroval, byval mi- 
nistrantem, nafidil byvaly fardt jeho starému 
otci kostelniku, aby ,,ten d¥evény oltdt, ktery% 


Zpravy. 

tam nahofe v té komofe na vézi prekdzi, spdlil.* 
Nas ministrant byl s sebou pki té exekuel; 
ale ze se jemu_ ,,tento maly obrdzek zalibil,“ 
uzmul jej a uschoval, az jsem j4 mu o néj 
Fekl. A od té doby jest ta komora tam nahote 
ve vézi — prdzdna?!“ — A% dotud list. Na 
Stésti nebyla to Zddné vzdend pamatnost. Jsou 
vsak zndmy ptiklady, kde se skutetnymi po- 


| Klady uméleckymi barbarsky se zachdzelo. 


ue eG 

»Method* vychazi vidy 5. kazdého mésice. Piedplacen{ obnd3{ 1 zl. roén’; odbfratelim Gasopisn ,Cecilie* dév&é se co Priloha 

bezplatné, Piedplatné ptijima administ ace ,Methola“ y arliné &, 234. Jen frankované listy ptijimaji se. Rukopisy redakci za- 

slané nevraceji se. Dopisy, tykjici se redakee, budte% zasilany franko Ferdinandu Lehnerovi v Karling é, 234, 
Reklamace zasildny budtez do expedice v knéhkupectyi Mikulése a Knappa v harliné 6, 42, 


N&kladem vydavatelovym. — Knéhtiskaérna Mikuldie a Knappa v Praze, v Karliné, 


'y*. " 4 » Ash . } Pegs, hy y<eh e 
b ‘Se ns Fa PAE ine Ut Hea Ty 
i ; Se i 4 Set Hs IN 8 fi ri ay See ane ag 
¢ Nyy ees Ae ae i - 5 : Vy 
mie. é x ys > : finde Mah 
ran iy i fi ri aye hye 7 soi a4 
a Pare ee & Me My ieee i 
0) har thal A ee eee Pine ) va ( an ee See | 
4 it Wet t AN ete 3 / i i 
i Ao ; n } nh) big. 9 j ‘ : \ 
\ 4 Wey 6 Z eh (3 
i/ a f \ t 
D 


Casopis vénovany uméni krestanskému. 
Majitel, vydavatel a redaktor: 
: J ERDINAND PEHNER, 


III RII NINO RI RN RRA SD, 


PRA LI PL IIL LI IAI DAIS a ey 


Cislo 4. V Praze, dne 5. kvétna 1875. Roénik |. 


Akademie krestansk& v Praze. 


V iivoté narodtv ustaviéné panuje proudéni Zivota duSevniho, objevujici se bud 
ptibyvanim, aneb klesénim. Rozkvéts upadkem stale se sttidé. O ktestanskych narodech 
déjimami Ize dokdazati pravdu nezvratnou, Ze ustaviénd pokratuji ve vselikych oborech . 
zivota duSevniho, pokud vérnymi zistavaji zisad4m svym. Piitomna doba protiv zejmena 
zavdava podnét k tilému Zivotu. Lhostejnym byti nyni neni mozno. 

Jest-li ze v celém svété neobyéejny panuje ruch, dluzno zajisté také nam v zdpas 
Se pustiti na jevisti svétovém. Ndrod éesky stal jiz jednou v popredi, kraéeje v cele 
osvéty kirestanské. Kdyby slavné doby Karla IV. déle byly potrvaly, krélovské Praha 
hlavou by byla stéedni Evropy. Vysoké skoly a vzneSené chramy, velebné zpévy a dra- 
hocenné pamatky umélecké, kterymi az do dne&ntho dne honosime se, jsou vzicnymi plody 
_glateého véku. | 

Co jednou jiz bylo, proé- by nemohlo navratiti se? Jsme sice vidy a ve vsem 
odkazani na viastni pomoe a silu. To v8ak jest chloubou nasi i bohatstvim.° Co narod 
-'ma, ze sebe ma. Na rozhrani jihu a severu v pozehnané viasti sidlice, zdilime vnima- 
vost s narody jiznimi, od severu pak zdédili jsme vytrvalost. Na nas jest, prirozenou 
povahu osvédéovati a vyvinovati. K tomu vsak zapotrebi jest soustredéni sil. Prirozenym 
- ohniskem vySsi snahy umélecké ma byti jednota védecko-umélecka, ktera z usneSent 
‘valné hromady Svato-Vaclavské zalozny ma utvofiti se. 

Jak predesle kratce oznameno jest, uloZeno zvlast zvolenému vyboru vypraco- 
vani statutu. Zasedalit v ném za predsednictvi kanovnika Dr. Mik. Karlacha panove : 
Dr. F. Bauer, c. k. universitni profesor, Dr, Kl. Borovy, ¢. k. universitni profesor, 
J. Drozd, katecheta na redlném gymnasium, Stépan FiSer, sekretat ¢. k. zemského 
soudu, Fr. Chalupecky, profesor na redlee, Edm. Langer, katecheta, Ferd. Lehner, 
redaktor a JUDr. Jan Zavadil, zemsky advokat. Po pilnych poradach ukonéil vybor 
prici, tak Ze v nejblize priStich dnech podaén bude statut ku potvrzeni vlady, ktera 
dojista s radosti uvitd jednotu, jejiz uéelem jest péstovani véd a uméni. 

Jméno spolku bude: ,Akademie kiéestanska v Praze,“ védecko-umélecka 
jednota katolikii' vSelikého stavu, a skladati se bude ze 4 odbort, jichzto tinnost dle 
navrhu stanov nasledovné se urtuje: sted ts 

Odbor védecky spravuje spolkou knihovnu, vede péti o vydavani knih a 
éasopisi, zejmena bohovédeckych a obstarava prednasky. ar eee 
 ~ Odbor hudebni priblizi petlivé k reformé, stalému zvelebovani a rozsifovani 
hudby liturgické v duchu a dle pfedpisi Cirkve, obstaravé produkce a ptednasky do 
odboru svého spadajici, zjednava a opatruje hudebniny, vydava skladby a spisy odborne. 

Odbor vytvarnych uméni opatruje sbirky umélecké, stara se o stalou vy- 
stavu dél v odbor uméni cirkevnich spadajicich a o pottebné k nim vyklady. 

Odbor archeologicky dba o zachovani starozitnych pamatek cirkevnich a 
za tou pritinou je sbira a sbirky své opatruje. f 

V disle pristim ptineseme doslovny navrh statutu ,akademie krestansk e%, 
jejiz brzké ztizeni vSudy viele a radostné se vita. 


OO 


——Ohramy veku starokiestanského, == 


Sepsal F. Lehner, 


a) Cirkev po domech. 


Pokud Spasitel po zemi putoval, nebylo zapotiebi chrami. Palestina, zemé svata, 
byla svatyni, Bethlehem nejsvitéjsim. Kudy chodil, pozehnanim a milosti znamendny jsou 
slépéje a stopy krokti jeho. Hvézdy pohlizely na néj, kdyz za tiché noci kleée na osa-— 


‘mélém temenu hory, modlival se k Otei na nebesich; vétrové ovivali jeho tvar, udoli 


a skaly naslouchaly jeho hlasu. PouSt zemé, ptichodem jeho proménila se v raj. V ném 


“bylo srdce Israele, v ném studnice pravdy, v ném ohnisko Zivota. K nému putovali lidé 


udivent z blizka i z dali, aby naslouchalilahodnym slovim, churavei télesni a neduzZivei 
duevni uncho hledali a nalezali zdravi ztraceného a odpustént Zidouctho. Zemé, které se do- 
tykaly nohy jeho, stavala se zemi svatou. Pané neskonalé moudrosti uzké byly steny 
synagogy a sin’ chramové. Ulice mést a brehy motské, soukromé domy a verejnd na- 
mésti, kvétouci idoli a malebni pahrbkové ménily se ve svatyné. Pokud u svych na zemi 
diel, apo&tolim a malé osadé nebylo zapotiebi chrami. Chramem bylo véeliké misto, 
kterému blizkym byl. 

Jinak bylo po jeho odchodu. Aby zemé télesnou ptitomnosti jeho v raj promé- 
nénd, nestala se opétné pustinou smutnou a désnou, jakmile ji opustil k Otci se navrativ, 
laska neskonal4 vymyslila zptisob ustaviéné pritomnosti v nejsvétejsi. Svatosti oltatni. 
Jako vSak vzneSené tajemstvi posledni vetefe neustanovil ani v chramu pfirody, ani 
v chramu na hote Moria, nybr% v sini, kterou jemu ptichystala laska a vérna prichyl- 
nost, az veteradla Jerusalémského prvni chram kiestansky uéinila; 
bylo téZ prynim kiestanfim ku slaveni svatosvaté obéti, kterou bylo ,,¢initi na pamatku 


jeho“ olta%e zapottebi a svatostanku, ve kterém by Bah prebyval u prostfed lidu svého; 


bylo zapottebi domu otcovského, kde kolem neviditelné hlavy shromazdovaly by se 
viditelni tdové kralovstvi Boziho na zemi; zapotiebi bylo bezpetného utulku pred zlo- 
mysInymi a rouhavymi neprately. 

Po prikladu Pana a mistra ¢Ginili apostolové a po nich prvotni Cirkev. Slovo Bozi 
hlasali na naméstich a ulicich, vy chramu a modlitebnach, ku tajemstvi ,lamani chleba* 
vsak shromazdovali osadu po domech soukromnych. Na pohostinou lasku odkazal je 


nebesky Mistr slovy: ,,Do kteréhokoli mésta neb méstetka vejdete, ptejte se, kdo by ; 


v ném byl toho hoden; a pobudte, dokud nevyjdete.“?) A pohostina laska zamoznyeh | 


véricich, poskytla netoliko apo&tolim, nybrz 1 celé osadé priméfeného ttulku i siné 
v chram proménéné, Kniha skutkiv apo&tolskych ?) ztejmé vypravuje o sinich, kterych 
za kostel pouzivano jest. Byla jsou to vetéefadla, sii rodinné, — ,Hyperoion“— kterd 
v domech zimoznych nalezala se ve vrchnim patie, jak v Jerusalémé, tak i jinde 3), 
kamkoli rybati galilej8ti aneb uéedInici jejich viru svatou roznesli. Jest zndmo, Ze 
sv. Petra a Pavla pohostinu ptijal vzneSeny rod Laternantiv timskych. *) Dim Lateransky 
stal se otcovskym domem kéestanstva, timského papeze a Cirkve, sv. Jan v Laterané 
aneb jinak chram ,,zlatého Spasitele* metropoli veSkerych chramt, matkou a hlavou Rima 
a svéta %), farnim kostelem okr§lku zemského. A Konstantin cisat nevahal odevzdati 


1) Mat..10, 11. *)Skut.2ap) 1°13 ;°2,.2; 2, 46; 4, 23 9 ». 
3) V. Joppe. Skut. ap. 9, 39. V Korintu dim St&pdniv. I. Kor. 16, 15. Kostel v domé 
Akvilové a Priscilly. I. Kor. 16, 19. Osada y dom’ Nymphy. Kolos. 4, 15. Osada y domé 
Filémonové y mésté Kolossa. k Filem. 2.; Hieron. in Ep ad Philemon, str. 748. 
*) Dle staroktestanského podani prijal Pudens sy. apo&toly Petra a Pavla v Rim’ do 
domu syého a co znamend v tehdejSim prdyé véku dim Hmského sendtora, jest dostatetné 
mimo, tak Ze n. p. dtm Nerontiv aneb za tasti Benedikta. dim Anici§sky lépe nazvati Ize 
malym méstem mramorovym, ve kterém bez obti%i a p¥ekdzek, a bez valného poySimnuti kYe- 
stanska osada shromazdovati se mohla. Der christliche Kirchenbau. J, Kreuser. I. dil. str. 10. 
5) Ciampini de sacr. aedific. p. 4. ; 


¥ 


—aipina Cirkvi starokiestansky majetek, svatosti majiteliv i obyvatelfiv prosluly palae. 2) 
Domy urozenych ktestani propujéova 2 


_ ¢irkev sidlila ve vetetadlech. 


Znatel Zivotai ducha cirkevniho bez obtize nakresli si obraz vniténi upravy 
chramti po domech soukromyeh se nachazejicich. Nebo Cirkev v podstaté ay podnes 
se nezménila. Konservatismus ve smyslu nejuslechtilejSim jest podstatnou znamkou gvé- 
tové jednoty, ktera se nazyva Cirkvi katolickou. Cirkey apostolska v soukromych domeeh 
a v podzemnich slujich ukryté v podstaté tataz jest s Cirkvi nynéjsi, kterad stany své 
rozprosttela po veSkerych dilech svéta. Neporuden ztistal poklad dogmat a pravd zje- 
venych nedilny celek a soustavu nerozbornou tvoricich ; neporusen zdroj milostia krasy, 
ze kterého napajel se a napdji stale mravné znovuzrozeny svét; neporusena soustava 
velebné liturgie s véncem obiadi a zpévu; neporusen tetdz hierarchické ustavy, ve 
které tlinek s tlinkem tizce se poji od nejnizSiho stupné ostidiského az k prestolu bis- 

‘kupskému ; neporusen dojista také ziklad bohosluzebného stavent s hlavnimi podminkami 
a pozadavky. Soudnosti ptirozené logiky dovtipime se, %e've vetetadlech a sinich na 
kfestanské kostely posvécenych nesmélo chybéti, seho ku slaveni obéti mexni potiebi 
bylo. A ponévadz ku konént posvatné bohosluzby pouktvano pribytkti soukromych dle 
_tehdejsiho zpisobu stavby zbudovanych, siné jiz stavajiet pirimérené toliko upravily se, 
aby poskytovaly mista pro oltat, pro ukryti posvatnych nddob, pro biskupa.s knézstvem 
a pro osadu. A ponévadZ osady tehdejsi nebyly ani nepatrné a na poéet malé, ani ze 
tid: toliko nizSich a nevzdélanych 3) se skladajici, tak Ze majitelé palach a tudy i ko- 
stelii v nich se nachazejicich velmi zAmoznymi byli *), ptirozenou mérou Ize domysliti 
se, Ze dvorany a vece¥adla velmozZiiv svétového mésta v dobach nejvétsi nadhery a pre- 
pychu prostrannosti, bohatou ozdobou, sloupo¥adim a vkusnou architekturou se vyzna- 
éovaly. Lucianus 5) s posméchem skodolibym ujistuje, Ze po ,»Slepicich schodech* vy- 
tezl ku kiestanskému shromazdéni, do podkrovni siné zlatem bohaté ozdobens. Byli 
tedy jiz tehda% pronasledovani kfesfané nuceni, tajnymi vehody do ecirkevnich sini ku 


1) Konstantin cisat p¥itital Lateran k majetku cisatskému (Constantin. M. Opp. ed. 
Migne p. 573. intra palatium nostrum Lateranense“); ptipravoval se v ntm na pfijeti 
sv. kitu, vystavél tam chrdm Salvatorsky s kapl{ ktestni. (Ibid. p. 575: ,,construxisse nos 
intra palatium nostrum Lateranense eidem salvatori . . . ecclesiam a fundamentis cum ba- 
ptisterio“), ustanovil je] hlavou ve&kerych’k¥eStanskych chrdmti svéta, (Ibid. ,,quam sacrosan- 
etam ecclesiam caput et verticem omnium ecclesiarum in universo orbe terrarum dici sancimus,“) 
a daroval konetné nejkrdsnéjsi ze vSech paldcti svéta jakozto starokfestansky majetek papeli 
Silvestrovi. (Ibid. 576. ,,Silvestro patri nostro... de praesenti contradicimus palatium imperii 
nostri Lateranense, quod omnibus in toto orbe terrarum praecellit palatis“). Porovnej Ciam- 

pini de sacr. aedif. p. 7. 
: ”) Chrys. in Math. 27.:  ,Druhdy domy slouzivaly za kostely, nyn{i vSak kostel stal 
se domem.“ — Za tasu Justina muéedinfka vénoval Martinus Timiotinus dim svij za, chram, 
ktery napotom od papeze Pia dal posvétiti. Act. Sanct. Jun. Tom. I. P. 20. 22. — Podobne 
utinila sv. Cecilie (Lectio in Brev. Rom. ad 22. Novem.), jako i Stédré Lucina za papeze 
Marcella. (Brev. Rom. ad 26. Januar.) a j. a CORE 

3) A. W. Ambros. Geschichte der Musik. II. Dil ; str. 10.: »Rozhodné dluzno jest 
odmitnouti ndéhled, jakoby prvni k¥estané byli byvali veskerého vadelani prosti, houfem lida 
dobromyslnych sice a poctivych, av’ak hloupych a surovych. Nemozno naavati politovanthodnym, 
stddem sprosté hizy lidi, na které psdny jsou duchaplné listy Payla apostola, Kterym zasldino 
jest evangelium Janovo s onou hlubokou dimyslnosti filosofickou. Kazalot se ovsem evangelium 
prede&fm lidem chudého ducha, ¢im% nijak nevyrozumivaji Se lidé na duchu chudt ; setkavame 
se skutetné na starok¥estanskych nahrobkach s pravopisnymi chybami, které predevsim slusi 
pripotisti na titet temeslnika ndhrobek zhotovivstho; zaroveh jest veak andmo, ze osoby, na 
- vySindeh dokonalého yzdtldni véku tehdejstho kratejict prijali virw krestanskou. é Hned prvni 
pohan na viru obrdceny, Cornelius, ba i jednotlivi élenove cisatske todiny, nalezeli do postu 
horlivych k¥estanti. Postadt, jest-li Ze na myslitele a spisovatele prynich veku Krestanskych poukdzeme, 
aneb na zvldéXtniho ducha a na ynadu nejstarSich pamdtek kfesfanského uméni vytvarneho. 

4) Rim. 16, 23. Kajus nazyvd se hospodétem Paylovym. Hrastus outednikem nad du- 
chody mésta a p. 

5) Philopatr. 23. u Pellicia str. 125. 


a 


Aw 


ny a pteméhovany jsou na chramy. ) Prvotni | 


aS tae 


A 
Nore’ 


yee 


slusbém Bokim schdzeti se. Prondsledovani poznenthla vzrostlo v bouti. Kostely po 
domech rozptylené neposkytovaly vice bezpetnosti, ani pro ukryt nejsvétéjsiho tajemstvi, 
ani pro osadu. OpustivSe podkrovni siné sestoupili krestane pod zem, kde temnota 
poskytovala utulku kiestanim, vite i prvotnimu umeni krestanskému. 


b) Cirkev v katakombich. 


Piestala prace zedniktim, nastala préce hrobaiiim. Duchovni bratrstva cirkevnich 
-horniki (fossores) s motykou a ryéem zapotala podivuhodnou ¢innost — zakladanim 
tajemného mésta podzemniho. 

Srdee neodolé touze, které jej moci kouzedlnou vabi sestoupiti k podzemnim 
pamatkim, na kteryeh ptedechtideové a praoteové serafinského Fra Angelico vkus i dii- 
mysl tiibili si, k temnym pamétkim, ze kterych tolik svétla vzeslo svétu. Jest to na- 
vitéva Zivych v #&i smrti, odkud vzhfiru vedla cesta k nebi. Dfive vSak, nez sestou- 
pime do posvdtného labyrintu dluzno krétce zminiti se o pivodu podzemnich prac, 
o kterém mezi uéenci mnohé a dlouhé panovaly hadky. Nejnovéjsim teprv badanim di- 
mysiného G. B. de Rossi vyilo na jevo, Ze nesmirnou sif timskych coemeterif rozhodné 
dluzno piipsati na wet ktestanské prace. Nebo co diive o katakombach psdno bylo, 
podobalo se vice konjekturém a romanim, neZli opravdovému badani. Nyni ov’em Ize 
tyrditi, Ze zlato véticich praotefiv a ruce bratii krestanskych kopali, upravovali a ozdo- 
bovali pribytky vééné nadéje, které nas podivenim naplhuji. 

Zakon 12. desk zapovidal pochovavani mrtvol uvnitit mésta. Ponévadz u kfe- 
stanii laska tak veliké byla, Ze jim i od pohaniv vytitana jest, 1) vykazovali bohati a 
vzneSeni ktestané chudym spolubrattim statky a letohradky za méstem ku pochovani — 
tél, kterd otekdvaji slayného vzkriseni. A ponévadzZ na dennim svétle hrozilo nebezpe- 
éenstvi, aby hitbitovy pred zneucténim uchranily se, podryvali krestané koncem 1. sto-— 
leti povolnou namnoze piskoveovouaneb opakovou pidu a upravovali v jeskynich brattim a 
sestram tiché hroby. Tyto podzemni komnaty sluji katakom by, 2) které pivodné jen 
za hrobky slouzily. Kdyz viak pozdéji krestanim pro nebezpetenstvi, ,,na rolich a lodéch, 
ve stajich a Zalarich“ 3) bylo shromazdovati se ku bohosluzbé, katakomby vhodné po- 
skytovaly utotisté. Prondsledovanim ktestantiv zavdana pritina ku velikolepé rozsahlosti. 
ktestanskych coemeterii, kterouzto charakteristickou zvlastnosti, souhlasici s veSkerou 
naukou se rozeznavaji od krypt Zidovskych i pohanskych jen osaméle a jednotlivé se 
vyskytujicich. 4) Katolicita, povSechnost i zde jest pravidlem. K vyhodé bezpetnosti 
pridruzovala ‘se vyhoda jind. Krestané chtéli presvédéeni své symbolickym vyobrazovanim 
jaksi potvrditi, chtéli vitézstvi kiize slaviti slovem a pismem, chtéli konetné na sténach 
vyobraziti sobé upominky a tajemstvi viry. 5) 


1) Tert. apolog. ¢. 39. ; 

*) Jiné pojmenovdni jsou: coemeteria cryptae, arenariae. areae. Aringhi Roma sub- 
terranea, Roma. 1651. t. I. p. 1, 

3) Euseb. hist. eccl. 1. VII. ¢. 22. 
rut *) Tvrzeni tomu nasvédéuji nejnovéjsi baddni od francouzké vlddy y Kartagu a ye Fe- 
nisii vykonand. Dasbasgayns de Richemont. Die neuesten Studien iiber die rémischen Kata- 
komben. Mainz. 1872. str. 9. 

*) K éemu takto ptitomnost a budoucnost potioukala, minulosti stvrzovalo se. Byly 
celé skupeniny narodi, u kteryeh pochovdévéni mrtvych ve skalnfch jezkynich zvykem bylo. 
Narodové plemene semitského, obyvatelé Palestiny a Fenicie zaklidaly hrobky vidy ve ska- 
lich. V horach Malé Asie, taurického Cheronesu, Karthaga, Malty, Sicilie, Sardinie a j. skry- 
vaji se plibytkové mrtvych velikosti i podoby nejrozmanitéjsi. Do hrobu ve skéle nové vytesa- 
ného, ktery. se velmi podobé kubikulu y katakombéch Kmskych, wlozil Josef z Arimatie lidskou 
schranku Vykupitelovu. Ktruskové p¥enesli obyéej do Italie na. brehy stkedozemntho mo¥e, az 
ku brandm timskym ; konetné povala se podryvati ptida Latium. Atkoli bylo zvykem mrtvoly 
paliti, nevadali se Rimané predce nikdy starého ritu ziplna, z¥izovati totiz hfbitovy. Od doby 
Antonini mnodily se sarkofagy, hranice pak uhasinaly, jak nejnovéj§im bdédénim podél hlaynich 
silnic dosvédéuje se. Nebyli tedy kyestané bez pobidky a povzbuzeni, aby ndsledovali obyteje 
ktery jim kromé toho poskytoval vyhody nové.“ Desbassayns de Richomont, loco sup. eit, 


& 


' Jsou tedy krestanské coemeteria nekropole znatné rozsdhlosti, - labyri 
hrobi, chodby kif% na ktiZ se protkavajici o dvou i téech patrach av KeHenactnTa4 
hrobkach se zbihajici. 1) Citime katakomby sv. Kalixta, sv. Sebastiana, sv. Priscilly. 
sv. Pontiana, sv. Anezky, sv. Sixta a j. 
Vysvétlivse kratee ptivod katakomb, mozZno navitévovateli v duchu sestoupiti 
z divokého ukrytu piskovcovych lomi skrytym otvorem po schodech do podzemniho 
 mésta, ve kterém Zivi s mrtvymi svorné prebyvali. Kdo by se tam odvazil bez zkuse- 
- ného priivodtiho, jest ztracen a nenavrati se vice. Ruda zat pochodné osvécuje tajemné 
etihodné chodby. Ve sténach katakomb po obou stranach vytesdny jsou v poétu pie- 
hojném skrySe (loculi), jedna vedle druhé, Gasto i jednaznad druhou. Do otvoru étver- 
hranného polo%ena byla balsamovana mrtvola, v roucho bilé odéna, k nizto se prilodila 
lampa, nédoba s vinem vetere Pané a taktézZ 1 nastroj, jimzto zemrelého zaméstndni 
- vezdej&i naznateno bylo. *) Otvor hrobu skalného jest ‘ptikryt deskou mramoroyou. 
- Tisicové zde spi spdnek pokoje, a jini tisicové v krvavém valteni zde u vitézi hledali 
posily a utéchy. Jedni jesté bojovali, druzi boj Zivota Stastné jiz skonéili. Jedni v potu 
tvate na budové duSevniho zivota jesté stavéli, druzi po praci Stastné dokonané sladce 


jiz odpotivali. Zde do desky hrob ptikryvajici laska zbozné vyryla prosty ndpis, tam 
opét palma s l4hvitkou znati hrob muéedlniktiv. Zde a onde prtibuzni uéinili si zna- 
ménka dojemna, po nichz bylo Ize vyhledati poztistatky a hrob drahého mildtka. Kte- 
stané dovedlj prijemnym utiniti ptibytek smrti. Hlinéné lampy tu i tam ve vyklenkach 
stén rozestavené osvécovaly ctihodnou temnotu, — hroby svéteti a svétiec. 

Hroby svétet a svétie zde byly, a ponévadz hroby, tedy i oltate. Kde srdce 
lidské z lasky dava za obétito nejvzdenejsi a posledni — viastni krev; kde laska krvi 
splaci lasku neskonalou, — hrob svatého mutedlnika jest mistem nejvhodnéjiim ku sla- 
veni nejsvétejsi obéti, kterou Vykupitel na pamatku nam ztstavil. Iv tom tedy spatruje 
se stopa nebeského dimyslu, ktery prosvita vSelikymi pfedpisy a prikazanimi cirkevnimi, 
ze nad hroby svéteiv a mutedinikiv veli slaviti Cirkev pamatku lasky nejdokonalejai. 
‘Takové oltaini hroby z prvnich dob kiestanskych vyskytuji se v prostranéjSich sinich 
katakomb a sluji cubicula, Jsout to siné vétSineb mensi rozsahlosti, bud kulaté, bud 


1) Srovnej G. B. de Rossi ,,.Roma sotteranea.“ Téhoz% ,,Bulletino di Archaeologia cri- 
-stiana.“ 
2) I.E. Vocel. Vyvinovdni kYostansk¢ho uméni a nejstarsi pamdtky jeho, ayldsté 
v Gechdch.“ Casopis Cesk¢ho Museum 1852. str. 52. 


ESR Pig ety CN: Mee SUC TS ac a er nt dn 
PTE ERS Ne a ea LS ale tyke i 
f tai ames Ayla i nuns Saute en A 
- Coa Ae yale i 


sare bas 
ure 


Bie * ’ wey we fa TAN 7 
P ." 4 , ‘6 > ¢’ ld ‘Hila Lon wer 5 
I fe Laniebes eae 
+i , t 


do étverce, anebo podélné, ve kterych na jedné strané naleza se Siroky, polokulaty aye 
klenek do skdly vytesany. Do vyklenku pak ukladaly se v sarkofagu vice neb mene 
stkvostném ostatky zvlast ctihodného muéedinika. Sarkofag — druh kamené rakve — 
mramorovou deskou ?) ptikryty slouzil za oltdt, na kterém obét mSe sv. se slavila. (Viz. 4 
obrazee 1.) Sarkofag z vyklenku bud vystupoval aneb nanizkém stupni zpotival (stupen 
oltatni), mnohdy také mfizi (transennae) jsa obehndn ptistup ku hrobu (oltafi) zabra-- 
noval. 2) Dva az dosud zachované vzory dosvédéuji, Ze bylo moZno mramorovou desku_ 
pomoet dvou Zeleznych kruhfi vyzdvihovati. Znapisu jednoho cubiculum 3) Ize dokazati, — 
ze krypty podobné zcela spravné nazyvany jsou arcosolia, 4) téZ monumenta arcuata 
jednak dle titele, jednak dle podoby pojmenovana pfipominajice, velmi na columbaria 
timské 5). aneb na hrobku Pompejanskou. *) Obrazec tuto znazornény pfedstavuje ar- 
cosolium z katakomby sv. AneZky, nepochybné z poéatku IV. stoleti. 

Piedni deska sarkofagu ozdobovala se obytejné bohatou pract kamenickou, je- 
jizto vyvedent ziploa vyrovna se pozdéjsim dilim timskym téhoz druhu. Reliefy vy- | 
obrazuji mimo poprst zvétnélého a zde odpotivajiciho kfesfana rozmanité vyjevy ze 
starého i nového zikona zpusobem allegorickym. *) 

Oblouk pak i stény, zejmena nad oltatni deskou a v hofenim klenuti zdobeny 
jsou malbami v symbolickych obrazech ze starého i nového zakona. 

Na pracech sochatskych i malbach zietelné tteme, s jak dojemnou kajicnosti, 
nesmélosti a pokorou vstupuje uméni timské do sluzby onoho vitéze, ktery kiizem svét 
premohl. S pokorou nemocné Zeny v evangelium §), ktera v dtivéte, Ze uzdravena bude, 
toliko obruby roucha Vykupitelova nepozorované dotknouti se osméluje, také uméni 
dlouho neodvazilo se, malovati a vyobrazovati oblite} Pané, nybrz jakoby obruby roucha 
se dotykajic, mluvi o ném i o svatém uéteni jeho jen v symbolech. Zahodno tedy, 
abychom po pritinach pouze symbolického vyobrazovani blize patrali. 

Dikladnym zpytovanim pomniki zapadniho.svéta lze zasadu ktestanské archeologie 
vysloviti takto: Nebezpeti, aby nabozenska tajemstvi a upominky posvdtné nevydavaly se 
v posméch a zpustoSeni pohantiv, zavdalo pititinu ku vzniku a vyvinu kiestanskych symboli, 
jakoz i ku vyvinu symbolickeho a figuralniho uméni. Vsudy kdekolivék pod zemi rozpro- 
stirala se cemeteria, jako y Rimé, v Cyrenaice, na Krimu, v Sicilii, v Neapoli, — az ku 
kryptam pod kostelem Remesskym pred nedavnym ¢asem objevenym, jsou stény pokryty 
malbami, kterymi ta neb ona myslenka se znazorhuje. Tak velice oblibovano si v barvach 
a obrazech, Ze i vnittek hrobi se maloval na pi. v Lombardii, kdy% malbé neposky- | 
tovalo se jiz mista jiného. Pod zemi citili se ktestané silnymi byti, zde povoléni mu- 
éedInické vznikalo, tuzilo se, dozravalo a vSudy vynikalo, kdezto nad zemi nesnadné 
a zZ tézi se vyskytuje odznak nabozensky.%) Nebezpeti jest prilii velké, mlteni po- 
trebné; v slujich podzemnich smi se mluviti, najasném svétle dennim v&ak dluzno tajiti 
se rtiim i rukoum. 1°) A skutetné vyvinovalo se touze dobou na sténdeh Hmskych kata- 


1) Prud. perist. XI. v. 10. 7) Cf. ‘cripta dei papi in Rossi sotteranea t. II. tav. I. 

*) Domus eternalis Aur. Celsi et Aur, Ilaritatis compari mees fecimus nobis et nostri 
et amicis arcosolio cum pareticulo suo in pacem. Gaume str. 157. 

*) Arcosolium = Kklenuty trin, rakev. 

5) Vyobrazeni u Ciampini vet. monum. t. I. tab. 42. 

*) Overbeck. Fig. 156, 223. Bossio, Boldetti, Aringhi, Marchi, Perret, Rossi, 
uvefejnili v dilech svych Getna vyobrazent k¥estanskych hrobek. ; 

’) Podobnych sarkofagit nalezlo se zatné mnoistvi netoliko vy Hmskych, nybrz také 
v jinych katakombach. K nejzajimavéjSim ndlezi sarkofag Junia Bassa (z r. 359) a Anicia 
Proba (z r. 395). Oba se nyni nachdzeji v chrém’ sv. Petra vy Rim’. Dr. J. M. Miller. 
Nazorny atlask ,,Slovniku nautnému.“ Vy¥tvarné uméni str. 33. Vyobrazeni: Dr. W. Lib ke: 
Geschichte der Plastik, str. 328. Jiny sarkofag vy Laterdné str. 330. 

8) Kirchenschmuck. I. Jahrgang. Graz. str. 12. 

*) Na sarkofagu muéedlmka Hutropia vy Saintes vyryto jest prosté toliko jméno a olo- — 
véné desce, které nad ostatky vthlasné Afry v Augsburku nalezena byla, neosmélili se své¥iti 
ani ndpis svétice. Hr. Desbassayns de Richemont. Die neuesten Studien iither die rémischen 
Katakomben. 1872. str. 7. | 

10) Tim zdroveh lze vysvttliti a odtivodniti usneXeni sntmu cirk. vy Elvite zatasté ne- 
pravé posuzované, kterym za doby prondsledovéni dioklecianského obrazy v chréméch se zaka- 
ovaly. Ve Spanélich, kde hroby ne pod, nybré nad zemi se nachdzely, opatrnosti odporoutelo — 


Mg Ue Calin 18 Teal i a AEP UR oil a er Na ies Ah Ae te? a ee A ll ART 
Re rE M Engin Nun avon NeMi ces Maye Ca Tightens PA eigen gy ee ey Pool 
ea piK me u¥ Sey rray Nik Ta \ , crm ih Seen : 


Pa Aba 5 i A t a . : 
- komb pod ochranou temnoty uméni kiestanské z potatku v pouhyeh toliko symbolech, 
vy nich viibec raz anticky se jevi. Orfeus, kouzelnym zvukem lyry zvé¥ lesni k sobd 
4 lakajici, jest symbol Krista, ktery vSemohouenou vymluvnosti srdee lidu neodolatelné 
k sobe poutal. Mladenee togou odény na ramené ovtitku nesouet jest obraznym 
 vyjadienim dobrého pastyte, ktery hlas& otcovské slitovani. Jonas rybou_ pohleeny 
apo trech dnech vyvrzeny jest obrazem slavného vzktiXeni Pang, Elia’ v ohnivém 
— voue k nebesiim se vanisejici, Noe z archy své vitajici holubitku s ratolesti miru, 
- MojZi8s prutem svym ze skaly vodu dobyvajiei, David maje prak v ruce, Daniel 


, mezi dvéma Ivy: — to vse jsou symboly rozmanité tinnosti vykupitelské, jiz snadno 
- domysliti si Ize. Také vetete Pané zndzornéna rozmnozovanim chlebi, ba i nejsvetejsi 


 Svatost uctivé sice, ale jen vadilené a zahalené naznatena znamenim ryby2) a chleba. 
=: Na sténach podzemnich maliistvi vyobrazilo celou nauku kéestanskou, historické 
_ udalosti obou zakonti, podobenstvi evangelické, tajemstvi viry, ale jen zahalend a pod 
_ gavojem. Jest to druhé pismo svaté stéteem a barvou vyvedené, kiestanské ,Credo“ 
 pismem stenografickym znazornéné. : 
Teprv bondi osmélili ¢ | | 
se maliti vyobraziti velebny | : | ¢ : 

| | i: ; os Mn» 


obraz Kristiiv, pro ktery 
~ zylastni typus vymyslili, svaté 
. Panny (viz obr. 1.), apos- 
 toliv, podobizny muéedl- 
 niktiv, svétetiv a patroniv 
aj. Rezbarstvi vSak timze 
- zaikonem opatrnosti vedeno 
 neodvazilo se uziti rovné svo- 
_ body. Byl-li Stétec pod zemi | 

neodvisly. bylo dlatu na jas- 
ném svétlu dennim v dil- 
~ nach tezbatskych opatrnosti 
 zapotiebi. Pred Konstanti- 


nem pfeviladala na mramoru ce 


ca 
 allegorie. Co svétskému oku 
£ napadnym byti se jevilo, za- (Obr. 2. Ptidorys z katakomby sv. AneZky.) 


= 
eee a 


2 


2. 


=e 
)  L7a 


a 


\ \ i 


oy) fey 


y 
= 
ct 
fq>) 
ba) 

My 
= 
w< 
Qu 
(=) 
Qa 
=) 
(a>) 
TH< 
6B 
i=s 
=o 
=) 
[8 
|=} 
fe>) 
< 
ie} 
a 
Lan) 
ae 
i=} 
= 
ae) 
oo~ 
6B 
O< 
je! 
<) 
a+ 
© 
a) 
[So) 
6B 
(op) 
—w 
O~ 
B 
MR 
fae) 
=) 
ix) 
Cee 
|=) 
2. 
N 
ies 
=) 
[< 
=) 
ox 
5 
N< 
+ 
cae) 
SS, 
jor 
2 
tn 
ey 


ge podobné opatieni, ze kterého ovSem vysvitd, Ze touha po obrazech ani nebezpecenstvi se 
nedésila. Loc. sup. cit. 
i 2) Obrazy Eucharistic a sy. obéti v nové nalezené caisti Himskych katakomb (coemeterium 
gs, Sixti) ndleZ{ nejméné do prvni polovice 3. stoleti. Na tkinohém stolu obétnim lezi chleb a 
ryba, po stran’ knéz, ktery Zehnaje ruce rozpind. Ryba, tecky Ichtys potatetnymi pismeny zna- 
mend: Jesus Christos Teu {os Soter. (Jezi8 Kristus, Bozsky Syn, Vykupitel). (Z nedostatku 
 ¥eckého pisma y tiskdrn’ nelze to keckym pismem naznatiti.) F. Hettinger. Die Dogmen des 
 Christenthums. 2. Abtheilung. str. 182. 

3) Podobnou vidéti Ize na obrazci 1. Ze stolice této biskup snadno veSkerou osadu pre- 


so —_— 


hiédnouti mohl. Diimyslné zyolen ndzev ,episkopos“® = dohlizitel, dozorce. 


rats 


Nae 9 


i a 


se pamatny, dievény oltat prendSeci mezi stolec biskupsky a osadu do prostred prostory 
oltarni, které nyni chorem slove. ty eis: BAe eee 

Mize, jichZto poztistatky zde a onde se vyskytujl, oddélovaly svatyni oltarni od 
siné véticich. Druha tato prostora uréena byla pro lid vétici (laiky), prednt (0 0) pro 
muzské, zadni (pp) pro pohlavi Zenské, ponévad’ v staré Cirkvi kfestané pri bohosluzbé 
vidy prisné délili se dle pohlavi. Téeti koneéné mistnost spatrujeme po strané (u u) 
a byla uréena pro katechumeny. th geen 4 ey 

Poskytuji tedy jiz katakomby rozstiidénim a uspofadanim zakladni obraz veSkerych 
pozdéjsich chrami kiestanskych, a sice: 1. kfir s trimem biskupskym a oltatem, ‘se 
sborem knézi a zpévaki; za méizemi 2. lod chramova pro lid vétcidle pohlavi _ 
ptisné oddélena, a 3. predsit katechumenti a kajfeniku. tear pane 

Ctihodné a pamatné v kazdém ohledu jsou podzemni skrySe, které byvaly jevistém 
nebeského Zivota, ale té% krutého osudu nejddvnéjsich vyznavatii viry Kristovy. Tam 
v tmavém lfiné zemé, v dobé krutého prondsledovani ktestant, prebyvali papeZové, roz- 
mnozujice v tichych podzemnich prostordch kfestem cirkev, kdeZto nad nimi nepratele 
zurili meéem a ohaynymi mukami proti vyznavatiim nové viry. V noéni dobé vystupo- 
vali knézi z téchto skrySi a donaseli véziiim a mutedlnikim posilu, jizto vira poskytuje. 
Nepratelé véak, vyslidivSe i toto utotisté kfesfantiv, zbrodili je krvi obyvateliv hrobek 
téchto, a tak zvySend byla posvdtnost mistnosti skropenych krvi novych muéedlnikt. 
Znamenity potet kfestani podstoupili tam béhem tietiho stoleti smrt muéedInickou.‘ *) 

Hradem nerozbornym na skdle zbudovanym méla byti Cirkev svétovd. Proto 
hluboké, velmi hluboké kopati bylo ziklady v tmavém liné katakomb, zalozené na ne- 
skonalych ttrapach vérnych sluzebnikii a pevnych vyznavaéi, na tisicerych hrobech 
slavnych muéedInikfiv. S cirkvi pak sestoupilo do podzemnich hlubin také uméni, tvo- 
tici a budujici na zakladech pokory a prostoty. Jako ale druhdy vitéz nad smrtii peklem 
tretiho dne z temnosti jezkyné hrobové oslaveny z mrtvych vstal, tretiho stoleti z tem- 
nosti katakomb s vitéznou korouhvi vzesla Cirkevy, a s Cirkvi veselé vzkriSeni slavilo 
uméni k netuSené vysosti a k podivuhodnému rozkvétu. . 

Dopis y. 

Z Police nad Metuji. Zdat Bah! mize volati Vam nyni kazdy délnik na vinici Pané, 
protoze yzkrisil jste opét list cit kfestansky zuSlechtujicf, Ze odhodlal jste se ptisobiti k tomu, 
aby kiestan v chrémé nejenom sluchem ale izrakem svym k ndboZnosti byl veden, aby skrze 

 krésu a yzneSenost, kterou v chrémé spatfuje, zatouzil po kr4se a vzneSenosti té nejdokona- 
lejsf, aby skrze véci viditelné roznfcen byl l4skou k neviditelnym, nebeskym. 
asopisu vénovaného uméni kfestanskému Ze n4m tieba jest, nebude upfrati nikdo, leé 
ten, kdo lecjakou strakatinu za vzor krdsy povazuje a chram jen tehd4% za distojné ozdobeny 
m4, kdy% dost kiiklavych barev a titérnych pfivéski viude tam spatéuje. M4me Bohn Zel jesté 
lidf takovych. Doufejme, ze nyni obrdti se to k lepsfmua Ze ,Method“ vitanym bude r4dcem 
a pomocnikem mnohému, ktery chce m{ti chr4m po kf¥estansku ozdoben. V tom ohledu bude 
treba jména umélci kfesfanskych v ,Methodu* uvddéti. Osméluju se prositi, byste v listu svém 
upozornil také na jednu firmu, kter4 kYestanského chramu distojné a pomérné laciné sochy 
zhotovuje. Jest to c. k. tezb4¥ské skola yv St. Ulrichu, posta Gréden v Tyrolsku, jejimz 
Fiditelem jest Ferdinand Demetz. 

Vidél jsem sochy: Spasitele na kifZi a Srdce Pana JeziSe a Panny Marie tam zho- 
tovené v chrimu Paéné v Machové, které velmi moe pamatovaly na sochy + K. Levého. Také 
oltafnt kfize v chraémé Strahovském zdaji se mi pochdzeti ze skoly v St. Ulricha. Mohl by 
Fiditel oné &koly byti vyzvin, aby néco zaslal na ukézku do stdlé vystavy Svato-Vdcslavské ; 
mdme-li ale doma umélce takové, necht maji prednost. *) 

ao) Od »Methoda* také pro pitbytky kfestanské mizeme o¢ekdyati tu vyhodu, Ze ity pak 
distojnymi obrazy budou ozdobovdny. Lid seznay v chramé krdsné sochy a obrazy, bude hledét 
i doma takové mfti a nevyd4 pak za véelijakou mazanici na skle nebo papife ani krejcaru, 


ale bude si prati obrazy slugné, P. Gerard Pospisil, kooperator. 
1) J. E. Vocel. spis dtive uvedeny str. 48. 
7) Rozumi se, ze predevsim podporovati budeme uméni domaci. Par: 


“Method* vych4zi vzdy 5. kazdého mésice, Péedplacent obndsi 1 zl, roénd; odbiratelim & i i i 

Hd $ 45 2a oe : be . asopisu ,Cecilie* diva f 

bezplatné, Predplatné piijima administiace ,Methoda" y Karliné &, 234, Jen frankované listy peij imag se. mekupisy oes 

slané nevraceji se. Dopisy, tyhujici se redakce, budtez zasilany franko Ferdinandu Lehneroyi vy Karliné 6. 234 
Reklamace zasiliny budtez do expedice y knéhkupectyi Mikulaie a Knappa v Karliné &. 42. / 


- Nékladem vydavatelovjm. — Kuthtiskarna Mikulde a Kuappa v Praze, v Karlin’. 


A 


9 fly mes nr, Lm Farr, Ft 
7 a is 4 4 Lys Oe 
1 eli es fs) 06 
1 Aeon s > . nt A 
> S85 ee Wy Serna pat ‘ 
or - = ‘ ' 4 


Casopis vénovany uméni krestanskému. 
Majitel, vydavatel a redaktor: 
f ERDINAND PEHNER, 


(A Ne, I I AIR I OO OY 
“ Oe . ‘m ; 
WRAP ALAA AALS OA PR OR 


Cislo 5. V Praze, dne 5. Gervna 1875. | Rocnik |. 


Chramy véku starokrestanského. 
Sepsal F. Lehner. (Pokraéovani.) 


c) Cirkev v basilikach. 


PaSgijova doba cirkve po boji ttistaletém nachylovala se k zakonéeni. Nabozensky 
Zivot, z ného% necitelny svét posméchy si tropil, s veSkerou svou bohosluzZbou vystu- 
poval z temnosti hrobovych na jasné svétlo denni. Zlati paprslkové sluneéni mile oza- 


fovali dojemné siné katolickych chrami s veSkerou upravou bohosluzebnou. Vira zvité- 


zila, na nebi zazaril se kiiz, siky nepratelské jsou porazeny a rozpraSeny nejprvé na 


-mosté milvickém, napotom po celé éake fSe svétové. Konstantin cisat, kterého viny va- 


leéné ‘na povrch vynesly, spéchal, aby na oltéf ktestansky polozil ob&t vdéku. Uvinil 


_ kfestanfim_ po pravu_a spravedlnosti. Cirkev slavila vzkiiSeni své a uméni zvéénilo uté- 


Sené velikonoce. Stavitelstvi posvatné, prvni a nejverejndjsi v tadé umén Bohu zasvé- 
eenych, vsudy potalo budovati pomniky vitézné, aby hlasité v’em vékim piitomnym 


i budoucim svédétily, ze ktestanstvi zvitézilo. 


Co élovék miluje, rad také jinym na odiv stavi. A cisat Konstantin stavél sama 


 stavby podporoval. V Riméav Konstantinopoli, v Jerusalémé av Bethlehemé, v méstech 
- nejrozmanitéjiich a v kontinach tise nejodlehlejSich vyristaly ze zemé chramy kfestanské. 


Cirkev z temnych katakomb piesidlila se do jasnych basilik. — 
Vsimdme-li si basilik véku staroktestanského tteba jen povrchné, shledayame, Ze 


- jsou vesmés dle jistych, urtitych pravidel a jasnych zakonti stavény. Poloha, zpisob 


stayby a vunittni tprava u vSech jest souhlasna. A ponévad% se nedotitame o vynalezci, 
ktery by stavbu basilik s upravou vnitini i zevnitini byl ponejprv provedl, snadno po- 
ystati mohlo domnéni, jako by ktestanSti stavitelé basilik byli se pridrzeli vzori po- 


_hanskych, jakych pravé vék tehdejSi poskytoval. 


Anticky chram nedal sek téelim bohosluzebnym kfestant upotrebiti a nebyl 
tedy yzorem pri budovani basilik ktestanskych. Uzka, tmava cella byla sidlem boha. 
Na podstavei mramorovém v tajemném Seru tam stal z mramoru, Zlata a slonové kosti 
v umélém provedeni. A pohan véril ve skuteénou jeho pritomnost. Modlici se a obé- 
tujici nebyl pripustén dovniti, nybrz vné toliko, v predsini obét svou skladal a dary 
yzdené tam jemu zasvécoval. A slavné priivody a vitézna vojska ze Stastnych valek se 
nayracujici venku toliko stéla a kolkolem chramu se rozestavila. Proto také ve&skera 
ozdoba umélecké chrémfi téchto jen zevné se jevila, aby lidu bylo zjevno, Ze zde slavné 
a distojné bydli bah. Proto byl chrém anticky krasnym jen zevne, kolkolem oziveny 
sloupofadim v milé soumérnosti, s timsovanim slohu ptiméfenym, s ozdobou ttihranych 
Stith, v nichZ obyéejné prekrasn’ sochaiské prace se nachazela. 

Jest-li ze anticky chram ptirozené povstal z podstaty nabozenské a z pidy pohan- 
stva takméé sém od sebe vyrostl, snadno pochopime, %e kostel kfestansky podstatné li- 


Siti se bude od budov onéch tou mérou, jako ndbozenstvi kiestanské od pohanského 


veSkerou podstatou se rozeznava. Vadyt chram jest viditelnym toliko znazornénim nevi- 
ditelnych pojmi a pravd nabozenskych. 

Kiestané méli zapotéebi prostrannych, svétlych budov ku konani bohosluaby. Lid 
yéticl se shromazdoval, aby vroucnou modlitbou a spoleénym zpévem Hospodina velebil, 


J ee : ¢ Stee Bs 4 
5 Ape j ees we tee Ni 
s ‘ Leo TEE ome eee a 
1 f ‘ i = Sa ie 
a 7 ah FASS ab Oe hve See 


aby poslouch 1 Bo 
obét diki, chvaly i smiteni bar 


murské a zenské, — kapli_krestni, — predsiii_katechumenii a kajientki. Mél to byti ‘svato- 


Proto ve&skerd krasa ze zevnéjsku presidlila se do vnittku svatyné. Proto chramy 
kéestanské zevné velmi jednoduché, u vnitt tak skvostné a nadherné se upravuji, aby 
mysl ktestana na svaty ukon ptipravovdéna, pred roztrzilosti svétskou chranéna a ku 
vécem nebeskym poutana byla. } 

Nové nabozenstvi zplodilo nové zasady architektonické: krasu vnitini naproti 
krase zevnéjsi. Byla-li u pohanskych chramti veSkera krasa zevné, jest podstatnou 
znamkou kosteli ktestanskych krasa vnitini. Nepfijimala tedy nova vira vyvinuty sloh 
anticky beze zmény. A ponévad% staré uméni s modlosluzbou v uzkém nachazelo se 
spojent, byly z potatku sochy i chramy pohanské ktesfanim ohavnosti*), tak ze pozdéji 
jen vyjimetné se odhodlali, aby jednotlivych z nich za kostely pouzili. Obyéejné upotie- 
bilo se toliko sloupfi a ozdob, staveni pak ztistaveno prazdné a vydano v Sane vékim 
a nepohodim i tvrdy mramor hlodajicim. : 

Proto také v prvnich potatcich kfestanského stavitelstvi vice skvostt, nez 
uméleckych ozdob udivano. Prvni kéestané, ktefi ochotné majetek snaSeli ve pro- 
spéch chudobnych bratti z lasky k bliznimu, s podobnou radosti skladaly Sperky a po- 
klady na oltdt kostelni z lasky k Bohu. Kdo by se tedy domnival, ze chramy doby 
starokfestanské byly bez ozdoby, bez lesku a nadhery, mylil by se velmi. , Dostaéi na 
jediny ptiklad poukdzati. Cisat Konstantin vénoval kostelu sv. Vaviince v Rimé stiibr- 
nou kancellu, mfizku délici presbyterium od kostelni lodi, ktera vazila 100 liber. V nej- 
starSich kostelich ¢itavaé se nad sakristii obytejny napis: ,Totot jest ctihodné misto, 
kde vanesené sluzby svaté se chovaji.“ Tramy basiliky v Tyru byly dle Eusebia ze 
divi cedrového, a malbami, zejmena ze “Zivota svatych muteniki, byly pokryty celé 
stény. Kostel sv. Felixe v Nole, od sv. Pavlina zbudovany, byl vSecek vyzdoben mo- 
saikou a napisy. Stiibrné sochy, koberee, malby na skle byly obyéejnymi. Prudentius 
(+ 433) vypravuje o oknech sv. Pavla za hradbami: ,V oknech klenutych spatruji 
se skla pestrobarevnd, vynikajici krasou louky, kterou dobou jarni kviti krasli.< Na. 
chovy porfyr a jasné zeleny serpentin, jak zlato zZluty mramor numidsky s éervenymi 
zilkami a pestie smaragdovy mramor thessalsky i lidicky v krasném usporddani a spo- 
jen! dodavaly sloupoéadim perspektivné se ztracejicim krasy neobytejné a nadhery, 
kterou si ani predstaviti nedovedeme. Podlaha vykladala se vzdy mosaikou, nékdy do- 
konce i sttibrnymi deskami. Celé stény, zejmena vitézny oblouk a absida skvély se mo- 
saikovou malbou na zlaté pidé. Kdyz paprslkové slunetni do skelnych prostor vnikaly 
anebo zate svici a lamp v brouXenych drahokamech, namramorovych sténdch a sloupo- 
radech se odraZela a lamala v tisieerych svétélkich a hvézditkach, ky div! Ze éaro- 
krasny pohled byl ktestant predtuchou a obrazem raje nebeského a mésta Boziho. 

.e Jiz za doby panujictho pohanstva stavélo se znatné mnozstvi kosteli. Nékteré 
jizz tretiho stolett znamy jsou, na pt. kostel v nynéjim Orleansville y severni Africe 
ZY. 252, basilika v Tipaese a chram sv. Rehote divotvorce v Neocaesarei. Skvostny 
cehram Vv Nikomedii byl tak vysoky, Ze jej cisat Dioklecian z oken svého palace spa- 
_ titi mohl. Je&t® vice vzmahala se stavba kostelii od dob cisate Alexandra Severa, a 

eisai Decius nebyl jiz s to, aby dfirazné optel se proudu kYestanstva valné se rozmaha- 
Jiciho. Optatus Milevitinsky potita v Rimé vice étyticeti basilik, jiz pred tasy Diokle- 
clanovymi zalozenych, a Kusebius pravi, Ze za panovant Konstantina k veliké radosti 


*) Handbuch der Kunstgeschichte von Franz Kugler, I. svazek str, 233, 


aes OS ns 


_ kfestanti potalo se stavéti vySe a velebnéji mnoho basilik, které zutivost prondsledo- 
 vatelii byla sbotila. 2) ; 

_ _.. Ze v8eho, co az dosud o basilikich kiYestanskych tuto se povédélo, patrné se 
_ evi, Ze ani pohansky, ani Zidovsky chram nemohl byti vzorem basiliky kiestanské. 
Snaze by cosi podobného dalo se tvrditi o jinych antickych budovach, které se téz b a- 
silikami nazyvali. 

Bylyt to dvory obdélné kolkolem sloupofadim obehnané, jako byvaji podloubi 
(ambity) v klasternich budovdch, s tim rozd{lem, Ze cela prostora byvala mnohdy 
sttechou pokryta. Sloupofadi nesla galerii do vnit? dvorany otevienou, na venek pak 
ohranitenou zdi, ve které-byla okna, jimizZ svétlo denni vnikalo do prostéedni prostory, 
_ jakoz i do sini postrannich. Pfi mnohych basilikich nachazel se v uzti sténé naproti 
-. vehodu polokulaty vyklenek. Basiliky byly budovy vetejné a uéel jejich byl velmi 
rozmanity. V nékterych se konaly soudy, v jinych trhy a obchody na zptsob novovéké 
bursy, opét jiné slouzily ku zibavé a prochazkam za potasi deStivého. Pivod jejich se 
odvozuje z Egypta Snadno Ize pochopiti, ze praktickému smyslu a nadhery milovnosti 
Rimana odporoutelo se takové zatizeni orientalni v liné mésta svétového. Neni imyslem 
 naSim poustéti se do utenych hadek, zda-li jméno i forma svétskych basilik preneSeny 
- jsou na basiliky kfestanské, podotykim jen, Ze doménee 2) stale ubyva pudy a to pravem. 
a _ Spoletné jméno zde niteho nerozhoduje. Vysky- GTi, 
tuji se budovy téze soustavy zejmena na vychodé, které 
se nenazyvaji basiliky. A pak jest nazev basilika: dim 

kralovsky — rozuméj dim krale krali — velmi zptiznén 
s ostatnimi pojmenovanimi kostela, jako jsou: Dominica 
— (diim Pané), Kyriake (odtud Kirche, kostel). Forma pak 
- fimské basiliky nebyla nikdy zcela urtita, ani vSudy stejna 
_anezmeénitedina A pravé, co ,formou basilikovou‘ se na- 
zyva, neni ani vyhradnim majetkem a zvlaStnosti téchto 
budov, nybrz shledava se té6% na jinych antickych budo- 
vach, dvorandch, koridorech, té% i na kralovskych pa- 
lacich vy Egypté av Assyrii. Neni tedy nikterak nutno, 
abychom blizSi souvislost tetenych budov svétskych s kie- 
_ stanskymi dokazovali a uzndvali. Naopak! Basiliky kte- 
_ stanské uchyluji se od pohanskych velmi patrné a podstatné. 

Nepredpojatym zpytovanim objevuje se pravda jasna. 
Nikoli cizé vzory, nybrz podstata viry svaté a verejna 
potteba spoleéné bohosluzby neobmezené rozhodovaly pii 
dimyslném zakladani a budovaini kfestanskych basilik. 
| Zakladni formou cirkevni basiliky jest obdélnik 
opatreny vyklenkem na wzké sténé naproti vcehodu, 
(viz obr. 3.) s vysokou stfednilodias nizkymi 
Yodmi postrannimi (viz obr. 4.) Ani tento tvar neni 
nahodilym, nybrz zakonnitym pfredpisem, jak jizZ ,,apo- (ob: 5.) Padorys basiliky sy. Parla v Rima. 
Stolska konstituce“ vyzaduje. Stanek umluvy, a pozdéji hare 
chrém Jerusalemsky byly tvaru podlouhlého, ba i nebesky Jerusalem se podobné vy- 
pisuje a odtud i predobrazeni jeho na zemi, kostel. 

Stavitelska tato soustava nového razu podlouhlym smérem rozhodné poukazuje 
na ucel i na cil svij, — na vyklenek. Tento vyklenek polokulaty (Apis, Cotcha, 
Tribuna zyvany) dodava vnitrni prostote dilezité estetické krasy tim, ze mohttnym 


gE 


i 


BESBSESHFSSADRTRHRHTBTA 


& 
Ss 
ic] 
a 
1c] 
Bg 
a 
12} 
1} 
Lo} 
B 
jo} 
H 
H 


1) Dr. Agathon Klemt. Stavitelstvi krestanské. Svétozor rot. II. str. 9. 

2) Jelikoz se ndm nezachovaly podobné stavby ze starSich, neZliz ¢asti Konstantinovych, 
tedy souéasné se starokfestanskymi téhoz jmena budovami, nemtze otdzka povazovati se za 
rozre8enu. Dr. Jan Miller. Vytvarné uménf. Nazorny Atlas k Slovniku nauténému. 1865. 
Od té doby v8ak zéhadné zdlezitost dikladnéji objasnila se, tak ze i Dr Wilh. Liibke, ktery 
v diivéjSich spisech (Handbuch der Kunstgeschichte von Fr. Kugler, bearbeitet von W. Liibke, 
dil I. str. 237. Vorschule zum Studium der kirchlichen Kunst von Dr. W. Liibke; str. 1. atd.) 
¥etené domtnky se pridrzoval, nyni dozndyd, %e novy duch kYestansky zplodil basiliku kte- 
_stanskou. Geschichte der Architektur yon Dr. W. Liibke; str. 215. Srovnej 

| be 


oble éuj tedni velikolepé. Castéji vyskytuje se v’ak jest? lod priént | 
Seay ies «eles hlavni Jods (RSE mas mezi apsidou a lodi hlavni, tak 
Ze pidorys v¥znamné obdrzel podobu ktize. eaae es 

Ze p af eines ktestanskych byl ktiz zikladni formou sveta, étyrmi uhly ku epi 
uhlim svéta ukazujici, Krizem znamenali krestane od nejstarsich Ea Bebe Be ae 
Znameni spdsy spat¥ovala se na domech a na nabytku, na velany ue ec yee 
stelich. Podobu ktize ptipominal letici ptak a plujici korab, ba 3 ae 2 FOUpIS a 
rukama se modlici.*) Neni tedy divu, Ze ktestané i v pidorysu ue a a are ‘ . 
se zndzorniti znameni spasy, jak vidéti lze v zikladnich rysedh eae é r mee oby 
Konstantinovy n. p. sv. Petrského, sv. Pavelského (viz obr. 3.) v hime, Dethiehemskeno a J. 


volts saat riled é pak strany otvird se 
Piitni tato lod z jedné strany pfriléha na apsidu, z druh pal ara § 
velikym klenutym obloukem éastéji na mohtitnych sloupech zpotivajicim do hlavni lodé. 


{Obr, 4) Vnitiek basiliky sv. Pavla. 


Oblouk ten slove obloukem vitéznym. (Viz obr. 4.) Pr¥itné prestupuje veSkerou 
hmotou a vySkou Sitku lodi podélnych a kontiva na strandch mensim uzavrenym otvorem 
polokulaté pteklenutym. 


Zestermann, die Antiken und altchristlichen Basiliken. Naproti tomu J, A. Messner, 
Uber den Ursprung, die Entwicklung und Bedeutung der Basilika in der christlichen Bau- 
kunst. W. Weingirtner. Uber den Ursprung und Entwicklung des christlichen Kirchen- 
baues 1858. Nejdiikladnéji vSak vyvracf doméni, jako by basiliky ktestanské z basilik pohan- 
skych byly povstali, J. Kreuser (Der christliche Kirchenbau. Dfl I. str. 27. atd.) dtimyslné 
a velmi diikladné — Jini dovozujf, %e prostrané sin’ paldct, v nich% prvni krestané se scha- 
zivali, byly vzorem k¥estanskych basilik. Ba i atrium soukromych domi s ka8nou u prostted 
poskytuje jim obraz chrémi k¥estanskych. Sy. Petr, ktery, jak zndmo, v Rim’ v domé 
Pudens-ové prvni bohosluzbu ktestanskou vykondval, shledal pry, Ze mistnost tak spofddand 
velmi pi{hodnou byti se jevi pro kondni bohoslu%by. 
*) Kirchenschmuck. Graz. 1870. Roénik I str. 19. 


— 


Do basiliky vehaseloz protéjsi strany apsidy. Zde v celé Mice budovy toz- 


- kladala se pfedsih té%e v¥Sky s lodmi postrannimi, (porovnej obr. 3. a 4.) odkud do 


~ 


kazdé lodé zvlistnimi dvetmi se vehdzelo. Vstupujicimu hned jasné se objevoval hlavni 
smér budovy i poutal zrak jeho na vysoky oblouk vittzny a dale na apsidu. 3) 
ye (Pokraéovant ) 


Domact wzpravy umeélecixe. 


palace a z klaStera. Obrdzky ze Zivota blahoslavené Aneiky Ptemyslovny. Nastinil 


oe Zz 
_ Véclav Stule, probo’t kral. kolleg. kapitoly na VySehradé. V Praze. ‘Tisk a néklad knéh- 


tiskérny Cyrillo-Methodéjské 1875. V minulych vékéch od osob mocnych a znamenitfch n&ko- 
likrét Zddalo se, aby Rim za svatou prohlasil Anezku Pfemyslovnu, kterd od lidu teského- za, 
syétici povazovala se jiz za Zivobyti a po smrti bez prestdn{ a% do dne&nfho dne. Teprvy: doba 


nase dotekala se Zddouctho pkdn{ A jedva se tak stalo, Ze svétice za svétici prohldSena jest; 


jiz vysild ndrod vé8tce, v jehoZ dusi cit bdésnika s dimyslem historika se poji. Nad3ené pero 
kresl{ obraz svétice tak jasné a krasné, Ze srdce radost{ plesd a rozum dimyslem se bavi. 
Legenda to jest blahoslavené Anezky PYemyslovny, kterd se ndm tuto poddvd, a prede vice 
neZ pouha legenda, — skutetnd historie, kterdé i do nejtajnéjSich zdhyba ddvnovékosti vniké: 
Smime-li z dila souditi na mistra, tvrdime, Ze psdno jest s ldskou nejvielej&{, jaké jen dude 
badsnikova schopna jest. Ctnosti Aneztiny tou mérou lititi dovede jen ten, kdo sdm ve stopaéch 


_ Anézéinych nesnadnou pSinou se béte. Nebojim se z chyby kérdnu byti, jest-li Ze tvrdim, Ze 


vénec basni ,z paldce a kld&tera“ jest nejlep8{ pracf velezaslouzilého veterdna na néroda pidé 


 déditné. Zde obraz za obrazem kouzedlné z vékové dd4vnominulosti se vyvoldvé a ptivabné roz- 


kldda se pred otima étendte okouzleného; zde zfrdé duse do nddhernfch komnat krdlovskych 
na Hradéanském paldci Premysla Otakara I., tam opét se koché blazenymi zjevy v chudobnych 
s{nich chudobného kldstera na Frantisku, tam na hore za Vitavou obdivuje spanilou hvézdu 
dvoru kralovského, zde v doliné na protéj&im bfehu u Vitavy s potéenfm sleduje kroteje po- 


_ korné sluzebnice, matky a sestry chudobnych sester sv. Kldry. 5 


Z paldce a z kld&tera! Tam na Hradéanech hrdé vypind se sidlo krdliv éeskych vé- 
vodic stovézaté Praze a v historickych komnatdch pfebyvd ctihodny krél kmet, zbo%ny a do- 
brotivy. Ale dole na Frantisku smutné rozhlizeji se kolem Gerné stény byvalého svatostanku. 
Ve velebnych klenbéch pamdtného chrdmu, kde dnem i nocf druhdy dZalmové se pély, — pa- 


lice bedndte sudy pobijejfho a smolny zdzeh priSerné vrhd svétlo na stény zatazené; — jedna 


z nejstarsich a nejkrdsnéjsich pamdtek stavitelského uméni ¢eského jest nyni — zidovskym 
skladistém starého zZeleza a zbozi vetesnického. UsSlechtilé tvary krasného slohu architektoni- 
ekého urdZené a poSkozené s ustrnutim pohlizeji na neobyéejné obyvatelstro s orientdlnimi typy 
8 prapodivnou ynitini tipravou Zeleznych hrnet a plsténych cilindri. Byvaly stének dobrovolné 
chudoby jest nyni poslednim utocistém nejtrpé{ chudoby ne dobrovolné. Katolik Gech naddl se 
toho i doufal, Ze v pamdtny rok beatifikace AneZky Premyslovny smazdina bude hanba a zni- 
tena ohaynost i odklizeno zpustoSen{ na misté svatém; doufal, Ze svatyné se svatosténkem na- 
vrdceny budou Hospodinu a svaté sluzbé jeho. Doufal v8ak —- marné. Chram _ nepfestal byti 
vete&nickym skladem Zidovskym a byvaly kldé8ter na Frantisku ztstal poslednim utodistém nej- 


 nuznéj§i chudiny hlavniho mésta. Sidlo blahoslavené zakladatelky rytifského fd4du ktizovniki 


s tervenou hvézdou Iké nad opusténosti a nevdékem, nepohodou a stoletimi zéernalé stény 


_ truchl{ nad znesvécenim. 2) 


Jen badsnik nd& oslavil pamdtny rok blahofeteni Anezky véncem basni 2 palace a 
z kld&tera.“ Je-li dilo samo o sobé distojnou oslavou druhé po Ludmile éeské svétice, kterou 


1) Geschichte der Architektur Dr. W. Liibke 1870. str. 217. 
2) KldSterem sv. AnezZky pojat jest komplex staveb kazdému Prazanu znamych sice co 
do polohy, ale né tak jiz do bohatého obsahu, ktery v sobé tento obsahuje, bohatého v ta- 


 kové mffe, ze lep&iho by osudu zasluhoval neZ ktery mu pfidélen byl. — Dovolujeme si pti- 
-pomenouti pouze: Kapli sv. Barbory. Jedna z nejstarsich staveb romanskych v Gechdch, 3 bo- 


hatymi krakorci a hlavicemi, kde stdval nahrobeb Jaroslava ze Sternberka, ktery po zruzen{ 
kl43tera, na konci minulého stoleti, do Zdsmuk odvezen byl. V_ té samé pohtben byl 
Vaclav I. (+ 1253), bratr sy. Anezky; Kunhuta,’ matka Vaclava II, jeho sestra Anezka 


(f 1295) a, j. v. 


NTs eee pee een 


narod ‘sty nad%eného basnika vdttint opévd, p¥d4l bych si, aby k basniku spisovateli pridrudil’ 
se bdsnik malt: ktery by barvou-napsal, co onen slovem maloval. Illustrovana legenda 
bl. AneZky byla by: vlastenci katolfku dtistojnou imilou pamdtkou na radostny rok blahotecent 
druhé vlasti teské svétice. — 4 

Obsahu odpoviddé stejnou mérou umélecké forma. Mluva Stulcova jest veleslavinska, rym ; 
spravny a veskeré druhy metrického vergovdni slavné jsou zastoupeny. Vyznamné a primérené 
dedikoval bésnik krdésné dilo J. M. biskupovi J. Val. Jirsikovi, rovnéz na slovo vzatému spi- 
sovateli cirkevnimu a vrehnimu pastyti diecése budéjovické, ktery dedikaci ochotné pfijal. 
Uprava jest velmi slitnd. . ay 

~.. Obnova a zachovani pamatnych chrami Ceskych. V breznovém sezeni ¢. k. ustfedni 
komise k vySet¥eni a zachovdni uméleckych a historickych pamdtek podal vrehni rada stavi- : 
telsky rytit Ferstel zprévu.o ndvrhu-konservatora Smorance ohledné dékanského chré4mu Pané 
sv. Vavtince ve Vysokém Mytd. Shromazdéni prohledlo sobé pfedlozené nakresy a vy-. 
dalo svorné o jich provedent vSecku chvdlu. I stalo se k ndvrhu vrehnfho rady stavitelského 
Smidla usneXeni, pozddati vidy usttedni komise ryt. Ferstla a sl. Falke, aby s konservatorem 
Smorancem ve Vysokém Myté se sekli a poradili o nékterych zméndch vzhledem opravent fe-. 
éeného chrdmu. — V ndsledujfef schtizi c. k. usttedni komise zdéloval prof. Smidt zpravu 
konservatora Smorance stran obnoveni a spraveni divné kathedraly sv. Ducha v Hradei 
Krélové a chramu sv. Kiize v Chrudimi a navrhuje, aby ustteda{ komise vzdala 
Sest uzndnim zdsluh o budovy tyto ¢innému konservatoru Smorancovi. Nayrh pfijat a vykondn.. 
— QOhledné zpravy prazského magistrdtu, ktery navrhuje, aby opusténd a spustl4 kaple sv. ~ 
Rocha na Strahové, vzdcnd pamatka stavitelskd, pro neobyéejnou cenu uméleckou zacho- — 
véna byla, stalo se usneSeni, odporuditi mistodrzitelstvi ¢eskému niévrhy konservdtora Beneée, 
které v zdleZitosti feéené podal k méstské radé prazské a k usttedni komisi. Hf 
“Cesky hospic v Rim’, krésny to pomnik vlastenecky i katolicky otce vlasti, Karla 
IV., m4 ptitinénim dra. Jaeniga leto’nfho roku znovu zbudovdn byti. Navrhy ku stavbé zho- 
tovil dimyslny architekt nd8 Barvitius, ku proveden{ dila nedostdvalo se vSak pentz. Sprava 
o tisni donesla se neddvno k usim J. M. kréle Ferdinanda Dobrotivého a vaneSené . 
choti jeho, Marie Anny, jejichz povéstnd zbozZnost a nevyvazZitelnd Stédrost stale se csvédéuje 
ptikladnymi skutky kiestanského milosrdenstvi. Jakmile se dovédéli 0 potrebach Geského - hospice, 
vénovali radostné 20.000 zl. na opravu a zvelebeni toho dédiéného majetku ndrodniho a po- 
lozili taktka novy zdklad k Zdédoucimu  znovuzfizen{ budovy, ve které esti poutnici naleznou 
ttulku a vlastniho pfisttesi u prostted metropole katolického svéta. Co otec vlasti, Karel IV., 
zalozil, Ferdinand Dobrotivy obnovil. 

Bible olomoucka a Ceska drobnomalba. Vzdcny kodex tesky nachdzi se v olomoucké 
studijni bibliotece. Zndmy umélecky kritik,. dr. Bedtich Lippmann z Vidné, ktery p¥ed ne- 
dévnem od c. k. usttedni komise pro vyzpytovdni a zachovdni pamdtek stavitelsk¥ch do Olo- 
mouce posldn jest, aby prohlédnul malby na obmitce v kapli taméj&i radnice, byl od knihoynika 
dra, A. Miiller-a na éesky rukopis vzdené bible tuto se nachdzejfct upozornén a pokdddn, aby 
usudek pronesl o umélecké cené drobnomaleb v knize obsazenych. Hned piri spatrent titulnfho 


_listu nemohl feteny utenec potlatiti podiveni, pti bliz8im pak prohlizeni bible vyslovil se 


v ten rozum, Ze jsou to drobnomalby velmi znamenité, v nichz jevi se umélecky rdz éeské 
Skoly malftské, které pod otcovskou ochranou Karla IV. vyvinula se. V bibli této spattiti Ize 
vyvoj éeského malitstvi miniaturatho, kterak se utvo¥ilo ku konci 14. a na potdtku 15. véku 
a jest tudiz veledtilezitym doplikem drobnomaleb, které vy Koldovu passiondlu ave spiiznténych 
pamadtkach prazské knihovny universitni se nachdzeji. Jako v onom passiondlu spatkuji se jestd 
i zde taind, plynné fasnatd roucha, jako tam jevi se i zde zvléStnost teské Skoly v mohtitném 
a prede okrouhlém tvaru hlay, ba i v pohybu postav nemozno uptiti podobnych motiva. To- 
liko zptisob barvitosti neni jiz tak jemny, jako na pamdtkdch, o polovici stoleti starSich. 
Na prvnim listu, ktery jest cely malovany, vyobrazeno jest 7 dni, v nichz% sv&t stvoren jest, 
v 7 okrouhlych obrazech vynikajicimi neobyéejnou jemnost{ prdce a provedenim, jakoz i pre- 
kvapujici néZnosti kresby. Tim vyniké nad vSechny Setné miniatury, jez v kodexu se naché- 
zeji, a které od dovedné sice, pkedce vSak méné mistrovské ruky pochdzeji. Celkem nélezi kodex 
ten k nejdtilezitéjSim pamdtkdm v historii teského malitstvi miniaturnfho zejmena té% proto, 
Ze pochazi z doby, z niz taktka nie se nezachovalo. Vzdeny psany foliant vazany v deskdch 
drevénych kozZ{ potazenych, s mosaznym kovdénim a sponami, titd 533 listt pergamenovych in 
folio a obsahuje cely stary i novy zakon. Dle latinského poznamendni na druhé strand prvniho 
listu ptipsaného darovala bibli pani Tovarovéd brnénskym jesuitiim r. 1597, Na poslednim 


- (prézdném) listu prav{ népis feé{ Seskou, Ze byl kodex r. 1565 od Véclava Gernohorského 


# Bozkovie a na Trebové darovdan Jindtichu Reychnboch-ovi, ‘tehdej’imu vrehnimu. ve ‘Trebové, 
- Nynéj8i signatura I.-1. 3. — Neopomineme éastéji a dfikladnd, vimati si vadenych téchto pa- 
-matek ¢eského malitstvi, jich% bohuzel! jest’ neddvno valné do ciziny .odvleteno. jest. Nyni_ 
 bohda nevydaé vlasteneck4 mysl rukoum cizinciiy pamdtky, které jsou nejvét&{ chloubou- naai. 
_ Mila nase vlast mtiZe se honositi, Ze kromé Italie nikde tak zahy a s takovym tspéchem  ne- 


F 


vyvinovalo se uméni malitské, jako unds. Ba v jednom odvétvi, vy drobnomalbé i minia-- 


tute vlast naSe nade ySecky ostatni zem’ tehdd% vynikala. Nejvice k tomuto rozkvétu pri- 
 spéla ovSem spanilomyslnost a Stédrota Karla IV., jeho% velikolepé stayby pokadovaly vedle- 


sochatskych i mnozstvi malitskych ozdob, jichZto provedeni nesvétil Karel toliko cizim sildm, 
nybrz i domdcim uméletim. Malby miniaturni, *) v kterfch se krajantim nagim Zddny 


 soudasny jinozemee nevyrovnal, vynikaji neobyéejné zpravnou kresbou, skvélou barvitosti, bo- 
_ hatou obrazotvornosti a zvlastn{ jemnosti v pojimdni a pfedstavovdni p¥edméti tu livenych. 


Atkoli nds pohtichu o ptivodeich téchto vytetnych dtl namnoze ani nejmen&i zpravy nedoily, 


- game predee jméno mistra, nade vSecky ostatni vynikajicfho. Jestit to ZbySek z Trotiny, 


od nthoZ se ndm zachovaly tii stkvélé pamdtky. y Ceském museu. se nachdzejici, a sice tak 
zvany .Luiber viaticus“ Jana biskupa Litomyslského z r. 1360, a dvé latinské modlitebni knihy 


_ (,,Mariale“ a ,,Orationale“) ArnoSta z Pardubice, prvniho arcibiskupa Pra%ského. Z jinfch éct- 


néjSich kodextiv znamenitymi miniaturami od naxich krajantiv ozdobenych a 2 této doby (XIV. 
a XV. stol.) pochazejicich uvadime co nejznamenitéjsi: Passiondl abatySe Kunhuty 


% x. 1312 (v universitni knihovné prazské), psany a malovany BeneSem, kanovnikem u sv. 


_Jiti, kterézto dilo co do komposice, vykresu a duSevniho vyrazu jest skuteénou epochou ve 


- ve&kerém souvékém uméni malfiském; pontifikal Albrechta ze Sternberka (nyni 
_ve Strahovské knihovné), psany a malovany r. 1376 jistym Hodikem, o némé ndm nic 


blizSiho neni povédomo; missd4l arcibiskupa Otka z VlaSimi v pokladé chrdmu sy. 


Vita; breviat krizovniktv v Praze zr. 1351—56. a j. Nestastnymi valkami hu- 
_ sitskymi pferusen jest slavny vyvoj umélecky a teprv ku konci XV. stoleti potalo se umén{, 
wu nas opét kYisiti a zotavovatizran smrtelnych. Povstala druha narodni Skola ¢eska, 


xs 


_kvet8{ u nds po celé XVI. stolet{ a dosdh&i nejvySSiho lesku svého v drobnomalbé. Dobu tuto 
Ize déliti na dvé polovice. V prvni polovici (XVI. stoletf) teéend malba jesté nenf zccla-bez- 


thonnd ni ve kresbé, ni v kladeni barev, ani v ddlnotydrnosti, jakoliv i zde neobytejné bo- 


hatd obrazotvornost se objevuje a zbéhlost ve tvofen{f obrub a arabesk. Za to ale ve druhé 


_polovici o vsech téch nedostatcich uZ neni vice Feti, a naXimi mistry provedend dila. vynikaji 
_takovou zdafilosti, ze jim netteba Stititi se porovnani s podobnymi toho druhu pracemi nej- 


proslulejSich mistri cizokrajnych. Zhojného pottu doslych nds takovychto praci vynikaji 2 prvni 


_doby: Kanciondly litométicky (asi zr. 1517), mladoboleslavsky (a tétéZ asi doby), 


latinsky antifondt v Hradci Kralové (ar. 1505), latinsky zpévnik némecko- brodsky 
zr. 1505 a lounsky z r. 1530, oba ozdobeny malbami vyteéného Pavla Mélnického ; la- 
tinsky zpévnik chrudimsky z r. 1530. a j., KnimZto jesté pfipotisti slusi Zivot svatych 
otctiv, kteri obyvali na pousti,“ psany r. 1514 Rehofem Hrubym z Jeleni, a mnohymi vyteé- 
nymi malbami ozdobeny. Z druhé doby zachovala se ndm kromé teéenych pamatek namnoze 
té% jména jejich ptivodct. NejznamenitéjMi jsou: Fabian Pulér n. Polinar z Usti nad 
‘Labem (dva latinské zpévniky z r. 1551 ve hlavnim chrdmé u sv. Vita v Praze, kancional 
Zluticky zr. 1558 a dva éeské zpévniky v Teplicich 2 r. 1560), MatousS Ornys 


 (Ptdk n. Ptdtek) z Lindperka (Ff ok. r. 1600), zr. 1563 pohfichu ztraceny kancional 


litomySlsky, az vr. 1574 kanciondl trebenicky v Litoméficku), Jan Kantor 


 (Weskf¥ zpévnik mladoboleslavsky), Jiti Orfeus 2 ChotéSic (esky kanciondl 


vy Krdlové-Hradci z r. 1564) a nejvytetndj&{ ze v8ech, MatouS Radous z Chrudimi 
(+ 1631, jeho hlavni dfla dva teské kanciondly ve hlavnim chramé kralohradeckém a 
éesky zpévnik v dékanském chrémé vy Chrudimi). — Zajimavad latka bude jesté Casto 


 predmétem nasich tivah. 


Jednota pro dostavéni velechramu sv. Vita méla dne 8. kvétna vyroéni valnow 


 hromadu za ptredseddni mistopresidenta vlddniho rady p. Ullmanna. Jednota dostala uplné slibu, 


kteryz byla v loiiské valné hromadé uéinila. Ve hlavni zdi, jakoz i ve zdivu kapli objevily se 
nésledkem minulych pozdrii rozsedliny, které% byly vypraveny; v kapli Sternberské a Annenské 
vyliaty puklé klendky, natez zcela nové klenuti z cihel se zdélala. Nad kapli Annenskou_ ed- 


*) Nazorny atlas, Cast prvd: Vytvarné umini. S vykladem dra. Jana B. Miillera. 


stranéno tak tetené stavovské oratorium proti predpisim slohu gotického tam umfisténé a tdstky 
pilftiiv, které% zasazenim dfevénych dilctiv oratoria byly poSkozeny, ndlezité jsou zase opraveny. 
Znovuztizen{ kaple sv. Annenské mélo vysledekiv oboru archeologickém velmi dulezity. Nebot — 
po odstranén{ malby objevila se malba na obmitce bezpochyby ze 14, nebo 15. stoleti. pochd- 
zejict. Pokud z tryvkovitych zbytkiv této malby souditi Ize, byla zde vyobrazena skupina osob, 
jichito stted din{ blahoslavend Marie Panna. Co se tyte dostavovan{ chrdmu, polozeny jsou na- 
jitn{ strand’ zdklady k pilifim prodlowkené hlavnd lodi chrdmové. K nové budové chrdémové 
celkem uz 10 piliiity jest pripraveno. Na strané severni pokratovalo se v zakldddni hlavni zdi 
chrémové jako i v zakldddéni mezizd{ jednotlivych kapli v hloubce 4 sahu. I tuto nalezly se 
pti kopdni zdkladi jako difve pti zakldddni pilffti zbytky zdiva 2 riiznych stoleti minulych ; 
zd4 se, Zena téchto mistech stdly chrdmy starS{, které pribéhem ¢asu opét zanikly. Nejstarsi 
st téchto zbytkiv zdlezela z pilitiv, nad nimizZ velmi nepravidelné p¥epasné oblouky z velkych 
tesanych kamenti byly vzdélany, kteréZto mnohem pozdéji teprv jsou podezdény. Ponévad% malta 
byla velmi sypkd bez vSeliké spojitosti, podobd se, Ze tato ¢dst nebyla tuze pevné stavéna. Bylo 
tud{Z zapot¥eb{ znatnou édst starych zdkladi odkliditi; kde v8ak staré zdivo dosti pevnym se 
osvédéilo, pouzilo se ho pti vzdéldn{ novych zékladt. V kamenné huti vyrobilo se celkem 1113 
tesanych kamenti, které% obsahuji 9648 krychlovych stop. Ze spanilomyslnych dare. vynika 
ovsem i minulého roku J. M. krdl Ferdinand Dobrotivy, kteryZ vénoval i letos k uéelim jed- 
noty 20.000 zl. Jednatelii méla jednota ku konci celkem 480 a ti odvedli piispévki 8273 al. 
55 kr. Z tleni ubylo jednoté 165 a pribylo 90, tak Ze etd nyni skutetnych Glen 622, pfi- 
spivajicich 1284, VeSkerych piH{jmi méla jednota 109.640 zl. 85 kr., vydani 50.645 zl. 87 kr., 
tak Ze preneslo se na rok 1875 ¢istého pi{jmu 58.994 zl. 98 kr. — Po schvalenf vyrotni 
zprdvy zvolen byl za predsedu Bedtich hrabé Thun. Z ¥editelsva vystoupili dle stanov pp. dr. - 
theol. Kl. Borovy, dr. Helminger, kanovnik A. Hora, stavitelsky rada J. Kohl, obchodnik 
P. Ratzenbek a intendant statki J. Zvétina. Vsichni byli opét zvoleni azna p. Kohla, kteryz 
se zfekl své hodnosti za pi{tinou stdéii; misto ného zvolen Bedtich hrabé Schénborn Za ¢leny 
éestné zvoleni byli pro své zdsluhy o zdar. jednoty dr. Ambros a kanovnik Ad. Wiirfel. — 
Kromé jinych prae{ bude letos dvorni orator dfevénd odstranéna a novou slohu chrémovému 
ptiméfenou nahrazena. 


Stala vystava Svato-Vaclavska. 


Patronatni ukad Litomyslsky objednal dvé kasule a me&ni konvitky; d.p. fardti StH2- 
kovi zasléno 24 svicnii kovovych z dilny Samasovy, konvitky a. j.; d.p. fardti Ant. Weinerovi- 
v Piting bilé velum, alba, rochetta, korporalie; v. p. Dan&ék Pavel, koop. v Krdlicich na Mo- 
ravé, objednal dama&kovou ptikryvku na kazatelnu; d. p. KaSpdrek Véel., fardé v Stéti, zddd 
plan na gothicky oltdt, obraz sv. Jana Kititele pro hlavn{ oltéf a2 prdpory kosteln{; d. p. far. 
Gernohouz z Knézmostu objednal 4 svieny, kanonické tabulky, dvé cingula a j.; d. p. Urban 
Leop., farat ve Velké Petici, objednal nové konvitky, nddobku na sy. olej, ndékres pro novou 
zpovédlnici a vedlejsi oltat; d p. Sktivanek Jiki, fardt v Kosové Hofe, Zdd4 o ndkres a cenu 
ehrdmového lustru: d. p. Jos. Fiser, dékan vy Pirsteiné, poZddal o obraz Pana Krista na plechu ; 
d. p. Vadcl. Drazil, farat v Ciblicich, objednal terny pluvial z damaSku s hedbdévnym lemo- 
vanim ; Loutinsky chrém zakoupil aspergil s kropenkou a dvoje me&ni konvitky; pro dobro- 
vicky chrdm objedndny té% konvitky; v. p. Kubiéek Jan, admin. y OlSanech na Moravé, 
objednal obraz pro hlavni oltét 11 stop vysoky a 6 stop Siroky; d. p. KoSany Anz., farat 
v Porubé v Slezsku, rémy na 2 obrazy kostelni; do Hbit zasldny kostelni korouhve pro 
mlddence a Skolni mlddeZ; Jos. Krehan, far. v Alberitz, objednal novou chrdmovou lampu, 
polstate na hlayni olté4t a vénec na monstranci a j. — Giani vystavil mnozstvi novych para- 
ment; p. Jind. Eckert daroval nékolik vytetnfch fotografi gothickych a jinych oltéri pro 
sbirku uméleckou; ptedseda komise vd. p. Mik. Karlach vénoval pro knihovnu budouci akademie 
kfrestanské Reischlovo pismo sv 4 svazky, Alzogiv cirkeyn{ déjepis a Vindicia Alphonsiana 
2 svazky. — Stald vystava ptesfdlila se jiz do novych, prostrannych mistnost{ a byla o pouti 
sy. Janské velmi ¢etné navStivena, 


» Method* vychizi vidy 5. kazdého mésice. P¥edplaceni obndési 1 zl. roéné; odbfratelém éasopisu ,Cecilie* divd se co ptiloha 

bexplatné, Piedplatné piijimd administ. ace “Methoda* v Warliné ¢. 284. Jen frankované listy pfijimaji se. Rukopisy redakci za- 

slané nevracejf se. Doptry, tyk:jiei se redakce, budre% zasilany franko Ferdinandu Lehnerovi vy Karlind & 234. 
Reklamace zasilany budtez do expedice v Dalkapesty, MikuléSe a Knappa y barlin® & 42. 


~ Nékladem vydaratelovym. — Knéhtiskirna Mikuldge a Knappa v Prase, v Karliné, 


“ he Se ls ”,f ee eri ae ft eat! y . 4 ¥ < 
ra ie ee’ J th omer 7 . & 4 he § , , 
ne in, Ls eas 5 . 
pes 4 yay ‘ 5 : ; ) 
: 5 ‘ x : z 
; 


Casopis vénovany uméni kiestanskému. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
f ERDINAND PEHNER, 


LPP PBL PPL LOL DAO AION A 


) Cislo 6. V Praze, dne 5. Gervence 1875. Roénik |. 


Navrh statutu akademie .krestanské v Praze, 
ktery tyto dny zadan jest ku schvadleni vlddnimu. 


§ 1. Jmeno spolku jest: ,akademie ktestanskav Praze‘, védecko- 
~ umélecka jednota katoliki vSelikého stavu. 

§ 2. Sidlem spolku jest Praha, hlava kralovstvi éeského. 

§ 3. Ucel jednoty jest: péstovati védy a uméni v duchu cirkve katolické, péti 
miti o reformu a zvelebovani hudby kostelni, toliké% o zachovani starozZitnosti cirkevnich. 
. § 4. Prostredky, jichz jednota k dosazeni téelu svého uziva, jsou: 

a) Spolkova knihovna, v niz by hlavné védecka dila kfestansk&é vSeho druhu se 
chovala a stale rozmnozZovala. 

b) Stala vystava dél uméleckych razu cirkevniho pro verejnou aneb domaci boho- 
sluzbu uréenych a jednoté bud z pouhé ochoty aneb za plat na smluvenou dobu svérenych. 

c) Shirky starozitnosti krestanskych, zvlasté vlasteneckych, i co do pisemnictvi 
i co do pamatek uméleckych. 

d) Védecké badani a vydavani knih neb ¢asopisi odbornych. 

e) Prednasky, zvlasté takové, které bud k lepSimu porozuméni sbirkim akademie 
aneb k posouzeni dél védeckych a uméleckych napomahati maji, jakoz i produkce 
klassickyeh skladeb liturgickych z doby starsi i novéjsi. 

§ 5. Jednota dba o uzivani prosttedki téchto (§ 4.) za uéelem spolkovym (§ 3.) 
skrze odbory. — Za tou pfritinou jsou v akademii krestanské éty#i odbory: 

a) odbor védecky, b) odbor hudebni, ¢c) odbor vytvarnych uméni, d) odbor 
archaeologicky. 

§ 6. Udové jednoty jsou: a) zakladajici, b) tinni, c) prispivajici a d) ¢estni. 

Udy mohou byti bud osoby jednotlivé neb mordlni. 

§ 7. Udem zaklddajicim stiva se, kdo jednoté nejméné éastku 200 zl. r. &. 
k uéelim spolkovym bud v hotovych penézich aneb v materialiich tété%Z ceny vénoval. 
— Za tidy cinné a prispivajicét prijimaji se katolici tuzemci, a sice: za dinné, kdot 
skladaji roéné nejméné 5 zl. r. é. aneb pro osobni zasluhy o to, co jednoté ucvelem, 
jimi od feditelstva jmenovani byli; a za prispivajict, kdoz se zavazi k ro¢nimu pfi- 
spévku 1 zl r. ¢. — Cestnym videm mize po navrhu feditelstva valnou hromadou 
_ jmenovan byti, kdo o jednotu zvlastnich zasluh sobé ziskal. — Jmenovani cizozemeci 
za udy Gestné budiz vys. vladé podano ke sechvaleni. Fe ‘ 

§ 8. Prdva vsech vd bez rozdilu jsou: valnych hromad se udastniti, 0 pred- 
métech na program polozenych jednati a hlasovati, jakoz% i voliti; navrhy ¢initi; bibli- 
otéky a sbirek uZivati; prednaéSkam a produkcim obcovati; s védomim a souhlasem 
teditelstva predndsky ¢initi; hosti uvadéti, kdykoli teditelstvo da k tomu svoleni. — 
Udové éinni maji mimo to prévo volenu byti do feditelstva, jestlize v Praze aneb 
v predméstich Prazskych pfebyvaji. Bie Be aes 

§ 9. Povinnosti vid& jsou: zachovavati statut; starati a ptitihovati se o uspéch 
a rozkvét akademie kiestanské. : *: 

§ 10. Udem prestdévd byti: a) kdo dobrovolné vystoupil; b) kdo prispévku La- 
pisem slibeného po dvojim upomenuti nesplnil; ¢) kdo jednanim svym piitinu zavdal, 
ze ho ‘editelstyo z jednoty vyloutilo. 


tas 


. * ieee. 2 eee 


a t 7 } Ws Sccmirals 


ee) 30), pals 


§ 11. Jednota pisobé: a) skrze valné hromady; b) skrze feditelstvo; ¢) skrzé 
j ivé odbor , ee ae 
ee te. Béind valna hromada slavi se kazdoroéné nejméné jednou. = Reditelstvo 
ji svolava aspoh 14 dni napfed verejnymi listy, zejmena katolickymi. — Na fadné valné 
hromadé podava feditelstvo obSirnou zpravu o stavu a prospeéchu YSech zalezitost 
spolku viibee a jednotlivych odbori zvlast; téz se pojednava 0 vselikych predmétech 
na program polozenych. Za dilezitych a neodkladnych piitin jest starosta opravnen a 
k Zadosti tticeti wd tinnych povinen, svolati valnou hromadu mimordadnou. — Na 
valné hromadé mimoridné pojednavg se predevsim predmét, pro ktery svolina byla. 
_ Ma-li valné hromada platné uzavirati, pottebi pritomnosti aspon triceti éleni. — 
Uchvaly déji se od pritomnych tlentt naprostou vétSinou hlast. — Ku platnému vsak 
uzavient o zménach statutu, jakoz i o zruseni jednoty, vyzaduje se vétsina dvou tretin 
hlasi ¢leni prtitomnyeh. — Kdykoli toho zada naprosta vétsina ptitomnych, budiz hla- 
sovano cedulkami. -- Volby konaji se vzdy pisemné. — Zastupovani nepritomnych ne- 
dovoluje se. on 

§ 13. Pokladniéné wéty vyroéni vylozi se na 14 dni pred valnou hromadou, aby 
kazdy v né mohl nahlédnouti, poznamenani sva k nim uéiniti, aneb i navrhy pripojiti. 

§ 14. Navrhy, o niché naleZi valné hromadé uzavirati, budtez diive feditelstvem 
prozkoumany, i dluzno je aspot 8 dni napted feditelstvu pisemné predloziti. 

15. V éele jednoty stoji starosta a jeho nadméstek. — Tyto jakoz i dvandaet 
jingch élent teditelstva voli valna hromada — Mimo jmenované vysyla kaZdy odbor, 
jakmile se ustanovil, svym vyborem jednoho zrizence do feditelstva. 

§ 16. Volba starosty, naméstka a 12 Gleni (§ 15.) déje se na tri leta. — Sta- 
rosta a naméstek odstupuji po tretim roce; z ostatnich 12 élenti valnou hromadou zvo- 
lenych odstupuje kazdy rok tfetina. V prvnim a druhém roce trvani jednoty rozhodne 
se losem, komu z nich vystoupiti jest. — Jestlize néktery tlen feditelstva béhem roku 
zemrel aneb odstoupil, budiz na dobu, po kterou jesté mél v feditelstvu zasedati, jiny 
na jeho misto zvolen. 

§ 17. Starosta zastupuje jednotu ve vSech jejich zdlezitostech vnéjsich ; predseda 
v feditelstvu a na valnych hromadach; vykonava usneSeni feditelstva a valné hromady; 
svolava valné hromady mimofadné (§ 12); jemu ndleZi vrehni dozor nad vSelikou ¢in- 
nosti jednoty; on bdi nad zevrubnym zachovavanim statutu, i jest tudiz povinen zastati 
kazdé usneSeni feditelstva, které by po jeho zdani se pritilo statutu aneb zakonim, a 
predloziti je dle potteby valné hromadé, aby o ném rozhodla. —- Predsedu zantéprazd- 
néneho zastupuje ndméstek. 

§ 18. Reditelstvo ptijima udy zakladajici, tinné a ptispivajici; vymétuje jednotlivym 
odboriim ptiméfené dotace ; jemu ziistaveno ptijimati a propoustéti utedniky a sluzeb- 
niky a uréovati jim plat; jemu pfislusi natizovati v8e, co se tyte zachovani, uztvani 
a rozhojhovani vSelikych sbirek, jako% i co se tytée vnitiniho ftadu akademie zvlast. 

Vseliké prace konaji se bezplatné, 

§ 19. Reditelstow také ptislusi viddnouti a nakladati se jménim jednoty, pokud 
ji celkem nalezi, tolikéz ptimnozovati je; nikdy vSak nesmi jednotu ve dluhy zavazati. 

Jmént jednotlivych odboritv, at maji-li jaké, spravuji vyborové odborni samostatné 
ve smyslu radu svého. 

§ 20. Reditelstvo usndSi se v zaseddéni vét8inou blast; pri rovném poétu hlasi 
rozhoduje hlas predseditv. — Ku platné wehvale pottebi z pravidla, aby nejméné osm 
udi bylo pritomno; jedna-li se v8ak o zménu statutu, ustanoveni a propoustént utednika 
a sluzebniki, aneb o vytizent penéznich zdlezitosti 500 zl. r. &. ptesahujicich, téeba 
pritomnosti dvou tretin ¢lenti Feditelstva. — Ve&kery protokoly podepisuji starosta a 
zapisovatel, jiné listiny a vyhlasky starosta a jeden dlen reditelstva. . 

§ 21. Kazdy odbor tidi se zvliStnim vyborem, jej% reditelstvo jednoty z adi 
spoletnosti sestavuje a dopliuje. 

§ 22. Odbory, jez by stanovami svymi opravnény byly, vybirati zvlastni prispévky, 
spravovaly by také jméni své samostatné, podavajice toliko treditelstvu akademie kazdo- 
ro¢éné zpravu o stavu jméni svého. 

Pravo na ptimétenou podporu ze spoletnych piijmti jednoty tim se nezkracuje. 

§ 23. Odbor védecky spravuje spolkovou knihovnu, yede pééi o vydévani knih a 
casopisi, zvlast bohovédeckyeh, a obstarava prednasky, 


Aug Veg 


§ 24. Odbor hudebni ptihlizi petlivé k reformé, stalému zvelebovani a rozsito- 


-vani hudby kostelni v duchu a dle pfedpisti cirkve, obstariva produkce a predndsky 


do odboru svého spadajici, zjednava a opatiuje hudebniny, vydava skladby a spisy odborné. 
§. 25. Odbor vijtvarnich uméni jest pri potizovani a opravovani cirkevnich dél 


- uméleckych radou a skutkem ndpomocen, stara se o stdlou vystavu dél v obor umént 


Ya. | er 


—-a aft 


- cirkevnich spadajicich, opatruje sbirky umélecké a potizuje pottebné k nim vyklady. 


§ 26. Odbor archacologicky dba o zachovani starozitnych pamatek cirkevnich, a 
za tou pritinou je sbira, sbirky své opatruje a uziteénymi udiniti hledi. 

§ 27. O knihovné a o vSech sbirkach budtez radné inventa‘e vedeny. 

Se svolenim feditelstva mize se sbirek téchto 2 asti uziti na vyménu 

§ 28. Kdyby jednota zanikla, budiz jeji jméni is knihovnou a se sbirkami 
odevzdano zdlozné svato-Vaclavské v Praze, aby je piijala v opatrovani do té doby, az 
by se podobny spolek zridil. 

§ 29. Kazdoroéné zvoli valna hromada # udi jednoty tii revisory uétt, knihovny 
a sbirek, kteftiz co shledali teditelstvu oznami, aby po pripadé ve spoletném s nimi 
zasednuti o vytkich pojednano a vysledek revise na valné hromadé nejprvé pristi, jakoz 
i verejnymi listy ohlaSen byti mohl. 

§ 30. Vieliky spor, jenz by vanikl z poméri spolkovych, vytizuje a urovnava 
soud smiréi. — K tomu konei voli kazdd strana po étyrech ze Glent; z téch, které 
jedna strana vyvolila, vylouti druha strana dva, a ti dtyti, kteti zistali, zvoli si pred- 
sedu mimo sebe, neb kdyz by se volbou nedocililo shodnuti, ustanovi ho losem z vy- 


losovanych, a rozsoudi pak vée dle svého svédomi. — Kdyby byla revnost hlasu, rez- 
hodne pfredseda. — Z nalezu toho nelze se vice odvolati, ani souditi. 
§ 31. Obou zemskijch jazyk se u jednoty rovnym pravem uziva. — Pi vyda- 


vani knih zachovaji se nafizeni provincialné synody Prazské z roku 1860. 


Ustanovent prechodna. 
§ 32. Po nabytém schvaleni statutu a jakmile se prihlasi 100 udt, svola se prvni 


~ yalné hromada, aby volila teditelstvo, ¢imZ bude Ginnost jednoty zahajena. 


§ 33. Svolati dottenou ralnou hromadu ptislusi tém, kdoz vymohli na vys. vladé 
schvaleni statutu. 


eee 


Vystava Fiihrichova v Praze. 
Napsal Fd. Lehner. 


Kdyz jsem ¢titaval v déjinach uméleckych a v zivotopisech starych mistri: ma- 
lita, jaké mnozstvi vadenych dél pilny stétee jejich vyvedl ; kdyZ jsem vidal a obdi- 
voval poriiznu roztrousené, a% do nejjemnéjsich podrobnosti s netusenou petlivosti pro- 
vedené obrazy jejich v nejrozmanitejsich sbirkach uméleckych, galeriich, musedch a 
chramech evropejskych: nedovedl jsem si piedstaviti, kterak za dobu kratkeho Zivobyti 
lidského bylo mozno vykonati praci obrovskou. Nyni to jiZ pochopuji Co jsem videl 
vystavu Fiihrichovu, kterou jednota sv. Lukase na ostrove Zotinskem usporadala, verim 
jizirozumim, ¢eho dokazati lze umélci ideou nadSenému v kratké dobé zivobyti lidského. 
Fiihrich zasvétil stétec slu%bé Bozi a Cirkve. Jedind hvézda jemu stale svitila, a ta 
krasou tou stale jej vabic knové vidy Ginnosti jej povzbuzovala. Hvézda jesté nevyhasla. 
S mladistvou silou tviréi tvori stary mistr dale a pracim s vekem ceny neubyva. 

Ve vystavé vidéti bylo vlastni Zivotopis nazorny umélece, tuZkou, perem i barvou 
vyvedeny. Zde pozorujeme cely postup a vyvoj ¢innosti mistra. Ade videti Ize, jak jsa 
jinoch Sestnactilety citil, kreslil a maloval. Vidime je] po néavratu z Rima v fadé vy- 
tetnych aquarelli, obrazti to historickych. Vidime Je) konetné v uplné zralosti co vaZ- 
ného kmeta se srdcem vétné mladym. Ackoli vystava neposkytuje uplny obraz umélecké 
%innosti mistra, prece vidime v ni prekvapujici pili, nadseni, mysl vzneSenou, posvatnost 

adini nevsedni. ‘ 
ia Celkem bylo vystaveno 153 dél Fithrichovych: 14 velkych kartont, 7 obrazt 
vy barvach olejovych, ostatni pak kresby, natrtky, aquarely BI ge Tee 

Kartony k freskam chramu Lerchenfeldského ve Vidni piedstavuje v Zivotni a 
nadzivotni velikosti: Petra na moti, uéediniky do Emaus putujici, vakrixent ee ne- 

: 


véticiho Tomaxe a 10 skupenin z hlavniho obrazu, — vie liteno Zivé, dramatitné i do- 
_ jimavé. Fihrich jest mistrem v komposici a kresbé. Zde se to patrné jevi. 

Nejlépe v8ak pozndvame Fihricha v cyklech, z nichz jen Gastka vystavena jest. 
Kdoz by neznal Jenovefu? V 15 obrazech jest vyobrazena cela kniha. Vlastné to nejsou 
obrazy, vypravovani to jest. Clovék se do nich zadiva a nette, nybrz vidi pred sebou 
nejrozmanitéjat udalosti, vaseni i city, svatost a zlobu, vérnost a Zarlivost — cely, bo- 
haty Zivot duevni v nejrozmanitéjsich ptipadech. Genovefu kreslil Fihrich mezi 1831— 
1833 a spattujeme v kresbach cely bohaty Zivot i smySleni umélce za let mladistvych. 
Jak rozko&né vyjevy, které se nam tuto predstavuji! Jakozto predmluvu vidéti jest ducha 
sv. Bonifacia v kapli, v niz Siegfried pred tazenim naproti Saracentim télo Pané prijima. 
Pak obraz za obrazem mile postupuje: Golo u pastyfi, Siegfried louci se s Genovefou, 
— Genovefa od Gertrudy na altan vedena sly8i Golovo milostné zastavenitko, — Golo 
uvadi na Genovefu podezteni nevérnosti a kaze ji Dragonem zatknouti, — vérnost a 
stdlost Genovefy v zalati, — Winfreda od Golo najaté ukazuje rytiti Siegfriedovi ne- 
vérnost manzelky v kouzelném zreadle, — vrazedInici sami maji slitovani s Genovefou, 
— andél té3i Genovefu s obrazem ukfizovaného, — Golo svrhuje se skaly pomocnika 
syého Bennona, — Siegfried nalez& opét Genovefu, kterou co mrtvou oplakava, — 
Siegfried vede nalezenou Genovefu do hradu, — Golo jest odpraven na témz misté. kde 
Genovefu zavrazditi kazal, — smrt Genovefy. — Rozko&né, duchaplné a dojemné liteni) 


Jest-li s Genovefy smér idedlné-romanticky prosvita, jevi se v cyklu 
o ,marnotratném synu* hluboky znatel moderni hniloby mravni s veSkerym ne- 
bezpetim, které za dnfiv nasich mladezi hrozi. Také romantismus, — ale Seredny a 
hnusny ! Nezdarny syn opousti dim otcovsky, otee moudrého a matku platici lehkomy- 
sIné; i toho psa, ktery z domu otcovského chce jej svétem provazeti, tvrdé a bez- 
litostné nazpét zahani ; — upada v osidla naruzivosti; — slavi orgie v kruhu nevéstek 
a nevérného pomocnika, ktefi se o penize déli; — katastrofa nastala rychle, nevérny 
sluha s Zidem zmizeli se zbytky majetku beze stopy mezi tim, co marnotratnik po 
noci prohyrené tvrdé spi, dabelsky posmivan od mrzkych nevéstek; —z hladu vstupuje 
do sluzby bohaée, jehoz% vepie pase; — litost; — navrat, spattuje opét ze zdali po prvé 
dim otcovsky; — laskavé a milostné prijeti do domu otcovského, blazené dli na prsou 
otce, vSechno se raduje, ba i ten pes vita je} zapomenuv, Ze vérnost jeho druhdy 
nabizena tvrdé byla odmitnuta. — Jakych zkuSenosti ve Skole svétové prodélal Fiihrich 
od liéeni Genovefy do illustrace 0 ,marnotratném synu‘“$ 


Bih otec s andély, jakoz i Kristus s Pannou Marii, sv. Janem adruhymi étyrmi 
svatymi z doby prazské pripominaji Perugina. V netetnych pracich timskych ozyvaji se 
reminisence z vlasti; v li¢eni boute o seslani Ducha sv. zdivodi v pojmuti a provedeni 
se starymi mistry prostotou liteni, kdezto s druhé strany jevi se pti sv. Jit a navra- 
eeni zraku TobiaSovi ozdobna elegance. Zvéstovani narozeni Pané pastytiim od andélt, 


— obétovani v chramu Pané, — Kristus na pousti od andéli posluhovan, — kazani 
Kristovo z Petrovy loditky, — Kristus pritel ditek, — moudré panny Zenicha oéekd- 
vajici, — milosrdny Samaritan, — podobenstvi o stromu fikovém, — to v8e jsou klidné 


vyjevy prosté vypravovane, znichz vsttic nam zat hluboké mysl nabozenska, 
ktera i srdee pozorovatele bezdetné pobo%nosti jima. Bitva Makkabejskaé, divy hon, sv. 
Kristof u poustevnika, episoda z potopy svéta, skupeniny zatracenci, Macbeth v doupéti 
éarodéjnickém, soud Bozi v Cirkvi, hody Belsazarovy, Pavlovo obraceni, pristi Pané 
k soudu, Kristus na mofi rozboureném, — to naopak jsou scény plny dramatického 
hivota, které zplozuji u divaka dojem velebny, vzneSeny a velkolepy. 

Smysl pro krasy prirodni, pro Zivot rodinny spojen s hlubokou po é- 
tiénosti spatrujise na mnohych obrazech n. p. povést, cesta na jitini, poésie, privod 
svatebni, jaro, denni doby, zima s vanocemi jakoZzto sttedi8tém (mladi jdou na pilnotni, 
zima rozlozila se jakozto obr snéhovy nad krajinou, dole pak shromazduje zima rodinu 
ve pfivétivé svétnici;) ba ilesni romantika jest zastoupena a mnohy obraz jest ji vénovan, 
jako spoletnost pti stole, duchovni, ryti# a uéenec na Alb. Diirrera p¥ipominajiei. V jinych 
opét obdivujeme hloubku theologického védéni a mystického pojmuti 
svédticim o hluboké vzdélanosti umélcové n. p. otekdvani Vykupitele u pohanstva a 
zidovstva dvéma rozko’nymi postavami, ktestansky komunismus, uméni ve sluzbé Cirkve - 
styoreni, vykoupeni, posvéceni a j. 


45 


ouite, 


' ney Y 
BENS Neteahs rye 
a Piss se 

, y se 


¢ 


ona Tvirét sila uméleova hledala a nalezla latku ve vSech dobach dé jin na- 
_bozenskych Déjiny zjeveni Boziho v starém zdkond poskytly své obrazy: Obét 
Abelova a Kainova, potopa svéta, obét Melchisedechova, vysazeni Mojzixe, David, kvasy 
Belsazarovy, Nehemias stavi zdi Jerusalemské a j. Rovne% i d éjiny cirkevni: prvni 
kazani Petrovo, Pavel na Areopagu, prvni sném ecirkevni, rozSitent ktestanstva u Ger- 
manu, a j. Konetné i déjiny svatych a svétic, jako: sv. Isidor, sv. Franti§ek mezi 
zvitaty lesnimi, sv. Michael, sv. Hieronymus, sv. Jiti, nalezeni a dojemné ucténi sv. - 


Janz Nepomuckého ve ttech ndétrtkach, tak %e pozor ar : 
; , ) orovatel vidi, kter i 
cova novy obraz se rodi a t. d. Pp erak z ducha umél 


_ Posvatnou vzneSenosti poutd ,,vitézoslavny priivod Kristfiv’ v 11 obrazech. Jest 
to zastup nejvznesendjsich postav starého i nového zdkona. V predu krati Adam a Eva 
Abel, Noé, Melchisedek, Abraham s Isakem, Jakub, — Josef, Mojzis s Aronem Josua 
s Gideonem, Samson se Samuelem, — David a proroci, — sybily, — sv. tti kralové 
nevinne ditky Betlehemské, Jan Ky., pastyti, sv. Josef. Za nimi Vykupitel na vitézném 
voze, do kterého zapfazeny jsou symbolické bytosti sv. evangelistii; pred nim na voze 
jest Panna Maria, matka Bozi; étyti velici otcové cirkevni toti kola vozu. Za vozem 


pak krageji v dlouhych fadach: apo&tolové. — muéedlnici, — sv. pani a panny, — sv. 
poustevnici a zakladatelé fadi duchovnich, — rozlitni svatia znamenité osoby pozdéjsich 
dob kfestanskych. — Znamenity cyklus ten kreslil umélec nd§ co mlady muz ttice- 


tilety, a jevi se v ném duch muzZe usedlého. Co kmet 71. lety vraci se vSak ne- 
starnouci duch »V legendé sv. Vendelina* v doby prvniho mlddi ku krase a poesii ii- 
vota pastyrského, Jemuz od jakziva byl naklonén. Legenda sv. Vendelina* ¢ita 13 listti. 
Sceny jsou nasledujici: Vendelina, kréleviée skotského, uchvatila my8lénka lisky Vyku- 
pitelovy tou mérou, Ze jen jemu slouziti se zaslibil, — opoudti tajné rodinu, naroky na 
korunu, vlast a prcha do Némecka, — v krajiné Trierské stavi siv tmavém lese malou 
cellu, aby zde jako poustevnik Bohu slouzil. — Kdy% kdysi do kostela Trierského Sel 
a tam zemana jistého o almuznu prosil, predzdival mu tento zahaletnych Zebrakti a 
pravil: MiZes ovce mé pasti, abysi zadarmo nejedl. Vendelin s radosti nechal si to Ii- 
biti. — Na osamélé pastviné jest pohrouzen v modlitbé. V utrobach duSe vystupuji 
_obrazy zviasti: zarmutek kralovskych rodita, jejich touha po ném, pozemské stésti, které 
je) tam o¢ekava. On vsak jim vyhost davaé. — Spolusluzebnici jej o¢erhuji, jakoby byl 
staido Spatné a nedbale oSetiéoval a na vzddlené. pastvy vodil. — Skuteéné dopadnul 
zeman stado jistého vetera jiz pozdni dobou na vzdalené pastviné. Hubuje na pastyte. 
Ten jen odpovida, ze stado v pravy éas bude v ovéiné. — Pan evala na rychlonohém 
koni s choti ptimo ku hradu. Vendelin za nimi stido zene. — Kdyz v’ak panstvo pted 
hrad dospélo, spatfuji pred sebou Vendelina ovee branou Zenouciho Div ten zpisobil 
obrat ve smySleni zemana. Sluzby ovtdcké Vendelina zhavuje a nabizi jemu zlata a 
sttibra, aby s tim dle vile nalozil. Vendelin niteho neptijima a prosi toliko, aby mu 
vystavéna byla mala cella u klaStera Toley bliz z4mku, kde poustevnicky Zivot vede. 
— Tam jej vyhleddvaji mnichové kla&tera nabizejice mu opatskou berlu klasternt. — 
Kdyz zemiel, spustén jest do opatské hrobky klastera. Podivuhodnym zptisobem vysky- 
tuje se v’ak nasledujiciho jitra mrtvola opét mimo hrobky. Tak se opakuje po trikrat. 
— Polozili tedy mnichové mrtvolu na viz, a zaprdhli k nému mladé voly. Zadny tlovék 
je nevede, idovezli mrtvolu opét do temného lesa, kde stavala prvni poustevna svétcova. 
— Podivuhodny Zivot a neobytéejna smrt udinily svétee znamym v blizku i zdali. Lid 
v zdstupech se hrne k rozmanitych pottebach k jeho hrobu. Mnozi divové se stali. Nad 
hrobem vystavél se klaster. 
Mezi obéma plody — vitézosladvou Kristovou a legendou sv. Ven- 
delina — jest co do doby mezera étyticeti let a prece se doplhuji ptivabne, jakoby 
bezprosttedné za sebou komponovany byly. Podivuhod na pruznost ducha ! 


Pozorujeme-li pak kresby n. p. jak Kristus Pan plate nad Jerusalemem a jak na- 
pominda uteniky své, aby nestarali se pfilis 0 veci svétské a vezdejSi, nybrz popa- 
tiili na ptactvo nebeské, jez ani neseje, ani nezne, a prece Je Otee nebesky Zivi; — 


listy z let 1873 a 1874 s piekrasnymi, prebehatymi skladbami; a mél-li bych se roz- 


hodnouti, kterym podobém i postavam sluii prednost dati: Zdaz Rafaélovym aneb Fiih- 
richovym ? — véru! té%ka by mi byla volba mezi obéma mistry Velebné postavy Madon 
krdsou pfiblizuji se vzorfim vlaiskym, duchem véak nad mnohe vynikaji. 


Deset aquarelli, kteréz nam déjé rodiny teskych hrabat Gernini liti, obje- 


~vuji ndm kolorit Fithrichiiv. Sv. Volfgang kaze obyvateliim chudenickym — divé pre-- 


padnuti — biskup a jeptisky — rytitské smitent — bitva u Lipan — zjeveni smrt 


‘yOktiel — véeStba orli — Cernin mezi Turky; latka jest bohata epickymi motivy a kra- 


sami basnickymi. eae | (A 

Olejovych obrazt vystaveno bylo jen 7. Nejstarst »Hagar a Ismael* z roku 
1824, majetek rodiny Riedel-ovy z Vidné; nejnovéjsi ,setkani se Rudolfa Habsburgskeho 
s knézem z r. 1870, majetek koruniho prince Rudolfa. Kromé téch jJeste : Ruth a Boos, 
zidé truchlici, Pan Jezis jde na horu Oliveckou, vaktiseni dcery Jairovy, snoubenci dle 
romanu Manzoni-ho. Fihrich jest origindlnim a idedlnim a% do téch barev. Kolorit jeho 
nepovstal ndpodobenim pfirody, nybrz vyrostl z povahy, ducha a smeru Fiihrichova. 
V tonech jest jasny, v harmonii libezny. __ 

Vystavou Fiihrichovou potdsil se vSeliky pfritel uméni. 


Kostelni korouhve k privodtim. 
Podava F. Lehner. 


Ukolem ,Methoda* jest cit krasy bohosluzebné buditi, Sifiti a upozorhovati &im 
vanesenost bohosluzby zvySiti mozno. Pole jest nesmirné rozsdhlé. Kromé prisné vede- 
ckych Glankiio uméni bude zapottebi vSimati si také zdanlive mensich, prece ale velmi 
dilezitych ptedméti. V dobach zivého uvédomént nabozenského byvaly ktestanske panny 
a pani té% umélkynémi a to ne poslednimi ve sluzbé cirkve svaté. Co pilna jejich zboz- 
nosti vedend ruka dokazala, obdivujeme na starych paramentech sttedovékych ceny ne- 
malé. Jaky to rozdil mezi onim ctihodnym pohlavim stredovékym a novomodnimi slet- 


nami! Tuzme se, abychom opétné pohlavi Zenské ziskali tikolim tak vzneSenym. 


Takové mySlénky rojily se v hlavé o letoSnich svateich. Bylo vzkriseni Pane. 
Nebylo vesnitky, aby z farniho chramu nebyl vySel radostny privod jasavé prozpévu- 
jici: ,,Vstalf jest této chvile ctny Vykupitel!“ Zvony, jimz ulozeno bylo zdrzenlivé 
mléeni, rozezvutily se a dojemné misily se v hlahol zpévu shromazdénych osad. Zpév 
z tisicerych ust Zivoucich spojoval se s mohtitnym zvukem z ust kovovych. Ziva usta 
lidstva a kovovd zvonit stejné jésavé hldsaly: , Vstalt jest této chvile!“ 

Byl slavny privod Boziho Téla. Cela piiroda priodéla se rouchem svatetnim a 
prispivala svou prirozenou krasou k oslavé dne toho. Zemé a vsecky zivly prinasely 
dary své; louka vonnd kvitka, hluboké mote vzaené perly, limo zemé zlato a Zaricl 
drahoham na vyozdobeni monstrance. Tentyz hlahol zvont, tentyZ zpév rozléehal se 
v méstech i dédinach. Ucho ktestana bylo spokojeno. Zda% také oko? 

Jak ze skugenosti zndm, méné se k této strance bete ztetel, at k celku nalezi 
a svou opravnénost ma. Chei dnes jen na jeden nedostatek upozorniti. 

K slaynému kiesfanskému priivodu nalezi i dostatek korouhvi! Ne snad jen dvé 
korouhvitky v predu a dvé pred knézimi. Kazdé oddéleni ma jiti za svym praporem. 
Skolni mlideZ za svym prdporem a i tu jednotliva oddélenit by mohla mit své odznaky. 
Za nimi pak mlddenci, panny, rozlitnd temesla s prapory svymi. Napotom shor. zpé- 
vakii a knézi, pred nimiz necht jsou neseny korouhve nejpéknéjsi. Za knézimi zastupi- 
telstvo obeeni, pak pohlavi Zenské, ale ne snad jako stido celou sitkou ulice — nybré 
po dvou neb étyrech v tadach, a i tu v oddélenich kazdé za svou korouhvi. 

Nejprvé panny za korouhvi Panny Marie, pak jednoty Zenské, jsou-li jaké, za 
svymi odznaky, napotom zeny, vdovy atd. 

Laskavy ttendt si dovede ptedstavit krasu takového privodu, kdyz k velebnému 
hlaholu zpévu a zvonfi, poji se malebny obraz mnoha praporii rozmanitych barev a 
podob vétrem vlajicich, které zaroveh jsou mezniky poradku. 

Takovy privod bude pak skute¢nym privodem a nikoliv hromadou mravenet. 
Nikdo nedomnivej se, ze by vée tato s velikym nakladem snad spojena byla. Korouhve 
nemusi miti obrazy, stati pouze na hlavnich, a tu jen po jedné strané, ale pak budtez 
pékné! Ostatni Ize poftditi z latek vice neb méné skvostnéjsich, jak poméry dopousti. 
VySivani obstarati mohla by Zenska osada. Stiijtez zde nékteré prapory : 


— 3 — 


1) Prapor Mariansky Barvy Roditky Boii iso d ila y Hy j- 
rozmanitéjsich  podobach a bilé pads. i ee aah eS ae 

2) Rimska korouhev. Barvy papeZské jsou Zluté a bila; té% stéibro a zlato, Barvy 
tyto by v privodu velmi pékné vynikaly. Katoliku mimo Rima pamatny jest Jerusalem, tedy: 

_._, 8) Prapor Jerusalemsky. Znak mésta jest patero kiizi Gervenych na bilé (stiibrné) 

pudé a sice jeden velky, v jehoz koutech umistény jsou étyry mensi. 

4) Prapor Konstantintv, korouhev se znd4mym labarum cisate Konstantina 

5) Prapor ktizacky. Velmi jednoduché. K. p. na bilé pidé zeleny ktiz, ve zpu- 
Sobé pismeny X, jehoz Siroké ptitnice a% k rohfim prdporu dosahuji. : 

6) Prapory, ktetiz diilezité upominky minulé neb ptitomné budi, na jaké% vlast 
nase neni chuda. — 

Uéelem téchto fadek jest probuditi nové myilénky k distojné oslavé nagich pru- 
vodi. Snad jini myslénky ty dale provedou. 


—~— 


Chramy véku starokiéestanského. 
Sepsal F. Lehner. (Pokraéovdn{.) 


Pidorys kostela v podobé kitze telem na vychod poukazujie{ (leZici) p¥ivadinds - 
na smér kostela, ktery od dob prvoktestanskych k vychodu smétuje. Smér kostela 
uréoval se pfedeviim modlitbou kfestana. Kfesfan se totiz mé1 modliti k vy- 
chodut j. k obliéeji Uktizovaného, jenz nad olt4tem ana oblouku vitézném stal. 4) 
Neni tedy ani treba podotykati, Ze také oltét s chorem na vychodni stranése nachazel, 
osada tedy a jeji vehod na z&padni strané byly. Jinymi slovy, jako duchovni chram 
Cirkve ¢lovéka vodi z hriSneho, temného ?) zdpadu ku svétlu vychodnimu, ma také vi- 
ditelna budova chramova éeliti od zapadu k vychodu, od temné strany noéni k svétlu, 
od zlého svéta ku Kristu a raji jeho A tak to shleddvame jakozto zdsadu 3) u vSech 
kosteli stredovékych, pri vSech starych chramech v zemich zapadnich. Ale také u By- 
zantini byl vychodni smér kostelt zakonitym ustanovenim a od dob sv. Dunstara na- 
zyvan jest Garou svatou K vychodu, odkud slunce vychazi, obraceni modlili se ktresfané 
Pana vzyvajice. #) Vychodem, pravym svétlem, sluncem spravedlnosti jest — Kristus 
Pan. Na vychodé byl raj, prava otéina, ku které opét spéjeme, zahrada Hospodinova, 
rukou jeho vypéstovand. Hiichem byl prvni ¢lovék z vychodu vypuzen a putoval do své 
bidy a do tmy na zapad V Adamu zaslo lidem slunce, v Kristu lidem slunce znovu vy- 
chazi. Mnozi lidé jsou je8té v. temnostech t. j. na cestéch hii8nych a na zapadu a maji 
predce krateti po silnici ctnosti k vychodu. Nam tedy jest modliti se a patfiti a kra- 
éeti k vychodu, abychom nazpét se dostali do vlasti a to sice chramem, ktery v jistém 


smyslu jest novym rajem. (Pokraé.) 


+ P. Uirich Greiner. V ¢isle 3. piinesl ,,.Method“ vtely dopis ze Styrského-Hradee, 
ve kterém pYedseda kY¥estanské jednoty umélecké pro diecési Sekavskou a zéroven vydavatel 
éasopisu ,,Kirchenschmuck“ srdetné vital podobné snahy ve viasti nasi. Z list zdtila ldska 
a nadSen{ k uméni posvdétnému. Dnes jest mi bohuzel! zdéliti smutné poselstvi, Ze uprimny 
pritel umtni po krétké nemoci zemfel ve Styrském Hradci dne 7. kvétna. 

Slechetny mu% zasluhuje v¥elé zpominky i naSeho Ctendistva. 

Ulrich Greiner stal se r. 1853 novicem Yaédu Cistercidckého v Rein-u,  starobylem. 
kléSteke Styrském. Naklonnost a ldska k umént{ cirkevnimu, kterd s nim vstoupila do nového 
povolani, jej ani v zéti8i kld8ternim neopustila Ba klidnost Zivota podporovala zamery Jeho. 

Se zélibou cvitival se a pokratoval v praézdnych hodinach v rejsovanl a Gital v knihach 
uméleckych. Pobliz klé8tera na pahorku bujnym lesem porostlym jest kaple sv. Ulricha od 


1) Damas. u Pelliecia Polit. Christ, Il. p. 450. ,conversi ad Orientem respicimus 
et adoramus faciem Christi crucifixi. Srovnej Origen. de Orat. p. 270. Clemens Alex. Strom. VII. 

; 2) Hieron. in Isaiam VII, 21. p. 28. 3) Walafrid. Strabo de reb. Keeles. c. 4. 
4) Tertulian Apolog. ¢. XVI. Jude suspicio (u pohanu totiz), quod innotnerit, nos ad 
Orientem negionem precari. Augustinus: ,Cum ad orationem stamus, ad Orien tem 
convertimur, unde cyelum surgit, non tanquam ibi habitet et Deus. De sermone Domini in 


monte II, 5, 


i 3 a 
Enedge Sylvia Piccolomini, byvalého biskupa Sienského, zbudovana. Tam slavilo se r. 1854 
dtyrstaleté jubileum jejiho posvéceni. Kdy%z novic Ulrich se svym predstavenym po skonéené 
slavnosti s hory sestupoval, takto jej oslovil: .,Dnes jasné se mi objevilo, Ze jest povinnostt 
mou stati se tlenem Fddu Cistercidckého; nebo ze stavitelskych pamatek uméleckych, které 
¥éd zbudoval, svét se presvédéil, Ze sv. Bernhard, velky zakladatel fadu, nebyl neprizniveem, © 
nybrz pritelem uméni“ © 


R. 1857 ptixel do duchovni spravy. Vekerou pozornost mladého kaplana u sv. Barto- - 


loméje v Liebochu poutal farni chram, ve kterém z nejrtiznéjsich privéski béhem veku pri- 
stavenych odhalil poztistatky ptvodni stavby romanské. Toté% podatilo se pri zdanlivé nepa- 
trném kostele ve Sliisollu, ve kterém objevil zajimavou gotickou stavbu ptivodni s péknou 
polychromif stéu. Cestami, které konal po rozlitnych kontindch vlasti, Italie, Svyear a Né- 
mecka, vzdéldval se v oboru svém dale. Ponévad% dosavddni farni chram v mnohém ohledu 
nedostatetnym byti se jevil, zbudovani nového, krdsného chrdmu ve slohu gotickém bylo Je 
dinym prdnim a jedinou snahou mladého knéze, Ze dilo vytouzené se provedlo a povedlo, jest 
z vetsi GAsti zisluhou Greinerovou. Dovedl v srdefch vSech roznititi ladsku k dilu bohumilému 
i udlechtilému tou mérou, Ze zémozny rolnik a chudobnd sluzebnice, kazdy dle moznosti, 
ochotné obét prind’eli k vykondni dila. U prostted prifbytku vypinala se hrdé dustojna sya 
tyné. Kazdy z osadnikt s radosti a chloubou na ni pohlizel. Kromé farniho kostela zhotovil 
plany na 3 kaple, které tMzenim a dozorstvim jeho na trech mistech osady vystavély se, dvé 
slohu gotického a tteti romdnska. ; : 

Kdyz pozdéji za prefekta kldSternich kleriki povoldn byl do Hradce Styrského, zde 
vice pomticek k dalSimu se vadélavdni pohotové bylo, s dvojndsobnou horlivosti a pili vénoval 
se studium uméni kfestansk¢ého, tak Ze znendhla pozornost osvédéenych znateli uméleckych 
na ného se obracela. Brzy stal se st¥ediskem mladsiho duchovenstva tentyZ smér: sledujictho, 
kolem ného% vsichni se shromazdovali. Pradtelski a uméleck4é snaha muzi pdskou stejného 
smysleni spojenych nepretrhla se ani pfesazenim P. Ulricha do Maria-Strazengel-u. Ba 
nastala touha i potkeba zfizeni kfestanské jednoty umélecké, kterd pod zdstitou uméni mi- 
lovného vrehniho pastyte r. 1870 do Zivota ystoupila. Zvétnély potal za tou ptitinou vyda- 
vati tasopis ,,Kirchenschmuck“, ktery orgdnem jednoty se stal, a ziskal spolupracovniki i 
odbératelt v domdcich i jinych diecésich. Utelem jednoty jest, starych cirkevnich pamatek 
uméleckych si vSimati a je skoumati, na ptedpisy liturgické poukazovati, vzory poskytovati, 
rady a pokynuti potkebnych udileti pri budovdni novych a pi opravé starych chrému a kapli, 
jako% i potizovani nabytku a roucha bohosluzebného. 

Kromé této literdrnf ¢innosti byval Greiner népomocen radou a skutkem, kamkolivék 
od predstavenych chrému volan byval. 

Se zvld&tni zdlibou vyutoval mladSi, doriistajici klerus diecésn{. Z vile knizete biskupa 
konal predndsky o umén{ kfestanském v semindfi po nékolik let, a kladl velké nad&je v bu- 
douci umélecké spoluptsobeni knézstva. 

Usilovnou vytrvalost{ za¥idil ndkolik vystav uméleckych, z nich% nejznamenitéjsi 
v bieznu t. r. z velikého éastenstvi netoliko duchovenstva a Slechty, nybrz zdrovel venkoy- 
ského obyvatelstva se téSila. Neustalymi pracemi a neobyéejnym usilim pti tipravé v chladné 
jesté tehddz mistnosti vystavni polozen jest zérodek nemoci, které rychle zachvdtila t&lo jiz 
drive vetché a slabé. A tak pfesttihnuta nit cinnosti v proudu nejvydatnéj§im. 

P¥iznivei, duchovni, pradtelé a spolupracovnici vSelikého stavu a povoldni Zelf vesmés 
horlitele, ktery v srdci vSech roznécoval lasku k posvdtnému uméni, kterf byl ohniskem a 
sthediskem Zivota umétleckého. Klidnou rozvahou, skromnost{, tisiloynou vytrvalosti, ochotnosti 
a neobytejnou trpélivosti smifil i ziskal véci dobré p¥dtel a p¥iznivett také z byvalych ne- 
pidtel a odparcii. Cemu zde co vérny syn Cirkve pevnd vétil, co doufal a po éem touzil, 
o cem premyslel a o éem snil, — co hledal, k temu smétfoval a co stale lhaje a ‘vstdvaje 
pred o¢ima mival‘ — oslavu Jezise Krista a pannenské matky jeho, — na to nyni jiz patki 
nikoli zavojem krasy stvorené, nybrz bezprostkedné tvdti v tvd¥. Kdo s du&i éistou oslavu 
Hospodinovu ptipravuje zde, tomu neodepte Hospodin odlesk oslavy tam. ‘Tot pevnd naddje 
nase. P. Ulrich Greiner v blahé a poZehnané pamatce ti bude déle. 


— 


»Method™ yychazi vidy 5. kazdého mésice, P¥edplaceni obndSi 1 zl. roéné; odbiratelim Gasopisu ,,Cecilie* divd se co pitloha 

bezplatné. Predplatné piijimaé administiace ,Methoda“ y “arliné 6. 234, Jen frankovyané listy pfijimaji se. Rukopisy redakeci za- 

slané neyraceji se. Dopisy, tykujiei se redakce, budiez zasilany franko Ferdinandu Lehnerovi y harling & 234, 
Reklamace zasilany budtez do expedice y knéhkupectyi Mikulé%e a Knappa y Karling &. 42, 


Nakiladem vydavatelovgm. — Knéhtiskarna Mikulage a Koappa v Praze, v Karliné. 


tpere 


Ries 


ees 
“ 


 Casopis vénovany uméni kéestanskému,. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
FERDINAND PEHNER, 


eee ON On nnn 


Lisle 7, V Praze, dne 5. srpna 1875, 


Chramy véku starokfestanského. 
Sepsal F. Lehner. (Pokratovani.) 


> 


Od vychodu ') oznamovala hvézda mudrefim narozeni Vykupitelovo, na vychodu 


_ trpél Vykupitel na kfizi za ditky noci a htichu v zdpadu, zpét se navratil k véénému 


vychodu ?) nebeskému a opét prijde od vychodu soudit Zivé a mrtvé na konec véké. 
Tak znazoriuje a vysvétluje Durandus vychod, nikolivék ve vlastnim, nybrz v davno 
uznaném duchu cirkevnim. Jako totiz Cirkev véelikému, i nejnepatrnéjsimu predmétu a 
ikonu porovnavanim starého a nového zakonu umi udileti Zivot, vyznam a posvécent, 


2 _Stalo se té% v uméni stavitelském, tak ze ani smér kostela neni nahodilym. Na stfedo- 
_vékyeh budovach pak zfetelné Ize vidéti, jak svédomité Setteno bylo zakona jiz v apo- 


Stolskych institucich 3) vysloveného. 4) 

Po sméru kostelnim zbyva je8té vysvétliti vysokou polohu kostela. Kdo vidél 
velechram sv. Vita na hradé Prazském, kterak vévodi méstu a zemi, snadno pochopi, 
proé chramy, pokud moZno jest, na ndvrSich a horach se stavi. Ze i tuto klit k ha- 
dance ve vyroa@ch pisma sv. nalézti-Ize, i bez ducha vé8teckého se toho dovtipime. 
Davno pred Konstantinem byl jiz zakon, Ze kostel ma vysoko stati. A skutetné 

- stal predkonstantinsky kostel za Diokletiana v Nikomedii na vySiné 5, a atkoli domy 
nepochybné kfestanskymi obklopen byl, ptedce tak vynikal, Ze i cisaf¥ z vlastniho pa- 
lace jej velmi dobre vidéti mohl. Co jest pritinou vysoké polohy ? Nejprvé jest velky 
ehram — Cirkev — dle slov Spasitelovych na skale ®) zalozeny, kterou brany t. J. 
dle vychodniho zpisobu mluveni velmozové a pravnici pekelni neptemohou. A tak 
v jednotlivych kostelich na skalach, pahorkach a stranich vystavenych obrazi se jako 
v zreadle celek opét a mésta a dédiny davnych vékt stavily se pod ochranu Bow a 
jeho skaly t. j. svaté Cirkve jeho tak, jako nyni snad pod ochranu pevnosti a dél. Za 


_druhé jest kostel méstem Bozim, o kterém evangelium *) mluvi, méstem, které jsoug 


na vrehu vystayéno, skryti se nemfze a skryvati se nesmi. Tim podobenstviifi 
nejvice se obiral sv Augustin. Konetné pripomina poloha kostela na skuteéné svaté 
mésto na vrehu, které od Boha gs nebe dolfti sestoupilo, a ve zjeveni *) Jerusa- 
Iémem se nazyva. ee 

Od zevnéjiku pak obratme se do vnit? staroktestanského chramu. Vyzaduje-li 
se na budové rozumné, aby zadosttinila a vyhovovala potfebam a uéeltim vlastnim 


Eyelato2. tes2. 

: Durand. Ration. I. 1. num. 8..,,Septimo, quia Dominus crucifixus ad Orientem respiciebat, 
ideo et nos oramus ad eum respicientes, etipse in coelum assumptus ad orientem rursus 
ferebatur, et ita ipsum Apostoli adoraverunt, et ita veniet (Act. Apost. I. 11.) ete. 

3° Constitut. Apost. IT. 57. VII. 44. 

4) Zdd se, jakoby doba ‘pritomnd se domyslela, Ze poloze kostela jest vady fiditi se dle 
sméru ulic, a Ze ku stavb$ domu Bozfho niteho neni zapotfebi kromé kamene a penéz. 
J. Kreuser. Der christliche Kirchenbau. I. dil str. 65. 

5) Lactant. de Mort. Persecut.*c, XII. et Not. ed. Migne. 

6) Math. 16, 18. , 

2) Mat», 14.,. &}Zjevc2t,, 10. 


PM te EEE aes rats 
Ale Cain ah xt ') 


1 obyvateli, pro néz se stavi; toté% otekdvati budeme od budovy kostelni. Chram 8e | 
stavi nejprvé a predeviim ku konani sv. ob éti, o které Pan louée se pravil:_,Kdy- 


koli tak ¢initi budete, tihte na mou pamatku !“ Prvnim : 
tedy a nejdtilezitéjsim mistem v chramé kfestanském jest. 
posvatnd prostora obétni, kterou také vSelika nova stavba 
kostelni se potiné 1) a sice na vychodni strané. Kie- 
stanski osada nema viak jen tu jedinou povinnost, byti 
pritomnu sv. obéti a modliti se. KYestané maji tez y= 
uéovati se od utiteli jediné k tomu opraynénych. 
Vidyt Cirkev déli se na Cirkev udici a uéici se. Jest 
tedy zapotYebi za druhé téz prostory pro osadu. Stara 
Cirkev konala vSak za tieti té% skutky krestanskeho 
milosrdenstvi, pravo trestni a fad kajieny. Vykonavani 
téchto povinnosti odkazovala z vlastnich prostor chra- 
movych do pfedsini aneb zvla8tnich dvort. 7) Obdr- 
zime tedy tri prostory: prvni pro obét, pro knézstvo 
obétujici a vyuéujici — chor —, druhou pro osadu — 
lod —, treti pro kajicniky a hostiny lasky (agapae) — 
predsin Gi dvair. Jak staré jest to zafizeni, snadno lze 
udati. Pochazi z dob prvniho kiestanstvi. Jiz milatek 
Pané, sv. Jan evangelista, déli ve zjeveni *) svém kostel 
na tri ¢asté: 1. ,Thysiasterion“ t. j. misto obétné, 
2. ,Naos* t. j. kostel pro osadu modlici se, G¢i-li 
lod véricich; 3. ,A ula“ t.j. pfedsin, dvir z venti. Ma 
tedy kfrestansky kostel jiz ode dnfiv evangelisty t. j. od 
poctatku kéestanstvi ur¢ité rozdéleni, které az dosud ma 
plafnost a trvdni. 

Poéneme s vypisovanim prostory obétni, ktera oby- 
éejné ,chorem* 4) slove. 

Chor jest vlastné kostelem, strediskem a zivotem 
jeho. Proé stavi a stavély se chramy? Aby se v nich 
uéeni hlasalo? K tomu stati skola, synagoga a jina mist- 
nost. Kostel se stavi pro konani obéti. Svata obét vyza- 
duje posvatné prostory kolem oltate, ktery jakoZto sidlo 5) 
téla a krve Pané v choru se nachdzi. Kostel bez choru 
t. j. bez obétniho oltare a bez obéti jest tedy predmétem 
bezuéelnym, nadobou bez obsahu. Ku oltari a obéti oltarni 


(Obr. 5.) Padorys basiliky sy. Klimenta VSe Sméfuje, kolem oltare vSe se otati, jako kolem st¥ediska 
peal 


v ime. 


veskerého Zivota, uéeni a konani k¥estanského. Vedle ta- 


jemného rozkazu Spasitelova zde se kona obét, kterou sim obétoval. Chor jest sva- 
tyni velebnou, kde Vykupitel prebyva v kruhu své rodiny. Zde zasazen jest vinny kmen, 


Ss Odtud Ize vysvétliti si, pro¢é shleddvame ve svété tolik sttedovékych chrémt pravé na strand 


3) 


zapadni nedokonéenych, u nas n. p. metropolitni chrém sv. Vita v Praze a j. 

Tak jako velka krestanské rodina se déli na knéZstvo a osadu, déli se také vlastni 
budova bohosluzebna, basilika, kterd jest domem otcovskym veSkerych Glent, na prostoru 
oltéin{ s kirem kné%skym, a na lod pro lid obyéejné thidilmou. (Viz ob. 5 a 6.) 

Zjev. XI. 1. 2 

Chorem nazyva se obytejné ¢ast kostela, kde oltat stoji. Jméno, na mistnost preneSené, 
vzato jest ze starofeckého Zivota pohanského, a znamend obétni tanec ti kolo, v némz% 
uéastnici obéti ruku v ruce (kofen jest tedy ruka — ,cheir“) chvdly zpivajice kolem 
obétniho oltdé¥e se pohybovali bud ve chrémech pohanskych, aneb na jevisti. Krestanstvi 
timské s mnohymi jinymi slovy ptijalo také tento fecky vyraz, uzivajic jména_,,choru“ 
v méstech na vyjddfeni svatyné chrémové, kde oltat se nalezal. Také v Africe se jména 
toho ve 4, véku jiz povSechné utzivalo. Vitbec myslilo se pti slové ,choros“ vidy na 
zptv mnoho hlasi. Augustin. Ennarr. in Psalm, OXLIX. ,,quia in civitate loquimur, prope 
omnes norunt. Chorus est consensio cantantium ete.“ 

Optat. de Schism. Donat VI. 1. Quid est enim altare, nisi sedes et Corporis et San- 
quinis Christi? Chrysostom. in Ep II. ad Corinth. IL. : 


Eyes Se eee 


on = =a 


y 


es 


he 


de Se 


ahs 


jeho% ratolestmi jsme my Pde tila Noho “Ctrl se A ¢ j 
hoe SOL SELLY, 21 1a yeho: -— e, Zabradlim oddéluje se chor od 
ostatnich prostor chrdmovyeh; “vyvySeny jest nad ostatni prostory a af stupnich se 


\ 


Ee k nému ystupuje. To jest hora, 2 niz Je xis, mistr nas, kaze; hora, na niz vétny 


veleknéz bez ptestani kona obét Spasy. 


ae Proto také architektonicky vyznatuj j stnth 

| ‘Tot archite J@ se chor a vystupuje z obdélniku na venek 
V podobé polokulatého vyklenku. (Viz obr. 5. a). Reteny eile ktery na zadné témat 
starsi budové kostelni az do 13 véku nechybi, slove apsis}) tikoncha. ?) Absidou 


ukonéuje se chor ku v¥chodni strané v polokruhu jiz tehdd%, kdyz jesté na klenutt: 


_ ostatniho chramu se ani nemyslilo. Apsida ptipojovala se takmér co éla cujicl 
ku ¢tverhrané lodi kostelni, a odtud ma cna mivod nejisté jméno, tors “Ls non 
prijali a vady uzivali o polokulatych zaklenutych prostorach. 3) Patrné jevi se zde uéel 
aby klenutim a polokruhem vybihajicim vyznamenal se oltat, ohledné stavby pak aby 
chranil se pred zaprisenim, ziroven vsak aby dle vzoru chramu Jerusalemského nej- 
5 alae e caeuie kostela oddelilo se. Z té pravé ptitiny ozdobovala se apsida po- 

obné jako svatyné svatych ve chramu Zidovském hned od prvnich dob nejskvostnéjsi 

nadherou barey *) obytejné praci_ mosaikovou, kde vyobrazeny jsou muéedInici, nad 

nimiz truni Kristus co kral a soudce obklopen symbolickymi avitaty étyr evangelisti : 
_tlovékem, lvem, obétnim bykem a orlem, a sborem apostolskym atd. (Viz obr. 6.) 

Priéteme-li k apsidé té% zdpadni tadst choru pied oltdtem, vyjadiuje se 

pak prostranstvi to u Rektiv i Latinikiv spoletnym jménem ,tribunal* 5) neb 

_,bema**) t j. mistem soudnim. ,Bema“ ti chor nebyl laikfim ptistupny. V je diném 

_ toliko ptipadé byli sem ptipusténi. Ku ptijimini vetete Pané ptichazeli totiz muZi a 

zeny jen ku mtizkam lod od choru délicim; ku zpovédi v’ak pristupovali kajienici ku 
knézi neb biskupovi, ktery pted oltdtem (tedy na strané z4padni) soud zpovédni nad 
nimi vykonadval. VSim pravem nazyva se tedy prostranstvi to mistem soudnim, ponévadz 
zde konal knéz soud na misté bozim, dokud je&té nevykazalo stavitelstvi kostelni zpo- 
védlnicim, jak pozdéji se stalo, zvla8tniho mista Jini odvozuji nazev ,tribunal* a ,bema* 
od soudi Pané, t. j. od slov, které v kazdni odtud se hldsala. Biskupu k lidu mlu- 
vicimu, at mél-li od osady byti vidén a slySen, bylo opustiti stolee uprostied vychodni 


1) U Rimant, kte¥i od dob Augusta cisa¥e se zdlibou udivali slov keckych, znamend A psis, 
(sprévnéji snad ,,Hapsis“) klenuti, oblouk klenuty. Platon se vSemi ostatnimi az na 
Dio Kassia vyznatuji tim slovem klenuti nebeské, drahy, v nichZ hvézdy se pohybujf, 
(Plin Hist. nat. Il. 17.), té% i timské brdény vitézné. Pojmenovdn{ toho pfidréeli se na- 
potom také pozdéjM spisovatelé n. p. Hieronym. in ep.ad Ephes. IL. p. 614. in summo 
coeli fornice, et ut ipso verbo utar, apside. — Chrysost. de Verbo Ap habentes 
unum §Spiritum. HL. p. 290. — Cee eae 

2) Pontyvadz zaklenuti polokulatého vybézku mui se podoba, nazfvali apsidu 16% Ko n ch af 
t.j. mugle, Paulinus Ep. ad Sever. p.174.: ,,Totum vero extra concham basilicae spatium ete. 

3) Plin. Epist. I. 17. Annectitur angulo cubiculum in absida curvatum. 

4) Popis takové starozitnosti pod4va Mabillon (Veterum Analect. tom. I. p. 408): 

Martyribus subter venerabilis emicat aula, 

Martyribus supra Christus Rex praesidet altus, a 

Circumstant miris animalia mystica (symboly evangelistu) formis, 

Noete dieque hymnis trinum acclamantia numen. 
Adstat Apostolieus pariter chorus ore corusco, 
Cum Christo adveniet certo qui tempore judex. 
Vivaque Hierusales, agno illustrante refulgens 
Quattuor uno agitat Paradisi flumina fonte ete. 

5) ,Tribunal* jest slovo samo sebou dosti srozumitelne. : Dy Ret 

6) ,Bema* bylo u starych Rektiy pohanskych fednisté v Athenach, ter soudni s uae na 

 ntkolika stupnich vyvySend tim pojmenovdanim se vyanacovala. vi Zidovské modlite uit 
y Alexandrii nazyvdno jest timtéZ slovem misto pro predzpévaka. Mistem soudnim ve me u 
k¥estanském objevuje se fetené slovo jizZ u sv. Pavla (k Rim. 14, 10. 125), 0 y- 
karpa a ostatnich ¥eckfch otcfiv cirkevnich. Starym kfesfanum byl totiz Dfistup do v ce 
niho kiru knézského, do ,bemy“ zakdzin Byti prislusnikem »bemy znamenalo, byti 
prisluinikem stavu knézského, byti ,,bemy“ hodnjm, znamenalo, hodnym byti dustojnosti 


kntiské. Der christliche Kirchenbau. J. Kreuser. Teo stress. ‘ 


a er 


kAzal. 1) Tribunal byl povySeny, aby slovo Bozi 


ida ? ; isvétdjsi obét, ktera na oltdti se ptindSela. Ku — 
K éemu apsida? Jediné pro nejsvétéjsi obé cy donee dang jméuemee 


kondni obéti byl v8ak ptedevSim opravnén ,,episkopos 


biskup. Z4konity jeho stolec stil na vychodni strané za oltafem uprostied stay : 


CD 


. L 
Can > eee eee eae ae eee ee 
SE Sat RE A ROA OE OE ES 
CZ > EPA HCA tir 
<i \ PS BI aA Nt hy, fppreslyy ‘et 
AEE Die Pep ly 
[Ce rRALe oe ok Reed Ake Wet Tan Ss ashes Vip. eat he Doyen cet gee 


———— SS See 7 =a LED B 
LIFE ED SE : 
| lo?! A 


F = 


cc {hp a SS 
SSS SoS ES 


A & Q ; 
ASV 
Seis 


- BIBS eS saa 


con: 


5 aan as : re ‘ 

Ta en || a 
f = re Na i 
aN 

i ISS 
‘pa aS AGES 
=A AY z 
Ae & 
JAN N 


LY 


=== 
TO 
Bees 


(Obr. 6.) Vuittek basiliky sv. Klimenta y Rimé. 


polookrouhlé. Po piikladu Zidovském 3) slove kathedrou (viz obr. 5. b), ¢i-li 
trinem — ,thronos* — t. j. vysoka stolice obyéejné z kamene tesand s lenochem 


= 


*) Prudentius, kdy% byl popsal chrém sv. Hyppolyta s pozlacenymi trémy, dokldda: 
Fronte sub adversa gradibus sublime Tribunal 
Tollitur, Antistes praedicat unde Deum. 

*) Pamatka ptivodniho za¥zeni onoho zachovala se u Vlacht, kteH az dosud vy¥chodni 


ae Me elie PRR Raney eA niizkam, odkud lidu slovo Bozi _ 
t rouhlé postaveny, a odebrati se pied oltat k miizkam, | lidu slovo Bozi 
By 4 : : 3 odevsad slySelo se a2 tomuimelo.*) no eee oe 


Gast choru tribunou nazyvaji Jini opét tribunal s ambonou ztotoztinji. Tribunalem veak ~ 


nenazyva se cela apsida, nybrz toliko 24padn{ lidu viditelnd tdstka choru pred 
ciborium, Na omylu jsou tedy mnozi, zejmena Vlachové, kteti apsidu s tribunou ztotoziuji. 
Kreuser, 1. ¢, str 135, 3, Mat, 22, 2. stolice MojziXova, 


Z 
“Sy 
a) 


* 


4 postranimi opéradly. Jestli ze opony oltdini zastéely se. n 2 lodé ani ee 
; ca biskupa vidéti. Chtél-li jody. Bisbee osobné nakrogiti; elo cpateane a eine 2 
trinu, jako i Antiochii, aneb vystoupil 2 ikrytu svého péed oltaé 2 v¥chodu na zdpad n. p. JS 
a pti kazant. ) Ponévadz biskup dozorcem jest knézi i vétietch, byla kathedra jeho vy- 
- -vySend. Kolem ni nize po obou strandch v pravo a v levo sedélo, neb stdlo t6z knéz- 
_ Stvo, pro néz mramorova lavice kolkolem okrouhlé stény se tahla. (Viz obr. 5. ce.; 
_ srovnej obr. 6.). : 
ae ees Sboru knézského, jako druhdy Pan v_kruhu svych apoStola, stal ~ 
— oltad (obr. 5. d). Jako Pan posledni veteti slavil u stolu, mél také starokrestansky 
= oltat podobu podlouhlého, étverhraného stolu o 4 nohdch Byvaly pak oltdée podtdteéné 
_ devéné, dojista ze d¥ivi nejvzacnéjsiho, aby se diistojné uctilo obétné vitézstvi svatého 
_ téla a svaté krve Pané. Po vyhlazeni pohanstya ziizovaly se poznendhla oltdte kamené, 
nebo Kristus Jest skélou a kamenem uhelnim i zékladnim. Desky oltdimi byvaly zhoto- 
vovany jiz za dni Konstantina, sv. Hieronyma %) a cisate Justiniana z kovu vzdeného 
5 drahokamy obroubeného. Pape% Silvester za Konstantina ztidil v Lateranu kameny 3) 
——ooltar a natidil, aby od té doby oltaiée jen z kamene se stavély. Cirkevni sném v Epon-u 
_ Zapovedél jiz r. 509 sy. kiizmem 4) svétiti oltdte, které by nebyly kamené Nepravy 
bychom méli pojem o starokiestanském oltdfi t. j. stolu (nebo stil k vali obéti, 
‘ ktera se na néj klade, byl, jest a bude podstatou oltdte), kdybychom si jej myslili 
po nyni vladnoucim zptisobu zohaveny pestrou a divokou smésici obrazi a obrazka, 
ramet a rémetkt, tezbou tesaiskou a riznobarevnymi hadiitky, celou vystavou Skatulek 
a sktinék zasklenych anezasklenych, s figurkami zvosku a v Satitkach, tak Ze predmét 
 hlayni, oltaét obétni, v sousedstvi tolikerych malichernosti a mrzkych i nesluinych pfi- 
_ véskii mizi a do pozadi ustupuje. 5) Oltdéf byl posvdtnou schrdnkou uvnitt dutou a 
ag dutiné ukladaly se svaté ostatky ¢i reliquie nékterého muéedinika. Ve kiéestanstvi 
— Zajisté povady v poctivosti byla smrt svatych pted obli¢ejem Pané. Jsou to poztistatky, 
které jednou vzktixeny budou od Boha, jen% neni Bohem mrtvych, nybrz Zivych. *) Pro 
divé tyto éleny pozeméanii vy H&i nadpozemské vééné obcujicich stavély se oltate duté. 
A po muéedlniku, nikoli po Bohu obdrzel chrim Hospodinu posvéceny jméno své. 
 Olta¥ bez ostatkii mutedlnika jest jako kostel bez oltdte, a jako ktestan bez ktestanstvi 
>a beze Krista. Chram sv. Vita n. p., neb sv. Cyrilla a Methodéje, sv. Vojtécha a j. 
~ nelze si mysliti bez ostatkii téchto svétef, a proto sluji mnohé kostely a oltate u Rekiv 
Martyria t. j. mista mutedlnicka, u Latinikiv té2 Memoriae t. j. mista pamatna 
neb Confessiones t. j. mista vyzndni, ponévadZ muéedlnici vetejnaym vyznanim a es 
krvi zpeéetili vérnost Panu. Staré kiestanstvi ve vite horlivé a ve vite Stastné vzdy vzhtru Se 
- do nebe pohlizelo, nikdy dol do blata. V muéedIniku spat®ovalo nasledovnika Pané, ktery ie 
aa Jezike Krista trpél, jako On za nas vSecky. Proto je uctivali, nasledovali a k hrobim 3 
- jejich putovali z blizka i z dali. Tak byle, tak zfstalo ode dntv Jana evangelisty, a 
uéedInici apoStol’ti Ignde a Polykarp neznali vy8Siho cos nad mutedlnictvi. S nebez- 
 petim a velikym nakladem shromazdovali kiéestané jejich ostatky, krvi napojenou zemi, 
-- popel a cokolivék s muéedlniky ve spojeni bylo, téSili a vzdélavali se uftednimi listi- 
nami hodnovérnymi za mnoho penéz koupenymi (listiny Teracha a spoletnikii byly za 
200 denarii), které pti soudnim tizeni psany jsoua z nichz mnohéaz na nas se dochovaly, 
slavili rok co rok sydtek vy den timrtineb vlastné, jak Cirkev di, v den narozent hrdint y 
pro nebe a oslavu nebeskou; kladli je jakozto obété, které za Vykupitele dobrovolné “SS 
se obétovali, pod svaty olta* jeho, bez bazné pied pohany, kteti o ucté te dobie vé- ; 
déli a proto mrtva téla muéedinicki bedlivé sttezili, upalovali, popel do vSech ublu ene 
svéta rozpraxovali, do mote pohrouzovali a p, aby i posledni stopu svéteu vyhladili ; 
ba soudcové sami zatasté jakoz%to opatrni censorové nedopustili vzniknouti pomnikim a 


:. 


a 


1) Pozd%i p¥estavila se kathedra v z4padni Evrop’ k vili sna%Ximu ptechdzeni ph méi sv. 
na stranu evangelni; nebo biskup jest rozenym strdzZcem viry t. j. evangelia. 
2) Gemmis aurata distinquunt altaria. Hieronym. Ep, 130 p. 991. Gemmis altaria distincta. 
ae Bip. 7168. -p. 1106. 
3) Breviarium Rom. 18. November. Lectio V. ,,altare lapideum chrismate delibutum erexit, 
atque ex eo tempore sancivit, ne deinceps altaria nisi ex lapide fierent. 


4) De Altaris consecratione s. Durand. Ration. I. ¢. 7. 
5) Proto si oblibuji v krisném nasem olté¥i s ciborinm u sy. Cyrilla a Methodéje s veskerou 


cirkevni klassi¢nostt, $) Luk. 20, 38, 


vlastni hanby. ?) Coz ostatkti muéedlnickych poztistalo, bud si drahoceného nebo nepa- 
trného, s nejvétsi tictivosti a starostlivosti jako drahoceny poklad ukryvalo, libalo, *) 


uctivalo se as tak — chei-li mluviti v piikladech 2 Zivota obytejného — jako milujici — 
yenich libé poztstalé ptedméty zesnulé nevésty, jako dobré dité si vazi pamatek po 


a 
8 
aa: 


drahyech roditich, jako spisovatel si vazi rukopisii slavnych basniktiv. Take staré kte- - 
stanstvi mélo srdce lidské, které po lidsku citilo 4) a Stastné bylo, kdyz mélo te- - 
stanské pamatky. Staré kiesfanstvi uzkostlivé opatrovalo stolici sv. Jakuba *), sbiralo — 


do drahocenych skéinek kosti sv. Igndcia od divokych Selem usetiené 5) a bylo stastné 


majetkem takovych pokladu. . (Pokratovani.) 


Jake Vire a. atlas, 
Zboiny vék stary vénoval ozdobé chrému, zejmena rouch bohosluzebnych né%nou pozor- 
nost. Ob&tovnym zhotovovdnim ozdob oltdinich a bohosluzebného odévu pro sluZzebniky oltéte 


t 


— knize a levity — slouZi se Bozskému Spasiteli skrytému v nejvétsi svatosti velmi z blizka. — 
Zboznd mysl kfestanskych pani a pannen povazovavala druhdy za povinnost, konati povoldni 


sv. Mati Magdaleny s druzkami, které od Jerusalémskych obchodniku skoupily vS8ecky vonné 
masté, aby mrtvé télo Péné pomazaly. Dobrovolnd povinnost Slechetnych pani a pannen Stastné 
dévnominulosti byla dikazem Zivé viry v svdtostni pritomnost téla JeziSova, jakoz i zmamenim 


obétovné ku Spasiteli lasky. Ktestanské lasce jest vSak Salba a ptetvarka cizou i nezndmou, — 


ico do tmyslu vnitfnfho, i co do zevnitYniho objeveni. Salba i klam jsou p¥ed Bohem vie- 
védoucim ohavnosti. Gehokolivék se v kostele uzivalo, bylo pkesné, skuteéné, trvan- 
livé, — nikoli fale&né, padélané, vetché. ‘ 

Beno, biskup z Osnabriick-u, z bojit Jind¥icha IV. cisake s papezem Rehotem VU. zndmy, 


pochovdn jest r. 1083 s me&nfm rouchem hedbavnym barvy modré; r. 1449 tataéz kasule 


s nim jesté v hrobu odpotivala. Tak trvanliva byla ldtka. 

Znamenity Willigis, arcibiskup Mohuésky, sestoupil do hrobu r. 1011 s kasuli, které 
se aZ po dnesni den ve chrdmu sv. Stépdna v Mohuti udzivd, aniz by jasna barva latky 
byla vybledla. é 

Me&ni kasule Alberta Velkého, biskupa Rezenského, zustala tmrtnim rouchem 


smrtedlnych poztistatkii od r. 1288 a% do potdtku tohcto stoleti, kde kosti zvétnélého byly © 


vyzdvizeny ; prede zachovalo se na nf drahocenné figurdlni vySivdnf. 

Tkadleovstvi kostelnich ldtek a vy88i uméni vySivaci jest za dnti nasich s nepatrnymi 
vyminkami v rukou spekulace, kterdé mizerné vyrobky Salebnym sptisobem pékné zné na oko 
strojiti, aby oko nezkuseného kupce oklamalo se. Nékolik let stati, — effekt zmizel, chatrnost 


zustala. Litky nynéjéi jsou bidné a technika tkadleovské je&Sté bidnéjsi. Chatrnou existenci 


chatrnych plodi Ize malitko jen prodlouziti pomoci neohybné, prkenné pod&ivky, kterou roucha 
bohosluzebnd proméhuji se v pancite. A jako by latky nyni zhotovované nebyly je&té dosti 
Spatnymi, potala se posvdtnd roucha v novéjSi dobé barvotiskem provddéti. Hlub&{ tipadek 
neni jiZ ani mozny. 


1). Viz Ruinart. Praefat. Generalis in Act. Mart. p. Il. sq. 
*) Hieronym. Epist. ed. Canis. p. 114.: Martyrum ubique sepulera veneramur et sanctam 
favillam oculis opponentes, si liceat, ore contingimus. 
3) Z této strinky pojal ptedmét také Hurter (Geburt und Wiedergeburt Bd. 3.) Srovnej 
Aurel. Prudent, Vincent. Hie purpurantem corporis 
Gaudet cruorem lambere 
Plerique vestem lineam ete. 
O tém% ptedmétu jednd Hurter také v jinych spisech (Innocene dil IV. S. 519), kterak 
v mysli citelné a dobré samodék tctivost k ostatkim prebyvd. Jest-li Ze Slechtic po- 
azustatkti po praotcich zdédenych, Anglitan tabatérky ze stromu na bojiti Waterloském, 
novovéree tiisky z postele Lutherovy, osvicenec hadru z Voltairovych zdclon postelnich 
vysoce si vizi, — nen{-li to cténim ostatki? Byl by snad svét lepSim a Slechetndjsim, 
kdyby lidé na rodite, dobrodince, reky, pamdtky, dary, hroby bezcitn’ zapominali a je 
botili? Israelité vzali s sebou z Egypta kosti Jakobovy a Josefovy. Prot tak uinili, citi 


s nimi dojista a% dosud véeliké srdce, které nejsouc malichernostmi premozeno lidsky cit — 


pochopuje, znd i cti. Jako syétsky stét z nutnosti, cti k¥estanstvi z ldsky syé 
mrtvé velikany. 

4) Vincent. Bellov. Spec. hist. IV. 1. XI. ¢. 59 p, 451, 

*) Hefele Patr. Apostol, Prolegom. p. XLYII, 


oy 


V jiném té% sméru mo%no si natikati. Neuhasla sice jesté vesmés kYestanskd dobro- 


ee chram 8 darky _bamatuje, Jakolivék celkem na slab¥ch perutéch se vand8t. 
Le vy a Zeny svaté, éestny plipravujice Panu poh¥eb, nedodrieli platného u zidiv 


ustanoveni, vedle ntho% mrtvoly od y 
p vege Deno pravenych zahalovaly se starym pldtnem, jeho% ukivdno 
bylo k zaobalovani knih zékona. Laska a tictivost toho nedopustila. ‘Zieh’ both oznamuje 


_ evangelista, Ze Josef z Arimathie s p¥dteli tisté, nové platno pohotové méli pro Péna. 


ee eee pieta odporouti se ve8kerym budoucim vékim. 
fe uze se roucha sttedovekd zhotovovala se s vicebarevné tkaniny ozdobené sym- 
y vary zTise rostlinstva i Zivotisstva vzatymi. Také na ldtkdch sametovych vyskytuji se 


Miy 


 asto podobné vzorky. Kii% kasule (roucha me&n{ho), prost¥edni pds dalmatiky (roucha jéhen- 


ského), tdstka pluvidlu (plé&t® bohosluzebného) scenerii figurdlni a kvétinovou ornamentikou 


ozdobovati bylo stilym pravidlem. To zasluhuje povsimnuti naSeho ve dvojim ohledu. 


Predné byly vzorky pracovadny p¥esny¥ ited x 
; ; presnym slohem  shodujicim se dokonale s veskerou 
‘Stavitelskou tpravou kostelni budovy. Jako v poloze a ve tvarech stavebnich vithec, bylo také 
Vv paramentice hned od potdtku samostatného vyrdbéni hedbdvnického na zdpad’ vée p¥esné, 


vasné, vyznamne, — poukazujic dtmyslné na souvislost se svétem nadptirozenym, jemuz 


-veSkeré uméni stredovéké slouizilo. Symbolika Zivotiind i rostlinnd na rouchdch shodovala se 


se symbolikou kostela; ve figurdlnim vyobrazovdni svétci a svétic (Ikonographie) Set¥eno 


_tradic v kameném so&nicstvi platnych; jednotlivé ozdoby, barva latky, tvar rouch — vie 


bylo vazné, dumyslné, ptimétené. Hned na podtdtku sluSi dfirazn’ upozorniti, %e romdnské a 


_ gotické uméni vytvarné, provddéjic umélecké tvary bud ze déeva i kamene, zlata i st¥ibra, 


bud ypalujic pestrou nddheru jasnych barev do skla, aneb vpravujic figury a ozdoby do 
latek z platna a hedbavi, — nikdy si nedovolovalo pouhého napodobeni pfi- 
ro dy. (Celku i jednotlivostem ujimalo se vice neb ménd’ tvaru prirozeného, ba 
usilovna panovala snaha, aby ani ptirozené svétlo slunetni, — pokud hmotné prosttedky na 
zjednani malovanych oken statily —, nevnikalo bez prom&ny do sini zasvécenych nad ptri- 
rozenému nabozenstvi zjevenému. Vzdjemnym takovym spoluptsobenim celku i v8ech 
jednotlivosti se chrdamu dobre spofddaném zplozuje se jako by samo od sebe, onen tajemny 


-soulad, ktery nas pri vstoupeni do posvdtnych sini prekvapuje a obdivem a radost{ a uspoko- 


vive 


jenim naplije, byt bychom pritiny dojmu nedovedli ani ndlezits vysvétliti si a odtivodniti. 
Clovék pocituje, Ze Hospodin zdstupfiv na blizku jest. Clovék sly$i zde klokotati pramen nad- 
plirozeného nabozenstvi zjeveného. Duke vchazejicfho chvi se svatou bdzni a tictou, ped 
kterou i ustépatnd usta neznaboha umlkajii Kf¥estanské uméni! — to slovo nenf 
pouhym zvukem, ani prazdnym hlaholem. 

e Jak se to vSe nyni zménilo? Nepustime se prozatim do posuzovani nehezkych a ne- 
vkusné ozdobenych alb, oltdéinich pokrfvek, korpordlif a podobnych rouch g pldtna, které se 


Ysye 


vsak namnoze nahrazuje latkami bavlnénymi pfisné zakdzanymi. Pénu Bohu to nejlacineéjsi a 
- nejSpatndjsi! Mléenim pomijim také Spinu, ve které zatasté bilé prddlo kostelni prdchnivi. 


Pozornéji slusi vsimnouti si pozldtka nesmyslného a vydluzené nddhery, které ndém vstiic zat 
z otev¥ené truhlice cestujictho agenta volkoobchodu paramentniho, kdy% pted udivenym zrakem 


‘yozklddé nejrozmanittj&i orndty na polo z viny, na polo z baviny, — tedy zbodZi, které se 


v Cirkvi zapovidé. Tuté% vydluzenou nddheru Ize obdivovati ve velikolepych sktinich za sklem 
na obdiv vystavenou po ulicich hlavniho mésta, kde novomodni zbozi v celé sldvé se leskne. 
Ornamentdlni tkanina strakatych kvétin a pestrych kytic dodév4 rouchtim kostelnim razu tak 
sprostého a o&klivého, Ze pri tom Uovéku az nevolno byvé. Kdyby vadélany tlovék podobnou 
ldtku zyolil si ku pottebé domdci a svétské n p. na povleéent pohovky, zdaz by se neutinil 
smtsnym? A co% pak ty Serné orndty s bilymi portami a pohanskou mnohdy scenerii, pluvialy 
a dalmatiky s nemotornymi vétvemi, jez gotickymi byti se snaZ{, a figurami, jichZ roucha po- 


lovypukle jsou vySivdna s nasazenou na plétné malovanou hlavou! Vy8ivand figurka a nasa-— 
geny oblige} z malovaného platna, neni-li to ndpad? Jest, ale jiz nikoli ku smichu, nybrz 


ku zlosti ! 
Prozatim dost! Um&ni naXe musi opét se stati rozumnym a vyznamnym. Pouze pfiro- 


zenou pidu dluzno opustiti a navrdtiti se zpét ku symbolice krestan ské, Ctihodnyeh 
velechramii a starych kostelfi nedtistojué a nehodné haraburdi novovékych forem nesmysinych 
dluyno odstranitiz oltéti ktestanskych a vykliditi ze skiinia nahraditi pracemi, které by v sou- 
ladu byly s nadpfirozenou, tajemnou krdsou velikolepych budov st¥edovékych dojem velebny 
nerusicich, nybrz krdsy pridavajfcich. : 

Mé-li véak ukol Stastnd se rozhYexiti, bude pottebi, aby také druhd v pkedu jik 
omémend podminka skutkem se stala. Navrat ku staré technice ve vysivdni jest outnosti, 


- mizerngjxich vzorkt. Tak nebylo ve stkedovéku. Veskerd roucha posvatna 2 doby rozkyétu 


; 


yejmena kostelniho roucha. V poslednim ¢ase udivaly v8ak skoro vesmés ku vySivani viny a | 


kladné, bude volba pravého materidlu ptirozenym toliko nasledkem dulezitého kroku. — Pee 
§ jakou vytrval.sti v8ak provddivalo se vySivéni nejen v dobach rozkvétu, nybrzivdobdch, 


+ 


: , y , , ye ora yoe ee +7 
tradici uméleckou obnovily a v obnovené pokratovaly. Zddrné pokusy oZivuji nadéji, Ze umé- 
leckému odvétvi nové potind doba. Paramenty chrdému Karlinského Stastnou jsou jitrenkou 
nové jitro véStici. S divérou sklddime novy rozkvété do prit¢inlivych rukou zbo%ného pohlavi. 

. : Lehner. 


ry) p > sm 
Stila vystava Svato-Vaclavska. — Lae a 
Od posledniho vykazu v téchto listech podaného doslo vystavniho komitétu tak veliké 
munozstvi objedndvek, Ze nebylo ani Ize statiti u vylzovani jich tou mérou, jak by sobé bylo 
toho prati. Uvedeme tudy jen dtilezitéjsi z nich: p. fardti KaSparkovi v Stéti doruéeny vy- — 
kresy na oltdt a odporuéeni dva‘dovedni akad. malifi pro obraz olt.; p. fard¥i Erbenovi 
v Chlebich vyhovéno v opravé paramentti; p. far. Hlozkovi v Kozmicich doruéeny. dva roz- 
potty na zhotoveni olt. obrazu; p. dékanoyi Kohoutovi v Neveklové poslouZeno vzorky rozlit-— 
nych oltaiti; p. Ant. Johnovi, kaplanu v Castalovicich doruéeny rozliéné rochety na vybranou; | 
p. vikati J. Knoblochovi v Morchensternu kalich, nadobu na sy. oleje pro eely vikariat, velkou 
lampu a velum; p. Adolfu Wagnerovi, kaplanu v Zatci zaslano rozlitnych paramentt za 300 421. ; 
p. fardt v Stépdnovich objednal fialovy parament a jiné drobné véci; dast. p. Ant. Stika 
v Ledcich svateéni albu; p. farati Dudikovi vy HruSce zasldn cennik, té% p. A. Wolfovi, 
dékanu v Sloupé; p. Jos. Krehanovi, fard¥i v Alberici opattena lampa a pol&tdfe; p. Vael. 
Nigrinovi, kooper. v Loukové opatteno vyzlaceni kalichu; p. Alois. Konvalinkovi, koop v Zam- 
berku requisita k zaopatfovdni nemocnych; nejd. p. probost Stule objednal dva svieny ze. 
Samasovské dilny; p. farat Meloun objednal bily pluvial; farnimu chrdmu v Rehbergu zasldn 
kalich ; nejd. p. opat J. Rotter objednal dvoje kombin. zvonetky k oltd¥i; J. Svedovi opatren. 
prikrov; p. fardti Fr. Preclikovi v Chluminé, dvé skvostné kasule a velum; p. fard¥i Lan- ~ 
gerovi 2 korporaly ; p. fardti Knoblochovi aspergil a svieny; p P. Jos. Pochybovi dvé pally ;. 
p. Ed. Némeckovi velum; p. Vacl. Ka&parkovi, fardti v Stéti opatkeny %ervené korouhve; 
p. far, Rezdéovi pozlacent monstrance a ciberia; p. far. Jos. Lzivarovi v Plumloyé zakoupen 


APR PAID AAS 


_ goth. kalich za 140 zl.; p. Frant. Vaculikovi, far. v Hustopeti, obstarano vyzlaceni dvou ka-— 


lich; p. Pavl. Daiikovi, koop. v Kralicich na Moray’ opatfena prikryvka na kazatelnu ; 
p- Bubla, fardt v Chotéborkdch, objedndva Sest kovovych svientii a dva o trech ramenech ; | 
Rud. Pejéoch, kaplan v Humpolci, ktestni Stolu, kasuli, a radu v ptitin’ oken chrdmovych ; — 
dékanstvi Mladoboleslavské objednalo 1 kasuli za 130 21, dvéalby, dvé humerdaly, dyé cingula, 
2 korporaly, 6 purifikatorif, 1 rochetu a bursu; p. Fr Nozka, kaplany Cermné, ydd4 o pékné | 
antipendium ; J. Broz, kaplan v Lodenigi, pld&tik na ciborium; Fr. Gernohouz %Ad4 4 svieny 
a radu v p¥itiné vyzlaceni kalichu; J. Smid, vikat¥ vy Cechticich, n&které drobnosti; p. P. J, 
Sporer, fardé v Neukirchenu bilou kasuli m. j. Té% slu&i zaznamenati, Ze mezi jinymi obo- 
hatili v posledni dobé dist. p. fardt Skampa a p. Jindtich Ekert,  fotograf, sbirky akademie 
kYestanské mnohymi kraésnymi rytinami a fotografiemi, zate% jim budtez tuto vysloveny 
vrelé diky. ; : 


\ 


pMethed ae age pace mésice, Péedplacenf obnadi 1 zl. roéné; odbiratelim éas 

ezplatne. Predplatné prijima administ ace ,Methoda* y ¥arliné 6. 284. Jen frankoyané listy p¥ijimaii se. Rukopis edakci za- 

slané neyraceji se. Dopisy, tyk:jici se vedakce, budte zasilAny franko Fordiuande Lehn tee Vv facia tas. 
Reklamace zasiliny budtez do expedice vy knéhkupectyi Mikuldge a K nappa y Earlind 6 42, a 


opisu »Cecilie* div4 se co piiloha 


. 


Nakladem vydavatelovym. — Knéhtiskarna Mikulage a Knappa v Praze, v Karliné. 


wis a, CO ane 


Pe Pe eA : . ep eee tine, SES Sy 
ar aN nf Pod Ee . 
ir é Rel ‘ Hive ey de Ge - tind 4 4 Pa ad 
é Pra eee ait 4 J 3 . * ay + 
ey, i x ‘ ‘ 3 iw = A ee ret ; : 
; ; , ROE fps Pai : era} A r 


Casopis vénovany uméni kiéestanskému. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
f ERDINAND PEHNER, 


OI a eee 


OO 
— ON RNS nS rn OO OO 
—~ ny 


Cislo 8. V Praze, dne 5. zai 1875. —~Roénik | 


Akademie krestanska v Fraze. 
Pise Ferd. Lehner, 


Ze uméni vidy se zalibou péstovalo se v Cirkvi katolické, jest pravdou tak ne- 
zvratnou, kterou ani nejzarytéjSi nepiitel ktestanstva upirati nedovede. Doby rozkvétu 
viry a Zivota-ktestanského byvaly zdroveh slavnymi dobami, v nichz také tméni roz- 
kvétalo. Jest-li Ze pravdu tu potvrzenou shleddvame v déjinich ndrodi, déjiny néroda 
éeského neklamnym jsou toho dikazem. 

Cim vice rozkvétal Zivot nabozensky, tim slavnéji vyvinoval se Zivot umélecky ve 
vlasti naSi. Vira i uméni ruku v ruce krativaly podle sebe. Narod n4S ma povahu né- 
bozenskou a uméleckou zéroveh. Zivotni silu moZno na éas utlumiti a potlatiti, vyhla- 
diti ji v8ak na vzdy nedokaze na zemi nikdo. Domact i cizi Zivlové z4hubni mohou ne- 
ustalym podryvanim proud duSevni z prirozeného fetisté dotasné vytlaciti na uméle 
vytvorené drahy nové, — nejbliz8i vSak pfival zanaSi neptirozené Fetisté, vnémz hrob 
nalézaji nemoudii stavitelé, — a feka tete opét starym, obvyklym smérem. Mravny 
narod z prirozencho vyvinu nasilné vyruSen, vraci se k svému povolani, jaké Hospodin 
jemu vykazal. 

Zadna dojista zemé neutrpéla valkami a bouremi domacimi tolik pohrom, jako 
vlast nase. Nepiizeh vék& drtila slavné pomniky slavnych véki, — a p&ede nedovedla 
mniviti vsechny. Nepriznivému osudu na vzdory zachovalo se valné pamatek uméleckych 
z veSkerych obori uméni. Jsou to nezfalSované listiny, na nichz psana jest historie na- 
roda dlatem a Siétcem; jsou to pomniky slavy naroda zbozného; jsou to fotografie, 
v nich’ zdzratné zachytila se doba minulat. Jaky to obraz vaneSeny a utéSeny! Jak 
slayny panoval Zivot umélecky po nivach krasné vlasti, kdy% po tolikerych boutich a 
privalech tak etnych pede zachovalo se pomuikti a pamatek! Tak bujary Zivot proudil 
v Zildch naroda teského, ze kratka doba pfizniva postatila ku samostatnému vyvinu 
prvniidruhé nérodni Skoly malitske a teské Skoly stavitelské. 

Jako jini narodové vsichni, nenabyvali také Cechové vzdélanosti své jen sami ze 
sebe a u sebe sami, ale té% z prikladu a pouéeni pokrodilych sousediv blizkych i da- 
lekych. V8ecky viak zdrodky vzdélanosti 2 ciziny, jich doslé v jemném duchu jejich Sa- 
mostatné putily a k rozkvétu vedeny byly. ') Ci nezastupuji-li slavné prvni Skolu 
maliiskou umélei, jako jsou Détrich z Prahy, LZbysek z Trotiny, Benes 
kanovnik u sv. Jiti, Hodik a jini? Simon Hutsky z Krivoklatu, Daniel 
Ale&SzKvétné, Pavel Mélnicky, Fabian Polinar z Usti n. Labem, 
Matous Ornys (Ptak n. Ptdtek) 2 Limberka, Jan Kantor, AGS Orfeus 
z Chotésic, a nad viecky ostatni vynikajici Matous Radous 2 Chrudimi, 
nejsou-li pro v’e véky chloubou malitské Skoly druhé? Aneb neproslula-li samostatna, 
Sesk& Skola stavitelska mistry svymi, jako jsou Petr Parléi, Jan 
é& Hanus’, Matyas Rejsek z Prostéjova, Benes z Loun a mistr Mikulas? 

Neni odvétvi uméleckého a neni véku, aby se nam nebylo dochovalo alespoh 


zbytkii byvalé slavy a utéSeného rozkvétu. 


1) Frantixek Palacky. Ddjiny nérodu éeského, Dil Il. cdstka I. svazek 2. str, 392, 


Mame pomniky stavitelstvislohu romanského 4 to dojista nikoli O- 
sledni v tadé to Botdndy v samé Praze tii — sv. Krize, sv. Longina, -sv. Martina, 
— basiliky sv. Jiti na hradé Prazském (po r. 1142) a v Milevsté (z XII stol.), i pa- 
matky p¥echazejici jiz do slohu gotického, jako jest basilika byvalého benediktického 
kla%tera v Tkebiti na Moravé; krom mnohych jinych mensich basilik. Pree 

Mame pamatky stavitelstvi slohu gotickéh 0 a to z ve § ke rych trech 
dob stavitelskych slohu tohoto. Doba starogoticka ma sve pomniky v Tisnové na 
Moravé z r. 1233—50, kde zikladn{ formy jsou gotické, vyozdobovani jeSté romanske, 
chrim sv. Anezky v Praze (po r. 1233), thi stejné vysoké lodé chramu sv. Bartoloméje — % 
v Koliné n. Labem z polovice XII. véku aj. Goticka do ba dr uha ma své pomniky 
velmi slavyné, jako jsou: nedostavény chram sy. Vita v Praze, jenZ jest korunow vSech | : 
ostatnich, chor sv. Bartoloméje v Koliné n. L., chor sy. Barbory na Horach-Kutnych, 3 
chram Panny Marie na Karlové do osmihranu stavény s hvézdovitou klenbou, Panny 
Marie Snézné, na Slovanech v Praze, na Karlsteiné aj. Take tieti d oba -gotiky 
od polovice XIV. a% do polovice XVI. véku — poztistavila po sobe nevsedn pamatky 
stavitelské, jimiz se honosime; uvddim jen chram Panny Marie pred Tynem v Praze, 
chrim sv. Barbory na Horach-Kutnych, dékanské chramy v Mosté a Lounech aj. Uméni 
stavitelstvi gotického takového rozkvétu v Cechach dosahlo, ze zavdalo podnét zejmena 
v dobé treti ku vyvinu samostatné stavitelské Skoly é¢eské s vlastnim, tak 
zvanym ,slohem vladislavskym “ ee 

Snadno porusitelnd jsou dila umélecké barvou aStéteem provedena. — Mnoho-li Sg 
tu pohébeno jest pamatek uméni malifského délkou véki? Mnoho-li krvavymi 
pohromami? A piede ¢itd vlast jest? dosti znatné mnozstvi tabulovy ce hobraz 
zejmena Zz dob Karlovych na Karlsteinu, také vSak jinde n. p. v chramu Panny Marie 
pred Tynem v Praze, v klaStefe VySebrodském, v Tireboni, Roudnici, Krumlove, a if 
Téz zachovaly se nikoli nepatrné zbytky maleb na sténach: v okrouhlé kapli na_ 
hradé Znojemském z XIII. stol. bohuzel velmi poSkozené, obrazy z legendy sv. Jifi na 
hradé Jindticho-Hradeckém z r. 1338, z dob Karla IV. na Karlsteiné, v kapli sv. Va-~ 
clava chramu sv. Vitského, zajimavy cyklus v klaSterni chodbé na Slovanech v Prazea 
v kosteli¢ku Libsickém. Svétoznamé jsou pak drobnomalby éeské po celém svété © 
roztrousené. Pergamen nejsnadnéji vzdoroval pohromam véki. A jakolivék drancovanim, 
nesvédomitosti, zlobou, zavisti i neznalosti vlast o tak mnohy oloupena jest skvost, ma 
ptede zemé Geska valné mnoZstvi nejslavnéjsich pamatek toho druhu, tak ze jeSté nikdo 
neodvazil se upirati samostatnost ivyteénost obou narodnich skol 


éeskych vmalifstvi. 


__Cim jsou miniatury v antifondtich, gradualiich a kanciondlech v oboru uméni 
malitského, tim jsou staroéeské chordaly v oboru uméni hudebniho. To jsou perly 
v kadé pisni duchovnich, to jsou Zivé obrazy z toni slozené. V nich zreadli se veskera 
povaha narodu jemné mysle a hiubokého citu. Zpévy ty vyprystily se z titrob narodu 
ceskeho, lisice se samostatnosti a povahou skuteéné ndrodni od vieliké jiné pisné 
duchovni nérodtiv jinych, jak nejlépe spattuje se ve ,zpévech rordtnich*, pocha- 
zejicich rovnéz ze slavych dob Karla IV. a ArnoSta z Pardubice, prvniho arcibiskupa 
prazského. vs 
_ A co koneéné mam fici o uméni plastickém? Co se vykonalo dél v oboru 
tomto uméleckém zatinaje s Bozetéchem, opatem Sdzavskym, arcioteem uméni fez- 
batského ku konci XI. stoleti Zijieiho, jenz byl zdrovet stavitelem, tezbarem i malitem, 
az k mistru Jakobu Kutnohorskému, jehoz prekrasnd ,socha Spasitelova’ — 
zdobi a% dosud dvoranu rddnice na Horach Kutnych? Jakou mérou zkvétalo sochaistvi 
a tezbatstvi, nejlépe dokazuje se udalosti, Ze zdhy a sice jiz r. 1340 zalozeno jest 
bratrstvo (cech) plastickych uméleiv. Jednotlivé pamatky, jako jsou: nahrobky, tezby 
a sochy dievéné, kamenné i kovové, tabernakula ve zptsobé pyramid, kazatelny, oltate 
skladaci a k ptendSeni, reliquidte, monstrance a prace zlatnické aj. pro mnoZstvi tuto 
ani uvésti nelze. 

Tot jsou zakladni rysy, v nich% chudobné objevuje se ndm obraz velebny umé- 
leckého Zivota, ktery vrehole a rozkvétu nejvétsiho dosdhnul za Karla IV., otce vlasti, 
slavné paméti, kdyz Cechy ,svou tlohu kosmopolitickouw ovSem jen na_ 
kratky éas—dlevile proziéetelnosti Bozské —dtistojné vyplnily.« 

V zlatém véku onom Praha stiediskem byla zépadni Evropy, vadélanosti a ve- 
Skerého uméni, 


Ada, vrati se kdy nazpét viasti milé zlaté éasy ? 
re Zalozent ak ademie kt estanské v Praze, jejiz ttelem jest ,péstovati védy 
. ta uméni v duchu Cirkve katolické, pé¢i miti o reformu a zvelebent hudby kostelni, 
— tolikez o zachovani starozitnosti cirkevnich,“ ptipomind na nejkrasnéjsi a nejslavndjt 
- dobu v déjinach nérodu éeského, kter& hluboko vryta jest v srdei_ kazdého vlastimila, 
- — na dobu otce viati, Karla IV. Dobu onu znovu vzk¥isiti ve ve Skerych 
 oOborech uméni, bude hlavnim tidelem a ptedni tlohou nasi 
 akademie. 
Kdo se bude déSiti price, kde kyne efl idedlni, krasny, vzneseny ? 

~Svij k svému! Ruku k ruce! Paze k pazi! " 

: Silami spojenymi i nesnadné véci provedou se. Stastny narod, ktery vlastnich 
- rukou ku praci pozvedd! Praci poctivé %Zehna s4m Bh. 
ee Zahaleti nikomu neni dovoleno; potitebujeme pomocné ruky brati{ v8ech. Svijj 
_ k svému! Pri moudrém rozdéleni a usilovné vytrvalosti zdati se dilo i nesnadné. Z mnok- 
 stvi zrn sklada se skala, mohiitn’ teka z mnohyeh praménku. Ruku k ruce, paze k pazi! 
32 Od takovych zasad vychazejic bude akademie kfestansk4 pracovati ¢tverym 
smérem 
a Odbor védecky zalozi spolkovou knihovnu a povede péti o vydaévani knih 
a Gasopist, zvlast bohosloveckych a obstaravati bude prednasky. Jen nékolik dni jest 
_ tomu, co akademie Ziti potala, a jiz nyni ném jsou znamy knihovny dosti vzdené, které 
_ jednou se prestthuji do velké knihovny akademie. Z praménkti bude reka. Jak tasto se 
 stava, Ze po smrti duchovniho knihy se proddvaji na libry Zidfim a kupetim, na kor- 
~ nouty a pod kolaée. Knéz, jemuz vzdélanost i blaho ndrodu na srdei leZi, vi nyni, 
_ kam jednou odkaze mildtky své, ktefi druhdy smutek zapladovali a vyjasiovali telo za- 

kabonéné. I po smrti jeho naleznou otcovsky dim a kfestanska akademie nalozi s nimi 
— dojista po kfestansku. Zde knihy nebudou zahdleti, ani prachnivéti v dobre uzavrenych 
— skfinich. Bylo-li by nékterych knéh vice vytiski, vSak novosvécenci radi se jich ujmou 

# S hojnymi troky mateti nékdy je zase navrati. -- Bude tedy odbor védecky péstitelem, 
. podporovatelem a pramenem literatury, zvlast bohovédecké, a Gasopisectva sem ZASa- 
-- hujietho. Da Bih ze mnohy kvitek na luzich téch trodnych mile rozkvéte. Proto 

ehuté k dilu! Svij k svému! Paze k pazi! : 

Odbor hudebni ptihlizeti bude k reformé, stalému zvelebovani a rozSito- 
vani hudby kostelni v duchu a dle ptedpisii Cirkve. Vynasnadi se zajiste, aby nedistojna 
- hudba kostelni dfistojnou nahrazovala se dle vzorfi a v duchu starych, zhomnych skla- 
_ datelii cirkevnich. Vynasnazi se, aby velebny ¢esky choral poznovu otfdsal klenutim 
-chramovym, hybal mysli a zahtival srdce lidu zpévného. Dle vysledkt nyni jiz dosazenych 
jest opravnéna nadéje, Ze zejmena odbor hudebni utesené a rychle rozkvétati bude, je- 
likoZ reforma hudby kostelni vzdy novych a novych péstiteli unas dochazi. Neni takmet 
krajiny v zpévnych vlastech, v niz by neméla ,,musica sacra“ nadSenych apoStolt a hor- 
livych déIniktiv. K dosazeni téele vytknutého bude odbor obstaravatt produkce a pirednasky, 
~ gjednavati a opatiovati hudebniny, vydavati skladby a spisy odborne. Kdekolivek mohou oZe- 
- liti starych kanciovalfi, hudebnin a spisii do odboru hudebniho spadajicich, prokaz Sle- 
- ehetnym darem vytetné sluzby akademii kéestanské, abychom po hotové méli material 
-k dikladnému bddani potiebny. Uté%end a vdétnd kyne prace odboru hudebnimu. 
Svaj k svému! Paze k pazi! Ot Cree 
Odborvytvarnych uméni bude yradou a skutkem napomocen pri potizo- 
vani a opravovani cirkevnich dél uméleckych. Zidoucno jest tedy, aby akdy, kdo ee 
chram jakykolivék ptedmét pofiditi hodla, na odbor vytvarnyeh umeéeni akademie kre- 
stanské se obratil. Dojde zde ochotné a nezistné rady, ano zjedna predmet za cenu 
mnohem levnéjsi, nez-li cestou soukromnou, jelikoz reditelstvo mnoho objednavek ob- 
stardvati bude. Ké% by bylo byvalo akademie ktestanské jiz diive ! Nebylo by poystalo 

ehramfii stodolam podobnych s vnitrni upravou, za jakou tvare umélee studem se di. 

Odbor vytvarnych uméni chee byti radcem ve vselikyeh zileditostech Ae voitrni 

‘ipravy se tykajicich, a Ze toho dovede, rukojemstvim jsou Bea gis we 8 vu Hage 

dajici. MuZové, jakymi jsou slayni malifi Hellich a Sequens, archite t sou ane ; BOG ee 

Simek, davaji jiz predkem jistotu, ze ukolu vinesenému dostojl. — Or a a peto- 

-yati o stdlou vystavu dél do oboru vytvarného uméni cirkevniho ey Meee 
trovati sbirky umélecké a posiaraé se o pottebné k nim vyklady. Ma-li UL en es 
_ sdhnouti se, nevyhnutelné bude ttinkovani veskerych faktorti. Syij k svému! A paxil 
ore? 


aa 7 
br cess 
bare Sy! 2 


_ 


AY a) 7 : 
a bene rm 


2 tig io ene Oe recy Ta see a Pte Cie 
Odbor archeologicky dbati bude o zachovant starozitnych pamatek cir- 
kevnich, které ndsilim a neslychanou drzosti niceny, pustoseny aneb do ciziny zavlekany 
byly. Bezboznici hubili vSe, co ndrodu milé a svate bylo. Zachovati petlivé kazdy ka- 
minek, ktery nim z onéch dob slavnych jesté poziistal, tof bude hlavnim uéelem od- 
poru archeologického, ktery z rozmanityeh pamatek poznendhla ztizovati bude ki e- 
stanské museum. Staré sochy a tezby, obrazy a paramenty, dila z kovu a kosti, 
z kamene a ze dieva, stéedovéké i novejSi pamatky vseho druhu, které portznu 
a bez povsimnuti v mnohém koutku zde a onde prachniveji, v kfesfanském museum — 
dojdou mista testného, vitaného a ku vadélania bidani uziteéného, Odbor archeologicky 
bude hajiti a Sititi slovem i pismem, spravedlivé a klidne, bez vasné a bez zisku na- 
zory 0 uméni domdcim, aby nebylo odcizovéno na dale Cirkvi a narodu, co Cirkvi a 
nérodu patti. DuXevni majetek nérodu odeizovati nazyva se kradezi. Mnoho zdaru ku 
dilu Slechetnému a zasluznému! Svii k svému! Paze k pazi! : 

Tak zalozen tstay, od ného% zdarné tinnosti oéekévame my — UCechové kato- 
lici. Zde jiz koneéné sily se soustéedidti musi, abychom dokazali, 
ze Cochové chti opétné byti, im jiz jednon bylizaslavnayceh dob | 
»otee vlas ti.“ “bea 

Od té doby, co panstvi jala se provadéti licha osvéta a moderni filosofie, genius 
uméni s platem odvratil se od kleslého pokoleni. Dobou osvicenou do kouta odklizeno 
jest krasné uméni. Dokazeme svétu, Ze také jsme osvicenci, aniz bychom popelkou 
éinili uménu nebes. 

Zde viaje prapor naé8. Kolem ného shlukne se bujaré vojsko. Zde na pevném 
zakladu pravdy a prava, dobra a krasy, sjednoti se veskeré tridy krestanské. Zde spo- 
letné zajmy ma knéz i lid, uéenec i rolnik, umélee i délnik. Zde ptda neutralni a 
prede piida . posvatn’ — piida uméni_ cirkevniho —, na které neni rozkolu a svaru. 
Zde mista maji vSichni vérni synové Cirkve a vlasti. Ndérod ¢esky, ktery i svou hiiv- 
nou davno jiz prispél ku veskeré civilisaci evropské, vstupuje na novo v zapas s ostat- 
nimi narody znova probuzenymi. Sue 

Vérni synové Cirkve a vlasti, vysoko vzhtiru povzneste prapor akademie 
kiestanské, na némzZ éte se napis: 


»Na oslavu Bozi a ku vzdélani naroda !“ 
en Ro eee 


Chramy véku starokfrestanského. 
(Krypty. Oltat staroktestansky. Ciborium. Opony olté¥ni. Ki{%. Svicny a lampy. Peristera, Co 
jest olta¥? KYestanské obétovnost. Kur zpévacky.) 
Sepsal F. Lehner. (Pokraégovani.) 


Muéedlnik Felix, papeZ (269~—274), zakazuje  svétiti oltdtn{ stal, v némz — 
by nebyly ulozeny ostatky mutedinika. Sam pak kondval nejsvétéjSi obét, }) po- 
dobné, jako predchtidcové jeho, na hrobech knizat apodtolskych Petra a Pavla. Cirkevnim 
zikonem se natizuje, *) aby obét mesni slavila se nad hroby ti pomniky muéedlnfkay. 

Aby ale hroby mutedlnické bezpeény a distojny ukryt mély, zaklddala se pod 
oltatem v basilikich mal& hrobka — krypta, — do které od oltd¥e po nékolika 
schodech se sestupovalo. Upominala zajisté podzemni hrobka kfestana na katakomby, 
nad kterymi neztidka basiliky budovaly se, tak Ze s chramu po schodech zylasté zhoto- 
venych sestupovalo se bezprosttedné k pfivodnimu hrobu hlavniho syétce. Ma tedy 
krypta ¢i confessio staroktestanskych chramfi zvla8tni vyznam. Vétiefmu za dob bez- 
petnych a pokojnych na hote vy basilice na modlitba’ch mekajicimu poukazovala na 
doby krvavého prondsledovani a na svaté vzory kfestanskych reka nyni klidné v Panu 
odpotivajicich a oslavenych. *) 


1) Arnob. ed. Migne p. 136. 
2) Thid. Felic. Pap. Ep. II. p. 151. Quapropter in praefata constituimus synodo — ut super 
memorias martyrum missae celebrentur etc. 


3) Upominka tato na doby boji OCirkve tak mild byla kYestaniim, %e i v ndsledujiefch vékdéch 


aZ do1s. stoleti neradi poh¥eSovali pti zakldddni chrém&i hrobek podzemnich. Nejstar8{ sloh 
romansky se zalibou budoyal krypty, jim% zvld8tnf péti ySnoyal a zvlé8tnt formou je obdafil, 


okt Gt oer. 


.f 


_ Olta® podobal se tedy stolu, v jeho% duté schrance ukladaly a6 ostatky svatych. 


Nad oltdtnim stolem pnul se baldachin obyéejné kameny, jako kaplitka, spotivaje na 


ttyrech, nékdy i Sesti sloupech atvote jako ochranou st¥echu oltite Baldachin t 
_ ¢iborium, !) které k podstaté oltdte starokéestanského nélezelo. iVssp naa abst 
Ize na obr. 4. 6. 8.) Ku zndzornéni mogno si mysliti baldachin, jakého se pri pritvodech 
§ nejsvetejsi svatosti uzivd. Oltat nalezal se tedy jako v kapliéee, do které knéz m&i 
sv. slouzici skutetné vehazel. ?) Zde pod ciborium hledali spasy prondsledovani, sem 
: utikali se lidé u velikém nebezpetenstvi Zivota. 3) Od pilite k pilifi. na nichy stiecha 
ti kuple nad oltétem se pnula, visely opony (tetravela, cortinae, parapetas- 
mata), jimiz oltat v ciborium jako v stanu odevSad zastteném bylo Ize ukryti pred 
axakem ucastniktiv povolanych i nepoyolanych. *) Bylo pak opon oltdfnich potfebi jednak 


ae > 


Nebyly to jiz vice pouhé tzké, malé hrobky, jichz prostora nebyla rozsdhlej&i oltdte nad 
nimi zhudovaného, — celé podzemni kostely to byly pod celym prosbyterium se rozkladajiet. 
=a Podobnych krypt ¢i podzemnich chramiti titd se ve svétt ¥estanském na tisice n. p. v chrdémech 
ve Speieru, Paderborn-u, Tegernsee, Freisingenu, Rezné, Fuldé, Bamberg-u, Gurk-u, 
_  Soest-u, v Koliné na Rynu: sv. Gereon, sv. Kunibert, sv. Severin, sv. Cecilie, sv. Mergen 
na Kapitolu a j. Ve vlasti naSi jsou krypty ve chrémé sv. Jiti na hradé prayském, krypta 
sv. Kosmy a Damiana v kollegidtnim chrdému Paéné Staro-Boleslavském a j. 
1) Jisto jest, Ze v’ecky takmér st¥edovéké velechrdémy mély ciboria, tak Ze jest v Titurelu 
-  o ném zminka se tini a v 13. véku nad hrobem sv Moranda (Act. Sanctor. Jan. p. 352) 
se z¥idilo. I 15. a 16. vék nezapomnél zcela na ciboria. Krasny goticky baldachin 
_. kameny zachoval se ve chrdmu Tynském, hlavnim farnim kostele Starého mésta Praz- 
_ského pri druhém sloupu naproti kazatelné. Jest dilem slavného umélce teského MatydSe 
» Rejska z r.1493 nad byvalym ndhrobkem Luciana Augustina. V¥tetnd stavba baldachinu 
zraky vSsech navstévovateli chrému Tynského k sobé poutd. Jako zizrakem prestal Stastnd 
vsekazici dobu dekoratorskych choutek 17. a 18. stoleti, aékoliv jej sim Hammerschmid 
obludnym ptivéSkem kostela nazyval. Baldachin tvori nad oltdétem jako kaplitku, spotivaje 
na ¢tyrech bohaté rozélankovanych pilifich, které pres timsu v pékné gotické jehlance vy- 
bihaji. O tyto Gytry pilite opiraji se ¢tyry bohaté gotické oblouky, jichzto svrSky (vyjmouc 
zadni pri sloupu kostelnim) pres timsu v bohaté fioly prechazeji. Vnitini strop baldachinu 
sptisoben jest gotickymi Zebry kiizem do roset sbihajicimi. Na prosttedni veliké roset® vy- 
malovdno jest na zlaté ptidé poprsi Kristovo, na ¢étyrech vedlejSich hlavy andélské téZ na 
zlaté. — Viz Pamatky archeologické a mistopisné. Dil I. rok 1854 str. 66. 
— Podobna ciboria stoji téZ u sv. Stépdna v Mohuéi z r. 1509, + Rezné bohuzel posinuto 
z puvodniho mista, u sv. Stépdna ve Vidni a j. — Také Karlinsky chram sv. Cy- 
rilla a Methodéje, novy sice, ale dle starych vzori zbudovany ma krasné ciborium 
_kamené, pod nimZ mramorovy stil oltdfni se nalezd. 
 *) Pak ovSem méla skutetny smysl slova: ,,Introibo ad altare Dei.“ 
3)N. p. Povéstny dvo¥enin Eutropius, ktery k oltdti pod ciborium se utekl, atkoli drive 
sim Cirkev prév zbavovati se snazil. Chrysostom in Eutrop. p. 385. 
4) Staré kiestanstvi tajemné konalo tajemstvi viry. Oltdini stil zahaloval se pred 
 grakem pYitomnych v nejsvétéjSich pravé okamZikich. Nyni tajemstvi obéti nikomu ani 
na mysl nepiichdzi. Baindbouni k¥estané domnivaji se, Zena oltdt ode v8ad videti se mu si. 
A proto veobeen’ zdsluhou a skutkem dobrym jmino bylo, odstratovati a botiti, co preka- 
zelo volnému na oltd¥ hlavn{ rozhledu, jako jsou mf{%ky, farni oltdte, lectoria a j. Podi- 
nani neodfivodnéné odporuje duchu a zékontim starého k¥estanstvi a dluzno s predsudky doby 
pritomné bojovati. Tak jako plistup do choru véricimu se zabrahoval, zastirana jest téa 
svatyné i pred zrakem laiktiv ambonami, kancelly, miizkami, farnimi oltdri, jak v krdsném 
chramu Ulmském jakolivék protestanté si jej osvojili, a% po dnes spattiti Ize. Recka Cirkey 
az dosud zakrfva oltét Ikonostasi t. j. malovanou sténou, aneb velkou oponou po apiisobu 
zidovské svatyné. A to nejen hlavni oltdt, nybrZ namnoze i oltdte postranni, Jak dosvédtuji 
a% dosud zelezné tyte pro opony na ciboriich chrému n. pi. v Miinster-u a j, Le toho bylo 
zapot¥ebi, dotvrzuje zkuSenost kazdodenn{, kde lid oltai kolkolem obklopujict knézh msi sy. 
-slouzicimu do tvd¥e a do prsttii zvédavé se diva a pobounosti jej vyrusuje. A ponévadzZ 
pro opony na oltdi vidéti nebylo, uzndna jest potteba Vv kostelich katolickych al, dosud pa- 
 nuijief, Ze nejdiilezittjai cdstky sv. obéti: obétovant, pozdyihovant a ptijimani osadé zvonkem 
ge oznamuji. Zbytky oltdimich opoa, jsou-li kde k nalezeni, slusi petlivé zachovati. Wiseman 


ue Ne We! LF 


ry 


mie 


TS a aes 


ey, © 


wip eS 


e 


Ce rh a 


sm 5 MS ‘s 
oh mee > eee 


EA 
ré 


~ © he t 
gee a * 
ian ais 


Le 
Pas 
es 


: eae 


rice 
a 


wt 


ry 


arene 
eae eet 


ae 
Des SS 


ed 


Spall hike 


in 


; ok valli katechfmentm, jednak k vali pohantum ;_ 


= 


ba 


‘na oponu chramu 


| arovel _ptipominaly 
Sal ova, kterou svatyné svatych od svatyne se della <span ease me eee tee 
: ae Nekiteui aesudilatechtiwicné nebyli totiz uéastniky ani obéti, ani stolu Pané, 


Dap 


ba i obsah kiestanskych tajemstvi — nauka 0 sv. obéti, Rte uN Gen ue 
0 sy. svatostech — ztstal jim nezndmym, 1) pokud co osvédcenl a zkousent neobrat 


e k vychodu a zdpadu t. j. pokud se nestali alastnymi kitu  svatého. | Proto neanajl 
oltét, ") nejsou p¥ipusténi nee obcovani a spolecenstv1 (communio) pean nee 
jeXté méStany bo%ského statu Kristova. 4) Méhi tedy uvastenstvi jen na pryni Casti s ue 
Bowich a to na zvldStnim, od oltéte vaddleném misté. Za jejich pritomnosti zusta 
olttt s posvatnymi nadobami oponou zastien. Pred obétovanim yen jim pve 
zehnini, natez je propustil. Proto je’té podnes nazyva se prvni cash a mse sv., ktera 
az na nékolik modliteb s chvdlezpévem: Slava na vysostech Bohu!" poucent eee: 
jest (epistola, evangelium, a% ku vyznani viry vCredo) mSi katechimenu, ee 0 ia 
(offertorium) odhaluji se posvatné nadoby, tak jako druhdy opony se odhalova y, aby — 
véticich obét na oltaé se kladla. . ae Pecos ce - 

Opon oltatnich bylo potitebi dale pro nenaddlé piepadeni, jakého neztidka do-_ 


y y y , Z a4 6 2 
- poudtivali se pohané, védouce 5), Ze kfestanska osada v kostele jest shromazdéna. ®) 


Proto zahalovalo staré krestanstvi oltét i nadobi bohosluzebné pred zrakem nezasvecen- _ 
ctiv a nepovolanych. *) cs : a 
Oltat se koneéné zaclonami zahaloval i mezi sluzbami Bozimi a to pred ve Bie, 
¢imi§), ponévadZ na ném vedle nazoru staroktestanského konala se prehluboka ta- 
jemstvi svaté viry. Tajemstvi konala se tajemné. Proto zastiral se oltat pred zrakem 


_ vélici osady v nejsvétéjSich okamzikach velebné obéti, zejmena pri tajemnych slovech 


proméhovani. Kdyz se tak stalo, odhrnuly se opony, i pozdvihovala se (elevatio) sv. 
hostie a posvatny kalich a ukazovaly se lidu véticimu. Podobné odhrnovaly se zaclony 


pri svatém pfijimani za spoleéné modlitby. Nebo prijimanim nejvétsiho tajemstvi otevrela 


1 vyjasnila se véricim svatyné nebeska. 3 

Jako aZ dosud na nejvy8Sim bodu véze a stiechy kazdého chramu ziti a stkvi 
se ktiz, nebo bez ktize neni kostel kostelem, ani oltaér oltétem —, také na vrehu a- 
boria vatyéen byl kriz, ktery pozdéji odtud na oblouk vitézny se prelozil. Tam ku krizi 
obracen jsa k vychodu, ku tvaii Uktizovaného, modlil se krestap. Pohled na Vykupitele 
na krizi rozpjateého pred smrti chranil a Zivot udilel PovySeny a vSem viditedIny, 
tam vzhitru na ciborium vztyéeny stal kitzZ jiz za dob Paulina, Augustina a Hieronyma, 
zacasté z ryzého zlata, ozdobny a vykladany podobné oltdttim drahokamy a skvosty. 
I zdalo se, jakoby Spasitel na vehdzejiciho tam s hfry volal: ,,Kdokolivék vehazis 


vypravuje (Vermischte Schriften. Koln. 1854. Dil I. str. 63.), Ze na potdtku postu ve Spa- 
nélich cely chor bilou oponou se zastird, tak Ze lid v lodi shromdzdény na olta¥ nevidi. 
Pri slavnych sluzbach Bow%ich odhrnuje se vSak opona ttikrdt, pli evangelium totiz, pti po- | 
zdvihovéni (elevatio) a pri modlitbé za lid (oratio super populum). — Byl tedy olta¥ jako 
Vv zastteném stanu, jeho% opony jen v jistych okaméikich se odhalovaly, tak Ze jej nebylo 
Ize vidéti, aé na povySeném misté stdval. Skoda! Ze déjiny, zivé podani, hluboky smysl a 


vyznam cirkevni krdsy v zapomenuti upadly a ze Zivota i ukivani se vytratily! — Srovnej 
Kreuser. Der Christliche Kirchenbau. p. 103. 
1) Alzog Universalgeschichte der christlichen Kirche — obSirnéji o tom vypravuje. 


*) Chrysostom. in Ep. ad Corinth. Hom. 36. p. 341. 

*) Chrysostom. in Ep. ad Ephes. Hom. 3. p. 23, 

4) Catechumenum, qui necdum in civitate Christi civis effectus est. Hieron. in Malach. ec. 3 p. 973. 

°) Tertullian. ad Nation. I. 7. pravi pohantim: Scitis et dies conventuum nostrorum, itaque 
et obsidemur et opprimimur. } 

*) Tak prepadnul k¥estany NuSirvan Kosru, kral persky, u Rektiv Chosroes zvany. O podobném 
prepadeni vypravuje se v Zivotopisech sv. Babyla, Numeriana, Romana a j. Stépan papez 
byl stat za Valeriana pfepaden jsa pti slouzeni m¥e svaté. J. Kreuser. pieLiG: 

’) Sv. Jan Zlatousty hotekuje nad znesvécenim, jeho% se dopustil vojin, Ze spatYil posvatné 
nidobi. Vojin totiz povazovdn jest vedle ndzoru starok¥estanského za tlovéka nevistého a po- 
kan{ potkebného. Rehot Naz. trpee béduje (Orat. III. p. 87.), Ze za Juliana odpadlika ruce, 
nezasvécené bohosluzebnych nddob se dotykaly. 

®)U Arment se tak déje a% po dne&ni den 


2 , 


; ou posvatneho chrému, zastav se a pohlédni na mne, ktery jsa bez hifchu, 
za htichy tvé jsem trpél! Mne uloz do due, mne v prsou stale chovej .“ 3) 


“Stojacich a visacich; malované a bilé voskovice, lampy olejem namnoze balsimovym 
-naplnéné. Nebo svétla byla kiesfaniim mild a zdomdcnela jiz proto, %e druhdy jimi 
_ osvécovala se noéni bohosluZba, jak dosvédéuje jasné ozditend sit Pavlova ve skuteich 
_ apostolskych. Viibee udili Cirkev svétlu vyznamu p¥ebohatého, nebo svice nema’ se sta- 

véti pod kbelec, nybrz na svicen, aby svitila v’em v domé i pted lidmi. ) Pravym 


» svétlem jest %) viak Vykupitel, ktery o sobé pravil: Jsem svétlo svéta.“4) V kostele 
~ vibee nikdy nedostavalo se svétla; odtud odvozuje se piivod vétné lampy pied oltdtem, 
<0 které zminuje se jiz Paulinus a Hpifanius. Jak mmnoho krasného dalo by se vypra- 
_ vovati o lustrech, kandelabrech a svienech, o vyznamu plném tvaru jejich, abyehom 
_ S§ bolesti poznali, jak chudinki ve vS8em nyndjsi Cirkev jest. | Nikoliv jedna, nybrz 
_ munozstvi svétel a svitilén hotelo a to v premnohych chramech. Rehot Velky nadal sv. 
s Petrsky chrim znatnymi nemovitostmi na vydrzZovani svétla; listina nadatni zachovana 
_ jest az na dnesni den.5) Ustaviténé hotelo dnem i noci u sv. Petra 150, na stacich 250 
2 lamp a svitilen. Jeden ze svient ¢ital tolik svici, kolik se Gité do roka dni. Hadrian papez vé- 
_- noval chramu sv. Petrskému kandelabr v podobé kiize se 1370 svicemi, které se zapa-' 
- lovaly ¢tyrykrat do roka: o vanocich, o velikonocich, na slavnost sv. Petra a Pavla a 
na vyrotni den volby papezZovy. Jako vedkeré staroktestanské uméni vyznacovaly 
se i svieny i lampy hlubokou a dimyslnou symbolikou ve tvarech uméleckych. Mély 
~ podobu ryby §), obraz to Kristtiv 7), aneb podobu delfina, ktery tlovéka zachraiiuje a jp. 
_ V_ fadé dart, jeZ cisaf Konstantin chramu vénoval, uvadi se té% svicen z ryzého 
- alata s dvaceti delfiny, stojaci svicen na voskovice s 500 (jini Gtou s 50) delfiny; 
- velka nadoba na olej ¢i8i podobnas 80 delfiny, stojaci svicen na voskovice z pozlacené 


--médé gs postavami proroki, jiny desitirameny s apostolskymi déjinami a s oblibenou 
ozdobou vice nez 120 delfint §). : 


Kolkolem ktize rozestavené svice nebyly véak jedinou ozdobou ciboria. Tehdaz 
jiz jako nyni, zdobivali se oltate rozmanité. Predevsim zdobivala stara Cirkey oltat se 
—zalibou kvétinami. I chudobnému krestani mozno bylo dar takovy vénovati. 

Byla tedy svrehni zevnéjsi, viditelna Cast ciboria ozdobena obrazem Uktizova- 
ného, obklopeného svicemi a kvétinami. Pohlédneme-li viak do vnitrku, setkavame 
se s jinym obsahem, od kterého ciborium i pojmenovani své odvozuje, — od svatého 

 totiz pokrmu (cibus) téla Pané. Starokiestanskt mluva tajemna nazyvala nejsvétejst 
-svatost pokrmem Visela totiz ze stropu ciboria, tedy nad oltafem se vznisejici po- 
syatna nddoba obyéejné na tkech fetizkach, a v nddobé chovala se vetete Pané pro 
nemocné a umirajici. Viselat doli pravé pod ktizem, ktery nad ciboriem byl vaty- 
 teny. Zde bylo zAkonité misto pro posvatnou nadobu vedle predpisu snému cirkev- 
~niho r. 567 konaného 9). Schranka pro nejsvétéjsi méla obyéejné podobu holubice ?%), 


<a 


1) Lactant. (souvéky s Konstantinem) in Passione Domini: 
Quisquis ades, mediique subis in limina templi 
Siste parum, insontemque tuo pro crimine passum 
= Respice me, me conde animo, me in pectore serva. 
222) Mat. 5, 16.17. 3) Jan 1, 9. 4%) Jan’8, 12. 
5, Gregor. M. Opp. tom IV. p. 328. 
6) V katakombach nalezeno. Spencer Northcote. Die rémischen Katakomben str. 105. 
_ 1) Viz ,,Method*. str. 19. , 
- 8) Libell. de munificen. Constant. Opp. p. 803: In Basilica Constantiniana coronas quattuor 
ex auro purissimo, cum delphinis viginti, pensantes singulas libras 15, pharum (véz svi- 


~ tiei) ex auro purissimo cum delphinis quingentis (quindecim) etc. — pharum cantharum 
etc. cum delphinis octoginta ete. — p. 804: candelabra ex orichalco etc. — p. 806. 
Cantharus cum delphinis quingentis etc. — p. 809 lucernam.... lychnorum decem, 


eoronam .... cum delphinis 50, candelabra aenea duo in pedibus denis eae Sie 
_ %) Bona Opp. p. 995. Concil. Turon. Il «c. 3. ut corpus Christi in altari non imaginario 
 ordine, sed sub crucis titulo componatur. 

10) Pellicia Polit. Ckrist. tom. Hl. p. 33. 


Wek 


Kolkolem obrazu Uktizovauého zatilo mnozstvi svétel rozestavenych na svienech- 


tim’ se objashuje vyrok Tertuliantv, kdyz chram nazyvaé domem holucice nasi'), Holu- 


bici nevyobrazuje se pouze Duch svaty, nybré také C¢isté, neposkvrnéné télo Spa- 
sitelovo. Schranku samu nazyvé Perpetuus ,peristeron* od Feckého slova » Pe- 
ristera“ t. j. holubice. Néktere z nich usly pohromé véktv a zachovany jsou pred zni- 
venim. Peristera tuto vyobrazené nalezena jest ve Francii. Neni treba podotykati, ze po- 


G vy ft 2 . 
svatné schranky pro nejsvétéjsi svatost zhotovovany jsou vzdy z kovu vzacného, bud 


z ryzého zlata, jako v basilice sv. Petra’), neb ze sttibra vedle vyroku zalmu 3) 
s pozlacenym hrbetem. art Reiot 7 
Takovy byl starokitestansky oltat, s nim% pritel i ctitel hlubokého zivota prvot- 


niho nerad se louti. Na chvilku jiz jen ZAddm o laskavou trpélivost ¢tenatovu. Nebo 


v dobé p¥itomné vyhynul na mnoze a ztratil se pojem cirkve a oltafte. Cim jest zacaste 


nyni cirkev? A tim jest oltat? Z cirkve uéinili Zebratku, a z oltdte stavbu blahovou, 


ve které predmétiim vedlejgim svéren tkol hlavni, tak Ze stil obétni ve smésiei tolika 
zaplat a ptivéski ztraci se a mizi. Zménil sice ve sttedoveku oltat tvatnost a podobu 
diivéjsi, ztistal v’ak pfedce velebnym. NavStivte jen chramy v Ulmu, Norimberku, 
Dortmundu a j., véimnéte si zbytki starodav- 
nich oltari po vlasti nasi roztrouSenych a po- 
znate, im byval oltat katolicky, dokud novo- 
tarstvi 16. véku neslavilo neblahy vjezd po 
krajinach zapadniho kiesfanstva. Ty tbytky 
byvalé slavy jsou listinami vérohodnymi a ne- 
porusenymi. S novotafstvim 16. véku oblibo- 
vino si souéasné v novém pohanstvu. Duch 
éasu ubijel katolické uméni v krajinach, kde 
dle jmena katoliky je8té zistali. Vlivem nebla- 
hych pomérfii éasovych narostl uméni kato- 
lickému cop; uméni povlastilo se, pofrancoustilo 
se. Oltaf rozsitili v potvorného, nemotorného 
obra; z ktestanského oltdte utinili pohanské 
kolosseum. Jako v hudbé cirkevni tropilo se 
také s vytvarnym uménim, co nyni ,,pokrokem“ 
obyéejné se zove. Takovymi ranami ubijelo se 
RObn Rexietorn: uméni, az zustalo — mrtvo. Zastirete zavojem 
nestastnou dobu! 

Co jest oltat? Oltat jest obrazem Pana, ktery jest obéfnikem i obéti zdroven. 

Zde Pan pkebyva. Pravdé té stati rozuméli. Oltat zdobitis veSkerou nadherou, pychou 
bylo bezpochyby apostolské jiz doby. Pritomny vék, na mozku slaby, nakazen jsa chout- 
kou v 7. prikazani Bozim zapovézenou, kterou poctivéji moudrosti sekularisaéni zove, 
mluvi se zdlibou a to velmi éasto 0 apoStolské prostoté a chudobé. Chee tim tei, %e apo- 
stolé pry byli otrhankové a prvotni Cirkev Ze pry byla Zebratkou. Velmi ctihodna osvicenost 
tato z téZi pochopi, Ze pravé apostolé ptebohatymi pany byli, vlddnouce libovolné ve- 
Skerym jménim, které kiestanskaé osada k nohoum jejich kladla. O toho damyslu a 
rozumu lidského! O smysleni véku apoStolského nejkrasnéj&iho dikazu podava darovaci 
listina Konstantina, jimZ vék prvokiestansky se konti. Nebo cisa¥ Konstantin jednal 
zajisté vedle prikladfii a vzort diivéjSich darefiv kéestanskych. Daroval basilice, ktera 
po ném pojmenovana jest, sedm oltarii z nejtistSiho stribra, které vazily po 200 


librach, 4) rovné% 40 kalichi zlatyeh, 2 nich% kazdy libru vazil a 500 stiibrnych. | 


Chramu Sv. Petra °) daroval tri zlaté kalichy a 20 stitbrnych; chramu sv. Kiize §) stii- 
brny oltaé 250 liber tézky, sv. Anezce sttibrny oltat,*) ktery vazil 200 liber, pak 


1) C. Valent. : nostrae columbae domus. 

*) Dar Konstantiniv: columba ex auro purissimo. Libell. de munif. Const. Opp. p. 805. 

3) Zl. 67, 13. Srovnej vyklad Reho¥e Vel. k Ezech. If. Hom. 3. n 14. 

*) Libellus de munificentia Constantini (Opp. ed. Migne p. 803): Altaria septem ex argento 
purissimo pensantia libras ducentas, — calices minores aureos purissimos 40, pensantes 
singulos libras singulas, calices minores ministeriales quingentos. 

°) Thid. p. 805. 807. 


*) Ibid. p. 808.: altare argenteum etc. p. 809 : calices ministeriales aureos viginti. 
") Ibid. p. 809.: altare ex argento purissimo. 


ee 


Pg Caeser kt Kain nee Sanwa 
swaee oltaini opony, z litky nejvzdendjsi. 
Peisly. Noni eae se neobjevila, nezdobil pouze oltdte a chory, nybrz téz celé 
Sra k= Pinu Ae eee okrasa skvostna dosti, ¢im méné Hospodinu vseho- 
Rete adociesochotor NER renee slusi Hospodinu, jakolivék ji nemé zapottebi. 
“Sissaat ! adli krestane dary do vétné Zivé ruky, kterou vék naé rukou 

ZOve, jsouce pameétlivi slov proroka?) ¥kouciho: ,,Bydlite v domech deskami 


bytky kraliv a jinyech velmoZi s veSkerou naddherou se oz ji, ¢im vi Si 
bytky a8 n é dobuji, ¢im vice sluSi zdo- 
ae ee Boii I Tak smySlel, tak jednal vék stary. A jest-li . bohaé basiliky 4) be 
‘Goval s vsemoznou nddherou, také chudas ptindSel halit, zdobiv oltaé kvétinami 5) a 
ees Rates aaa duch panoval druhdy. A nyni? — 
Ku pros ore oltatni ptiléhalo bezprostiedné zvlaitni oddéleni, té% zdbradlim 
aoe a daleko do prosttedni lodé hasiliky se rozprostirajici, odkud jednim vechodem 
oltari, druhym do lodé pristup byl Reéend prostora uréena byla pro niz8i klerus a 
; mr Beod éi kir cirkevnich zpéevakt. Jako druhdy Pan sams apoSstoly chvalo- 
“. zpévy °) pel, jako apostol ditklivé povzbuzoval ktestany, aby Hospodina oslavovali 
»V Zalmich, chvalach a pisnitkach duchovnich,“ 7) osvédtovala rovnés hned od prvopo- 
catku i Cirkev ziejmymi rozkazy a usilovnou péti papexti, v jake vaznosti ma choral, 


ats 


c 
J 
f Se e:. gh i 
: i 3 
: 
aN AY agit i) 
S \ Ss 
3 N , | N) ‘ 
§ y ik \ 
iS ih N 
4 | : = | \ 
: X | aS 
\ ‘| y Wy \ 
ir SS f ja \ 
> 
¢ 
> | 
ih fl Se 
ll = 5 pu 


nt aa UO ET 
TSU yA HTT 


im 


Mini i ‘aU it TE ioum i Ul eal 


(Obr. 8.) 
diistojny onen a krasny zpév cirkevni. Cirkev vyznamendvala zpévaky vykazavsi jim ve 
chrému prostoru nejkrasnéjsi a oltati nejbliz8i. Z architektonického umistnéni a vyzna- 


éeni kiru zpévackého, — jak v basilice sv. Klementa v Rimé az dosud spatiti Ize (viz 
ob. 8.), — patrné se jevi, za jak dilezity poklidala Cirkev bohosluzebny zpév. Kur 


1) Jak &tédrymi darci byli ndsledujici papeZové a cisatové, vypravuje Anastasius knihovnik. 
Perly a drahokamy nelze ani sedisti. Jak &tédrym byl Karel Velky, jest zndmo._,,Palla 
dore“ na oltati sv. Marka v Bendtkach s nestisInymi drahokami a umélou praci emailovou 

{ ze svatych déjin, je% m4 cenu velkého knizectvi, — chrdémové poklady v Bamberg-u a 
Basel-u zboinym Jindiichem II. vénované, — a beztetné mnozstvi jinych dariv a daretv, 
jimizZ by se dala vyplniti tlusté kniha, podiveni i tzas u nds budi. 

2) Aggeus 1, 4. 

3) Leo Serm. 48. p. 298.: Si regum aedes et sublimiorum praetoria potestatum omni ornatu 
rationabiliter excoluntur, et excellentiora sint eorum domicilia, quorum ampliora sunt me- 
rita, quanto opere aedificandum, quanto est honore dee orandum Deitatis ipsius 
habitaculum ! 

4) Hieronym. Ep. 46. Paul et HEustach. ad Marcell. p. 207.: ubi instar palatii opibus 
privatorum exstructae basilicae ete. : 

5) Id. Ep. 40. ad Heliodor. p. 340.: qui basilicas Ecclesiae et Martyrum coneiliabula diversis 
floribus et arborum comis vitiumque pampinis adumbravit. 

5) Mat. 26, 30. ) k Hfes. 5, 19. 


1) Stary, poctivy duch, jemuZ mozZnost svato- 


a (skvostné) pokladanych, ale dam tento jest pusty.“ Papez Leo 3) pravi: ,Jest-li Ze pri-_ 


~ 


— ee 


Be Fe 


‘sv. Klementa kaze vsem nasledujicim vékim, Ze zpéy cirkevni — choral — podstatnou — 
jest Gastkou bohosluaby, jenZ s posvatnou bohosluzbou tak uizce souvisi, jak blizka jest 

prostora kiru u sv. Klementa prostote oltatni. Oltat s kirem v bezprostrednem jsou 
spojeni. Kir zpévacky sv. Klementa kara nynéjsi pokaZenou a svétackou hudbu kostelni, 
ze neslouzi vice oltati, od kterého se vzdalila, a kaze ditklivé a napomina -nevérnici, 
aby se navratila k pfivodni kazni, aby se znovuzrodila duchem byvalé krasy a zboZnosti. 


(Pokraéovant.) 


Prvni valna’ hromada akademie krestanské. 


Na svatek na nebevzeti bl. Panny Marie seSlo se vecer do katolické besedy v dome 
zdlouny svato-Vaclavské znatné mnozstvi umélett a pratel umént domicich i prespolnich. O pul 
osmé zahdjil predseda pYipravného komitétu veled. p. kanovnik dr. M. Karlach prvni valnou 
hromadu kf¥estanské akademie témito slovy : 


,slavné shromazdéni! velecténi panové! 


Dalo se zajisté otekdvati, Ze dneSni den slavaé slaviti se bude po veskeré arcidiecési 
prazské na pamdtku proglého étvrtstoleti, jez rdtil nd8 nejdtistojngjSi arcipastyr na stolei 
sv. Vojtécha a slavného naScho ArnoSta proziti mezi ndmia pro nds. Mohli jsme v8im pravem 
toho nadfti se, %e zachovana bude pamdtka toho dne i potomstvu rozmanitymi krasnymi C¢iny. 
Tou pritinou vyhlidli jsme sobé i my zdstupcové a ditvérnici svato-Vaclavské zdlozny, katol. 
spoletenstva stojiciho pod protektorstvim J. Eminence, taktéz den dneSni k zahdjeni ¢innosti 
toho ustavu, jej% z¥iditi bylo ndm vedle jednomyslného usneSeni posledni valné hromady 
nasi zdlozny. 

(Po némecku.) Panové, nemtizeme véru v nadich pomérech dneSni jubilejni slavnost 
naxeho nejjasnéjsiho protektora dtiimyslnéji a trvaleji oslaviti, neZ zalozenim tstavu, ktery ma 
vyznacovati triumf onéch pravd, pro které J. Eminenci nd’ nejdustoj. arcipastyr dava se v sta- 
teény boj a ku kterémuz boji i nds synti svych co S{pi pouziva, jakoz dnes ndm byl povédél 
(sagitta in manu potentis), které také jsou ony sagittae, 0 nichZ ndm pravil. 

ProéeZ Vas jmenem vyboru svato-Vacl. zdlogzny i jmenem pYipravniho vyboru srdeéné 
vitim a jeZto schtize dneSni déje se na oslavu tohoho jubilejnfho dne naSeho véhlasného pro- 
tektora, vyzyvam, abyste pred zapotetim dalSiho jedndni povstanouce, naSemu oslavenci provo- 
lali Slava‘. (Ptitomni provoldvaji thikrite ,Sliva‘ J. Eminenci.) By 

Aby tstav, 0 jehoZ z¥izeni se byla zdlo#na svato-Vaclavska postarala, mohl slaviti svou 
prvni generdlni schtzi, jest vedle schvaéleného statutu v § 33. treba, aby bylo prihl48eno nej- 
méné sto udu“ a jakmile se sto idt prihldsi, ma svolati se valnd hromada, aby zvolila Feditelstvo. 

Jezto do té chvile pres 200 Glentiv, ba bezmdla tki sta élentiy se pftihldsilo, neni 
pochybnosti, Ze tato schtize muze byti odbyvdna a to tim spfiSe, jezto podle § 12. statutu tteba, 
aby 30 éleniiv bylo piitomno a p¥itomnych tlenti jest daleko nad 60 a proto neni Zédné zd- 
vady, pro kterou by tato schtize odbyvidna byti nemohla. : 

Jest viak zvykem, Ze se voli v podobnych generdlnich schtzich ptedseda, jen% by Kidil 
dalsi jednani, proto% Zadém, aby se pYikrotilo k takové volbé.“ 

Per acclamationem zvolen k ndvrhu dr. Borového vdp. dr. M. Karlach k tizeni schiize. 

Veled. dr. Karlach dékuje za tuto divéru a pokratuje : 

»Prvni odstavec, o némz v dne&ni valné hromadé pojednavati se ma, zni: ,Jednatelska 
zprava.“ Nyni vypravoval Fetnik obSirnd v souvislosti fadu uddlosti a p¥iprav, které krok za 
krokem v dobé ntkolika let za sebou ndsledovaly a k jedinému cili smi&tovaly, ktery jest ko- 
runou vsech pfedchdzejicich pripray — akademie k¥estanskd. Potal z r. 1871, i litil z¥tzeni 
katolicko-politické jednoty, sv. Vdclavské zdlozyny, velkou slavnost svato-Vaclayskou r. 1873 na 
pamatku 900 letého trvéui pra%ského biskupstvi konanou s ve&kerou diilezitosti i obratem, 
ktery zptisobila, otev¥eni stalé vystavy umélecké pti zdlo%n’ svato-Vaclayské, ve které by se 
nachézely vseliké predméty rézu cist’ uméleckého, pokud uréeny jsou pro bohosluzbu at do- 
maci at chrémovou, tedy i natini a roucha bohosluzebnd, zhotovend tak, aby uplné p¥edpistim 
sv, liturgie odpovidala. I pokravuje takto: Méla to byti zkouSka, zdali myslenka o zfizeni po- 


¥ $ yy 


dobného samostatného Sirstho tstavu j ravé a Hiv inde! v tt 
pee nen 0 eames i avu jest zdravd a Zivota schopnda. A { Stéz : - 
made dosla jiZ tato éasteéna mySlenka jednohlasného Sohal: ano ee ae wane 
i likym nadsenim uviténa byla. Citilit tehdaz jiz vSickni p¥itomni, Ze podniku takového ‘jest treba 

& Ze tudy za pilného vedeni musi se zdatiti tim spi8e v naxem staroslavném krélovském mésti 
_ ktere druhdy stavalo v %ele v8elikého um&ni. Bohuzel nemobla vystava, o které se byla usnesla 
_valna hromada, tak rychle byti pofizena, jakozZ si vybor svato-Vaclavské zilozny byl pral, — 
mistnosti, kterymiz jsme tou dobou vlddli, nedovolovaly toho. A% kdy% svato-Vaclavsk4 Za- 


‘ 


* ya f 


av 


svym pottebovala, nelenili jsme, pokud skrovné zatétky tomu dovolovaly, potiditi vystavu do- 
téenou a datio tom verejnou védomost vSemu obecenstvu, zejmena pak velebnému duchovenstvu. 
Ovsem Ze vadélivajice instrukei pro vystavu onu, sp¥ételili jsme se s mySlenkou zattditi po 
vase kYestanské museum, do ného% bychom sbirali starozitnosti umblecké rézu cirkevntho, at 
by se ndém zdarma proptijvovaly aneb pokud by daly se koupiti. 


SeSre Ned tato snaha nake sotvy Ze do ve¥ejnosti se dostala, mnohymi nekalymi ndjezdy pro- 
tivnikuy nasich byla provazena. Nez, my nedbali toho, naopak, kazdy takovy vybuch byl ndm 
syédectvim, Ze dobra jest naSe véc a Ze dobrd jest, proto tim vice ne&titili jsme se prace, ma- 
jice zasadu »ruce k dilu, Cirkvi a vlasti ku prosptchu“ (Vybornd!) Vystava byla zahdjena. 
20. listopadu bude tomu rok, kdy jgme zahdjili jejf tinnost. Napadné! V ten samy den — 
byla to nedeéle, étli jsme v nasich chramich evangelium o zrnu hofktitném, jako by zrno to 
melo napodobeno bytinasim podnikem, nebot jako to zrno hofitné nepatrné sice jest, ale rychle 
khiti a u veliky strom vyristé, tak i vystava ona z potétku nepatrnd do konce roku tedy 
téméi za mésic na 300 kust zrostla a na 70 rozlitnych mensich i vétSich objedndvek vyka- 
novala. AvSak od nového roku po dne&ni den &£téme objednavek ji% pres 500 ato rozsdhlych, 
jdoucich aZ do tisict. Rostet vystava tou mérou, Ze nelze ani statitia vSem pozadavktiim vedle 
_ sil dosud zaméstnanych vyhovéti tou mérou, aby mohlo rychle kazdému byti poslouzeno, 
jakozZ si mnohdy jest pYdati. : 


Le OL ON PN ET ENS SE ee ee Ea KY ee ae 
| eran ; : ‘ ys . ” 


. 
. 
r 
7 


Ti, kte¥i nas dfive nechtéli znat, nebo kteri se o nds otfrali, ti sami pfFiSli, vi- 
. douce, Ze ne tak snadno bude se bez nds obejiti. A koho z nds by byl nepotésil tspéch ta- 
4 kovy, at jiz ndlezime k sv. Vadclavské zdlozné anebo nic, koho z nds nemusel by potdsiti 
- tspéch, vedouci nds k tomu, abychom celou silou sledovali mySlenku tuto dale a hledéli ji 
zjednati Zivot jesté rozsthlejsi. Proto svato-Vaclavska zdlozna, odbyvajic 4. dnbna t r..svou 
valnou hromadu, usnesla se po udvrhu vyboru jednohlasné na tom, rozsiriti ustav ten dosa- 
vadni a uvésti ustav v Zivot novy, samostatny, pod svou zdStitou, jen% by péstoval védu a 
cuméni v duchu katolické Cirkve, jen% by petoval o reformu a zvelebovant hudby kostelnt a 
o zachovani cirkevnich starozitnosti; vyboru zdlozenskému jest ulozeno, aby co nejrychleji 
hledé] mySlence té proklestiti cestu. 


Nasledkem toho kondno porad mnoho, pilovano vSemoZnou opatrnosti a nevSednim dt- 
v =< 70 q , . ¥y 
myslem, proée% dozili jsme se také na statutech té radostné chvile, Ze statut akademie kte- 


' _ sfanské (tak nazvin budouci tistavy nd&) beze vSech oprav v plném znéni od vysokého misto- 
_ -driitelstvi schvdlen jest, a nim doruéen 22. prededlého mésice. Majice stvrzeny statut v rukou, 
: kterak bychom se byli nenaméhali, abychom jeit? v tomto mésici a to o jubilejni slavnosti 


naxeho osviceného protektora nesvolali valnou hromadu, kterd by zvolivsi fiditelstvo kYestanské 
akademie nai, zjednala mozZnost k rychlému zapoéeti ¢innosti. 

Toliko prosté provoldni, psané ovSem rukou dovednou, vyslali jsme do svéta, a dnes, 
pdnové, mtiZeme se chlubiti, ye témék na 300 Clenti se prihldsilo, aniz bychom potud cokoliv 
if jiného Ginili, neZ ono provolani v ,Cechu“ a ,Beobachteru“ vyhlasili. VSecky diecése daleké 

provincie ¢eskomoravské, prazska, litométicka, hradecké a budéjovickaé, olomoucka i brnénska, 
 . jsou jiz zastoupeny v nadi jednoté a to velevazenymi muzi. Prihldsilot se nejen knézi, ale co 
. gvlasté na vdhu padé, i valn’ laiktiv k tistavu naSemu; dnes jiZ zastoupeni jsou védatorové 
prvni tridy, zastoupeni jsou umélei, jimZ ptislusi prvai misto v rozliénych oborech uméni. — 
‘ Neni to slibny potdtek? Nesvédt{ to o velké budoucnosti jednoty nasi? ,De stercore erexit 
pauperem. “ 


Bohda, %e v braku se ukdze, jak dovede nage akademie krestanska soutez drzeti, ano- 


zavoditi s podobnymi spolky zde i v cizin’. Nebot zeme, které hrdd&i jest a chlubi se démem 
sv. Vitskym, a chrémem sv. Barbory na Horach Kutnych, velkolepou svatyni sedleckou, zemé, 
tera v tak velikém mnovstvi rodila Balbiny, Prochézky a Sudily, zemé, ktera jeSté nesebrala 
-_-ySecky umilecké kanciondly, antifond¥e, bible, ktera chovd starozitnosti vzicnych témér v kadde 
: yisee: zemé ta neméla by pro akademii k¥estanskou byti pidou vhodnou, ta by neméla miti 


lozna samostatného nabyla domu a mohla sob’ obrati mistnosti takovych, jakych k wéelfim 


, 


+ “i 


Pe se 


aes synti dosti, jiZ by se, Inouce k véddém a k uménim, k akademii ‘KYestanské prihlasili, aby, cae 
--- péstujice védy a uméni v duchu ktestanském a zvelebujice hudbu kostelni v duchu liturgickém, — & 
-povanesli tistav n48 na vy8i dokonalosti, druZice ho k podobnym ustaviim prvi tady? Me 
presvédéeni jest, pdnové, Ze aspoh v nasf{ vlasti nesmi by ti, ba nebude, 
jediného poctivého knéze, jen% by nendlezel k nasemu katolickému ustavu. (Boutlivé 
~-——s-vyhorn&!) Mé pevné p¥esvédéent jest, Ze nebude, Ze nesmi byti knéze mezi vsemi 4000, co 
 jich u nas stdvd, jenz by ndm pomocné ruky k dilu tomuto nepodal, vadyt pestujice védy a 
uméni v duchu Cirkve katolické, petujice o reformu, o stalé zvelebovant hudby kostelni a 
dbajice o zachovdni staroZitnosti cirkevnich, nevyhledivame leé Gest a sldvu Bodi a nic jiného. 
(Vyborné !) : ia ; 
A kdy% jen téch 4132 kndzi, co jich v Cechdch jest, s ndmi se spoji, panové, jmenujte | 
mi pak jen jediny spolek, ktery by mohl se sjednotou nasi mériti, jmenujte jen jediny spolek, 
ktery by se takovyin pottem vzdélancii mohl vykazati ! . 
Snad shled4me v jiném spolku néco vice Glenfi, ale vzdélanctt takovych, jakych by do- 


—__stavila. tato militia christiana,“ tato acies ordinata (posvéceni bojovnici Kristovi), toho, myslim, 
neprokdze ustavy Zadny. (Vyborné.) 
Bae, > >: A pak at jsme jim, tém nevércim, treba tmati, pak at nds liti co neprately osvéty, 


my nebudeme toho dbati, ale Siriti budeme stdle onu pravdu neskonalou, jiz Kristus svétu 
hldsal a dame ji v slovech a zpévu i vSelikyech vytvarech uméleckych formu takovou, aby 
ozyvalo se z mf velebné ,Sursum corda.“ 
Po Ano, velecténi pdnové, chovdm v srdci svém jesté jinou nadéji, a to povaznasi mne 
v této dobé jesté vice. 

Na knéze potitam vsim prdvem aza povinnost mohu to klasti jednomu kazdému knézi, 

aby stal se pomocnikem, tidem kiestanské akademie, ale j4 vedle toho spoleham na nasi vla- 
ms steneckou Slechtu (vyborné), dovoldvam se co nejvreleji vzneXenych téch patron’ nasich chramt, 
4 kteti jsouce obdarovani prozfetelnosti bo%skou hojnéjsimi prostredky, by se uchopili této krasné 
_  my8lenky a opatrujice chramy bud opravami aneb rozliénym bohoslwZebnym natinim zjednavali 
-to v8e za pomoci akademie kYestanské, jeZ co nejprisnéji Setriti bude i pravidel uméni i pred- — 
pistv sv, liturgie. Spoléhdm, pénové, na vSecky pravé umélee, nebot vSem jim musil 
se zhnusiti ten smér daremny, ten smér smyslny, ktery zavlddl v posledni dobé v naSem uméni. 
Le% zahnizdila se tak dob¥e v uméni, jako ve védé, a ta lez musi potirdna byti na vsech 
3 _ strandch; proto% v kterém umélei spotivdé cit a ldska k pravé krdse, ten pfihlasi se k aka- 
- demii kiestanské, ba vitd ji dnes co plodné seménko, jez vykvésti mize v strom bohaty, zdo- 
 _- bief nemalo Iuhy nasi krdsné vlasti. (Vyborné !) 
. A kdy% se tak stane, jako% pevné spoléhdm, nebot bo%ské pomoe bude s ndmi; — 
_ hleddmet éest a sldvu Boti, — a kdy% se tak stane a bude-li Bith dale chrdniti na8i svato- 
a _ Vaeclavskou zdloZznu, z niZ zrodil se tento slibny ustav, bude-li ji Bih dale Zehnati tak, jako 
| yi aZ% dosud Zehnal, a jako% ona vlddne nyni vlastnim jménim étyYiceti tisiciv, bude-li za rok 
tou dobou vlasti Sedesdti tisici — (a kdy% ptijdou véci, jako a% dosud jdou, bude jimi vla- 
dnouti), — pak budeme miti onen podklad, onu hmotu, o které druhdy fetnik v paldci mluvil, 
onu pomoc, za které mnoho da se vyvésti na prospéch nasi sv. Cirkve, na prospéch nasich 
katolickych zdjmt. Penize Ze svétem vlddnou, jest staré p¥islovi; a jakkoliv zavrhujeme tu 
pravdu z mravniho stanoviska, prece nemtzZeme tvrditi, Ze bez penéz Cirkvi moZno vSeho po- 
fiditi. Penéz i nam jest treba a kdy% svato-Vaclavska zéloyna nés bude hojné podporovati, a 
kdy% my na 5—6 tisic tlenti nasi akademii kYestanské ziskime, pak v brzku ona jménim 
svym predéf jméni svato-Vaclavské zalozny (Vyborné!) a vlddnouc jménim bude pri rozsdhlé 
a pilné ¢innosti své ve ¢tyrech odborech rozlitnych tvircem véci velikych na prospéch 
Cirkve a vlasti, jsouc si pki tom v poko¥e vaZdy védoma slova: ,de stercore erexit 
pauperem.“ (Hluéné volani vyborné a potlesk.) 


Po ptedsedovi mluvil dp. Ed. Langer. Opakoval feti némeckou u vy¥tahu, co o vyvinu 
akademie p¥edesly fFeénik promluvil, ptipojiv dfivtipnd z4sady, jimi yédé a uméni k¥estanskému - 
Hditi se dluzno jest naproti véddm skeptickym a umén{ liberalisujicimu. Reé dimyslna prijata 
jest od veSkerého shromazdéni s hluénou pochvalou. 

Pak volili se listkami predseda, jeho ndméstek a 12 lent ‘Yeditelstva akademie kYe- 
stanské. Volbou takmét jednohlasnou zvoleni jsou ndsledujiei pani : 

Za predsedu: Jeho Excel. p. J. Jiretek, byvaly ministr osvéty; za mistopfedsedu: 
vdp. kanovnik dr. Mik. Karlach. Do teditelstva: pp. nejdp. Vdclay Stule, probo&t staroslayné 


cilie“ a ,,Methoda“ 


; Jos. Forster, profesor na konservatori a Yeditel kuru; 


_ kapitoly vy$hradske ; dr. Kl Borovy, ¢. k. ¥édny profesor universitni; dr Bauer, ¢. k. Fadny 
profesor universitni; dr Smolfk, ¢. k. ¥4dny¥ profesor universitni; Ferd, Lehner, redaktor ,,Ce- 


Ed. Langer, ka- 


techeta ; Drozd, profesor na realném gymnasium; Jos. Hellich, akad. malft; A .V. Barvitius, 


y 


architekt; Fr. Sequens, akad. mal{t; C.Simek, sochay, —- 


18. p. J. Tille, rektor # profesor na e. Bo 


= 19. 


I. seznam élenii akademie kiestanské. 


(Pokddkem, jakym se pfihldsili.) 


Pema veo ma7encio land ai 1-71 
(s ptispévkem 200 zl. jednou pro vidy.) 


. vys. dist. p. Vaclav Stule, probodt 


kapitoly vySehradské, 


. vdp. dr. Mikola8 Karlach, sid. ka- 


novnik vySehradsky. 


. vdp. dr. Klement Borovy, universitni 


profesor. 


. Vys. urozeny pan hrabé Jiti Bouquoy, 


pan na Novych Hradech. 


. Jeho Biskupské Milost nejdist.. p. A u- 


gustin Pavel Wahala z Litoméric. 


6. 
ts 
8. 
9, 


10. 


vdp. Josef Ackermann, 
dékan v Litométicich. 
Svatovaclavskaé zdélouna v Praze. 
Jeho Em, nejd. pdn Bedtich knize ze 
Svarcenberkt, arcibiskup Pradsky, 
(s prispévkem 300 zl.) 

Jeho Exe. pan hrab’ Bedtich z Thun- 
Hohensteint, pan na Déting, 
vysoce dist. p. dr. Jan Nep. Rotter, 
opat broumovsky a brevnovsky, 


kapitolni 


Udove éinni: 


(s rotnim pfispévkem 5 zl. r. m.) 


ap Frant. Chalupecky, uéitel na mé- 


Stanské Skole vy Praze. 


. vdp. dr. Frant. Bauer, universitni pro- 


fesor v Praze. 


.p. dr. Stépdn Figer, c. k. sekretdt 


zernského soudu v Praze. 
p-Petr Hanus§, arcib almudznik v Praze. 


.p. Matya&8 Maerz, méstan a majitel 


domu v Praze. 


p. Jos. Hellich, akad. malft v Praze. | 
. p. Ferd. Lehner, kooperator a redaktor 


Cecilie“ a ,Methoda* v Karliné. 


. Theol. dr. Cand. Karel Rehdk v Praze. | 
. vdp. Maty 48 Heinrich, ¢ kanovnik 


vysehradsky, fardt v Praze. 


_p. Jan Bure§’, majitel domu v Praze. 
. p. JUDr. JanZavadil, zemsky advokat. 
.p. Frant. Zbhiral, méstan prazsky. 

_p. Al. VavruSka, majitel domu a 


dvornit odévnik v Praze. 


. p. Ed. Harnisch, obchodni agent. 


p. Vacl. Sigmund, méstsky stavitel 
v Praze. 


_ dp. V.E rhard, katecheta v Rokycanech, 
. dp. P. Mikola8 Kirschbaum, expo- 


sita v KoSsifich. 


ceské polytechnice v Praze. hes: 
yp. P. Vael. Karlach, farat V Slabeich. 


20. 


21. 


we Draw ore 


vp. P. JanHavli, kaplan u sv. St8pdna 
v Praze. 

vp. Frant. Jirak, admin. u sy. Ha- 
Stala v Praze. 


. dp. J an Drozd, gymn. profesor vy Praze. 
. vip. Jos. Hhrenberger, sid. kanoy- 


nik vySehradsky. 


. dp. Edmund Langer, katecheta u 


Vorsilek. 
Vaclavik, méstsky  stavitel 


vy Praze. 


. p. B. Hamp, obchodnik v Praze. 

+ Padi r. ob oudek, 

ped alter vert: 

. p. A. Eberl, knihar v Praze. 

. p. ¥. KY¥{%Z, rytec vy Praze, 

.p- Josef Ra&Sin, obchodnik v Praze. 


vp. Michal Bene§, katecheta na &ko- 
lach vinohradskych. 
_vp. Kosatka Josef, kooperator. 


. dp. Frant. Simenee, fardf u sy. Apo- 


lindte v Praze. 


.p. JUDr. Eminger, zemsky advokéat 


v Praze, 


5. vp. P. Frant. Pohl, ord, Praed. 
_p. Jan Caslavsky, méStan praisky. 
.p- Frant. RaSsin, velkoobchodnik v 


Praze. 


_ yp. P. Fr. Benda, kaplan u sy. St&pdna, 


40. 
. vp. Xav. Blanda, katecheta na c. k. 


Da yee 
. vp. A. Muzik, katecheta pfi 1. realnim 


. vdp. V. Frida, 


wv Pee Ri 
. vys. uroz. pan Karel hrabé ze Schén- 


p. A. Ravitka, majitel domi v Praze. 


eee éeském. 
Jan Berkovee, sid. kanevnik 
Tyckeack) (s rotnim plispévkem 10 zl.). 


_p. Jan Rowdnek, méStan a majitel 


domu v Praze. 


. vdp. M. Prochdzka, konsistorni rada 


a gymnasialni profesor v Brné. 


. vp. P. Justin Koblasa, novicmistr 


strahovské kanonie. 


.p. Ferd. Nikl z Moravy. 
. vp. Adolf Wagner, premonstrat a 


kaplan v Zatei. 


_ vp. P. Ivan Wagner, premonstrat a 
kaplan v Zatci. 

. p. A. V. Barvitius, architekt v Praze. 
.p. Fr. Sequens ,, akad. malif. 

.-p. C. 8 
. vp. Jan Laska, kaplan na Smichové. 
. dp. Karel Kummer, fardt v Plané. 
. vdp. A Jandourek, prelat scholastik 


imek, akad. sochat. 


u sy. Vita na hradé Prazském. 


. vdp. A. Frind, kanovnik metropolitni 


kapitoly prazské. 
Skach, revident v Praze. 


gymnasium v Praze. 


. vdp. A. Hora, kanovnik metropolitni 


kapitoly prazské. 
sekretét k. a. konsi- 


store a rada. 


. vdp. K. Schwarz, kanovnik metrop. 


kapitoly prazské. 


.p.V.Spitzner, JUDr. zemsky advokat. 
. vd. pan dr. Fr. Laurin, ec, k. dvorni 


kaplan a fadny profesor na université 
videliské (s roénim ptispévkem 10 zl.) 


. vp. J. Trykar, kaplan v Radinévsi. 
.p. Alois Turek, architekt v Praze. 
rayp. for. Pond 61ik 


spravee duchovnt 
ve vseobeené nemocnici 


.p. ©. J. Bernard, akad. malif a prof. 


na Skole primyslové v Praze. 


. vdp. Jan Duben, bisk. viké¥ a fardt 


v Nezamyslicich. 


.p. V. Kohout, vidtetni zdlo%ny sv.-Vae- 


lavské v Praze. 


.p. A. Sigmund, technik v Praze. 
. vdp. J. Kuchynka, dékan v Rakovnice. 
js ibe, cad ies 


SkrejSovsky, majitel 
»ovetozora” v Praze 
adslavsky, utednik v Praze. 


bornt (s rotnim piisptvkem 10 zl.) 


. J. E. pan Josef Jireéek, byv. mi- 


nistr osvéty a duchoynich zdlezitostt. 


.p. J. Forster, profesor na konservatori 


hudby ated. ktiru u sv, Vojtécha vy Praze. 


tile 
. dp. P. Dom. Cermak, bibliothekét na 


. Vdp. dr. 


; vap: J. Seifert, Besin kanovnile lito 28 


méricky. 


. ydp. Jan Dr asche, erorenaT pokostee = 


a konsistorni rada v Litoméricfch. 


_ vdp. dr. V, Frind, profesor bohoslovi i, ‘a 


Litoméficich. 
oop 
v Praze. 


. vdp. dr V. HouSka, kanovnik metro- 


politniho chramu v Praze. 


. vdp. V. Hron, opat kanonie strahovské. 
AV Pw qhs Konrad, gymnas. katecheta 2 


Tabore. 


. vp. Fr. Blazko, kaplan v Noutonicich. 
_ vp. M. Dvorak, far. v Brevnové 
. vp. P. Rem. Schramm, provisor v 


Brevnove. 


_ vdp. dr. J. David, profesor bohoslovi. | 


v Olomouci. 


_ vd.dr, R Smoltk, profesor pastoralky 


na université prazské. 


. vdp. A. Malec, faréi v Prednim Ovenci 
_vd.8. Paldsek, I. kapl. u probostského - 


far. chrdmu sy. Mauricia vy Olomouci. 
J. Panek, prof. na theol. fa- 
kulté vy Olomouci. 


. vdp. I. Wurm, é. konsistorni rada dja- . 


kovarsky, poslanec zemsky a fiSsky v 
Olomouci. 


. dp. dr. J. Laska, adjunkt theologické 


fakulty. v Olomouci. 


. vp. B. Kruner t, kaplan v ‘Pod&bradech. - 
. vdp. Fr. Fiala, ¢. kanovnfk vySehradsky 


a papezsky prelat. 


. vdp. K. ROZitka, arcidékan v Plzani. 
.p B. .St¥blo-st., 


knthkupee a ma- 
jitel domu v Praze. 
p JUDr V. Guth v Praze. 


Strahové. 


. vdp. J. JeXina, d&kan v Geském Dubu. _~ 
.p. J. Sim btirger, obchodnik v Praze. 
. p. K. Sedmik, obehodnik v Praze: 

. vp. Jan Kosak, faraét v Bristvi. 


vp. J. Prochaz k a, vikat libocky a fardl 
v Lidictch. 


.p J. Hatdek, majitel domu v Praze. 


105. p. J. Heidelberk, gocha¥ na Vi- 
nohradech. 
106. vp. A. Skamp a, fardt v Kojeticich. 
107. vp. J. Janda, vikdt teskobrodsky. 
108. vdp. Ant. Slavitek, kanovnik staro- 
boleslavsky. 
109. vp. Fr. Vavra, fundatista vy Brandejse. 
nad L, 
110. vp. J. Janda, kaplan v Brandejse. 
111. dp. A. Burka, dékan karlotynsky. 
112 dp. B. Hackl, fardié v Horicich. 
| 113. p. A. Novak, gener. tajemnfk ,Slavie", - 


ekan, mé%tan a majitel domu ee. 


en a Re 


POS eae er 
eye 


Cee ee ee 
aan ei 


'p. J. Mockr, architekt metropolitntho 
_ chraému sv. Vita na hrad’ pra%ském. 
. p. dr. EH. Kadetavek, ec. k. gymnas. 


. vdp-- J-- Breischl, 


ONDE wre 


profesor v Olomouci. 


. p- E. Schmidt, knihovai v Praze. 
-p. Karel rytit 2 Neupauerti, pin 


na Goltové-Jenikové. 


. vdp. Jiti Bier, dékan v Maneting. 


dp. Ferdinand Liska, duch. spravee 
v Repich. 

kanovnik  staro- 
boleslavsky. 


. vdp. J. Kral, ¢. kanovnik, fardt v Luici. 
. vdp. dr. P. Spelina, rektor budéjovi- 


ckého seminare. 


Udovée prispivajtci: 


129. 


130 
131 


vdp. dr. A Lenz, 


- vdp. 


profesor bohoslovi 
v Budéjoviefch. ; 


. dp. J Bumba, fardé kamenotjezdsky. 
. vdp. J. Rais, kapitoln{f dékan v Hradei 


Kralové 


. Vdp. L. Vacek, kanovnfk v Hradei 


Kralové, 
J. Srttek, konsistorn{ 
Hradei Krdlové. 


. vdp. E. Tersch, kanovnik a arcib. 


kanclét v Praze (s roténim plisp. 10 zl.) 
dp. P. A Novdk, -dékan 
u Jicina. 


_p J.S Skrej&Sovsky, velkostatkar. 


. p JUDr. K. Komers,¢ k notdt y Praze. 


r 


(s rocnim pYispévkem 1 zl. r. m.) 


_p. A. Svoboda, utitel v Praze. 
- p. JUDr. Huge Toman. 


vp. P. P. Kab at, kaplan u sy. Ducha 
dp. Karel Burian. fardt v Cuiné. 
dp. F. Moktiz, fardt v Morasicich 


. dp. F. Razak, fardé u sv. Vojtécha 
a evp.> E. 
.p. Petr Krausch, tkednik advokdatni 


Germdk, kaplan u sv. Vojtécha. 


kancelatfe. 


. vp. Mattéj Sada, kaplan u sv. Hadtala 
- vp. F. Jank4, kaplan u sv. Jindricha. 
Fp, Blorian. Seidl, 


Feditel vycho- 
vayaciho ustavu. 


.p W. Mattis, méktan a majitel domu. 


T. Mourek, knéhkupeec v Praze. 
_ Ant. Urban, méStan 

.E. Fiedler, obchodnik v Praze. 

- Josef Prihoda, méstan v Praze. 
. Matéj Novak, majitel domu, 


Crit 


. vp. Jar. Miiller, kooperator v Karliné 
.p. Jan Gerny, redaktor. 
.p. Vojtéch Macan, vrehni inzenyr 


v_ Praze. 


.p. Frant. Subrt. 
.p. Jos. Urban, majitel domu. 


knéhkupec v 


23. p.G Steinhauser, 
Praze. : Pets 
24, vdp. Jos. Novotny, dtkan a vikat 


vy Goléové Jentkové. 


25, dp. Jan Novotny, dékan v Novém 
Bydzové. 
26. vp. Ant, Suchdanek a Frant. 


Vacek, kaplani v Novém Bydzové. 


. vp. V. Kratky, farat v Lovéicich. 
. vp. J. Machdéka, fard¥ u sv. Frantiska. 


Frant. Kvapil, ttednik ~ pfi 


‘méstském zdduXi, 


~ 


30. 


pb Pakos tf a,: “kniz, 


p. JUDr. Meznik, 
v Praze. 


zemsky advokat 


. p. JUDr. F. Budil advokdét v Praze. 
_-p. G. Kubes, Staffr v Praze. = 


.p. Ant. Koutsky, sekretdt sv.-Vitské 


jednoty pro dostavéni hlavniho chrdmu.  _ 
.p. Vv. Fassati, méStan prazsky. 
.p. VY. Drozd, obchodnik. 
.p. A. Zahotansky, primysinik a 


‘ majitel domu. 
Svarcenbersky 
hosp. ‘spravee na odpotinku. 


_p. EF. Vogel, spravee zadusi prazského. 
_p.J. Hy ky§, méstan. 
. vp. FE. Sedlaty, kaplan v Sezemicich. 


. vp. J. Pav, kaplan v Proseku. 
2D 8. Bejvl, farat ve Vinofi. 


.p. J. Cechak, obchodnik v Praze. 
. Vp. 


J 22 Bartek 
v_ Cholticich. 


zimecky kaplan 


.dp J Pekdrek, d&kan v Pre&ticieh, 
“po ee Pri kos ie k ¥, 


vikét vy Bre- 
skovicich. 


. dp. J.Fleissner, fardf v Kraslicich. 
. p. B. Rélz, kasir zdlozny kraslické. 

. dp. J. Bro4%, farat lodenicky. 

. dp. F. Suttner, fardé slusticky. 

. dp. J. Vilim, faraéf na Tetiné. 

.p. J. Goppold, méStan prazsky. 

. dp. A. Proke§S, osobni fara¥ na odpo- 


éinku ve Vosevanech. 

p» J. Kuchaf, alum. pra%ského se- 
minafe. : 

vdp. dr. M. Mléoch, prof. bohoslovi 
na fakulté theolog. v Olomouci. 


3. vdp. dr. J. Pospisil, dtkana fardat ¥ 


Bzenci na Morayé, 


rada 


ve Velfsi 


= * 
om 
i. 
as 
cael 

Pix, 

“jaa 

eS 
2 


94, 


er, el 


. pan A, Hansgirg, jub. 
apis. o Ch mie at, 


. dp. V. Kouba, farat v Souticich. 
GED. odio Jam do tee, 


_ vp. F. Konaé, koop. v Ondfejové. 


. vdp. K. Zima, farat v Klepich. 
~ vp. A. Visek, koop. 


. vp. I. Beéak, prefekt pacholeckého se- 
.p.J. Drobéna, spravee k. a, alumnatu 
- yp... Ruksa, | 
. vp. J.Koneény, vikat metrop. chrdému 


. dp. dr. Ed. Knobloch, katecheta na 
. vdp. Ant. Kukla, arcijdhen y Hradei 


. vdp. Ed. PraSsinger, kanovnik y 


profesor. 
absolv. pravnik 
v Praze. ¥ 


asistent v détské ne- 
mocnioi v Praze. 


U SV. 


Trojice 
v Podskali. 


_ vp. P. N. Repka fadu sv.. Benedikta 


vy Brevnové. 


. vp. P:.Neureuter, kaplan v Brevnove. 
pak. Holub OS. B: 

Seyret. Wise WOT 10 Ts 

. vp. V. Hordk, kaplan u sv. Petra 


v Praze. 
meniska v Kromérizi. 
vy Olomouci. 


vikdt metrop. chrému 
v Olomouci. 


v Olomouci. 


. vp. V. Ha4éek, koop. v Hluboké. 

. vp. V. Pakosta, kapl. v Tyné. 

. vp. J. Novak, kapl. v Tyné. 

. vp. V. BeneS, kapl. v Litni. 

. dp. V, Holec, far. ve Veseli 

. vp. K. Holakovsky, kapl. v Smidarech. 


dp. F. Bab or, dékan ve Vejprnicich. 
vp. V. Kroupa, kaplan ve Vejprnicich. 
dp E. Pitzker, far. v Malesicfch. 
dp. J. Hidkum, dékan touskovsky, 
dp. J. Trapp, far. v Druzdové. 

dp. F. KniZek, far. plzenecky. 

vp. J. Plevka, senior. 

vp. F. Herold, | 

vp. A. Sttizek, 7; kaplani plzenstf 
vp. F. Herzog, | 

vp. P. M. Polak, kaplan therecky. 


vys 


vys8i divéi Skole v Praze. 
Kralové. 


Hradei Kralové. 

vdp. Ant Zima, ¢. kanovnik a rektor 
semindte vy Hradci Krdloyé. 

vdp. dr. Alois Frydek, spiritual v 
Hradci Krdlové. 


gymnas |_ 


121. 


122. 
_p. Arthur Pilz, majitel cihelny. 


124 


125, 
126 


127. 


128. 


129, 
130. 


131, 


132. 


5, dp. B. Hing st, far. v Tismicich 
. dp Fr. Jizba, katecheta 2 Plané. 
. p» Med. dr. Hugo Seifert ze Zatce. 

.p. Petr Arenz, téetni v Praze . 

.vp Fr. Ekert, kapl. u sv. Vojtécha. 
. vp.P.H.Seifert, frantiskan z Kadané. — 
. vp. V. Honejsek, kapl. u sv. Stépéna, 
_p. K. Boéek, Zivnostnik v Praze. al 
.p. Jan Kovatiéek v Praze. 

4. vdp. A Frodl, prof theol. ¥ Hradcei 


= Ae) 


Krdalové, 


_vdp. Fr. X. Kry&ttfek, dr. a prof. 


bohoslovi v Hradei Krdlové. . 


. vdp. dr, Ant. Brychta, prof. boho- ; | 


slovi v Hradei Krdlové. : 


.p. J. Arno8t, teditel Boromea v Hradei 


Kralové. 


. vp. Jos. Cermak, katecheta na vzdé- 


lavacim tstavé utitelském. 
vp. Jos. Zavod ni, vikarista pri kathe- 
dralnim echrdmu. 


_p. J. Santrtéek, kontrollor méstké 


spotitelny a pokladnik dédictyi malitkych 
v Hradci Kralové. 

dp. Fr. Krasa, farat v Obfistvi. 

p. Adolf Ro dler, vychovatel hrabat 
Trautmansdorfa v Obfistvi. 
vp. Frant. Kor 4n, spiritual seminafe © 
prazského. 


. p. M. Gizek, bohoslovee v Praze. 

.p. Ant. Decker, bohoslovee v Praze. 
. vdp. V. Bro Z, vikat ptibramsky. 

. vp. A. Kotal, katecheta ve Vodhanech. 
. vp. Ant. G6 tz1, kaplan v Strakonicfch. 
. dp. V. Hampeis, dékan v Lochovicich. 
. vp. K. Schneider, kaplan v Ratajich. - 


vdp. Ant. Vik torin, vika¥ kfivoklatsky. 
(rot. prisp. 2 al.) 
dp. Fr. Pech, farat v Rousinové. 


vp. A. HrudiékKa, prof. na bozenstvi 
na c. k. gymn. trebitském. 

dp. J. Svoboda, farat v Hrubé Skale. 
vp. Frant. Bfezina, frantiskan v 
Hofovicich. 

vp. P. H. Knap, kaplan ve Velfii. 

dp. V. Kilinger, dékan v Dobrusee. 
vp. J. N. Rehak, kapl. v DobruSce. 
dp. dr. Ign. Salat, vicerektor praz- 
ského semindafe. 

p Karel Karlach, Kdicf uéitel ve 
Zhetné. 

dp. Fr. Spalek, far. vy Méstetku. 


Casopis venovany uméni krestanskému, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
j fERDINAND PeEHNER 


eee 
eee 


eae PPI 


Cislo 9 V Praze, dne 5. iijna 1875. ——~Rotnik | 


Michel Angelo. 


Zivotopisny ndstin, Sepsal F. Lehner. 


Krasna Florencie, kiestanské Athény, byvala kolébkou veskerého uméni, stre- 
diskem vieliké vy88i vzdélanosti. Ode dni, co Cimabue v 13. véku k novému Zivotu 
probudil malifstvi, které v fisi byzantinské zktehlo a zdrevénélo, pozoruje se v uméni 
ustavitény pokrok. Veliky jeho zak Giotto komponoval uméleji, postavam udilel drama- 
tiénosti a duSevnim vyrazem ozivoval tvate jejich. Na potatku 15. véku otev¥el Ma- 
saccio uméndm brdnu do Zivota skutetného. Postavy plasticky zaokrouhlené volné se 
jiz pohybuji v prostote perspektivneé vyobrazené. Mnich pak dominikansky Fra Gio- 
vanni Angelico da Fiesole vyzpytoval vnitini souvislost a hlubsi vyznam lidskych 
tahai v oblideji a vyraz tvaie. V liteni stale dokonalejsim nasledovala napotom cela rada 
malita, jako jsou: Fra Filippo Lippi, Sandro Botticelli a Filippino Lippi, Cosimo Roselli 
a Benozzo Gozzoli, koneéné Domenico Ghirlandajo a Luca Signorelli. 

Smér, jimZ Florentinské uméni v polovici 15. véku Gile se ubiralo; byl realisticky. 
Umélei tehdejsi ve vSem, tedy i v nejvyssich ukolech napodobili skuteénost. Kdyz vy- 
obrazovali n. p. na sténdch kostelnich piibéhy biblické, byly to osoby v’eobecné zname, 
duchaplni a uhlazeni Florentané, ktefi na obrazich vykonavali ukol osob biblickych. 


Masaccio a Fiesole v 15. véku. os soe ae. ere sean 
Jest tomu nékolik dni, co ve Florencii shromaddili se muzove % veskeryeh 
krajin evropejskyeh, aby polozili vénce a kvétiny na hrob -malife, sochafe, basnika, 


architekta a ingeniera zdrovei, ktery pred 400 lety tamté% spattfil svétlo svéta = 3 


Michel Angelo. ae a Nee 
Pamatka velikého kiestanského genia vyzaduje, abychom S zivotem i dilem ducha 
i rukou jeho aspoh povSechné se sezndmili. Vadyt pii hlubSim uvazovani déjin. stiedo- 


_vékych potvrzuje se nezvratné pravda, Ze ve, coz velikeho dobrého jest ve statu, 
uméni a védé ze kfestanstvi vaedlo aze zazratného zdroje smysleni nabozZenského se zrodilo. a 


if; 


x 


Michelangelo 1) pochazel z prastaré rodiny hrabat z Canossy. Otec jeho Lodovico 
di Lionardo Buonarroti Simoni, muz zbozny, ze starého v8ak vydani, byl pravé podestou 


v Chiusi a Caprese, dvou mist ve vikoli Casentinském, kdyz na venkové dne 6. brezna 
1475 (dle florentinského letopottu 1474) narodil se mu hosik, jemuz dano jméno Mi- 


- chelagnolo. Po skonéeném tiadovini navratil se Lodovico nasledujiciho roku zpét do 


Florencie, a nemluvné svéteno jest v letohradu Settignano, tti miglie od mésta vzda- — 


lencého, kojné, ktera byla dcerou kamenikovou a za kamenika se provdala. Michel An- 


gelo tikaval pozdéji Zertem, Ze zdlibé jeho sochatské nelze diviti se, jelikoz jiz za — 


détstvi mlékem do sebe lasku tuto vsal. x 
Kdyz hosik v Gerstvém vzduchu horském zdarué povyrostl a zaroven stopy Zi- 
vého ducha jevil, urtil otec, ktery vice urozenosti predkit minulych nezZ skromnosti po- 


mérii pritomnych se vSimal, ze dité bude uéencem. Kdyz jej potali utiti abecedé, uzival 


proutku nikoli k ukazovani, nybrz k ndpodobeni pismen. Pero pak slouzilo 
mu vice ku kresleni, nez-li ku psani, a nekreslival panaky, jak déti obyéejné 
éinivajl, nybrz postavy. Posilali jej do Skoly mistra Francesco z Urbino, ktery tehdaz 
ve. Florencii vyuéoval grammatice. Grammatika vSak naSemu hoSikovi nelibila se. Jemu 
milejsi bylo nebe a piiroda: jemu milej&i bylo, evititi se s hochy, kteti kreslili, nezZ-li 


-s “iky, kteti studovali. Naé ptisel, to kresljl. Jej vabil kostel, kde mohl malby ze stén 
na papir prenaseti, vice neZ skola, kde bylo’ grammatice se utiti. A proto chodival ta- 


stéji misto do Skoly za Skolu, divati se na malife, navStévoval je v kostelich a dilndch, 
kde seznimil se s roztomilym Francesco Granacci, 2) hoSikem o Sest let starsim, ku 


‘) Prameny ku sepséni Zivotopisu poskytuje predev8im Ascanio Condivi, ktery jest’ za 


zivobyti mistra uvefejnil ,,Vita di Michelagnolo Buonarroti.“ Ascanio Condivi byl zakem 
a osobnim pritelem Michelangelovym; mél tedy zpravy spolehlivé pro sepsdni Zivotopisu 
mistra i ptitele. Prosté vypravovdni mé jiz samo o sob’ raz pravdivosti, co% vetSi jests vahy 


nabyva, Ze vénoval spis papeZi Juliovi III. (1550—1555), tedy jest’ za Zivobyti milovaného : 


mistra, — Thi leta pted Condivi napsal jiny ze 2k a pkdtel Michel Angelovych — 
Vasari Zivotopis jeho v 3. dilu ,,Vite degli architetti, pittori et scultori.“ Suplement 
k Zivotopisu Asc. Condivi-ho napsal. pozdiji Girolamo Ticciati, sochat florentinsky a 
architekt. — Konetné pouzil jsem také velmi zajimavé Yeti pohfebni, kterou nad hrobem 
velikého mistra konal Benedetto Varechi. Vydéna jest ve Florencii r. 1564 pod na- 
zvem: Orazione funebrale di M. Benedetto Varehi, Fatta e recitata da Lui publicamente 
nell’ essequie di Michelagnolo Buonarotti. in Firenze nella Chiesa di San Lorenzo.“ Také 
Benedetto Varchi zil s Michelangelo v bliz8im poméru p¥dtelském. V jasném a prehledném 


liteni Zivota i dtl Michelangelovych pozndva se akuSené pero spisovatele Florentinskych déjin. 


2)Prancesc Granacei uvadi ; Mele eee ‘ at i 

)Francese Gr awnacc1 uvadi se od Vasari-ho v kadé florentinskych mladika, kte¥i s Michel 
Angelem v zahradé Medicejské studia konali; jsou to: Torrigiani, Rustici Soggi, Lor. di 
Credi, Bugiardini a j. Granacci narodil se x, 1469. V pozdéjsich letech povolal jej Michel 


F ene . x 
erému zihy s celou dust ptilnul a jej si zamiloval. Otec astryei zhrozivSe se nad ta- — ; 
kovou zalibou, kter& hanbou byti se zddla urozenosti zdddéné a povazujice uméni ma- 
- litské za pouhé -mazinia natirani stén, vadivali se s hochem tvrdosijnym a zatasté je) i 
a bili. Marné namaéhanti ! Jej kouzedlnéd moe nasilné tahla a vabila k uméni. Otee jehop sess 
~ muz jinak dobrosrdetny, ktery vSak ve svété se nevyznal, — jak to jiz u dobrakii byva, 
_ — nekonal vlastné Z4dné povolini; mél maly ptijem a velkou rodinu. A proto rad by. 
- to byl vidél, aby z hocha néco bylo. Co s nim nyni zapotiti? Uvazoval sim u sebe ~ 
_ a uznal, Ze proti v8emoené vili nebes smrtedIniku nesnadno jest bojovati a proto otec - 
_ Lodovico vidél se nucena hocha svého prostrednictvim Francesco Granacci-ho dati do 
 uveni k nejslovitndéjsimu tehd’% mistru ve Florencii, Domenicovi Ghirlandajo. 2) 
* Dne 1. brezna 1488 (1489) nastoupil 14lety Michel Angelo dréhu uéedInickou. — 
8 miadistvym nadSenim vénoval se nyni uméni. Mistr Domenico maloval tehdaz pravé . 
na freskach, kterymi se ozdoboval kiir chrimu Sta. Maria Novella. Jakych rozko8i po- 
; 
; 


Patt , fort NS 


Veh). 


j 


__ Skytovalo se tu mladistvému Michel Angelovi! Vidél povstavati dila, p¥inich% mistru zi- 


_ roveh pomahal! Chramy rodného mésta totiz stkvély se tehddZ mnohem bohat&i ozdo- — Ss 
_ bou éetnych a vyznamnych maleb na obmitce, nez-li nyni. Dva véky pracovaly bez 
F: usténi na dokonani velikolepych cykli obrazovych, jichzto zbytky nyni jeSté podivent i 
_ syéta budi. Jakou bohatost tvirtiho ducha rozlili po sténdch Giotto, Orcagna, Gaddia © 
jini jiz béhem 14. véku! Takév Sta. Maria Novella mél denné. pied otima mlady umélee , 
 mnohé vznesené dilo piisnéjsiho malitstvi diivéjstho. Vabila jej sice dila cizi k bedli- = 3 = 
~ vému pozorovani; co dobrého bylo, napodobil; vlastnim vSak baddnim v ptirodé a sa- ae 
_ Mmostatnou praci snazil se zdokonaliti, co nedostateéného byti se zdélo. Tak maloval ~~ — 
_ kdysi pokuSeni sv. Antonina dle znimé rytiny Martina Schongauera, kterou mu Granacci Be 
gaopatril. Aby nestviry Supinaté kolem svétce rejdicfajej ze v8ech stran Skadlici pokud Bee 
-_mozno vérné v barvach- vyvedl, chodil pilné na trh a studoval tam bedlivé Supinya = 
_ ploutve rozmanitych ryb. I dokonal dilo, kterému kazdy se divil.“ 2) age 
ee Nemensiho podiveni zpisobila jina price mladého malite. Dana jest mu hlavaku = = 
kopirovani. Uéinil to s takovou dokonalosti, ze majiteli misto predlozky navratil kopii. — Bt: 


~ Podvod se prozradil, kdyz piri hie jinym hochim ofeteném Zertu se smichem se zminil. 
Znalei, kteti napotom predlohu s kopii porovnavali, nepoznali skutetné zadného rozdilu, eA 
- ponévadz kromé vytetnosti v provedeni praci svou podkouril, tak Ze obé hlavy téhoz Se 
stati byti se zdaly. a 2 
pee _ Vypravuje se, Ze Ghirlandajo potéal Zarliti na mladého utedlnika. Aby bud dilo oo 
chvalil, aneb aby se nim chlubil, fikaval pry: ,Vadyt jest to obraz 2 me dilny !“:.~--Saaee 
A z vytetné dilny Ghirlandajovy pochdzely skutetné za onoho éasu nejkrasnéjsi obrazy, 
nejvice hledané a vychvalované. nen ae ct! ee 
Bedlivym studovanim starych vytvori uméleckych, jakoz i namahavym a pilnym as 
- bédanim vyvinul se Michel Angelo tak rychle, Ze v kritké dobé vSechny ostatni spolu- 
-%aky piedhonil, a nade v’emi vynikal, i nad témi, ktefi jiz delSi dobu uménim se Za- ae 
_ néaSeli. PrileZitosti, jakou se to objevovalo, naskytovala se hojnost,; neb vlohy mladého = 
~ umélee neodolatelné na jasné svétlo denni vynikaly. Jisty spoluztk kreslil nékolik Zen- 
~ skych postav rouchem odénych dle predlohy mistrovy. Michel Angelo vzal do rukou 
- pfredlohu, a opravil ji perem unékolika smélymi tahy. 8 takovou jistotou a bezpecnostr 
- potinal si jiz tehdaz. (Pokracovani). 


Angelo do Rima, aby pomahal malovati freska na stropu kaple Sixtinske. Michel Angelo 

nebyl v’ak s praci jeho spokojen a odhodlal se dokonati malby sam bez cine pomoci. 

Granacci navratil se zpét do Florencie; prdtelsky pombr zustal vsak vidy neporuseny. Zemiel 

— r, 1544. ; 4 : ; : ; mip ethece met = og 
1) Smlouvu otce Michel Angelova s Domenico Bigordi, gen. il iGhirlandajo, | jakoz i aa. 

 sprdévu, %e Michel Angelo vstoupil do utenti k Domenico-vi a Davidu Ghirlandajo, 

 uvadi +68 Vasari (XII. 160). Uteni trvalo tti roky, ,aby utéedlnik naucil ge malovati & po- 

yoléni své konati.“ Michel Angelo obdrvel 24 zlatych; prvni lhutu 2 alatych ve alate 

} -dne 16. dubna 1488. — David Ghirlandajo, nar. 1451, zemiel 22. srpna 1525, malit ; Do- 

- menico Ghirlandajo, nar. 1449, zemfel okolo r. 1498, byl utitelem Michel Angelo-vym 

—- v malifstvi. Py ee kf ea 

2) Prvni ten obraz na df¥evé od Michel Angela zhotoveny jest pry, dle vypovédi Miindler-ovy, 

~  majetkem sochate Triqueti ¥ Patizi. 3 


: y y 
Provolani. 
V srpnu 1875 z¥izena byla v hlavnim mésté kralovstvi Geského jednota, kterad 
sobé vytknula za titel: ,Péstovati védy a uméni v duchu Cirkve katolické, pé¢ti miti 


o reformu a zvelebovani hudby kostelni, toliké% o starozitnosti cirkevni.<. Tato je- 
dnota pfrijala nazev: 


,», Akademie krestanska v Praze". 


Nutnost a prospéSnost Fetené jednoty nejjasnéji se jevi v tom, Ze do konce aati 
1875 potet tlent jejich vzrostl na pét set, mezi nimiz muzové vazni ze vSech stavuv 
a obou ndrodnosti se nalezaji. Sete ea 
Ale potet takovy je&té nestati ku provedeni ¢etnych tkoliv a zamysliv, jez 


akademii kéestanské statutem jsou vytknuty. Akademie kfestanské musi jesté hlubsich 


kofenfiv zapustiti mezi nérodem éeskoslovanskym, nérodem, jeho% prevazna véetsina 
hlasi se ku Cirkvi katolické. Nesmi stavati ni jediného ponékud znamenite)siho 
jména, jezby samo sebe vyluéovalo ze zaslugného podniku, kteryZ k tomu sméfuje, 
aby kfestanska vira oZivovala veSkery védy a uménf a tou mérou opét veSkeren obéan- 
sky a pospolity Zivot pronikala. Dosti dlouho se mnozi lehkovaéné vyhybali onomu 
z¥idlu Zivotodarnému; az nyni teprv potind sobé cestu raziti vseobeené presvédéent, 


ze krestanstvi ani nejvytetnéjSimu udenci a nejslavnéjsimu umélei nikterak na Skodu 


neni, ov’em pak veSkero jedndni lidské posvécuje, obohacujic tlovéka nejvzneXenéjsimi 
ideami, kterymiZ on bezpetné dospéti mize ku pravému blahu a poslednimu cili svému. 

Protoz se pevné nadéjeme, Ze vysokorodé Slechta nase, ktera4z toliko pros- 
pésnych podnikiv podporuje, také pri naSi akademii nejskvélejSimi jmeny svymi bude 


zastoupena osvédéujic takto, Ze s vSelikym usilim nejen ku hmotnému, nybré i k du- 


Sevnimu povzneseni naroda naSeho ndpomahati vzdy jest ochotna. 

Duchovenstvu katolickému na zdaru dila ndmi zapotatého nejvice zalezeti 
musi; vudyt pak netini akademie nic jiného, leé Ze napomaha k tomu, aby ve vsech 
vrstvach spoleénosti lidské vladla Ziva vira a zikony Cirkve sv. aby v kazdém sméru 


bedlivé se plnily; totéz ale jest tlohou duchovenstva; a proto zajisté vedkero etihodné 


knézstvo naroda éeskoslovanskébo ve vlastnim zdjmu svém k akademii se pfiblasi a 
stane se Glenem jejim kazdy knéz, jenZ ukolu svému vy nynéjai dobé nalezité porozumél. 

Avsak neni itelem akademie, stati se sbrattenim jenom duchovenstva. Kaz- 
dému poctivému katoliku slusi o to usilovati, aby vira ktestanska vidy vice zkvétala a 
ve spoletenském Zivoté vrchu nabyvala. Tudiz zveme k akademii naSi vSecky kato- 
lické kfestany kazdého stavu a povoldni, obzvlasté pak ty, kdoZ sami védu a 
uméni péstuji a jmeno slovitné v oboru tom sobé ziskali, jako% neméné i ty, kdo% 
nazvem praitel véd a prizniveiiv uméni se honosi; vSecky tyto snazné ZAddme, aby se 
pridruzili ku snaham nasim, stanouce se tleny Akademie krestanské. 

Jen tenkrate bude Ize néeo velikého a zdérného ve prospéch Cirkve a vlasti pro- 
vésti, podafi-li se vy Akademii kfestanské soustéediti sily nejvytetnéjai, které% horouci 
laskou k dobré véci naplnény jsouce vSemi zpfisoby o zdar jednoty se zasazovati 
budou. Ze pak se tu nejednd o chloubu lidskou, nybrz ku slavé Bozi se nese veskeren 
smér potinani naSeho, doufame pevné, %e Bah dilu naSemu pozehna, tak aby Akademie 
krestanska brzy se podobala mohutnému stromu, vydayajicimu ovoce utésené, 

Jesté pak jednu Zddost predklidime i tém, kdoz% tleny akademie jsou, i oném, 
kdoz by z pritin -rozlitnych nehodlali se ihned pridruziti k jednot® nasi. Akademie 
kiestanské zaklad& knihovnu, onat ztizuje sbirky hudebnin, p¥edmétiv uméleckyeh 
i starozitnosti ktestanskych. Kazdy dar neb odkaz, jenz by k obohaceni sbirek t&échto 
slouziti mohl, bude nizepsanému feditelstvu velice vitanym. Co by opoddl av soukromi 
jsouc chovéno malo komu prospélo, ve to ve sbirkich Akademie vSeobeené siane se 
piistupnym a jmeno darcovo zachové se u vddtné pamatce po véky trvajici. 


Reditelstvo Akademie kiestanské v Praze. 
VY Praze, v den sy. Vaclava 1875. 


er et 


fh). Sa eed 
. fe) Oe 


_ 2 Budéjovic, 24. zéii. Dnes spéchdm podati Vam potéitelnou zpraévu, jaké% vSecky 


a tendie a pratele »Methoda* radosti naplni nevSedni. Synoda diecésn{, v t&chto dnech naxim 
nejdustojnéjsim panem biskupem slavend, md pro ,Akademii k¥estanskou v Praze,“ — jejiz tlu- 


motnikem vérnym Method jost, diilezitost velikou. Ve zvld&tnim odstavci dotéenych aktii syno- 
dalnich mluvi se zajisté o umén{ cirkevnim a odporoudi se u pftilezitosti té snahy k¥estanské 


‘akademie v Praze pilné pozornosti v’eho duchovenstva. Ze nejdiistojndjsi pan biskup nd4& ob- 


vyklym svyym otcovskym, srdetnfm zpfisobem toto povzbuzeni shroma%dénym duchovnim svym 


syniim na srdce kladl, nepottebuji Vém teprv dolitovati. Tou pritinou mtizete se toho naditi, 
ze za nedlouho nebude ani jediného knize v celé diecési nax{, jenz by nebyl oudem , Akademie 
_ Kestanské v Praze“. — ,Zdar Bih!« 


WO A A 


Drobne wzpravy. 


Reditelstvo akademie kirestanské s neobytejnym usilim a s vytrvalost{ podivuhodnou 
snazi se v Zivot uvésti mnohondsobnou ¢innost blahoddérného tstavu stanovami vymd¥enou a 


_ konalo za tou piitinou jiz 7. zaseddini, v nichz pfijato na 600 tlenf, kte¥{ se dosud prihla- 


sili; v pricin’ piispévku zakldédajicich Clenti vyméteného na 200 zl. ustanovilo se, ze tdstka 
ta aspoi béhem jednoho roku musi slozena byti, md-li se duchu stanoy vyhovéti. Za pokladnika 
jednoty zvolen vdp. prof. Fr. Bauer, jednatelem vdp. prof. Rup. Smolik, zapisovatelem 
dp. prof. Drozd. Napotom ustanoyeny komise ku vypracovéni stanov pro jednotlivé sekce, 
jakoz i jednaciho fadu. Kdy% komise s navrhy stanov a Kd4du jednaciho hotovy byly, predlo- 


_Zeny jsou k dal&8im poraddim feditelstva, které svédomité o nich se radilo. A% potud pfijaly 


se ndvrhy stanov odboru uméleckého a hudebniho, které co nejdtfve poddny budou ku schvd- 
leni viddnimu. Jednaci fad jest jiz s polovice ptijat. V poslednim zaseddéni schvdlen jest pro- 


- gram hudebni slavnosti, kter4 se uspolddd v Praze dne 21. a 22. listopadu t. r. na oslavu 


sv. Cecilie, patronky hudby posvatné. Dojdou-li do té doby, jak jisté lze doafati, stanovy 
odboru hudebniho vyssiho schvdleni, zahaji o slavnosti odbor hudebni zéroven vlastni ¢innost svou. 

Akademii kfestanskou dochazeji ¢etné a na mnoze vzdené dary pro museum a knihovau ; 
vys. dp. Vaclav Stule, probost vySehradsky, daroval dva vzdené starozitné obrazy ; p. A. 
Pilz, 80 svazki rozlitnych védeckych knth; vdp. Jenik z Rima nékolik fotografif; dp. 
dékan Vaclav Hampejs starobyly missdl z r. 1507., +é% starou latinskou bibli; pak 
krdsnou podobiznu Frant. Kadlika, byvalého fiditele akademie malftské, od zvétnélého umélee 
na pldtné malovanou; krdsné staré knihy namnoze s rytinami darovali: vdp Jan Fleischer, 


vives 


 dékan kapitoly VySehradské, p. 0. Breier 2 Kutné Hory; spisy pak novéjSi: vdp. ka- 
~ novnik Dr. M. Karlach, vp. Rehdk, kaplan u nejsv. Trojice, vp. Jos. Bartak, 2a- 


mecky kaplan v Cholticich. VeSkerjym Slechetnym darctim vysloveny jsou diky feditelstva. Pan 


Arthur Pilz s panem dékanem Hampejsem jmenovdni jsou za vzdené dary své feditelstvem 


éinnymi tidy, Reditelstvo akademie zaslalo adresu velezaslouzilému knézi a spisovateli 
éeskému Ant. Markovi, dékanu libuiiskému a blahopfejny telegram, za plitinou 400leté 


pamatky narozenin Michel Angelovyych kongresu katolickych spolkt ve Floreneiti. 


Aby vak yeskeré kruhy obecenstva mohly se sezndmiti se snahami akademie kiestanské, 
vydalo se zvléitni provoldni, které na jiném misté listu tohoto uvddime. S usneseni fe- 
ditelstva odebéfou se deputace feditelstva k nejdistojnéjsim pp. biskupim s Zadosti o jieh 
ochranu a podporu. Co stdlé s{dlo vyvolila sob’ akademie dim zdlo%ny sv. Vaclavské v Tete- 
zové ulici ¢. 223—I., kde sobé ttyry mistnosti najala. Plispévky Clent ptijima pan profesor 
theologie dr. Fr. Bauer. Téz ptihlésky k akademil mohou se u ného, aneb primo u predsednictva 
akademie k¥estanské v domé sy. Vaclavské zalozny diti. 


eee 


yepveyve 


p. kapitolniho dékana Jana Fleischer-a skvostné mesni roucho co dar k sekundict od VySe- 
hradské kapitoly vénovany; vp. Adolf Wagner, kaplan ze Zatce, novy fial. pluvial; dp. Vacl. 
Vantk, farat y Zdbo¥i, objednal modré kostelni korouhve ; vel. p, Adolf Réssler, far, v Turéi, 


a= & Sr, = 


stanské, jejiz stanovy do té doby bezpetné vlddniho stvrzen{ dojdou. 


ll. seznam Glenii akademie kfestanské. 


(Porddkem, jakym se pfihlasili.) 


Udové gakladajFret: 
(s piispévkem 200 zl. jednou pro vidy.) 


dva svieny, biret, meSni konvitky, patenu k nemocnym; pro dékanskf chrém v Némeckém ~ 
Brodé dvé velké lampy; dp. farét Ovesny si vyZddal kropenku; dp. Frant. Jireéek, fardt 
vy Rixenburku, objednal vyzlacen{ dvou kalichi; dp. fardt, Fr. MoktizZ predloZil plany a vykresy 
na opravu chrému Moratického k posouzenf, vp. Vaclav Cermak, kaplan v RadeSing, objednal 
bilon kasuli a rémy pro dya obrazy; vp. Konrad, katech. v Tbote, koupil jeden korporal; 
. Ant. Vicenik, adm. ve Frytovicich, objednal kostelni lustr, kalich, bilou Stolu; dékanstvi~ 
Mladoboleslavské dvé bilé bursy k nemoenym; dp. fardéé Bica déevény krucifix; dp. Ferd.- 
Dobler, dékan v Slavkové, objednal ¢étyry Stoly; fara vy Hermadorfu kadidelnici a zvonek — 
k oltéti; vp. Adolf Wagner objednal ttyry obleky pro ministranty ; dp. Ant. Stika, dékan — 
-y Ledti, gothicky kalich; dp. far. Bublovi v Chotéborkdch zaslény objednané svieny z dilny 
Samasovy; dp. Frant. Vaculikovi, far. v Hustopeti, zasl4ny dva nové pozlacené kalichy; 
dp. Bed. Zacher, far. v Maerzdorfu, objednal ¢erny pluvial a plaStitek na ciborium ; vdp. — 
Ign. Knoblochovi, far. a viké¥i v Morchensternu, zasldny vikar. nddoby pro sv. oleje; dp. 
Mich. Pelleter-ovi, arcidék. ve Falkenayé, dvé kasule; vp. Jos Dvorak vyZddal si rady stran 
nové k¥{Zové cesty; vp Mikol. Miiller, kaplan v Nebanicich, vyZddal si bilou kasuli za 50 al. ; 
vp. Frant. Hoch pozddal o kalich; komité pro opravu chramu Rakovnického vyZédalo si navrh 
svieni pro tamni hlavni oltét; pro farni chrdém v LoSanech objedndina kadidelnice, zvonek, 
kropenka a kYiZek na rakev; dp. Ant. Richter, far. v Sonnenbergu, Zddd dva plastitky na~ 
ciborium; dp. Jos. Prochdzka, adm. v Holohlavech, objednal bilou kasuli, plasti¢ek na cibo- 
rium a meSni konvitky; dp. Vacl. Kilinger, dékan v Dobrusce, 2 kasule fialové, pluvial, 
velum a k¥estni Stolu; vdp. kanovuik A. Kafka, plastitek na ciborium; dp. Jan Stéda, ob- 
jednal obraz Naroz. P. M ; vp. Uhlif, far. v Jesenici, albu, ktestn{ Stolu a biret; dp. farar 
Preclik z Chlumina, bilou a éernou kasuli, zvonetky; pani Olivové 2 Bristvi koupila kalich ; 
dp. Ign. Zelinka, far. v Dolnim Ujezdé, objednal Stolu ktestni a pacifikal; dp. Vacl. Kilinger, 
dékan v Dobrusce, opét velky koberee k hlavnimu oltdéfi za 60 zl.; dp. Jan Stifter, farar — 
v Studnicich, pluvial bily; vp. Em. Dvordk Zddal o vyzlaceni a upraveni star. pacifikalu a 
rafiky; dp. Frant. Klima, adm. v Cejkovicich na Moravé, zaslal sochu Panny Marie k opravé 
am. j. — Nadéjemé se, Ze pristi vykaz bude jiz vychazeti od umélecké sekce akademie kie-_ 


11. J, Excell. Nejdtistojnéjsi pan Jan Valerian Jirsik, biskup Buddjovicky. 
Udove €1nni: 


(s roénim pHspévkem 5 zl. r. m.) 


132, 
133. 
134, 
135. 


136. 
137, 
138. 
139. 
140. 
141. 


142. 
143. 


dp. Frant. E&ka, fardt v Michli. 

dp. Josef Kandler, dékan v Slaném. 
p. Josef Scheiwl, akadem. malif. 
vdp. Vaclav Vorel, vikat a dékan 
v Bechyni. 

dp. Jan Paldnek, dékan v Sobotce. 
dp. Jos. Friedrich, fardt v Mladé. 
dp. Ant. Vojdéek, dékan v P¥ibrami. 
p. Ant. Tréger, rukavitkat a méstan’ 
v Praze. 

vdp. Fr. Krajsky, rektor bisk. semi- 
nate v Litométicich. 

vdp. Ant. Reinwarth, doktor boho- 
slovi a fddny profesor pastordlky v ném. 
jazyku na université prazské. 

dp. Fr. Kondelik, farét ve MSené. - 
dp. Kar. Kaiser, fardt v Sttedoklukdch, 


144 
145 


146. 
147. 
148. 
149. 


150. 


.p. Fr. Louda, téetni z Cerekvice. 


p- Fr. Bartel, knéhkupec a drevyorytee 


v Praze. 


Moravé. 
dému olomouckém, 


a knéhkupectvi v Karliné. 


. vdp. Josef Hlavaéek, probost staro- 


bylé kapitoly staroboleslayské. 


kém Brodé. 


. dp. Jan Sveda, katecheta 


gymnasia v Klatovech., 


vdp. Al. Wolf, dékan vy Sloupéna Moravé. - 
dp. Fr. Zrtibek, farét vy Hudlicich. - 
dp. Jan Grus, fardt v- Ostrové na 
dp. Pavel Ktizkovsky, kapelnik na 


p. M. Knapp, spolumajitel knthtiskdérny 


. dp. Ant. Vanéura, dékan v Némec- 


realného ~ 


ee pea RL oe Aa Bs ee COE 2a a 


laa. oe 


r. £38. 


160. 


~ vp Ant. L 6r, 
. vp. Vojt. Straka, 
. dp. Jan Kovafrovie, farat v Podole. 


Tivoklétu. 


. dp. Ant. K olay, fardk-y Ovédrech. 
. dp. K, Hu&ek, dékan y Starém Kolin’, 


vdp. Dr. Vine. Nahlovsky, « k. 
vlddni rada a prof. bohoslovi na univer- 
sit prazské. 


ape JUDY... Kared Mayer, “zemsky 


advokdat v Rakovniku. 


- dp. Fr. Sorejs, dékan v Rozdalovicich, 


161 
162 


163. 
164. 


165. 


166 


Su | 160, vp. Jan Tyranik, -vychovatel knizat ae 


Lobkovictt v Betkovicich. ae 
. dp. Dr. Fr. Srbecky, koop. v Pfibore. 
.p. Jos. Vorel, c.k. knihovni v Praze. 
vdp. Fr. Danes, os, dékan a éestny 
kanovnik na Peruci. nd 

p. JUDr. V. Chadraba, koncipient 
advok. v Praze. 

dp. Josef Opp, farai v Slavétiné. 

. p. Jan Mates, Zivnostnik v Praze. 


Udove prispivajici: 


(s rotnim prisptvkem 1 zl. r. m.) 


» vp. Jos. Jankw, kaplan v Michli. 

. vp. J. Kaspar, adm ve Velké Retové. 
. vp. Ot. Richter, kaplan v Sloupnici. 
. vp: Josef Prochdzka, adm. v Holo- 


hlavech. 


. vp. Hynek Wagenknecht, kaplan 


v Holohlavech. 
vp. Matou8S Hansa, vikdét v Dubném 
u Budéjovie (dar 5 zl.). 


. vp. Jan Folprecht, kaplan v So- 


botee. 


_vp.Jos. Simé nek, kaplan v Sobotce. 
-p- Josef L. Turnovsky, spolu- 


pracovnik ,,Pokroku“. 


.p. Frant. Knotek, c. k. revident 


pri uictarné zemské. 


- dp. Urban Sacher, rektor piaristské 


koleje v Doupové 


- dp Vaclav Oliva, fardt v Dudejové 


(vik. lipnicky). 


- vp. Vaclav Oplt, kaplan v Libocho- 


vicich. 


. vp. Jakub Sponar, kaplan v Zelnavé 


(Salnan). 


. dp. Fr. Micka, farat v Noutonicich. 
. vp. Ant. Madéra, 


kaplani 
v Pribrami. 


vp. Ondrej Pavlik, kooper. v Ne- 
plachovicich.- 


. vp. Karel Berger, kaplan v Bilo- 


vicich (Uherské Hradisté). 


. vp. Jak. Hodr, knéz diecése brnénské, 


na ten éas ve Frintaneum ve Vidni. 


_ vp. Fr. Mike8, kaplan v Holicich. 
.p. Fr. Suda, majitel tovarny na cin- 


kové ornamenty ve Vinohradech. 


. dp Josef Hytha, fardi v Budislavi 


u Tuéap na Morave. 


. dp. Jos. Polak, farat v Lo&anech. 
. dp. Jan Nep. Cernohouz, dékan 


v Kovarech (2 l.). 


p. Fr. Mayer, td, utitel v Budislavi | 
ina Moravé. 


. Fr. Veit, deficient na Dobfisi. 

. vp. Jos. Kurka, kaplan na sv. Poli, 
. dp. Jan Urban, fardt ve Vsetatech. 
.Vacl. Janura, fardét v Kuklenach. 
. Josef Rydl, fara¥ na Libéanech. 
. Em. Melichar, faraéi v Stézerach. 
. Fr Novak, farar ve Vosicich (2 zl). 


. vp. Ferd. Kalous, I. ceremonaf arci- ~ 


biskupsky. 

. vp. Jan Liaiéar, kaplan v Ousti n O. 

. dp Josef Safranek, vik. tajemnik 
a farat v_ Zehuni. 

. dp. Fr. Canégara, farat v Luici. 

. vp. Fr. Hruby, kaplan v Luci. 

. dp. Josef Kordik, farat v Zizelicich, 
vdp. Vaclav Tomek, dékan a bisk. 
notar v Chlumei. 

_vp. J. DobrovskyY, kaplan v Chlumei. 

. vp. Jan Stipek, kaplan v Chlumei. 

. dp. Raimund KfiStan, fardt v 
Metliéanech. 

_ vp. D. Kozler, kaplan v Metli¢anech. 

. dp. Ant. Friese, farat vy Mlikosrbech. 

. dp. Josef Jezdinsky, administrator 
v Dobrenicich. 

. dp. Fr. Maly, fardt v Hlu8icich. 

. dp. Josef HuSek, farat v St. By dzové. 

.p. Jan Sware, L zemsky inzenyr 
v Praze. 

. dp. Vaclav Vanék, farat v Zabofi. 

. dp. Josef Schmid, farat v Militi 
(Brand).u Tachova. 

. dp. Karel RudiSer, fardt ve Vermeé- 
ticich. 

. dp. Ant. Ther, farat v Chotébori. 

_vp. Jan Jirdsek, kaplan v Chotéboti. 


_p. E. Dvorak, vychovatel ml. hrabat 


Schénbornt. 


. dp. Ant. Bouchal, farat v Nové Vsi 


u Chotébore. 
. vp. Jind. Sekera, utitel nabozenstvi 
II. stdtniho redlného gymnasia v Praze. 


_ vp. Jan Marek, kaplan v Koutimi. 
_p. Em. Maretek, léka¥ v Hrochové 


Tynei. 


e.- 


225, 


_ dp. Josef Krika, dékan Heimanovu 
Méstei. ; Pe 
_ vp. Ant. Holub, kaplan v Hermanovu 


Méstci. 


. dp. Jos. Pracner, farat v Mukarove. 
. vp. Vaclav Bezdék, kaplan v Polné. 
. dp. Ant. Jelinek, dékan v Polné. 

. dp. doktor bohoslovi Jindt, Kub at, 


kaplan v Lochovicich. 


. dp. Fr. Tousek, dékan v Treboni. 
. vp. Lud. Kazda, 

. vp. Ad. 
. vp. Jan Dorotka. 


Savel, kaplani v Trehoni. 


dp. Jos. Ctibor, profesor na gymna- 
sium piseckém. 


. dp. K. Winter, dékan v Petrovicich. 
. vp. Frant. Chlupaé, katecheta na 


vySsi realce na Hordch Kutnych. 


. dp. Vaclav Mostecky, dékan ve 
Vodnanech,. 

. p. Frant. Hodou8, majitel Zribku. 

. dp. Ant. Maxa, faraf¥ v Zbinicich. 

. vdp. Karel Hajek, dékan a vikar 


v Domailicich (2 21.). 
vp. Ondrej Veselak, kaplanv Do- 
madzlicich. 


.p. Jan Janda, kupee v Domailicich. 
. dp. V. Sv étlik, katecheta v Praze. 
_p. Fr. Vojaéek, vychovatel hrabat 


Clam-Martinicti v Rti8ovicich. 


. vp. Karel Soulavy, kaplan v Be- 


nesove. 


. vp. Fr. Kalina, kaplan v Klatovech. 
. dp. Jan Sveda, katecheta gymnasia 


v Klatovech. 
vp. Aug. Fiser, katecheta realného 
gymnasia v Plzni. 


.p. Jiti Karl, prvni méstsky rada v 


Susici. 


. vdp. Vojt Kinzl, dékan v Platanech 
. vp. Ant. Hrbek, kaplan v Plananech. 
. vp.’P. Gerard -Pospisil, 


kaplan 
v Polici u Nachoda. 


. vp. Ant. Herrmann, koop. v Bubenti. 
. p. Jan Simon, fidici uditel na Malé 


Skale. = 
vdp. Jan Sveda, vikar a dékan v 
Prachaticich. © 


226. dp. Kar. Starosta, farat v Stolmifi. 


297, vp. Fr. Kot out 
-hicieh: = ype ae, eae area frets: 
. dp. Jan Kunstmiller, far. ve Ve- 


. vp. Jos. Slavik, kapl 
. Op, Ones 
. dp. Vacl. Slavik, far. v Stochové. 
.p. Vacl Teysar, téetni utednik na 


= 


drovicich. » 


. » . 
. vp. Jan Kéivy, kaplan v Krumlové © 


na Morayé. 


. vp. Aug. Kleveta, far. adm. v Lo- — . 


denici na Moravé. z ne 
dp. Rudolf Sole, far. v Bohuticich. 


. vdp. Vilém Blazej, kons. radaa spi- 


ritual v alumnatu olomouckém. 


. dp. Dr. Jan Schneider, prof. nébo- 


yenstvi v Pribore na Moravé. 


. vp. Jos. Bechny, koop. v PYibofe. 
. vp. Jan Bredéka, koop. v Ostravici. 
. vp. Ant. Cetkovsky, kaplan v Derfii - 


blize Uherského Hradisté 


. vdp. Josef Vykydal, konsist. rada a : 


dékan na Velehradé. 


. vp. Jan Vychodil, kaplan na Vele- 


hradé. 


. dp. Dr. Augustin Svoboda, dékan 


v Poédatkach. 


. p. J. RaZ, hospod. urednik v Slavétiné. 
_p. Frant. Martinovsky, 


rolnik 
v Slavétiné. 


. dp. Karel Kmoch, katecheta u hlu- 


chonémych v Praze. ; 


.p. Jan Karasek, rolnik v Slavétiné. 
. p. A. Kreil, vrehnispravce na Peruci. — 
.p Vacl. Labohy, rolnik ve Veltézich. — 
.p. Jan Gryner, mlyndy v Slavétiné. 

. dp. Frant. Klima, admin. v Gejko- — 


vicich u Hodonina na Morave. 


. p. dr B. Heinrich, léka¥ na Peruci. - 
. vdp. Fr. Stédry, kaplan na Peruci. 

. dp. Jan Podlaha, fardt v Stale. 
.p. Ant. Labohy, rolnik ve Veltézich. 
. vp. Fr. Pixa, kaplan ve Vrbné. 

3. vdp. Fr. Nigrin, os. dékan a vikar 


v Novo-Strageci. 
v Kornouze. — 
tha, far. v Srbéi. 


Peruci. 


. dp. Karel Otman, far. v Pozdni. 
.p. Cenék Korbelik, Zivnostnik v 


Slavéting. 


Opozdéné vydadni tohoto disla zavinilo se nespravnosti déevoryteckého ustavu p. Fr. 
Bartla, kde s rythou podobizny Michel Angela dne 4. Hjnateprv zapotali, kdyz ,Cecilie s hu- 
debni prilohou“ jié vytisténa byla a v tiskdrné s pkipravenou sazbou ,, Methoda“ jen na &totek Sekalo 
se, dimZ vydani cisla 0 10 dni se zdrzclo, Bude péti redakce, aby podobny nepo¥ddek neopakoyal se. 


» Metnod* vychazi vidy 5. kazdého mésice. P¥edplacenf obna&i 1 zl. roéné; odbiratelim éasopisu ,Cecilie* davA se co pifloha ~ 
bezplatné, Piedplatné piijima administ-ace ,Methoda“ y Karliné 6. 234, Jen frankoyané listy prijimaji se. Rukopisy redakci za 
slané nevraceji se. Dopisy, tykajicé se redakce, budtez zasiliny franko Ferdinandu Lehnerovi y Karliné & 234, 
Reklamace zasilény budtez do expedice y knéhkupectvi Mikuléxe a Knappa v Karlinég &. 42. 


Nakladem vydavatelovym. — Knéhtiskarna Mikuldde a Knappa v Praze, v Karlind. 


a ie) 


Casopis vénovany uméni kiestanskému. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
: f ERDINAND PEHNER, 


tg ee ae oa BOO OO OO Oe ER 


Gislo 10. -V Praze, dne 5. listopadu 1875, 


- Roénik 


OUhramy véku starokfestanského. 
Sepsal F. Lehner. (Pokratovani ) 


(Musica sacra. — Varhany. — Ambon. — Vitéznd brana.) 


Be Cirkevnt hudba drivéjsich vékii celkem nevyzadovala éetny shor zpévacky. 
Prvni zpevik (archicantor) s nékolika pomocniky statili k dfistojnému provedent zpevu 
Ror pri sluzbach Bozich, jak jeSté na potditku tohoto stoleti v mnohych klaStetich se sta- 
valo. Nyni ovSem vSeobecné takmét za to se ma, %e hudba kosteln{ musi ohludovati 
a leskem oslepovati. Zapominad se, Ze k oslavent sluzeb Bowzich stati dosti skromny 
_ shor zpévaki, peclivé ovSem vyevitenych. Zpév klidny a krasny, byt by jen slabé a 
jemné znél, moenéji dojima a primééendji zdobi katolickou bohosluzbu, nezZ orchestr 

i velmi Getné obsazeny. Turecki hudba bez toho hodi se jen ku pochodim na ulici 

a novovéky orchestr do divadla a koncertni siné. Do chramu nejlépe sludi zpév, jak 

_ byvalo po 17 véku. Jakmile sluzby Bozi mély zapotiti, ubiral se sbor zpévacky s ar- 
_ chikantorem v ele do choru na zipadni stranu pied oltat, kde se nachdzela stolice 
(pulpitum), jak v chramu Ulmském, Miinsterském a mnohyeh jinyech a% dosud Ize spa- 
 triti. Pro nastroje hudebni ve starych kostelivh ani mista nebylo. Ba i varhandm, 
_kdyz se jich ku provazeni zpéva udZivati potalo, vykazala se lod postranni, aneb za- 

- -padni strana choru nedaleko oltate, odkud nejprihodnéji mozno bylo varhanami ovladati 
a tiditi zpév zpévaki cirkevnich na vychod i liduna zipad. Domnivaji-li se tedy mnozi, 
Ze varhanam patti zapadni strana kostela (misto zapadni strany choru), jest to pouhy 

- predsudek, ktery ani odtivodniti nelze. V prostrannych chramech nedala by se pro pfi- 
‘TiSnou vzdalenost 1) ani patiitna shoda oltate a ktiru, knéze a zpévakt dociliti. Ve stre- 
dovéku pak nemalovavali posledni soud na sklo nadhernych oken zipadnich proto, aby 
_jej ohromna sténa pisStalova zakryla. Varhany co obrovské nestviry odvozuji puvod svuj 
zaroven s obrovskymi, novomodnimi oltati od dob reformaénich, kdyz varhany mély 
byti nahradou za oltat, za obét i za knéze obétnika. Tehdejsi doba novotafska nahra- 
“Zovala malou viru velikymi rozméry predméti bohosluzebnych. Co se ujimalo vite, do- 
pliovalo se kollosélnosti. Olté® proménili v obra, z varhan uéinili nestviru. V Cirkvi 
slouzivalo uméni hudebni povzdy jen nejlepsim, nejuslechtilejsim a nejodusevnélejsim 

- materialem — lidskym hlasem. Zpév byl a zfistane vzdy oslavou sluzeb Bozich predni 
a nejvelebndjsi. V kostele nelze, nesmi a nebude se nikdy opravdové mluviti 
o svobodném uméni hudebnim ve smyslu modernim; zde povady ptednim ukolem 
jest vzdélanf, poboznost a povzbuzent, nikolivék smytécové skoky, trilkovani a kotrmelce A 
trub a piStal. rad 


1) Proto jsou varhany v nejvttSich chrémech — v Koliné n. R., Strassburgu, _Freiburgu, 
Bambergu, ve Vidni a j. po strané postaveny bliz oltate. Totéz zatizeni s potesenim jsem 
pozoroval vSudy, kde patritnd ,musica sacra* v kostelich se provozuje. mai Rez e n- 
ském dému jsou varhany za oltdtem, nep¥evySujice nizky oltal, kde té% zpévaci zptvajt. F 
V slovitném kléstete Beuronském u Sigmaringen, kde mnichové benediktfai tak krasné 
a vyhradné jen choral provozuji, jsou varhany v samém choru po strané uprostied sedadel 
mnichit upraveny. Kde ostatni mnichové maji Klekdtko, ma varhantk Kaviaturu, | Kdyz ji 
priklopi, ma té% klekétko. Stroj jest za nim mezi dvéma piliti. Obsirnejsi popsani ndsledo- 
yati bude v ,cestopisnych uwpominkéch hudebnich“ v ,,Cecilii*. V dému Olomuckém 
jest umistnén pévecky shor zcela spravné na zdpadni strané choru, kde chor s lodi hranié¢t. 


ea ke 


‘4 ae ees 


cS 


aw ey see Nee i Leos thane ry 

Diive ne% opustime doleni chor (viz ob. 8.), dlu%no vSimnouti si jiné jest is avy 
--~PHi mai katechumenti Getla se totizZ epistola a evangelium. Modlithy ob étn é . ao 
k oltati a predndseji se tam; Castky vSak poucne pro katechumeny, Sete sé k ens a 
neptipoustéli, nenalezeji k oltati, nybr2 k lidu se mluvi. Jest to See a a ee | 
gelium. Aby viak lid sloviim poutnym lépe rozumél, Sel kneéz neb jahen o - TOS 
neb s kiiru horentho hloub do ktiru doleniho, kde na miste povysenem staly pulty, na_ “ 
které kniha se kladla. Tato Feénisté, ku kterym po nékolika schodech se _vystupovalo, — : 
sloula ambonami }) (viz ob. 5. e e; porovnej s ob. 8.). Kpistola predtitala ie 
strané jizni *), evangelium na strand severni. HpiStolu predcital s ambony podjahen x 
bez privodtich. Po ¢teni vraceje se po stupnich k oltati nazpet, zpival shor ay ag 
vaki v choru Gradual, stuphovy zpév. Mezi tim zadal jahen o pozehnani (Iu ee 
Domne benedicere“), t. j. o dovoleni, aby byl opravnén predéitati evangelium, ponévad2 a 
bez poslant neni opravnénosti ku hlasini slova Boziho. Napotom ubiral se v privodu — 
akolytii se svicemia kaditelnici na ambonu severni, ktera za tou pricinou prostranne)si is 
byla, aby na ni mista mél jahen i s privodéimi %) (viz ob. 8). Mista tato pores a 
byla bezpochyby tea kazatelnami, ponévadz retnika odtud po celem chramu bylo vidéti ef 
i slySeti. V pozdéjSich teprv vékach kazatelny hloub do lodé pro lid posinuty jsou. Ge 
Jest-li ze kar doleni v chrému sy. Klementa pro nedostate¢nost mista ktru ho- 
_fentho, kde oltaé se nachazel, hloub do lodé prostiedni zasahoval, bylo v ostatnich ko- Es 
stelich s prostrannymi chory zpévakim vykazino misto pred oltatem  Cely pak ktir od- 
- déloval se od ostatniho kostela mffzkou, u které pak po obou stranach byly ambony, % 
z tehoz v stredovékém stavitelstvi kostelnim vyvinulo se Lectorium (Lettner). Re- ie 

- kové a Rusové déli az dosud svatyni ¢i chor od ostatniho kostela sténou s bohatymi - 
— malbami Ikonostasium (Hikonostasion) zvanou, tak Ze oltaé jen tehdy Ize spatriti, kdjyz 
» vrostredni svatti neb kralovska briana se otvira. Podobna sténa byvala é druhdy ve | 3 

psech krestanskych chrimech. Vystupovalo se na ni po schodech; odtud pismo SV. S@_ 
dredéitalo a slovo Bozi hlasalo. Z lodé chramové pak vehazelo se do svatyné oltdini Gi 
ko choru dvefmi po obou stranach lektoria upravenymi. Jako Zidovska svatyné nebyla a 
komukolivék pristupna, slusi opét a opét ptipominati v dobach ptitomnyeh, Ze ive a 
prestanstvi a% do nedavna (do 17. stoleti) tak se dalo. Chor kolkolem tajemné ugzaviral 
se pred zrakem véricich, tak jako svatosyatté obét pod tkrytem ciboria tajemné 
konala se. ~ 
Na rozhrani choru a ostatniho kostela vysoko nad mfizkou pnul se klenuty oblouk, 
ktery byl ukonéenim vzdy klenutého choru, i pti chramech s plochym stropem. Na- ; 
zyva se vitéznou branou neb obloukem vitéznym, ponévadz zde byval vyobrazovap _ 
vzktiseny Vykupitel, vitéz nad smrti a peklem. Cim dobyl vSak Spasitel vitézstvi, Ze — 
mohl zvolati apostol: ,Smrti, kde jest osten tvij?“ Ktizem. Tot prapor a znameni — 
vitézné nad veSkeré prapory a znameni vitéznd. Na dievé zvitézil Kristus, s tim 
mamenim vitézné k soudu opét prijde. Proto vatyéovali stati na rozhrani choru, vnémzZ — 

beztoho jen obét krize na oltati se slavi, ve vy8ce Casto na tézkych tetézich veliky 

ktiz dievény 4) pravé pod obrazem vitézného Vykupitele vzktiSeného. Retenym ktizem, 
téz vitéznym nazyvanym, nahraZoval se bezpochyby, — at nebyl-li s nim souéasny —, 
ktiz na vrchu ciboria druhdy postaveny. Tot kitz ySem viditelny, ku kterému Laktan- — 
tius se modlil: ,Respice me!* ku kterému-kazdy ktestan modliti se ma. Pozddji v8ak, 

Sag bohuzel! zejmena po reformaci kleslo uvédoméni k¥estanské tak hluboce, Ze ktestané, 

P. zapomenuvse na vyznamny smysl vitézného kfize, jali se jej bud nititi aneb do kouta 
ee kostelniho odklizeti. Ptivodni utel takovych kif%ti poznava se z neobytejné velikosti, 
er které neni v souhlasu s nynéjsim jeho mistem, za to vSak souhlas{ s byvalym jeho 


: win 
pire Ng 


; 
2 
+ 
> 


ft 


7 


*) Ambon od ¥eckého Ambaino (misto Anabaino) znamené vystupovaént podobné latinskému 
Graduale, Jiné pojmenovant u starych spisovateli jest: Bé ma, Pul pitum, Analogium, ~ 
totéZ latinsky Lectorium, z kterého v néméin& poystalo slovo »uettner“, Které vy- 
svétli se v dalSich pojedndntch. ; 

a *) Proto a% dosud tte se epiStola pri slayné mii sv. u oltdte po strané jiznt. ‘ : 

as 3) Proto i nyni pkend’i se pri m&i sv. kniha meSn{ na druhou stranu; pri slavnych sluzbdch — 

ue Bozich zpiva se evangelium pod stupnémi oltdéte na té%e strant ; syice se drzi po strandch — 
aes ae a kadidlem se kniha okufuje. Hite 


4) Otvory v klenuti Ize az posud v pYemnoh¥ch chrémech yiddti, : = 


= " ors ye AE 3 , OP at 


stach svych vidél jsem, %e v mnohych chramech 


vymtel tedy jesté ziplna a 
u. Neuskodilo by pokolent 
amatovino bylo na dom a- 


em Soudee 


Ke if 
— obloukem, u podlahy pak miizkou. Poohlédneme-li se jeSté jednou ith eee 
_ chor se stavél pro obét krestanskou. Prvnim tedy a hlavnim predmétem Vv choru jest 
stil oltarni ¢i olta’. K oltati ndlezi obétnik na své katediée ve stitedu V¥ pomoeného 
ee knézstva, které je} ve presbyteriu obklopuje. K diistojné oslavé bohosluzby vyzaduji se— 
_ vSsak t6% jint pomoenici: jdhnové, podjahnové, akolyté, zpevaci a j., jimy vykazalo se 
--misto pred oltatem ku strane zapadni. Ponévady ale jiz od prvoktestanskych dob ?) 

~s bohosluzbou spojovalo se predéitani pisma sv. starého i nového zakona objevila se 
— -poteba, ztizovati zvlastni tecniste povysené ku ptedtitini a kazdni slova Boxiho. 


ee, a 


phe 


ae 
7, 


- __) 
Zivotopisny nadstin. Sepsal F. Lehner. 


Michel Anecgelo. 


(Pokraéovant.) 


sd deSté viee ustrnul mistr Domenico pri jiné pftilezitosti. Vime jiz, %e mival 
~ Michel Angelo zylastni nipady Nerad se uéil od jinyeh, nejmilej§i bylo mu, utiti se 
__ podle ptirody. Domenico maloval jest? ve velké kapli v Sta. Maria Novella k objednanf 
ean Tornabuoni-ho. 3) Kdyz mistr s veskerymi pomocniky odeSel z kostela, ~ 
~ chopil se naS malit listu, a v rychlosti vyobrazil dle ptirody celé dievéné leseni, 

na kterém se pracovalo, s mnohymi stoly a s veSkerym ptisluSenstvim i nastroji, jichZ ~ 
 maliti uzivajf pri malovani, zdrovei.se skupeninou svyeh spoluzikii v odévu, jakym- 
priodini byvali a s posuiky, jak pri praci v obyéeji mivali tvariti se. Kdyz po kratké 
— nepritomnosti Ghirlandajo ku své praci do kostela se vratil, nalezl list v kratké té - 
— dobé vyvedeny. Kresba byla tak spravna a novym, zvlaStnim slohem provedena, Ze pie- 
~ mozen prostosrdetné vyznala hlasité zvolal: Ten rozumi vice, neZ mistr.“ Neni divu, 
ge Zarlivé nyni potal pohlizeti na uéennika, jehoz uméni kouzelnou jakoby moci po- 
_ éalo pferiistati mistra. Pomér bylo nutno skonéiti. Michel Angelo pokrotil k takové sa- 
-_mostatnosti, ze u Domenica nebylo vice ¢emu se pfiuciti. 

Vs V prayé chvili naskytla se vhodna pfilezitost. 

>: | 2. 

Beso Nadhery milovny Lorenzo de Medici, muz vysoce vadélany, ktery byl v ¢ele 
~ syobodného statu florentinského, shromazdil bohaté museum 4) dél uméleckych, zejmena 
 starych skulptur a umistil je ve svém palaci,a v zahradé své, kterd se rozprostirala 
_ vy sousedstvi namésti San Mareo (via Larga). Umysl Torenziiv k tomu sméfoval, aby 
ze schopnych Florenéani stali se dokonali umélci. Jim tedy ku pohodInému evitent 
- utinil ptistupnou svou zahradu co Skolu ti akademii, kde pod dozorstvim starého so- 
~ ehate Bertolda, Zika Donatello-va, pracovali ase evitili dle nejkrasnéjsich vaoril antickych. 
~ Zde ily panoval Zivot umélecky. Jedni kreslili, druzt tezbarili, jeden kazdy dle chuti 


° 


- 1) Vyobrazeni Miillerovo na str. 35. 
’ 2) Srovnej Koloss. 4, 16. I. Thess. 5, 27. 
3) Znamenité obrazy Ghirlandajo-vy, v choru kostela Sta. Maria Novella, malovany za rodiny 
~~ Tornabuoni a Tornaquinci, dokondny jsou v prosinci r. 1490. (Vasari 1. c, V. pag. 72. a 
oe XT. pag. 159). Fu 
4) Sbirka starozitnosti ztistala ade az dor, 1494. Kdyz Pietro Medici vyhnan jest, prodéna byla ; 
-  'y py. 1512 obdriela vSak rodina Medicejské vetsi tast pamatek starozitnych ZaSe naapet. (Va- 
sari v Zivotopisu Torrigiani. VII. p. 204.) Stary ten majetek Medicejsky nachaat se nyni 
ee namnoze ye verejnych sbirkdch florentinskych. Za dob Lorenzovych bylo tak uvané Casino 
—.  Mediceo jednoduché ,,casino“ s velkou zahradou ; pozdejl tepry za velkovojvody Frantiska he 
— » obdrzelo podobu upiné zmenenou od Bernarda Buontalenti a pozdéji od G. eae 

a¢ A ‘ 


7 


~ “ t ’ 


a vioh ptirozeny ch. Od piitele svého Francesea Granaeci byl do tézahrady 


Angelo uveden. Byl tehda% 16 rokti star, a dlata pted tim nikdy ani v ruce nemél 


Na nové pidé studif zdoméenél velmi rychle. Zalibila se mu tam predevsim tvar anti- 
—¢kého fauna, ktera jej vabila a vyzyvala k~ndpodobeni. Z kusu mramoru od délnikt 


darovaného jal se dlata takméié tiplné nezkuSeny jinoch napodobiti ji, s tou vsak uchylkou, 
ze svému faunovi k potutelngmu smichu oteviel tista, v nichz bylo vidéti obe tady 


zubai is jazykem. Udivené poblizel na dilo potatetnikovo Lorenzo, ktery snazive wene— 
tastéji navitévoval, jako mistr dohlizel a chuti jim dodaval laskavymi a povzbuzujicim1 


slovy. Zde vsak, jakoby nadaného horlivee podkadliti chtél, #ertovné dolozil: Ty jsi 


z fauna svého udélal siaretka a hle! vSechny zuby jsi mu ponechal. Coz ti neni znamo, 
ze starefim ten neb onen zub schazivi?* Jako na tetavém ubli stal zde ctizadostivy | 


jinoch, kterému ‘kratka chvile, co Lorenzo u ného se zastavil, celym tisiciletim bytl 
se zdala. Jedva ze dobrosrdetny pan poodesel, nemeskal ani okamzeni, aby chybu na- 
pravil. Rychle vyial svému starouskovi jeden z hotenich zubt, i udélal do disné hiu- 
bokou dutinu, jakoby zub is kofenem vypadnul A nyni neirpélivé otekaval navstevu 
uméni milovného mecendse. Kdyz piisel a s podivenim spatril, jak dobte chape mla- 
distvy uéennik, rozesmal se tim rozmarnym a vtipnym napadem, a poznay blize ne- 
obyéejnou na leta jinochova dokonalost dila '), tazal se, ti byl by synem a dolozil: 
,Béz domi a vytid otei, %e bych velmi rad s nim mluvil.“ Kdyz Michel Angelo po- 
selstvi pana Medicejskeho vytizoval, uhodnul otee okamazité, ot asi se jedna i zpouzel 
se tam jiti. Stalo to velikého premlouvani, nez Granacci jej presvédéil, Ze slu’né nelze 
se vyhnouti laskavému pozvani. I vyéital otee Granacci-mu, ze syna kazi a svadi a stal 
na svém, Ze nikterak nedovoli, aby syn jeho stal se kamenikem. Marné vysvétloval 
Granacci, jak nesmirné rozeznava se sochat od kamenika. Otece se nedal presvédtiti, 
ale k ,Jeho Jasnosti* se ptedce vydal. A kdyz od ného byl pozadan velmi pratelsky, 
aby syna jemu za vlastniho postoupil. nedovedl toho odepyriti, nybrz dolozil poni- 
zené: ,Netoliko Michel Angelo, nybrz i my ostatni, vSickni jsme k sluzbam Vasi Jas- 


nosti.s télem as duSi i,veSkerym statkem.“ A tazin jsa od Magnifica, jakého by byl 


povolani, odpovédél: ,,Remeslem jsem se nikdy nezivil; spravuji skromny statek od 
otetiv zdédény a Ziv jsem od nepatrnych dtchodt, které udrzeti a pokud. mozno_ priti- 
nénim rozmnozovati, stile se snazim.“ ,Dobre,“ odvétil Jeho Jasnost, ,.ohlédnéte se 
po Florencii, nelze-li nalézti, eo by vam prospivalo a budte jist, ze se vam toho 
dostane; set jsem, hodlam vam sluzbu velkou prokazati.< A Jeho Jasnost slovu da- 
nému dostal a podporoval jej s tetnou rodinou velkomysiné. 


Jakmile Stastné byl ptemozen odpor starého Buonarotti, ktery synu branil nastou- 
piti novou tuto drahu, vykaizal Lorenzo Michel Angelovi komnatu v palaci svém, dal 
mu novy oblek a mésitni plat 5 dukatt, zval jej kazdodenné ku stolu, zkratka zachdzel 
s nim jako s vlastnim synem. Denné volival jej ¢astéji k sobé a ukazoval mu syvé 
yziené a velmi drahocenné sbirky, drahokamy, brnéni, medaillony a podobné piredméty, 
jako se ¢intva s tlovékem, jehoz ducha zndme a tsudku si vazime. 


Nyni vzeSlo mladému umélei syétlo nové. Zivobyti i svét objevili se nyni jinak 
pred o¢ima jeho. Dim Lorenztiv byl stiediskem nejvytetnéjsich muzi vlasskych, ku 
stolu pohostinnému méli vzdy volny pftistup basnici, umélei, udéenci i statnici, Zil 


ve velmi praitelském poméru se syny hostitelovymi, s napotomnim papeZem Leonem X. 


as neStastnym Pietrem a Giulianem. Obcovanim s nejvzdélandjgimi a duchaplnymi mudi 
nabyl vySsiho a volnéjSiho rozhledu. Pii tom v8ak nezanedbaval svého vadélini, nybrz 
kazdodenné takmét ptekvapil otcovského pfitele a ptiznivee plodem néjakym tsilovné 
pritinlivosti. Od uéeného Poliziana *) pobidin proved! mramorovy relief, boj Herkultiy 


1) Mariotte, ktery tuto hlayu ve sbirkdch velkovojvodskyeh videél, doklddd vy ,,Observations 
sur la vie de Michel Angelo écrite par le Condivi,“ ze hlava co do technického provedent 
rovna se praci muze a nikoli hocha. Také ukazuje, Ze antikou ptiveden jest Michel Angelo 
na dréhu sochatskou. Nyni nachdzi se ve sb{rce Uffizejské. 

*) Angelo Poliziano (vlastn? Angelo Gino) nar. 1454 vy Monte Puliciano, utitel v domé 
Lorenza Meflicejského, profesor latinského a teckého jazyka, jeden z nejslovutnéjsich humanistti 
svého véku. Miloval Michel Angela, k novému studium ustavitne je} pobadaje, atkoliv toho 
ani treba nebylo. Mél vidy pohotové pro ného néjaké zaméstndni a poutovani, Zemiel 14.94, 


1: 


hs 


— Mh oi - is, 7 4 ‘ 
t Ao as Die - . 4 
we 


obrazujtet 1), dilo podivuhodné sfly, s kterou tuto objevil sedmndctilety = 
) Prvni tato sochakska prace nastavajiciho mistra nachdzi se ve florentinském 
yalazzo Buonarotti. Pii tom pokraéoval neunavny Michel Angelo u svém vzdélani, 
konal s- weleznou vytrvalosti vSestranna studia, a nezanedbaval ani dila staryeh floren- = eee 
tinskych mistrti.. Nejvice poutala jeho pozornost Masaccio-va freska v Carmine, ktera 
-byla ve Florencii potdtkem nového uméni a nové doby. sere 
— __ Ajeyné vynikint vzbudilo v’ak u soudruhti uméleckyoh. zavist, a jeden ze souperi, - 
ras Torrigiano, udefil je} v Zirlivém vzateku ve tvat tak ndsilné, Ze mu chrupku nosni 
-rozrazil, ¢imZ oblite} Michel Angeliiv do smrti znamenany ziistal. | 
_. __Ctyry leta Zil Michel Angelo v domé Medicejském &tastné, an Lorenzo nahle 
-zemrel. Zarmutek mladého umélee, ktery se navratil do domu otcovského, nad smrti 
_ $lechetného pfiznivee byl tak velky, Ze dlouho ZAdné prace nebyl schopen. oe 


ae ew 


Drobne zZpravy. 


-__ Reditelstvo Akademie krestanské se&lo se od posledni zpravy ke trem schfizkdm, vnichh 
— mmnohé dilezité predméty opttné vytdily se. Pkedsedajic{ nejprvé ozndmil, %e deputace, které : Be 
_ vyslalo feditelstvo Akademie kYestanské ze sttedu svého k nejdtstojnéjsim pp. biskupfim éesk¥m, = = 
— co nejvylidnéji od nich pfijaty jsou a potkaly se s vysledkem co mozné nejlepsim. Neb jako =~ 


‘jiZ dtive J Em. pan kardinal a arcibiskup prazsky knize Bedtich Svarcenberk a nejdtist. = 
pan biskup litométicky Aug. Vahala, pristoupili nyni za tleny zakladajict Akademie krestanské 


- té% J. Excel. nejd. pan biskup budéjovicky Jan Valerian Jirsik a nejd. pan biskup kra- aro. 
& -lohradecky dr. Josef Hais Kromé toho pfislfbili nejd. pp. biskupové svou ochranu a vSe- 
y mozneu podporu Akademie kYestanské. Nejvydatnéji ovSem ucinilo by se tak zvlaStnim statutem oe 
= synodalnim, jakoz skutetné jiz se stalo usneSentm letoSni synody diecése budéjovické. Zakla- ohe ‘ae 
 dajicimi ¢leny stalise dale: nejd.p. Maxmilian Liebsch, opat klastera teplskéhoa J.J. 

_ knize Karel ze Svarcenberkt, Obéma nové ptistupujicim Glentim zaklddajicim vyslovily = Ms 


_ se diky feditelstva zvldStnimi listy. Cinnych a pfispivajicich clentt ptijato vySe jednoho sta, 


_ kterd zhotovila se s ptivolenim majitele origindlu J. Exc, p. hrabéte Paara, vyslance u pa- > 
- pezského dyoru, podle drevorytiny 300 let staré od Hans-a Burgmaiera pochazejict; dale fo- ia 
_ tografii kalicha z dob Karla IV. a stropu chrému némeckého v hospici timském Dell’ Anima 1 & 
__provedeného od Seitz-e. Knihovna Akademie kYestanské obohacena jest ndsledovné: dp. . 2 
- Ed. Langer, katecheta u Urgulinek, daroval 19 tiplnych roénikti vzdeného Casopisu_,,Ttibinger 
Quartalschrift,“ vp. Hier. Solat, kony. ze Zeliva, znatny potet knéh novych i starSich, eta 
ue vdp. dr. Jaenig, prorektor koleje »Dell Anima“ zi Rimé knihovnu svou dosud v Praze se ia 
~~ nachdzejici, dp. dékan slinsky Josef Kandler vascnou bibli starovékou ve 2 foliovych svazcich 
sillustracemi, prof. Drozd vedle mnohych knéh védeckych téz ,,scriptum super apocalypsim“ 
dilo ceny nemalé praci p. fotografa Hckerta, ,ntémecky tiskovy spolek v Praze* 
vzacné dilo obrazkové z 18. stoleti: 200 Grundrisse von Stiidten, Festungen, Seehifen, Passen 
wus. w.; p. Anselm Steinhauser, knéhkupec; vp. Kovacié, farnt administrator 
- vy Srému; dp. Rojek, dékan budyiisky; vdp. dr. Mik. Karlach, kanovnik vysehradsky a 
. = p- Ehmer darovali rozmanité knihy, jichz uplny seznam prilezitostné oznamime. Pp. 8 mol a rt 
a dr. Jaenig jmenovini jsou za dary své od feditelstva Cinngymi Cleny, ostatnim Slechetnym 
 ddretim vysloveny jsou pisemné nejvtelejsi diky. 5 ee fo 
S Podékovaci piipis od predsedy kongresu katolického ve Flo rencii, tery Feditelstvu 
-zaslin jest, vzat k védom{. Stanovy hudebniho o dboru podany jsou vide ku schvaleni 
a domaci fad prijat jest ve tretim ¢tent a schvdlen. hin funkeionate Feditelstva ustanovili a 
ge mimo starostu, jeho néméstka, jednatel, pokladnik, zapisovatel a opatrovnik (kustos). Po- ae 


san Vyobrazeni velmi chatrné Ize videti u Cicognara ,,Storia della scultura. Prato 1824. 


7 
- 
E 
] 
—; 
i 


Tab. LIX.“ 0 cent a diamatitnosti dila tohoto souhlast vesketi spisovatelé jednomysIné. 
2) Kdykoli vy dobdch pozdéjsich praci tuto opetnt vidal, Hkaval ve v8i skromnosti, jak velice 
BSS ge! proh¥esil proti prirodé, Ze se neoddal hned z pocditku sochaystvi, ponévadZ z dila toho 


— soudi, kam by as byl dospél. 


vodnim. Vedle nového ndvrhu architekta Barvitia byla by oprava i s rozSitenim o velmi 
znatnou sumu levnéjsi a pozadavktim slohu jiz stavajiciho chramu plimérenéjsi. 8 usporou spo- 


Josefu Fiihrichovi, slovutnému maltffi, udéleno testné méStanstvi ve Vidni v uzndni 
jeho vice nez 40leté tinnosti jakozZto umélee a profesora na akademii vytvarnych uméni. Diplom 


éestného méStanstvi odevzdala vytetnému mistru deputace méstského zastupitelstva videiského, 
 sestdvajiei z purkmistra Feldera a jeho néméstka dr. Newalda. z 

Konservatori pro Gechy. Ministr vyutovani jmenoval konservdtory pri usttedni ko-— 
~ misi pro zachovdani uméleckych a déjepisnych pamatek v Gechdéch pany: architekta Antonina — 
- Barvitiusa v Praze, utetniho revidenta Fr. Josefa BeneSe y Praze, dékana Frantiska Danese 
vy Peruci, kanovnika Antonina Frinda v Praze, utitele na uditelském tistavn ArnoSta Fédische _ 


v Litométicich, universitniho profesora dra. Antonina Gindely-ho v Praze, vrehniho finantniho 


radu Karla Herrmanna y Chebu, stavitele Frant. Schmoranze vy Chrudimi a_ prof. Antonina — 


Malocha v Jiciné. 


— TIL seznam élena Akademie kitestanskeé, 


(Potddkem, jakym se ptihlasili.) 


2 


Udo v6: zak baédsa jetta. 
(s ptispévkem 200-2]. jednou pro vzdy) 


12. J. Bis. M. nejdp. dr. Josef Hais,| 14. J. Jas. knize Karel ze Svarcen- 


biskup krélovéhradecky. oa 
13, nejdp. Max. Lieb sch, opat kldst. v Teplé. | 
Udov € tinni: 
(s rotnim ptispétvkem 5 zl. r. m.) 
167. vdp. Jan Fleischer, kapitolni dé- | 179. vdp. Dr. theol Eman. Schébl, rada 
kan na VySehradé. k. a. manzelského soudu a sekretat Fadu 
168. p. Jan Riha, statkak v Hrusové. khiZovnického vy Praze. 

169. e, JUDr. Frant Kozeluh, zemsky | 180, vdp. Dr. theol. Jos. Ginzel, iano- 
ark a ae Ms ee on vnik kathedrdlni kapitoly v Litoméficich. 
. * & fe o ; ms , KYOV. , . ver 
P eee gtle, feditel cukrovara 181. vdp. Jan Jestrabek, velmistr radu 

v Cerekvici. a8 
ktizoy. v Praze. 


171. dp. Vojt. Neumann, ktizovnik, prof. 
nab. na akademickém gymnasiu v Praze. Le OR eee 


berk4u, pan na Vorliku. 


172. dp. Jos. Klein, fardt vy Cerekvici, a inf. probost v Jindt. Hradei, 

173. vdp. dr. Jos. Schindler, ¢, k. tdny | 183. Spolecenstvo pra%skych stavitelt, mistri 
prof. bohoslovi na universit® prazské. zednickyeh a mistrii kamenickych. 

174. p. Flor. Seidl, feditel soukr. ist. vych. | 184. vdp. Eman Hrdlié Ka, administrator 
v Praze. ‘ opatstvi Emauzského. 

175. vpd. FP rant. Schauer, dtkan v Ce- | 185. vdp. Norbert § ycehrava, opat 
lakovicich a sekretét vikar. brandyssk¢ho. klastera Zelivského (rot. prispévkem 10 zl). 


176. dp. P. Sev. W tir fl, podptevor vy Teplé, | 186. Benediktinsky kla&ter na Slovanech. 
177. vdp. Frant. Simm, dékan y Liberci. | 187. vdp. Jan Klein, dékan v Cinévsi. 


178. vdp. Jan Maresch, kapitolni:dékan | 188. vdp. Vil. Seifert, dékan v Ceské 


u Vsech Svatych v Praze. Lipé, 


eee ne ee (S Tocaint prispévkem* 1-21. f. m.) * 
260. p- Ed. Snop, mistr truhldtsky v Sla- | 293. vp. Jos. Uhlif, kaplan v Skutéi. 
Pee ne gous, 294. dp. Jos. Krej i, far. v Proseti. 
(261. dp. Theod. Hladik, far. v Sepekové. | 295. dp. Petr Ne déle, dékan v Hlinsku. 
262. p. Em. Stary, litograf v Praze.. 296 vp. A. Prochazka, kapl. v Hlinsku. 
263. vp. Frant. Klima, administrator v | 297. dp. Jos. Pelenka, far. v Krouné.- ~~ 
 Gejkovieich u Hodonina na Morayé.. 298. dp. Frant. Jireéek, far. v Richén-. 
_ 264. vdp. Ant. Skokan, biskupsky vikdt a burku. 
fp fardt v Tynidti. 299. dp. Jan Jelinek, far. v Pusté Ka- 
_ 265. vp. Gust. Sourek, kaplan v. Tyni8ti. - menici. ‘oe 
~ . 266. dp. Ant. Patizek, katecheta v Ko- | 300 vp. Vacl. Strnad. koop. ve Svratce. — 
— ~ stelei nad Orlici. 301. dp. Jan Kozlilek, far. ve sv. Jit? — = 
. dp. Gus t. Jelinek, fardét v Brandyse | 302. dp. Buble Bal tazaxr,—farat.v Cho-- ae 
nad Orlief. teborkach. Es 
. vp. Jos. VaSko, kaplan v Brandyse | 303. vp. Mat. Vahous, kaplan v Bechyni. 
nad Orlici. 7 304. dp. Ferd. Plachy, far. ve Visiové. 
- dp. Ignde Horky, farak ve Vodé- | 305 vdp. J. K. Rojek, dékan v Budyni. | 
radech. ; 306. vp. Ant, Prtisa, kaplan v Budyni. 
. dp. Jan MatouSek, fardt v Li&né. 307. vp. Jos. Comersi, kaplan v Budyni. — 
. dp. Jos. Jiréik, farat v Potstyné. 308. dp. Jan Vlach, farat v Ranné. ~ 
. vp. Ant John, kaplan v Castaloviefch. | 309. dp. Viktor Foy tik, far v Hlavateich, — 
- vp. Jos. Kaplan, kaplan v Kostelei | 310. vp. Jos. Faiste, koop. v Hnojicich eae 
nad Orlici. na Moravé, ; 
. vp. Vael. Vaigl, kooperator v So-| 311. vp. Fr. Hromddko, kaplan ve Volyni. 
-potniel. 312. p Jan Dorovin, prof. ndboz. na 
. vp. Jan Urban, kaplan v Borohradku. niz8im akad. gymn. v Praze. 
. dp. Frant. Soukup, far. v Uvalech. | 313. vdp. Fr. Datilek, dékan v Poliéce. yes 
. dp. J. Votzicky, far. v Tuéapech. 314. vp. Fr. Janetek, kaplan v Politee. 
. vp. Ant. Griida, t. & knéz v Kate- | 315. vp. J. Radimsky, kaplan v Poliéce. a 
tinkach u Opavy v Slezsku. 316. dp. Ant. Lichtag, farat v Korouhvi : 
. dp. Jos. Smida, fardt v Dobrém u u Politky. bs ine 
Dobrusky. 317. vdp. Jan Gukan, vikdk a fardt ve 
. vp. Pavel Rozinek, zdmecky kaplan Meelich. 
: na Skalee u Dobrusky. 318. dp. V. Knizek, farat v Jeseniku. — 
_p. Frant. Picka, Hidici utitel v | 319. dp. Frant. Ra&Sin, farat v Libani. R 
_ Lochovicich. 320. vp. Vacl. Sorejs, kaplan v Libani. 
|p. Prokop Lukavsky, uéitel vy |~-321, dps V4 cl. Vitak, far. ve Véejanech. 
StaSove. 322. dp. Jos. Santroch, farat v Borine, 
: . op. Ignac Sousek, bohoslovee v | 323. dp. Fr. Musil, far. v Zitovlicich. 
Olomouci. 324. dp. Ant. Gernovicky, far. Vv Krinci. Bee 
/ 984. vdp. Karel Hyna, kapitolni dékan vy | 325. dp Frant. Dvofdak, farar v Louceni. 
- Staré Boleslavi. 326. vp. Vacl. Hladik, kaplan v Rozda- 
285. vp. Vacl. Sedlatek, kaplan v Staré lovicich. x 
-  Boleslavi. 327. vp. Jos. Bartoniéek, kaplan v 
2 . vp. A. Poldétek, kaplan v Staré Bo- Osenicich. ‘ ; 
ee ba se : S287 dp. d0.s. 1. odobsky, | dékan v Lyse. 
- 987. p. Ant. Spitzar, kni% centrdlni fe- | 329. dp. Jan Felizna, knéz na odpotinku 
ditel na Slabecku. v Lysé.; ~ ; 
3 . dp. Jan Stépan Kteéek, fardt | 330. vp. Jos Rydvan, kaplan v ee 
# v Piseténé u KySperka. Sol. a ees Tésinsky, far. v Kosto- 
a ‘ j a, b: vikét* a far. mlatech. 
Sa sa eyed Pome 332. vp. Vacl, Krupi¢ka, kap. v Kosto- 
i F kaplan v Novych mlatech. 
ee Sages os eee 333. vp. Jos. Peterka, kapl. v Nymburee. 
. dp. Jos. Kvapil, dékan v Skutti. 334. dp. Ant. Vedral, far. ve Velelibech. 


vp. Jan Slavik, kaplan v Skutéi. 


= 


eee. 2 _ sna a eee ' - ee 
bis a eteleS*P-b.V Ack € te 


. dp. Jan Pelant, far. v Osenicich. 


: 338. vp. Karel 


yah 


= 


dp. F rant, Pr eclik, far. v Klomin’. | 376. 
. dp. V. Kocmann, farat ve Vodolee. | 377. 
Appl, kaplan v Kralovi- | 


cich. < | 

dp. Vacl. CiSka, farar ve Kbele. 

dp. Karel Elbl, uéitel nabozZenstvi na 
némeckém utitelském tstavu malostran- 
ském a docent na université prazské. 


342. p. ArnoSt Kaufhold, penéznik v 

a, Praza. 

343. vp. Jan Rosner, kaplan v Kraslicich. 

344. vp Jos. Radl, kaplan v Kraslicich. 

345. vp. Jos. Binder, far. adm v Niklas- 

bergu. 

346. vy. Karel Landa, kaplan v Celako- 

; vicich. 

347 dp. Filip Klim es, bibliotekary Teplé. 

348. dp Josef Strebl, farar v Kristian- 
~ bergu 

359. vp. Mat’ Wones, * 2 

390 Fo Kemaek, Hla, Bote 

351. vp. M. Safranek, the Tae 


. dp. Fr Snor, farat v Chotéi. 

vp. Jan Vanitek, kaplan vy Novém 

Mésté nad Met. 

. dp. Pelhtim Novak, dékan v No- 
vém Mésté nad M. 

vp.Jos. PlaSil, kaplan v Ounéticich. 
p. Jos. Kettner, hosp. spravec v Ou- 
néticich. 

‘p. A. Kottler, sladek v Ounéticich. 

. vp. V. Slavik, kapl. v Smolnici. 

. dp. Jos. Pixa, far. v Budenicich. 

vp. Fr. Jirsak, kaplan v Zdsmukach. 

. vp. Fr. Nosek, kaplan v Kolesovicich. 

. dp. Fr. KolouSek, far. adm. v Olbra- 
movicich. 

. dp. Jan Kunstmiller, far. ve Ve- 
drovicich. : 

. vp. Jan Kfivy, kapl. v Krumlové. 

. dp. Aug. Kleveta, farni adm. v Lo- 
dénici. 


366. dp. Rudolf Sole, far. v Bohuticich. 


. vp. P..A. Winkler, 
368. vp. P. D. Filipovsky 
379; vp: P. K; Kleme nt, 
370. vp. P. Mat. W aag, 
371. cp. M. Cizek, novic v Teplé. 

872. dp. Jan Stifter, far. vy Studnictfch. 
.p. J. Javirek, gymn. prof. v Praze. 
. p. Jan Gril, gymn. prof. v Krumlové, 
vp. Jos. Bernart, prvni kaplan v 

Liberci. 


koventualové 
v teplském 
klastere 


i} 


dp Jos. Leopold, fardt z Vidhostic. 


berei Ripon f 
389. P. Ant. Hirschmann, katecheta v 

 Liberci. wiurenss 
380 p. Jos. Kahl, kasir méstské spotitelny 

v Liberci. ; pi O le ian 
381. p. Filip Kahl, kupec -v Liberci. - 


_yp P. Ant. Wohlmann, katecheta 
v Liberci. keh: 
. vp Ant, Kiihn, kaplan v Liberci. 


384. vp. Jos. Gschérch, kaplan v Kries- 
dorfu, ste 

385. p. Josef Schépfer, soukromnik v — 
Liberci. : 

386. p. Vacl. Peukert, c. k. prof. na 
real gymn. v Liberci. ; 

387. vp’ Hermann Pietschmann, 
kapl. v Liberci. ; 

388. p. Fr. Stransky, kupee v Liberci. 


. vp. Hartmann, 
. vp. S. Stransky, : 
. dp. Jos Benda, far. v Dol. Bousové. 
_p. F. Svoboda, 
v Dolnim Bousové. 
p. Leop. A. Durdik, technicky 
ruci cukrov. vy Dolnim Bousove. 
Reditelstvo Akademie kresfanskeé 
v PRAZE - 
prijme 
ae ee 
sekretare, 


se sluznym 800 zl., svobodnym bytem, a 


393. 


Ss nadéji na postup za pfriznivych poméri a ~ 


vedle osobni zdsluhy. Zadatel musi prokazati, 
ze jest Eatolik, obou zemskych jazyki doko- 
nale znaly, Ze se té8i védeckému vzdéldni a 
Ze jest stavu svobodného. 
Urad bude mu nastoupiti 1. ledna 1876. 
Zadosti ize podati do 20.  listopadu, 
v bliz8i pak podminky “mozno nahlédnouti v 


presididlni kancelati sv. Vdelavské zdlozny v- 


tis. 223-I. v dopolednich hodindch od 10—12. 
Z reditelstva Akademie kirestanské 
v PRAZE, dne 25. ¥ijna 1875. 
Dr. R. F. Smolik. 


»Method* vychézi vidy 5. kazdého mésice, P¥edplacen{ obndsf 1 zl. roénd; odbératelam éasopisu Cecilie diva se co priloha 

bezplatné. Predplatné piijimaé administrace ,Methoda" y Karliné & 234, Jen frankované listy ptijimaji 

slané nevraceji se. Dopisy, tykujici se redakce, budtez zasilany franko Perdinandu Le tae. viv Karliné & 
Reklamace zasildny bhudtez do expedicée y knéhkupectyi Mikuldge a Knappa v Karliné & 42. 


e. Rukopisy redakci za 
. 234, 


N&kladem vydavatelovfm. — Knéhtiskdrna Mikuldge a Knappa v Praze, v Karliné. 


kapl. v Dobrovici. ; 


Yeditel cukrovaru 


pri- 


Dr. M. Karlaeh. 


. 


it 


2 eecat ae 


i *y aft 
5 : we ‘ a) 
q ay ha ee 5 
" : / Cre os, 
ba as (ae ‘ ate ditap se Ae od oe akan 
: 0 


 Casopis vénovany uméni kiéestanskému. 
oie : Majitel, vydavatel a redaktor: 


f ERDINAND PEHNER, 


I IN RR AAA AR ARR EFERRA 


Cislo Il. V Praze, dne 5. prosince 1875. 


PIs 


Peacniee 


= Oznameni. 


S BoZi pomoci dokontili jsme prvni rotnik ,Methoda“, ktery si vySel po dédi- 
nach, jez svaty patron jeho Method, apostol slovansky, na viru obratil Nebyl-li obsah 
__ asopisu tak rozmanity a zabavny, jak by si mnohy ze ttendéi byl pral, raciz uvaziti, 
_ Ze prvni rotnik nemohl ylastné ani byti prilis zajimavym. Jest-li Ze jsem Soustavné 
pokracovati chtél, — a pti odborném éasopisu jest prisného poradku potrebi —, bylo 
nutno potiti s basilikou starokfestavskou, jakych ovSem v krajindch nagich nalézti nelze, 
jelikoz v onéch dobich otcové nadi modlim je&té slouiili, 

Zajimavéjsim bude ovSem rotnik druhy, ponévad% znendhla prejde se ku slohu 
romanskému, jeho% pamatky vyskytuji se také v krajindch nasi vlasti ceskomorayske, 
Pri vysvétlovani pravidel slohu romanského bude ndm vzorem ne j novéji sice z velkych 
kostelii Geskych, zbudovany viak a% do nejmendich podrobnosti dle nejlepsich starych 
vzori — pamatny chram Pané sv. Cyrilla a Methoddje v Karliné, nej- 
slavnéjSi pomnik romanského slohu v dobach nejnovéjsich, k némuz na vysvetleni pti- 
dino bude valné rytin celek i veSkeré jednotlivosti zndzoriujicich. Na ptikladech 
novychadomacich budeme se tudy ptiuéovati pravidlim slohu starého, — 
Mimochodem si v8ak také zajdeme ptilezitostné do jinych chramt domacich, 
abychom si tam vS8imli rozlitnych pavuéin a rozvéSenyeh kudrlinek, pri-cemz neho- 
dlame zanedbavati anidrobnéjXichpdamatek uméleckye h, na které velmi bohata 
jest naSe vlast, kde druhdy odvétvi to neobyéejného rozkvétu dosdhlo. — kad. 

Nemél-li prvni roénik valné obrazkt, neposkytovala jednak latka ptilezitosti, 
a-kde poskytovala, potvrdilo se, co jsem hned v 1. ¢isle »Methoda* 0 tom mélkém 
saéku pravil. Bylo vice dobré vile umne, nezZ prostiedkt. Jest-li Ze »Method* pomohl 
pripravovati, rovnati a vzdélavati pidu ,Akademii ktestanskeé,“ ktera ziveho ve 
-vsech kruzich dochazi souhlasu, Stastny vysledek jest hojnou odménou za nepatrnou 
praci. Kdyz idealy od mladi v du’i ptechovavané podinaji se odivati télem a nabyvati 
viditelné podoby, — tu by tlovék rad obétoval vse, ale vse, co ma a ¢im viddne. 

Ze ,Method« v poddtcich ptiliS malym byl, nebylo mozno v prvnim roéniku 


dokontiti tlinkfi potatyeb, v nichz tedy v druhém roéniku bude pokraéovano. 


V odborném éasopisu neni to ostatné vadou, jeliko% rotnik nasledujicl jest Do a 
diivéjsiho. Pied potetim druhého roéniku s radosti oznamuji, Ze od nového roku 
,Method* osamostatni, a co samostatny list umélecky bude nasledkem usne- 
Seni feditelstva 


organem odboru vytvarného uméni Akademie krestanské, 


Zasedaji zajisté v odboru tom nejen prvni, ale i obétovni umélei, Za jejich pomoci a 
rady objevi se dojista v ,Methodu* mnohy obrazek amnoha dobra myslénka. O dalsich 
formalitach nestalo se v8ak je&té ZAdného usneseni, a proto nelze prozatim ustanoviti ani 
cenu predplatného, ani velkost listu, ani do podrobna udati vyhody, jakyeh: se Glenim 
Akademie kiestanské pti odebirani dostane. VSe v pravy Gas jeste oznaml se. 
V 1. %slu ,Methoda* pravil jsem tato slova: ,Do té doby (a4 budu totiz v koneich 
s materielni strénkou, kterd idedlni stranku stile ohloddva), seradt se snad piatelé 
cirkevniho uméni v pevny Sik a umozni a zabezpeci vydavani a budouenost S$ am 0- 
statného ,Methoda“ v rozditendjsi upravé.« Ta véta pred rokem pronesena po- 


es, 
ee 2 
: 5 F 


y jid a to v 


ao divuhodné se splnila. a se sporadal 2 Akademie kresta 

ss &it& dneSniho dne 1300 élent. ; Stee A nee oo See 

2 S Nasledujici v8ak véta éeka jeSté na splnéni : »Kde ktery pritel umeni, nechat 78a 

: ptispéje pracemi literarnimi a hojnym  rozsirenim.“ To bude tkolem roku prigtiho, 
ee Vanasi tedy Method‘ k dosavadnim svym ¢ctenarum nasledujici dvé prosby : 
ees 1. Pidtelé uméni raéte% dle moznosti ,Methoda* rozSitovati; Ze predplatne bude 

velmi nepatrné, neni snad ani treba dokladati. Pe = 

2. P¥dtelé uméni ratte? dopisy a élanky pouéné ,Methodu* zasilati, aby pone- 

nahlu stal se duSevnim stiediskem efrkevniho uméni vytvarného ve vlasti Cyrillo- 

. Methodéjské a sv.-Vaclavské. } ; eae 

: ; Nezvratné doufam, Ze Pin Bth, jakoZ ratil dati simé, di také vzrist, zdar a er 

pozehnani. Pevné vile a prace vytrvalé z mé strany nemd nedostavati se. 

Redaktor. 


: * 
elmi éetneé. 


Tee 


et ss 


Chramy véku starokfestanského. 
Sepsal F. Lehner. (Pokratovant.) 


(Lod chramova. — Lod pro muze a pro Zeny. — Porddek v lodich. — Senatorium 
a Matronaeum.) 


Opustime-li chor, prichazime do lodé obyéejné tiidilné. Velké chramy mivaly 
také pét lodi. (Viz obr. 3. 4.) Lod stftedni nalezela vlastné duchovenstvu, které 
gvlaStnimi dvitkami z choru do ni vehazelo. Méli viak také cizinci sem pfristup a bylo 
jim dovoleno v ni pritomnu byti nejsvétéjsi obéti, aneb dle tajemné mluvy starokre- 
stanské, pozdraviti prahy mutéenniki.!) Kajienici vsak tézei nesméli az sem odvaziti 
se; odtud vylouéenu byti, bylo vylouéenim z obcovani krestanského, t. j. exkomunikaci ; 
aa éi klatbou cirkevni. Byvala pak lod prostftedni prazdna také za tou pritinou, Ze se v ni 
s konavaly cirkevni priivody, které Cirkev v jisté dny pfedpisuje. 

Obé postranni lodé byly pak pro osadu, a to lod jizni na strané epistolni 
pro pohlavi muzské, lod severni na strané evangelni pro pohlavi zenské. 
Strana muzska nazyva se dle starého jiz napisu na vatikanském hrbitové nalezeném 2) 
téz stranou 1e vou, — coz se uréovalo dle levé a. pravé ruky Spasitelovy na kiizi oltatnim 
é. ciboria —, tak ze strana Zensk& nazyvati se bude pravou. Byla totiz pohlavi 
v staré Cirkvi ptisné oddélovana a zvyk ten zdédili ktestané ze zidovstva. Ve chramu 
jerusalemském byl vykazan pohlavi Zenskému zvlastni dvfir (predsii), do néhoz% vkro- 
citi jinym zakazovalo se, jakoZ opét pohané nesméli prekrotiti zevnéjsiho nadvori jim 
vykazaného. PYisné déleni podle pohlavi az dosud jest obytejem v krajinach vychodnich 
netoliko v kostele, nybrZ namnoze i v pfibytcich soukromych anelze upfiti, jak moudré 
bylo ono nafizeni. Kdyby cirkevni tato kazeh opétné obnovila se, prestaly by véru na 
mnohych mistech rizné neplechy. Na venkové, bohudiky! zachoval se z vét&i dasti 
az dosavad dobry a chvalitebny tento prastary mrav; kde vymizel, budizZ obnoven. 
V fecké Cirkvi hned od poéatku bedlivé ho Setteno jest, tak Ze ve chramé Sancta 
Sofia“ galerie pro pohlavi Zenské se vystavély, na které oddélenymi zvléStnimi vehody 
se vstupovalo. Cudnost a panenskost byly znakem prvniho kéestanstvi. Déleni dle po- 
hlavi pri sluzbich Bozich vyzadovalo se ostatné samo sebou. Spasitel pripomina 3) totié, 
aby neptinasel dar svij na oltar, kdo ma néco proti bliznimu svému. Rozkazu toho pa- 
métlivi jsouce prvnf kfestané, na vzdjem davali si pri slavné m8i svaté polibeni 
pokoje; jihen vsak volal vystrahu davaje, aby se tak nekonalo pokrytecky 4) po 
zpisobu JidaSe, ktery polibenim zradil Pana a mistra svého. Kdyby pohlavi prisné 
nebyla oddélovala se, mozna, %e by svatyné horSimi JidaSova polibeni byla se zne- 
svécovala. Proto zkejmé natizuji apoStolské konstituce, 5) aby polibeni davali muti jen 
muZzim, Zeny jen Zendm. Z rozkazu uvedeného vysvita, Ze oddélovani dle pohlavi roz- 
umélo se samo sebou. 

Proé pravé zenskému pohlavi vykazovala se strana evangelni i prava, 
které nyni povazovana byva za vyznamenani, nehodlaime rozhodovati. Jest sice znamo, 


1) Prudent. hym. II. XII. Gregor. Turon. de mir. S. Mart. IV. 14. 
7) Mamachi: Mravy prvnich k¥estant. Dil. I. str. 282. 
5) Mat, 5, 23. 4) Constit. Apos. Il. 57. — *) Tamtéz, jako dfive. 


a vi Zen od prvopotatku jiz k vali blahos & vaznosti voi 
Valo wu kfestani. Ba za Zivoby t i Syskaho Spasitele aime nite conare 
ig svaty ukol. Vérné slouzily nebeskému mistru a ndsledovaly jej a pod kia ai hrob 
see Pro zasluhy za hodny uznany jsou svaté zeny, %e prvni dostalo se jim zpravy o vakid. 
Seni Pant ; ze prvni svatyné kiestanské nachizela se v domé Zeny Marie, inet Mars 
- kovy *); Ze sv. Petr *) i sv. Pavel s vaZnosti mluvi o Zendch dobie védouce, Ze jako 
_ “eny tretinou jsou ve&kerého pokoleni lidského, druhou tietinu élovééenstva v hon 
Vavajice, neobyéejnou dilezitost maji v nové tsi duchovni. Staré Cirkvi neb i vsak 
znamy rozdily pravice vyznamenané a levice pohrdané. KYestanstvi muze i zen Te ate 
vaznosti mélo. V déjinach cirkevnich vedle mui velikanii vyskywije se eae eee 
Be, lepa Ginnost Zen. Vedle Konstantina a Klodoviga spatiuje se Helena a Klotilda, vedle 
Basilia a Augustina vychovatelka Makrina a matka Monika, vedle Hieronyma Paula a 
Eustachion, Skolastika vedle Benedikta, Lioba vedle Bonifacia, Klara vedle Frantiika 
osvicenym pidimuzikiim nepochopiteln’ hrabénka Mathilda vedle Rehote Sedmého, 
Blanka vedle Ludvika Svatého, pani z.Chantal a Marillac vedle Frantiika Salesského 
a Vincencia Paulanského a j. 3) — Vsimneme-li si dikladnéji starokfestanského chramu 
shledavame, jak pozdéji zietelndji se objevi, Ze na severni strané Zenské nachazela 
se komnata pro roucha kostelni a nadobi bohosluzebné. Apostolé a prvnf biskupové 
rozuméli rouchtim asi tolik, jako nyni muzové vazného povolani; roucho ndlezi do 
-oboru Zenského, a proto sii na roucha bohosluzebna po strané zenské se nachazela 
Odivodtuje se tedy severni ti prava strana Zenski 2 potieby kostelni, a neni 
ani potrebi brati utotisté k Marii Pané, ktera jsoue obrazem Cirkve pod kifzem Syna 
svého vzdy na severni strané t. j. pod pravou rukou Vykupitelovou stojici vyobrazuje 
se. Dosti o tom! Kostel polohou éelil k vychodu; jestli Ze v ném kiestané die pohlavi 
se délili, nutné pfipadla strana severni jednomu z obou. Pripadla Zendm, bez ohledu 

na okolnost, Ze jsouc na pravo od kiize oltaimiho byla stranou éestnou. _ 
Kde starokfestansky zvyk po venkové jesté se zachoval, jsou u mfzek na strané 
muZské nejprvé hosi, jako pod dozorstvim v zadu stojicich, za nimi mlédenci, mudi a 
starci; na strané zenské nejprvé dévéatka, za nimi panny, vdané zeny a stafenky, — 
pravé tak, jako v staré Cirkvi. S dtrazem pravime, ze Cirkev peclivé prihlizela, aby 

ditky od roditi kiestanskych zahy do kostela vodily se. 

Porddek, jakého nyni jesté na mnohych mistech se Seti, byl pravidlem jiz 
Vv prvotni Cirkvi, jak Bona a Pelliccia z apostolské konstituce 4) dimyslné dovozuji. Necht 
vsak samy za sebe mluvi. Pravi se v nich takto: ,,Cirkev podoba se lodi. U prostied 
(choru totiz, u oltate) bud povySend stolice biskupova, po obou stranach se dt ez 
knézi, j4hnové pak stfijte, nebo jsou podobni dozorctim nad veslafi lodnimi. K po- 
kynuti jejich posadi se muzi na jedné strané (mimo ki, v lodi) ve vsi tichosti a vzor- 
ném poradku, zeny pak oddélené budou sedéti a mléeti. Vyskytne-li se, kdo by ne- 
sedél na svém misté a jakolivék vyrudoval, budiz potrestin holi Jahnovou. Je-li mista, 
posadi se také mlad&i; neni-li mista, nechat stoji. Vékem jiz pokrotili sedi ve svych 
tadach. Otcové a matky vezmou déti stojici k sobé. Mlad’i divky maji na zvlastnim 
misté sedéti, je-li mista; neni-li, stijtez za Zenami. Panny, vdovy a stateny sedi neb 
stoji na prnim misté a jahen se postara, aby kaidy na své misto se odebral.“ Liteni 
apostolskych konstitue jest tak jasné, Ze neni tieba mnoho pfidavki. Nejblize dvert 
chramovych, tedy nejdale od oltdte a choru, stéli katechumeni obojiho pohlavi s lehéimi 
kajieniky, ktefi od biskupa péed potetim obétovani (offertorium) propusteni jsou. Druhé 
oddéleni bezpochyby nizkou miizkou oddélené ndlezelo véticim t, j. pokiténym, kteti 
téastenstvi méli pti celych sluzbach BoZich, na obou stranich potadkem diive uvedenym. 
V postranni lodi muzské na prvnim misté nejbliz oltdie k vychodu stojicimu 
byli mnichové, kteti od prvopotatku veliké vaznosti u vétieich pozivali a jiz za veku 
Konstantinova od Anglie a Irska a% k Persii a pousti Thebaiské rozSiteni jsou. Jim 
ptedevsim dékovati jest rychly varist a daleké Siteni se ktestanstva do veSkerych 
ihli svéta. 5) Ne-li jméno, jest pfece podstata Zivota klaSterntho s krestanskou virou 


1) Skut. ap. 12, 12: *) I. Petr 3., 7. 
3) J. Kreuser. Der christliche Kirchenbau. 1. dil str. 173. 
4) Apost. Constit. Il. 57. 


5) J. Kreuser. L. ¢, str. 177. . 
Vit 


Sf 


: z ve ; 
o, s Aen fis ee 


stejného stati, a svati jerusalemsti, 1) kte¥i veSkeren statek svij k noham — 
kladli, aby jen duchovnimu eviteni oddati se mohli, nenazyvali se sice, ale byli pra- — 
vymi mnichy, o jejichZ vyzivu s Pavlem apoStolem mnozt jini pédi méli. Byli pak mni- 


chové pro bohumilé sebezapirini a ustaviénou ¢istotu panickouu kéestani 


ve veliké vasnosti. Odtud vyznamné a destné jejich misto v kostele, které sloulo 


vesenatorium. ; 
Stejnou mérou a z pritin stejnych byly v tetivosti panny, které Panu zasnoubily 


se, jakoz i vdovy zbozné, které druhého manzelstvi dobrovolné se ztekly. Podporovaly 


zajisté Cirkev ve mnohych potitebéch co sluzebnice, n. p. pri kitu a posluhovani nemoe- 
nym a chudobnym Zenam a slouly diakonissami (lat. diakonae), u Plinia sluzebnicemi 
(ancillae, ministrae). Jako mnichiim vykézalo se také panndm prvni misto na strane — 
yenské a sloulo Matronikion neb Matronaeum, t. j. misto pro vzdené Zeny. 
Zda se, %e misto pro mnichy bylo mrizkou od ostatni lodé oddéleno. O Matronaeum 
jest zjisténo, 2) ze bylo uzayreno. ; 

Kromé téchto vyhrazenych mist byvala v postrannich lodich jeSté jina, kde kte- 
stanu bez vyruSovani bylo mozZno modliti se a rozjimati, odkud pfivod maji pozdéjst 
kaple s kaplany. ; 

Do stiedni lodé knézské, jakoZ i do obou lodi poboénich vehizelo se ze strany 
zapadni vraty neb dvermi, u nich% hlidali strazcové ,Thyroroi* neb Ostiari zvani, 
kteti od nejstarSich dob titdni jsou k tkadtim cirkevnim. Tém bylo kiestany do chramu 
ypouktéti, nevéticim pfistupu zabrafiovati, a z Cirkve vylouéené zapuzovati. Kdyz ale 
pozdéji pohanstvo zaniklo a pfisnost verejného pokani zmirnila se; kdy% katechumenat 
zménén a svazek farni uvolnén jest, ztracela se ponenthlu také prisnost vzhledem 
oddélovani dle pohlavi a zidky a mifze, jimiz zejmena lodé po délee ptepazeny by- 
valy, odstraiovaly se. Vratnym byval dle apoStolskych konstituei vady jahen. U Rekiv 
hlidé a% dosud u dveti pro muze jahen, podjdhen pak jest na strazi u dveti pro pohlavi — 
zenské. Podobné déje se u Arment, kde jahen pred potetim posvatného tajemstvi pti 
nejsvétéjsi obéti na strazce vola: ,,Dveri, dveti sttezte moudfe a opatrné! Vzhiru— 
pozdvihnéte srdce (sursum corda)!* Také u zapadniho kfestanstva panoval ten mrav, 
z néhoz vy mnohych chramech poziistali az dosud tak zvani Svycaii. 3) 


Rae ees 


- + Sochar Janda. 


Dne 14. listopadu dokonal v Berliné piliS tasné Zivot svtj slovutny sochat Jan Janda, 
rozeny Moravan. Odpotinek ktestana, katolika nejhlubSi vérou nadSencého, ozdobili bychom ne- 
vadnoucimi immortelkami, kdyby byl duchovni této ozdoby neposkytl sdm mérou nejhojnéjsi 
na poli svatém, I zasadime tedy pamdtce Slechetného Clovéka, milého, Zel Bohu zdhy ze- 
mYelého krajana naSeho jen prostou kvétinku tam, kde ttlo jeho otekdéva budoucfho vzk¥{Seni. 

Janda narodil se roku 1829 vy Darkovitkdéch bliz Hultina za Opavou v chudé cha- 
loupes. Pan statku Darkovitského, spattiv chlapetka husy pasouciho, an sedé na mezi hlavitky 
housdtek a celé zvitatka velmi zdatile ze d¥eva vy¥ezdval, ujal se dtvtipného synka a s pfi- 
volenim otcovym dal jej nejprvé na uéen{ do Skoly do Hlohtivka a potom do Vratislavi, odkud 
vyudiv se sochatstvi dostal se do Berlina k slavnému sochafi Rauchovi, jako prvé mlady 
éesky sochat V. Levy ke Schwanthalerovi do Mnichova. V Berlin’. vynikl brzo svymi vytetnymi 
pracemi, avlasté ze slonoyé kosti. Roku 1851 pracoval spolu o jizdecké soSe krdle Fridricha 
Viléma U. pii8tiho roku postavené; ze slonové kosti vy¥ezal so8ku Shakespearovu vitbec obdi- 
vovanou, sochu Zebracky a vice jinych. Janda zfistal si vidy povédom svého piivodu moraysk¢ho, 


1) Qui omnibus suis distractis et ante Apostolorum pedes depositis, orationi, leccioni doetri- 
2 ed oe In Ep. ad Rom. 15, 25, op Hieron, Opp. tom. XI. Pars 3. p. 214. 
um jocum, tabulis separatum, in quo in Keclesia stabas. I 
Hieron. tom. XI. P. 2. p. 254, pepe 
“3) Neskodilo by, kdyby také u nas ve vét8ich chrdmech byl ustanoven dozorce, ktery by ne- 
dopoustel, aby _cestujfel a neznabozi mezi sluzbami Bozimi po chrdmé se prochdzeli a 
ae pohorsen{ davali. V Némecku takovyého hosta vezme vrétny za limec a vyvede 
j ven. ; ; 


- 


5 


é : ; 
edal. V uptimné, vidy veselé rozpravé jeho nikdy nebyla skryta api stopa néjaké osobivosti. ee 
- Zhotovil-li dilo zda¥ilé, mel jiz toho neb onoho pritele, kteryZ se na n& podival, a zddlo se ee 
_ te kdy% mu pti takové névStévd vazddvana chvdla, jakoby se sdém divil, Ze se mu to tak po- : po 
_vedlo. A pkece vykonal dilo mnohé a rozmanité, jak dokazuji tetné umélecké prace jeho az ae 
do jizni Ameriky rozki¥ené. ee 


—‘litnych svatych, reliefy, prace vypuklé k ozdobé oltétfi, ndhrobky do kosteli, ta vSecka dila 
hotovilo rddo dldto jeho. 


_ dlouho potrva za hrobem. 


si zvolil nébozenstvi nejen za zdklad mySleni a cfiéni, alébrz i za nezvratné pravidlo jedndni 


we marniyym vyndSenim a lichym studem zakryvad rod a byvaly nizky stav svij. Tohoto détin- 


na podtkovdni za zézratné Hzeni Bozi a pamatku toho mista, kde se narodil. 2 


Won 


Janda byl povaha prosté, iémet naivnf. Ze byl umblec, cftil sdm, ale jinfm toho eitit 


Predni a hlavni obor jeho bylo umén{ cfirkevni. Sochy Marianské, sochy a so&ky roz- 


eet Téa mnoho vykonal v oboru podobizen. Poprst Pia IX. prace vypuklé hotovil v Rims, 
k Gemu% mnohd mél u papeze slyXen{i. Poprsf pftemnoha vidi slezskfch odin Slechtickych 
pochazeji z dilny Jandovy. Poprs{ Zivotn{ velikosti slavného Hef¥mana Mallinckrodta vykonal 
umélec na& dle odlitku a fotografie jeho s pravou pietou. 

TYeti obor ti spiSe zvldStni dal&i smtr Jandtiv byla jeho virtuosita vy hotoven{ mini- 
atur. Na tomto poli byl vlastné domovem, a Ze byl v tist’ uméleckych kruzich ctén a vdzen, 
spocivalo yét8im dilem v mistrovstvi, jehoZ v tom dokazoval. Pot¥eba jen k odfivodnén{ toho 
usudku uméleckého zminiti se 0 miniaturnfm vyddni obrovského pomniku kréle Bedticha IL. 
od Raucha zhotoveného a o miniatute 10 centimetrai veliké, p¥edstavujici do nejpodrobnéjsich 
édsti postavu krdlovny Louisy, jak spotiva v nadzivotni velikosti na sarkofagu s1ausolea 
v Charlottenburku. Janda pracoval s uplnou jistotou z kazdé ldtky, vytezdval ze slonoviny 
i d¥eva, dlabal z piskovee i mrameru, jak to kdzala prdce a nafizen{. Posledni véts{ dilo jeho 
jest oltak riizencovy v Moabitské kapli Dominikdntt v Berliné; oltéé postaven byl brzo pted 
tim, neZli feholnici ndsledkem tak zvaného zikona o kléStetich byli vypuzeni. Zminky zaslu- ; on 
huji dvé monumentdlni skupeni z piskovee, predstavujici obchod a primysl, uréené k ozdobé shee 


berlinského mostu krélova. Bude je vidét teprvé, kdy oko umélcovo jiz se zav¥elo. i 
Kratky tento ptehled Jandova ptisobeni wméleckého, kteryZ nema do sebe ani stin Be 
uplnosti, ma zde jen k tomu slouziti, aby poddno bylo métitko k posouzent vytcénych vlast- AES 
nosti zesnulého, kteryZ pres vSecku mnohostrannost a pfes vSecko stalé obcovani s lidmi —e 
vysoce a nejvySe postavenymi ostal vidy clovékem prostym. Dlouhd léta vyudoval udy jednoty oy si 
katolickych tovaryS8t v Berlin’, nyni ndlezem soudnim rozpusténé, v nedéli nékolik hodin Sane 
kresleni; dlouhd leta byl idem akademie jednoty tovarySi a vidycky choval nejvtelejsi ee 
-uéastenstvi s timto kruhem pfdtel. V¥elé sympatie spldceli i oni hojné pfdtelstvim, jez ie 


Slezské Slechta byla na to jaksi hrda, kdy% mohla nadaného krajana vSemo%nym zpu- 
sobem vyznamenati, a véru, kdyby nebyl Janda povaha tak veskrz Slechetnd a zboznad, kteryz 


a snazeni, sotva by byl uSel chybé té, které% za obét padne mnohy vysoce postaveny mladik, 


ského smySleni a této marnivosti byl Janda tpln’ prost. Kdy% citil v sobé, Ze mize néeco 
kloudného vykonati, zhotovil skvostnou sochu Matky Bozi a postavil ji sim v rodné dédine 


Snahy, aby mohl, sed jest, prispéti ke cti Bozi a zveleben{ Cirkve, osvédéoval i tim, 
te byl vidycky hotov pracovati bez platu neb za malou odménu k ozdobeni oltatt a jinych 
listavii zboynych. A% se pokusi povoland ruka shromdZditi vkecky podrobnosti ze zivota Jana 
Jandy a spojiti je k celkovému obrazu Zivotopisnému, bude se muset nemdlo dél Jandovych 
vytknouti, k nim% zboznd léska rozkaz dala a za néZ chudoba apoStolské cenu podala slovy : 
Zaplat Pin Buh! : 

Janda zem¥el v nejlep$im véku, v plné sile muzské: smrt vyrvala ho v 48 letech 
yiku jako muze statetného z kruhu milujicich rodin a vérnych pfatel. Odpocive) v pokoji ! 


(Gech.) 


eee 


DrohHpnce BVPravy. 


Reditelstvo Akademie kiestanské. Od posledni zpravy v 10. éisle »Methoda* 2dvoj- 
ndsobil se takm&k potet tlenti Akademie k¥estanské dostoupiv tislice bez mala trindecti 


set ¢lent. Zaklddajicimi tidy stali se: vdp. Vojtéch Kiiffer rytit z Asmansyillt, geaerdlni 


viké¥ J. Emin. a prelat-archidiakon p¥i metropolitni kapitole prazské ; J. J. prine Ferdinand 
Lobkovic z Dol. Be¥kovic; J. Exe. hrabé Jindtich Jaroslay 2 Clam-Martinicu, pan na Smecné ; 


vp. Vojtéch Cipin, knéz misiona¥ v Carltonu v severni Americe ve statu Visconsin; J. J. knike ie 
Jiti Lobkovic, dp. Jos. Roz&tlapil, farak vy Opoéné s heslem: ,,Spartam, quam nactus es, orna eS é 
J. O. p. Ervin hrabé z Schénbornt, pan na Lukavei; J. J. p. Karel knige 2 Lowensteinu — 
z Boru. — 5 

Umilecké sbirky a knihoyna akademie obohaceny jsou ndsledujicimi dary: Olen fedi- 
telstva pan sochat Simek, daroval odlitek tvdte (masku) sv. Filipa Nerejského, zpovédnika 
a osobniho piitele Palestrindva, kterou si z Rima prinesl; vzdeny to dojista dar, uvadi-li se, 
Ye malo jest svétci, jejicht skutetnou podobiznu bychom miéli. V té krdsné tvati velkého 
svétce jevi se celé nebeskd povaha jeho. Atkoli z mrtvé jeho tvd¥e odlitek uéinili, i po smrti 
jest ta tvét krdsné, plna Zivota. Svat{ radostné a klidné umfraji; stopu smrti zde nelze na- 
lézti, jen ptechod z pozemskosti do nebe. Pak daroval nd8 umélec odlitek soSky Panny 
“Marie, kterd v rozlitné velikosti v ptibytku sv. Igndce z Loyoly véudy se vyskytovala. Zaji- 
mavé a péknd soSka, kterou si darce v Rims oblil s patkiénym povolenim, svédéi, jakym 
ctitelem byl svétec Roditky Bozi. Vdp. Vaclav Stule, probost vySehradsky, daroval opétné 
vzdené obrazy; vp. Frant. Benda, kaplan u sv. Stépdna v Praze, obraz sv. Vojtécha na 
dievé z r. 1474; vp. Tse herny, kaplan v Chomutové, starozitny obrdzek na plechu ma- 
lovany (podobizna bezpochyby Waldsteinova); vp. A. PlaXil, kaplan z Ounétic, celou sbirku 

drahocennfch minci z 43 balitki poztistavajici, kterou s velkym ndkladem po vice let sbiral, 
pak starou rytinn v médi a mnoho svazki knth starSich i novéjSich; pp. Kohout Vacl. 
a Schmied Ed. knihy a podrobné mapy krdlovstvi teského z dob minulych (16. a 17. 
stoletf); vp. Benda Fr. 9 dilezitych spisti védeckych v 18 svazcich; pp. Bauer a 
Schmied starozitné knihy, z nicht na p. jmenujeme ,Jana z Pouchova Kosmografii 
éeskou z r. 1554; vp. Hilek na 70 knih velmi potkebnych s ozndmenim, Ze podobna za- 
silka u knihate se nachdzi. Slechetnym ddretim vysloveny jsou diky a vp. A. PlaSila 
Hilek jmenovadni jsou za vzdené dary od feditelstva tinnymi tleny Akademie kfestanské. 

Odbor hudeébni zahajil tinnost velkou slavnosti Cecilidnskou, které se konala dne 
21, a 22. listopadu za velmi tetného tiéastenstvi hostti domdcich i cizych. VeS8keré diecése 
teské i moravské méli pli ni své zdstupce ze stavu duchovniho i ntitelského. Ve&kerou slav- 
nost porddali dva Glenové feditelstva Forster a Lehner, kte¥i se svymi sbory nejvét8i dil hu- 
debniho programu vyplnili. Kromé obou ¢inné slavnosti téastnili se pdanové F. Z. Sku- 
hersky, feditel varhanické Skoly, Ottomar Smolik, feditel kiru u sv. Stépdna, Jan 
Stary, teditel kiru u sv. Ducha, Bedtich Kirchner, feditel kiru v Karliné, Adolf 
Pricha, feditel kiru u sy. Jakuba. Vysledek vSeobecny uspokojil. V8em spolutdinkujicim 
péntiim vysloveny jsou diky feditelstva. Zérovel stalo se jednohlasné usneSeni, aby sboru 
karlinskémuasv. VojtéSskému za neobyéejnou obétovnost vyslovily se diky fedi- 
telstva listy vetejnymi. — Ponévadz stanovy odboru hudebniho od vlady beze zmény 
schvaleny jsou, zvolen jest od feditelstva ze Glentiv akademie vybor hudebni ze 7 wtdti se 
skladajici. Jednohlasné zvoleni jsou ndsledujici pani : 

Eckert, kaplan u sv. Vojtécha, J. Firster, teditel kiru tamtéz, Ed. Langer, 
katecheta od Vorsilek, F. Lehner, redaktor ,Cecilie‘ a ,Methoda“, VY. Luksch, theol. 
adjunkt, F. Z. Skuhersky, feditel varhanické Skoly a J. A. Stary, feditel kiru od 
sv. Ducha. Odbor hudebni se jiz zkonstituoval a zvolil za predsedu Lehnera, za misto- 
pfedsedu Firstera, za jednatele Hckerta, za pokladnika Langera a za zdstupee od- 
borntho v feditelstvu Akademie Skuherského, 

Odbor umélecky podal feditelstvu ndkres peteti k¥estanské Akademie, kterou df- 
mysIné sestavili pp. architekt A. V. Barvitius a akademicky malft F. Sequens. Hlavni 
peéet md podobu pravidelného kruhu k¥{izem na ttyry pole rozdéleného, v jehozto st¥edu se 
naléz4 monogram Kristiiv, ve ¢tyrech pak polfch poprsi svatych patront tyr odbori Akademie 
kYestanské: sv. Cyrill pro odbor védecky, sv. Cecilie pro odbor hudebni, sv. Method 
pro odbor umélecky, sv. Helena pro odbor archeologicky. Na obrubé jest pak népis: 
Sigillum Academiae Christianae Pragensis. Kolem ktize ttyry odbory, které syorné a jedno- 
myslné ki{zi své sluiby vénuji — tot znakem Akademie k¥estanské. Peteté pak odborné maji 
podobu mandorly, v niz jest stojici postava svétce neb svétice tého% odboru s ndpisem na 
obrubé. — Jelikoz% stanovy uméleckého odboru vy8&iho schvdleni do’ly, zvolenijsou k ndvrhu 
komise za tim ttelem sestavené od feditelstva tito pdnové ze slentiy akademie do vyboru 
sekee umélecké: A.V. Barvitius, architekt, J. Hellich, akademicky malit, Ed. Langer, 
katecheta, F. Lehner, redaktor ,,Cecilie‘ a ,,Methoda“, J. Mocker, architekt a sta- 
bias pina sy. Vitského, F. Sequens, akademicky malif a L. F. Simek, akademicky 
sochar, — : 


pe 0 dbor védecky co nejdtive do Zivota vstoupi. Na stanovdch pilné pracuji panové : 
universitni prof. dr. Fr. Bauer, universitni prof. dr Kl. Borovy, gym. prof. J. Drozd 
@ universitni prof. dr, R. Smolik. | 

¥ Jmenem komise, jiz bylo vyjedndvati s F. Lehnerem ohledné Sasopist, v nichZ by 
zajmy krestanské Akademie umélecké hdjily a S{fily se, podal prof. dr. Borovy Yeditelstvu tento 
navrh : »H. Lehner jest ochoten v ,Cecilii,“ éasopisu. pro katolickou hudbu posvatnou, 
apravy odboru hudebniho kYestanské Akademie uverejiovati, ,Methoda“ pak, tasopis véno- 
vany uméni cirkevnimu, Vv samostatny list umélecky proméniti a za or gan odboru umélec- 
; _-kého A Akademii k¥estanské proptjéiti. Komise navrhuje prijeti a schvdlen{ obého nabidnutt. 
Blizsi podminky ustanovi se a% po pftijeti stanov odboru védeckého, jeho% zdjmy bude té% za- 
_ Stupovati jisty asopis.“ Ndvrh dr. Borového jednohlasn’ od ¥editelstva schvdlen jest s do- 
datkem, Ze pro krajiny némecké bude orgdnem prazsky asopis ,,Beobachter“. 

Koneétné zvolen jest za kustosa sbirek Akademie Hd. Langer. 

_ Oprava chramu. A% se dokonéi oprava chrému Pané sv. Vojtécha v Jirchd¥ich na 
-Novém mésté prazském, potne vnéj8i oprava farniho chrdému gv. Petra na Poriti, ku které% 
_ naékresy podal architekt Mocker, stavitel velechrému sy. Vitského. Naklad vypottén na 29.000 al. 


ee 


Stala vystava Svato-Vaclavska. 


_ Dp. Ig. Jelinek, fard¥ v dolnim Ujezdé, objednal sluSnou Stolu; vp. Jos. Priickner, 
koop. v Kostelei u Kladrub, bilou kasuli a plastitek na ciborium; vp. Jan Vanitek, kaplan 
v Novém Mésté, skvostnou korouhev velkou, té% mén& skvostnou pro Skolni ditky; vp. Ond. 
Pavlik, koop. v Neplachovicich u Opavy, éernou kasuli a dvé dalmatiky; vp. Ant. PYikryl, 
koop. v Zelechovicich, prdpor pro mladiky; dp. Jan Wanék, fard4¥ v Cesnelivé, dva krucifixy a 
misal ; vp. J. Staab, far. v Bezdruzicich, misal; dp. J. Jodl, dékan v Berouné, dva lustry a 

jiné malitkosti; vp. Jos. Hoffmann, fardt v Hluboké, Gerveny prapor; dp. fardt Liebner 
~v Zubti u Roznova na Moravé bursu, té% monstranci a ciborium k pozlaceni; dp. J. Kretek, 
farat v Piseténé u KySperka, drahocennou éervenou kasuli a jinou méné skvostnou; vp. Ant. 
John dva kalichy ; vp. Jan Rehak, kaplan v Dobrusce, veliky koberee do presbytdte a nadobu 
na sv. oleje; dp. fardt V. Trnka, velkou lampu p¥ed hlavni oltdét a aspergil; dp. dékan 
Slansky Kandler cely éerny parament a prikrov; vp. Kfivohldvek, koop. z Dobravic, %ada 
o ndkres k¥ize polniho; dp. Ant. Svoboda dékan v Chomuticich, poZddal o zhotoveni dvou 
plastitkii na ciborium; p. Velan za gothicky kalich; dp. far4t Richter z HrobSic objednal kon- 
vitky v cené 45 zl, kaditelnu, aspergil a zvonek; dp. fardt Rechziegel pacifikal; dp. Jar. 
Hiibner nabidl velky kiiz do vystavy; dp Jos. Ka&par, adm. ve Velké Retové, ndkladnow 
k¥izovou cestu; vdp. Vine. Ruth, bisk. ceremondt z Hradce Xrdlové, rochetu ; vdp. A. Wagner 
ze Zatce dva Serné birety pro farni chrém P. v Habrech, kasuli fial. za 160 zl, jeden pla- 
Stiéek na ciborium za 36 zl. a zvonecky za 421. 25 kr.; vp. Ant. Ptikryl z Moravy éerveny 
soukenny prdpor; vp. Petr Roztotil pozlaceni kalichu a ciboria; vp Ant. Bezdék, kaplan 
v Polné, kostelni velkou lampu; Jos. Vanitek, kapl., Zidd sttibrny kalich; dp Jos. Novo- 
vesky pluvial fialovy ; p. Jan Spina, far. ve Fryéovicich, fialovou kasuli. Z mnohych stran do- 
stalo se vystavni komisi velice lichotivych dopisi, jimiz dékovdino ji za velmi vkusné prove- 
deni objednavek utinénych, jako% i spokojenost vyslovena s cenami, za které jednotlivé pted- 
méty bohosluzebné zdkaznikim doddény byly. Tou pfitinou pohlizi komise vystavni s opravdo- 
vym uspokojenim na dilo vykonané, je% bylo prvnim semenem hor*itnym mocného a rozlozi- 
tého stromu, jen% vzrostl k nemalé radosti vSech uptimnych katoliki v Akademii kYestanské, 
kterdz odborem svym pro vytvarnd uméni v téchto prdvé dnech ptijim4 na sebe tkol, do té 
doby vystavni komisi peélivé konany. NE 


IV. seznam Glen Akademie krestanske. 


(Po¥ddkem, jakym se prihlasili.) 
Umdeorvecm7 a Kl a deacjy det: 
(s pYispévkem 200 zl. jednou pro vidy) 

15. vdp. Albert Kiiffer, generdlni viké¥ | 17. J. Exc. hrabé Jind. Jar z OClam- 

J. Emin. a prelat-archidiakon pti metro- Martinict, pan na Smeéné. 

politni kapitole prazske. 18. vp. Vojtéch Cipin, knéz misiondr 
16. J. J. prince Ferdinand Lobkovie v Carltonu v severni Americe ve statu 

z Dol. Berkovic. =a Visconsin 


tod: wile Jill Lowkotiename a tae 1008 p. wa tea hrabé 2 Sebi nborn t 


20. vdp. Jos. RozStlapil, fardk vOpotmd | pan na Lukavei atd. 
s heslem: »Spartam, quam nactus |) 22d. J. p, Karel knize z Lewensteint 
es, orna.‘ z Boru. 


Midave éinni: 
(s rotnim pYisptvkem 5 zl. r. m.) 
189. vdp. Dr. Frant. Loberschiner, , 211. dp. Jos. Slansky, farat u P. Marie 


inf. preldt v Krumlové. Vitézné vy Praze. : 
190. vdp. Jan Sourek, vikdét a dékan v | 212. vdp. Karel Kerka, dékan v Libo- 
Chorusicich, ° chovicich. es A 
191. vdp. Ant. Gerny, d&ékan v Mélniku. | 213. p. JUDr. Vojt. Vrtatko, advokat 
192, dp. Klem. Vlasdk, rektor koleje re- v Koliné. ; 
demptoristti na sv. Hote. 214. J. 0. p. Karel hrabé Paar z Karda- 
193. dp. Vojt. Sradmek, fardt v Makové. Sovy Retice. 
194. dp. Jos. Smély, fart v Mrtniku. 215. p. Jos. Hlavadek, méStan a okresni 
195. dp. Eman Picka, farar Jincich. ' gtarosta v Slaném. - 
196. p. Vaclav Kreiner, c. k. adjunkt | 216. vdp. dr. Vojt. Kotrbelece, vikar a 
. pri okr. soudu v Piibrami. dékan v Podébradech. 
197, p. Vil Ringhoffer, tovarnik a ma- | 217. J. 0. Fr. hrabé Boos- FWaldex. 
jitel statki na Smichové. 218. p. H. Pauer, sochat yv Praze. 
198. J. J. Moric knize Lobkoviec z Rou- | 219. p. F. Skuhersky, ¥ed. varhan. 8koly 
os dnice. Vv Praze. 
(199. vdp. Jan Jaresch, inf pfevor ry- | 220. vdp. Ed Kolenaty, ‘dékan a vikat 
_ titského Fédu Maltézského v Praze (roé. v Radomysli. ° ‘ 
10. al.). 224. p. J. Hirseh, pasif v Praze. 


200. vdp. A. Schiitz, provincial kadu augu- | 222. p. Ed. Wese ly y, sochat v Praze. 


stinidnského v Praze. 223. vdp. Jan Savel, kap. dékan v Budé- 
201. J. O. pan Jan hrabd’ Ledebour vy jovicich. 

Praze. | 224. J. 0. Karel knife Paar ve Vidni. 
202. vdp. Hugo Karlik, ptevor kld&tera | 225. vdp. Jos. Tupec, bisk. vikér a farat 

Teplského. v Geské Treboni. 
203. vdp. Pavel Frey, 0s. dékan v Teplé. | 226. J. J. Jos. hrabé z Fiirstenbergt, 
204, J. J. princ AleS z Croyt, ze Slabec. ve Vidni. a 
205. vdp. dr. theol. Ed. Petr, prof. boho- | 227. vdp. A. Stika, dékan a vikat v Ledti. — 

slovi na université prazské. 228. p. Jos. Burket, ¢. k. okresni soudce 
206 p. Ottokar Breuer, tovarnik na v Horsové Tyné. > 

Horach Kutnych. 229. vdp. Frant. Suchy, arciknés a b. 
207. p. V. Breuer, tovarnik v Labské Tynici. vikat v Horsové Tyné. 
208. vdp. K. Sindelaf, pkevor kldéstera Ze- | 230. Residence tovarysstva Jezisova v Praze. 
livského. 231. vdp. Jan Nep. Desolda, gym. prof. 
209. dp. M. Vesely, dékan v Nepomuku. a rektor kolleje premonstrdtské y Plzni. 
210, J. O. p. Hd hrab’ Belcredi, oc. k. | 232. vdp. Frantisek Pohofrely, farat 

plukovnik, —~ v Nové Ysi. 


Vado.F 6p Th sp ve sia 
(s rotnim ptispévkem 1 zl. r. m,) 


. 


394. p. Frant. Rak, technicky ptiruti eu- | 397. dp. Josef Pazderka, farat v Kate-. 


krovaru v Dolnim Bousové. tinkach u Opary. 
395, dp. Frant, Gernohoug, far. vy Knéz- | 398. vp. Kazimir RaSkKa, nk Fadu né- 
mosté. é meckého a kooperator u Panny Marie 
396, dp. L. Ochrana, far. v St&bo¥icich. v Opavé. 


»Method" vychizi vidy 5. kazdého mésice. Pf¥edplaceni obnaééf 1 zl. roéné; odbératelim Gasopisu ,Cecilie* diva se co priloha 

bezplatné. Piedplatné ptijima administrace ,Methoda“” y Karliné é. 234, Jen frankované listy piijimaji se. Rukopisy redakci za 

slané neyraceji se. Dopisy, tykajict se redakee, budtez zasiliny franko Ferdinandu Lehnerovyi y Karliné & 234. 
Reklamace zasilany budtez do expedice y knéhkupectyf MikuldSe a Knappa v Karliné é, 42. 


Nakladem vydavatelovym. — Knéhtiskdrna Mikuléie a Knappa v Praze, v Karliné. 


% 


B82) ‘, Gena 
eigen! RET Ofer 
Ne) RO 
By » s) 


_ Casopis vénovany uméni kféestanskému. 

: roan odhoril pro vytvarna uméni a archacologii : 
¢ 
: Beh | 
AKADEMIE KRESTANSKE V PRAZE. : 
a : 
: Majitel, vydavatel a redaktor: : 


BEF FO OA Ray SE, Ts aS peal Se 


SPRAIN 


$ 
: ° 
| $ 
| C 
3 | 
3 IL. Roénfk. | 
: | 
; ° 

| 3 
é 

¢ 

: ¢ 
| § 
; tr Ou oh she £5 As ; 
) y AD RD AY SY OE ; 


a Tisk Cyrillo-Methoddjské knéhtiskamy. 
. 1876. 


9 
Y 
eal 
RGR iN 
: pao ¥ ae 
“oO ; RA nA RAR AAR hS) SSS ER Rage ee 
NAAN aA: : RR ; ¢ eG Sa pie 
rs ExieeO) Bp esg 


+ 


obsah IT. roénilcu .,vfethoda*- 


I. Pojednani. 

Pratelim uméni kiesfanského. F. J. Lebner. 
Straclar 37, 

Poklad hlavniho chraému sy.-Vitského v Praze. 
F. J. Lehner. Str. 3. 21. 35. 44. 57. 81. 
113. 129. 

Michel Angelo. Zivotopisny ndstin. F. J. Lehner. 
Str. 6. 111. 

Farni kostel sv. Vojtécha na Novém mésté 
prazském a obnoveni jeho. F. J. Lehner. 
Str. 16. 32. 

Chramy véku starokfestanského. F. J. Lehner. 
Str. 40. 

Nizorny prehled vijtvarného uméni cirkevniho. 
F. J. Lehner. 

I, Antické slohy stavitelské. A) Sloh fecky: 
1. Sloh dorsky. Str. 55. 2. Sloh jonsky. 
Str. 65. 3. Sloh korintsky. Str. 67. B) Sloh 
fimsky: Str. 77. Pomér architektury recké a 
¥imské. Str. 89. f 

II. Starokiestanské stavitelstvi. 1. Uvod. 2. 
Starokestanska basilika. Str. 91. 101..3. Ba- 
siliky v Ravenné. Str. 104. 

III. Sloh byzantsky. 1. Uvod. Str. 125. 2. 
Soustava stavebni. Str. 126. 3. Pamatky a 
vyvin historicky. Str. 137. 

Pout za uménim. Cestopis. F. J. Lehner. Str. 
r05. 117. 

Popisy. 

Rezb4isky strop v kostele sv. Vaclava na Kys- 
perku. J. St. K. Str. 59. 

Obraz sy. Vaclava na hlaynim oltati v KySs- 
perku. J. St. K. Str. 85. 

Nekrolog. 
{ Rytit Josef Fihrich. Str. 29. 
Reé na hrobé Fiihrichové. Str. 47. 


Il. Z Akademie kfestanské. 
. Valna hromada. Str. 61. 


font 


2. Reditelstvo. Str. 11. 24. 37. 71. 86. 92. | 


107. 131. 143. 
. Odbor pro vytvarna uméni. 
Stanovy odboru. Str. 10. 
Zpravy. Str. 12. 25. 49. 72. 86. 93. 108. 
121. 132. 144. 
. Odbor archaeologicky. Str. 51. 99. 109. 133. 
Seznam ¢éleni Akademie kiesfanské. Str. 
14. 26. 39. 52. 64. 


I. Z uméleckych ateliert. 
Str. 38. 75. 99. 146. 
IV. Drobné zpravy. 
Str. 13. 73. 76. 100. 110. 123. 146. 
V. Literatura. 
Str. 147. 
VI. Dopisy. 


Z CAaslavi. (Nové oltae.) Str.69. — Z Bo- 
chore na Mor. Str. 70. — Z Innomosti y Ty- 


ot 


I 


rolsku. Str. 70. — Ze Zbraslavi. Str. 107. 
Z Vodiian. (Nova véz kostelni). Str. 118. 
135. — Z Rima. (Kaple v Geském Hospicu.) 
Str. 120. — Z Hudlic. (Novy kostel.) Str. 135. 


Obrazy. 
Poklad hlavnthe chrému sv.-Vitského v Praze. 


Obr. 1. Zlaty pacifikal. Str. 4. Ob. 2. Relikviar 
v podobé monstrance. Str. 5. Ob. 4. Stfi- 
brnd agrafa. Str. 22. Obr. 5. Stfibrny re- 
likvid#. Str. 23. Obr. 6. Relikvid# v podobé 
skiinky. Str. 24. Ob. 7. Relikviai v podobé 
monstranee. Str. 36. Ob. 8. Relikviar v po- 
dobé ciboria. Str. 36. Ob. 9. Stiibrny re- 
likvidt. Str. 37. Ob. 10. Stiibrné poprsi sy. 
Ludmily. Str. 44. Ob. 11. Poprsi sv. Vita. 
Str. 45. Ob. 12. Relikvidt v podobé ruky-. 
Str. 46. Ob. 13. Malaé monstrance na re- 
likvie. Str. 47. Ob. 14. Miska onyxova. Str. 
57. Ob. 15. Relikviat v podobé konvice. 
Str. 58. Ob. 16. Relikvidé v podobé malé 
skiifiky. Str. 58. Ob. 17. Schranka kfista- 
lova. Str. 59. Ob. 18. Soska Nebeskralovny. 
Str. 69. Ob. 19. Skvostny kfiz. Str. 82. 
Ob. 20. Kitz k privodim. Str. 84. Ob. 
21. Nadobka pro wtkryt nejsv. Svatosti. 
Str. 113. Ob. 22. Velka deska na ostatky. 
Str. 114. Ob. 23. Tétéz jedna éastka. Str. 
116. Ob. 24. 25. Meé sv. Vaclava. Str. 129. 
Ob. 26. Prilba sv. Vaclava. Str. 130. 

Nazorny prehled vijtvarného umént ctrkevntho- 

Ob. 1. Dorsky sloup s kladim. Str. 55. Ob. 
2. Jonsky sloup s kladim. Str. 66. Ob. 3. 
Korintskaé hlavice. Str. 68. Ob. 4. Vitézn& 
brana Titova. Str. 78. Ob. 5. Dorsky rad 
u Rimand. Str. 79. Ob. 6. Rimské hlavice. 
Str. 80. Ob. 7. Hlavni fimsa. Str. 80. Ob. 
8. Z basiliky S. Prassede v Rimé. Str. 92. 
Ob. 9. Véz kostela S. Maria v Cosmodinu 
v Rimé. Str. 102. Ob. 10. S. Apollinare 
v Classe. Str. 103. Ob. 11. Ze S. Apollinare: 
Nuovo, Str. 103. Ob. 12. Ze S. Apollinare 
v Classe. Str. 104. Ob. 13. Hlavice ze San 
Benedetto ve Veroné. Str. 104. Ob. 14. 
Hlavice z loggie v Troghiru. Str. 105. Ob. 
15. Padorys S. Lorenzo v Mildné. Str. 127. 
Ob. 16. 17. Hlavice ze S. Vitale v Ra- 
venné Str. 127. Ob. 18. S. Vitale v Ra- 
venné. Puidorys. Str. 137. Ob. 19. S. Vitale 
v Ravenné. Prifez. Str. 138: Ob. 20.8 
Sergius a Bacchus. v Konstantinopoli. Piédo- 


rys: .Strs 138.2 Obs 21.5 99 BS ee soa 
v Konstantinopoli. Piadorys. Rez. Per- 
spektivni pohled ynitéku. Str. 139 140. 


Ob. 24. S. Irene v Konstantinopoli. _Pado- 
rys. Str. 141. 

Pieta od Michel Angela. Kreslil F. Sequens. 
Str. 94, 

Kalich akademicky komponovany od ‘ archi- 
tekta Barvitia. Str. 94. 


POI enn 


et 


Casopis vénovany uméni krestanskému. 


AT DDS 


Organ odbord pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie krestanské vy Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 1. V Praze, dne 20. ledna 1876. Roénik I. 


Obsah: Prdteliim uméni kfestanského. — Poklad hlavniho chrému \Svato-Vitského vy Praze. — Michel Angelo. 


_ — Stanovy odboru pro vytvarné uméni v akademii k¥esfanské. — Reditelstvo akademie kiestanské. — Odbor 


é y woe eae P : F 5 Aone ’ 
pro vytvarna umeni v akademii kresfanské. — Drobné zpravy. — Seznam Clenti akademie k¥estanské. 


DDL PPD LLLP IIIS IIL IPP III EAE LDP y we 
Wes PDDLS ‘ DLL LL LD LLL ILL LP LL LLLP LLLP LP LD LLLP LLL LDL PLP LS 


Pratelom umaiéni icrestancieého. 


, nadéji 1 obavou, s radosti i ostychavosti pustil se mlady ,Method* roku 
“<sminulého pod za8titou o rok starSi sestry ,Cecilie“ v rouchu chudinkém 

do svéta, aby v narodé Gesko-slovanském budil lasku k uméni kiestanskému, 
k onomu uméni, které u jesli Betlémskych znovuzrozeni své slavilo, k uméni, 
které jest odleskem krasy vétné a ohlasem zjeveni boziho, k uméni, které 
jasnymi paprslky mysl osvécuje a srdce zahiiva, k uméni, které napliuje 
ducha lidského nebeskou touhou a posvatnym nadSenim o€iStujicim a uSlechtu- 
jicim. A hle! slabé volani nalezlo ohlasu v mnohych srdcich Slechetnych. 
Lasku k uméni vySel ,Method“ buditi a s laskou se setkal odevSad. 


Priznivy vysledek, jakoz i Stastny vznik, vzrist i rozkvét ,Akademie 
mrestanske'v Prazie”, jefzto odbor pro vytvarna uméni 
péstovati bude uméni v duchu Cirkve katolické a jejizto odbor archeo- 
logicky pecovati bude o zachovani staroZitnosti cirkevnich, dodava _ redak- 
toru odvahy, ze prilohu proméfuje v samostatny Casopis umélecky. 


Jest-li Ze v nynéSim proudu svétovém jevi se celkem sila odstiediva 
i snaha podvracujici ¢4d, dobro i krAsu, neni bez opravnéni a bez zastoupent 
sila sousttediva a snaha pofadajici, ktera roztifSténé vidy neodolatelné tahne 
ku stfedi8ti a z¥idlu t4du, dobra i krasy. Novovéky Protéus denné novoty 
zavadéjici ma potiebi mnohych kouzelnych lékt, chce-li vyhovéti mnoho- 


nasobnym bud piirozenym, bud nadprirozenym potrebam véku pritomného. 


Jest-li ze lesk zevnéjgi, jak kazdodenni zkuSenost uci, uzasnou merou 


roste, jadra vSak a ceny vnitini ubyva, radno i nutno zadivati se do zrcadla 
i 


ae 


La 
* 


minulosti, o%iviti obrazy davnovéké, dui vdechnouti postavam zaSlym, 
svétlem minulosti ozariti pritomnost véru! ne valné jasnou a utéSenou. 


Mélky vék na8 tviréim duchem chudy, hloubky i opravdivosti prosty 
a k vaznému premySlovani liny; vék, kde i tvoreni lehkovazné se odbyva 
a umélcem slove, kdo vitbec cos vyrobi; vék takovy vyzZaduje, aby veskeré sily 
duSevni, jichz uptimnou snahou jest dobro, pravda i krasa, soustredily se kolem 
ohniska i zdroje spoleéného. V dobé pritomné namnoze prevraty a poblouzenim 
znepokojované vyzaduje se, aby chaotickou smésici domnének a nejasnym bez- 
vladim mySlenek s pozlatkovym leskem razena byla draha nova, sméfrujici ke 
skuteéné krase a ryzi cirkevnosti, jak obé spatruje se na mohutnych 
tvarech a ctihodnych plodech ctihodné davnominulosti, a¢é to treba nesouhlasi 
s uhlazenym vkusem nynéjsim. Ta dila v dalce sice ale velebné se vypinajici 
stala se vykupni cenou tak mnohého blaha, z jehoZto pozehnani i pritomni 
jeSté dnové tyji. V drahocennych pamatkach spatruje se namnoze tZasna krasa 
a neobyéejna dokonalost, nasvédéujic, jakym vkusem, dtmyslem i duchem 
stkvéli se otcové nasi. 


Nema-li poZehnani tak mnohych pamatek uméleckych bez uiZitku byti 
pokolenim budoucim, dluzno, aby zrak zasvécenctii nezvratné upreny zustal na 
ony poklady ve vlasti i v ciziné zachované. Uéelivému Zaku jest uCciti se ode 
vsech narodt, ssati potravu duSevni — ovSem s rozvahou a rozumem — 
z ve&Skerych vékt, starych 1 novéjsich, Tak jako malif uci se vyrazu od 
Rafaele, energii od Michel Angela, koloritu od Tiziana, osvétleni od 
Correggio, opravdivosti od Nizozemct, aby pevnym slouéenim a za- 
snoubenim veSkerych dokonalosti dospél na vrchol dokonalosti: jest umélci 
osvojiti si a priteli uméni poznati prednosti a vyteGnosti veskerych Skol umé- 
leckych starych 1 novych, uciti se od mistri zesnulych i Zivych. 


Pole umélecké neni vSak tak nepatrné, krasa a uménfi nejsou_ tak 
chudymi a nuznymi, aby Zivot jediného Clovéka posta¢oval na vyéerpani 
zdroje. Cena jejich nebyva uidélem jediného vyvolence. Uméni rozraZi svétlo 
své do tisicerych paprslki, odlesk jeho obraZi se Zasnoucimu oku rozmanitym 
zpusobem u velkych umélct, jimiz nebe zemi obdayilo. Pole uméni krestanského 
jest takové rozsahlosti, ze jediny spisovatel neb historik umélecky nevysta¢i,. 
aby treba jen povrchné o veSkerych odborech se stejnou dikladnosti roz- 
mlouval. Proto obraci se redaktor k umélctm a pyatelim uméni s prosbou, 
aby kazdy se€ jest prispival ku probouzeni lasky, k hajeni a Siteni pravych 
zasad uméni krestanského. Zejmena: 


1 OhlaSovanim, popisovanim a pokud mozno i vyobrazo- 
vanim (bud kreslenym, bud fotografovanym) uméleckych pamatek k¢estan- 
skych vSeho druhu po vlastech nagich rozptylenych, jako jsou: kostely 
s veSkerym prisluSenstvim — oltare, kititelny, obrazy, kazatelny, sochy, fezby, 


ey SO 


pony : - n ad obi bohosluzebne: kalichy, reliquiaie, pacifikaly, monstrance, 
svicny, ciboria; —roucha bohosluzebna aj. a j. Nemame ZAdnych komisi 
_k tomu ustanovenych. Uéiiime tak sami a dobrovolné! Uzitku a zasluhy tim 


neubyde. 


2. Dopisy o stavbach novych, neb opravach starych chrami, oltari, 
pamatek, bohosluzebnych p¥edméti jakéhokolivék druhu, aby bylo stiediska 
oO ruchu, vyvinu a Cinnosti uméleckého Zivota ve vlasti naXi. 


Co do materielni stranky ,Methoda“ jest kazdému znamo, Ze umélecky 


ENP 


€asopis bez €etnych obrazti neprinasi Zadouctho uzitku. Zhotovovant zdarilych 
obraztt vyZaduje vSak velmi zna¢ného nakladu. Pratelé uméni kiestanského vy- 
masnazi se dojista, aby ,.Methoda* rozSitili do vSech moznych kruhi. Cim vétsi 
bude poéet predplatiteliiv, tim vétSi pocet obrazkti bude se v ,.Methodu“ ob- 
jevovati. Nepatrné prosttedky jednotlivce zde nedostacuji. Odbor pro vy- 
tvarna uméni a odbor archeologicky v akademii kirestanské 
hodlaji vSemozné napomahati ku zvelebeni ,Methoda“; udcifi tak kazdy jedno- 
_ tlivec, kazdy p¥itel uméni krestanského, kazdy Glen akademie kiestanské hojnym 


aaa 


rozSirenim listu tohoto. 


Divérné doufani v Pana Boha mne nikdy nesklamalo. V pomoc svatou 
davéruji nyni jesté diivérnéji, 
reedaktor. 


~ 


Poklad hlavniho chramu svato-Vitského v Praze. 


Popisuje F. J. Lehner. 


_Jak Zz pisemnych zprav historickych a ze znaéného poétu pamatek navzdor 
neptiznivym vékim aZ podnes poriznu zachovanych se jevi, byvalo drobné uméni vSeho 
druhu, zejmena prace zlatnickéa ve vlasti naSi v neobyéejném rozkvétu. Karel IV., jehoz 
vzneSenou mysl az dosud velebi pomniky velikolepé: hlavni chradm sv.-Vitsky, prosluly 
chram na Karlové a pamatny Karliv Tyn, — jakoz byl otcem véd a uméni, byl také 
zakladatelem a piivodcem neobyéejného rozkvétu, k jakému dospélo drobné uméni, jak 
dosvédéuji ¢etné pamatky ve vlasti naS{ se vyskytujici. Zlata Praha na Vltavé, mnoha 
mésta venkovskd slynula uméleckou vyrobou zlatniktv. 

Jako hlavni chrém na Hradéanech Karlem IV. uéinén jest prvnim chrémem sto- 
vézaté Prahy, strézcem zemé i koruny, jest také poklad chramu Svato-Vitského velebnym 
pomnikem neobyéejné zboznosti a vytiibeného vkusu i krasocitu slavného a zboZiiovaného 
od naroda éeského panovnika. Co otec vlasti zalozil, béhem vékt kralové a kniZata, arci- 
biskupové i kapitola jali se rozmnoZovati. Utrpél sice v ndsledujicich tfech stoletich s Ceskou 
metropoli té% vzdeny poklad jeji katedrdély Skod i ztraét nemalych i citelnych za bouri 
politickych i néboZenskych neprizni XV. a XVI. véku, nevédomosti a mnohych pokolent 
pokazenym vkusem, a piredce i z téchto zbytki byvalé nadhery a slavy poznava se jesté, 
jak velikolepé kvetl v dobach davnominulych ve vlasti nasi umélecky primysl. 

Slavny pomnik krdlovského zakladatele a velkolepé dilo genidlniho stavitele 
Arlera nyn{ disledné se opravuje a dostavuje v duchu a tvarech puvodni jednoty 
a krasy pé¢i vzorné ,jednoty Svato-Vitské,“ — metropolitni chram, svétlo diecése i kra- 
lovstvi i zem{ koruny sv.-Vaclavské zastkvi se jednou v celé krase, — 0, kéZ bychom se 
toho dotkali! — a bude vzorem uméleckym veSkerych chramt filialnich. Nechybim tedy, 
kdyZ z povinnované uctivosti i piety potinam prvni rocnik samostatného Methoda s pu- 


pisem a vyobrazenfm pokladu Svato-Vitského. F 


Ea es. 


Satu, kterym Spasitel na8, kdyZ na kiizi 
pnél, opasan byl. 

Zadn{ strana jest hladké; na pfedni 
strané spatiuji se ¢tyry vyobrazeni. Nahore 
vidéti 1ze Spasitele na krizi rozpjatého ; po 


Zlaty pacifikal s pouzdrem na ostatky. 
(Obr. 1.) 


Skvostny pacifikél nalezi mezi nejvzac- 
néjsi predméty pokladu Svyato-Vitského jak 


(Obr. 1.) 


vzhledem ceny hmotné, tak vzhledem ceny | strandch stoji Roditka Bod{ a sy. Jan. Zivym 
umélecké, Tam, kde ramena se kfizuji, | vyobrazenim ligi se okaméen{, kdyz Spa- 
nachazi se v pouzdru kiistélovém ¢Astka | sitel matku svou svatému Janu, je} pak za 


2b lal 


syna Matce odevzdaval. Na pravém ramenu | 
priéném v pravidelném étverci olemovaném 

Sirokou éernou pdskou emailovou spatruje | 
se obraz papeze kleticiho v pluvidlu a | 


S tiarou; za nim klet{ 
kardinal-jahen s mitrou 
a v dalmatice. Nad skupe- 
ninou kleéici tte se napis 
skracovany : Urbanus papa 
quintus, Petrus de Belli- 
fortis, diaconus cardinalis. 
Na levém ktidle pittnim 
kleti Karel IV. v cfsar- 
ském ornaté a za nim syn 
jeho Vaclav. Nad hlavou 
cisafovou ¢te se ndépis: 
Carolus Quartus Roma- 
norum imperator. Nad 
synem jeho slova: Wen- 
ceslaus quartus, Bohe- 
miae rex, Caroli filius. 
Na dolejSim del&im 
kifdle ki¥ize vyobrazuje 
se vyjev, jak  papez 
Urban v pluvidlu a s tia- 
rou odevzdava  cisari 
Karlu IV. kriz s reliquif; 
Karel v  paludamentum 
imperiale s korunou ci- 
sarskou pYijima jej uctivé 
ne holou, nybrz Satem pri- 
krytou rukou. Nad vy- 
obrazenim ¢éte se legen- 
darium: De _ panno ') 
cruentato, quo Christus 
praecinctus fuit in cruce 
datum per Urbanum pa- 
pam V. Carolo IV. impe- 
ratori Romanorum. Rohy 
kiidel, jakoz i ¢tyry body, 
kde ramena se_ kfizuji, 
ozdobeny jsou velkymi sa- 
firy neleSténymi a rubiny 
na zpusob knofliki zapu- 
Sténymi. VySka pacifikalu 
obnasi 31 ctm., délka 
priténich ramen 23 ctm., 
Sitka skoro 9 centimetri, 
hloubka 1'/, ctm. 


1 Sat ten ostatni, jimZ Pan opdsdn byl na 
kiizi, nachdzi se v kostelnim pokladu vy Cachach, 
ktery jsem na svych cestach vidél. | 


Reliquiai 


Z pozlacencho sttibra v podobé malé monstrance. 


2.) 


(Obr. 2.) 


Tato monstrance vyznatuje se origi- 


nelni komposici, jakoz 
ikrasnymi poméry. Z pod- 
stavce Sestihraného obna- 
Sejicho v priméru 12 a 
pul centimetru, jehoz vy- 
soka obruba ozdobena 
jest prolamovanou gale- 
rii, zvedaé se &tihly krk, 
ktery nese Sestihrany 
vystupek bohaté ozdo- 
beny opéraky, vizkami 
a Stity. Ku Sesti uhlim 
jest prolamovan  okén- 
kami vylozenymi ¢er- 
venym foliem. Nad tim 
klene se podstavec ci- 
lindru kristalového  pitf- 
éné postaveného, ktery 
slouzil na ukryti ostatkt. 
Cilindr jest (olemo- 
yan) po obou stranach 
oblouéky v zubovité listky 
se rozbthajicimi, které 
opétné hraniti s opéra- 
cimi piliti a oblouky, 
jeZ ve spojeni jsou 
s druhym vystupkem vy- 
pinajicim se nad kristalo- 
vym cilindrem do vySky 
21 a pul ctm. U pro- 
stfed ozdobné architek- 
tury vystupuje na malém 
étverhraném podstavci vy- 
razné cisilirovana soska 
sv. Kateriny, patronky 
vysokych Skol prazskych. 
Nad soskou pak pne se 
Stihly baldachynek, z né- 
hoz opétné vyrista Sesti- 
hrany vystupek, oziveny 
na vise strany okénky 
s bohatou kruzbou a 
Stitky. Celek ukonéuje 
se Sestihranou  stiiskou 
korunovanou riZzici. Vyska 


| vzorné této monstrance obnasi 45 a pul ctm., 


| Sitka 14 ctm. 


BL ae. 


MACE! Ameeic: 


Zivotopisny nastin. Sepsal F. J. Lehner. (Pokraéovani.) 
3. 


Aby ndsilné zaplasil zarmutek nad ndhlym tmrtim Slechetného pfiznivee, koupil 
si Michel Angelo velky balvan mramorovy dlouho jiz pohozeny a vytesal z ného He rkula, 
étyry lokte vysokého, ktery pozdéji do Francie se dostal *), kde zmizel. Rovnéz pohresuje 
se dtevény krucifix 2) v pfirozené skoro velikosti, ktery brzy na to pracoval pro 
prevora ze Santo Spirito. S duchovnim tim Zil umélee v divérném pomeru pratelském. 
Prevor prokazoval mu mnohou zdvorilost i sluzbu platnou predevsim, Ze je) zasoboval 
mrtvolami, na kterych Michel Angelo ve zvlé8tni k tomu vykazané sini klasterni anato- 
mické studia konal. VétSi radosti nad tuto umélec neznal. Kdo mu daroval mrtvolu, 
zpusobil mu radost nejvétsi. Zde v uzavfené komnaté klasterni polozil ziklad. k hlubokym 
védomostem anatomickym, v nichZ i na dale, pokud poméry dopoustély, pokracoval, 
a tak daleko dospél, Ze jimi nad veXkeré souvéké i pozdéjsi umélce vynikal. Z vdéénosti 
zhotovil milovanému prevoru feéeny krucifix. ; 

Také Piero de’ Medici) pi4l nadéjnému umélci ptijav jej pohostinu do palace 
svého, v ném% vykézal jemu komnatu, dfive jiz od ného obyvanou. Michel Angelo byl 
kazdodennim hostem &tédrého stolu, kde tentyz zvyk panoval, jako byvalo za zivobyti 
zvétnélého otce. Bohuzel! nedostavalo se vSak synu otcovy vzneSenosti mysle a uSle- 
chtilosli ducha. S uménfm zachdzel po zptsobu knizat rozmarnych. Kdyz na pr. jednoho 
dne napadlo mnoho snéhu, pral si, aby Michel Angelo ve dvyore palace udélal snéhového 
panaka. Piero chlubfval se pied vzacnou spolecnosti dvéma raritami co vzacnostmi 
domacnosti své; prvnf byl Michel Angelo, druhou pak Spanélsky béhoun, umély i silny, 
zaroven tak dobrych plic, Ze jej Piero ani komo v plném trysku nikdy nepfedhonil. 

Kdyz otec Michel Angeliiv vidal syna v ustaviténém styku s urozenou spoleénosti, 
ktera si jej vazila, spratelil se také s4m pozvolna s nynéjSim povolanim jeho a Satil jej 
slusnéji a davérnéji s nim zachazel. 

Bydlil tedy jinoch po nékolik mésich v domé Pierové, kdyz poznenahla staho- 
vala se bouie, kter4é moc a slavu Medicejskou zdrtila a zlomila. Condivi, Zivotopisec 
umélce naSeho, slychal jej ¢asto vypravovati o tajemném zjevenf. Zvéénély Lorenzo Medici 
okazal pry se po dvakrat za doby noéni v éerném, rozedraném rouchu jakémus Car- 
dierovi, kterému rozkézal, aby synovi oznamil, Ze za nedlouho vypuzen bude z vlastniho 
domu, do néhoz nikdy vice se nenavrati. KdyZ ustraSeny Cardieri s hraizou Pierovi 
vystrahu daval, utrzil si za ochotu vyprask i posméch. Piéelud snad rozdrazdéné obrazo- 
tvornosti nebyl Michel Angelovi pouhym pfeludem, nybrz vystrahou. Vidél patrné znamky 
blizici se bouie a jsa ptivrzencem domu Medicejského nebyla obava jeho bezdtiivodna 
i prchnul do Benatek. 

Nemaje véak penéz pomyslel na navrat do Florencie. Piijda do Bologni, pii- 
hodilo se mu dobrodruzstvi neobyéejné. Za doby pana Giovanni Bentivoglio +) platil 
v okrslku mésta onoho zikon, vedle néhoz% cizinec vkroéivsi do Bologni ervenou peéeti 
mamenin byti mél na nehtu palee. Michel Angelo veSel vSak do mésta bez peéeti 
a pro prestupek ten i s privodéimi byl zatknut, do celnice odveden, a ku pokuté 50 lira 
odsouzen jest. KdyZ nemél, ¢im by zaplatil a smuten v ufadovné beznadéjného osvobozeni 
z vazby o¢ekaval nevéda si rady, byl tu spozorovan od Gianfrancesco Aldovrandi, bolo- 
gneského Slechtice a zaroveh ¢lena vysoké rady 16 hlav Citajici, kteryzZ uslySev, co se 
prihodilo, mladistvému dobrodruhovi na svobodu pomohl, ale jen proto, Ze sochatem 


*) Socha tato byla jiz ztracena za dob Mariette-ovych. G. Battista della Palla, plnomocnik krale Fran- 
tiska I., koupil ji od Agostino Dini, naéez do Francie zaslana jest. 

*) Tento krucifix pfivodné v kostele 8. Spirito umistnény nachazel se na sklonku piedeslého stoleti 
v klastere Eremitani, ktery ku chraému naleZel. Po zruSeni klagtera za panovani francouzského 
zmizel a nebyl jiz nalezen. 

°) Lorenzo il Magnifivo zemrel 8. dubna 1492; zasnouben gs Clarice Orsini (+ 1488) zanechal tri syny: 
Piero (nar. 1471, + 1503, zasnouben s Alfonsinou Orsini, + 1520), Giovanni (Leo X.), Giuliano. 

*) Giovanni Bentivoglio, syn Annibala Bentivoglio, podporovatel, pritel a pfriznivee uéenct a umélet 
podobny Lorenzovi Medicejskému, spravoval Bolognu po 44 roki, az papezem Juliem II, 1506 za- 
puzen jest. Odebral se do Milana, kde zemfel r, 1508, 


EN ieee 


byti se pravil. A kdy% jej Slechtic do vlastniho domu svého zval, dékoval se Michel 
Angelo za laskavé nabidnuti s omluvou, Ze ma jekté jiné dva privodce, které nehodlé 
opustiti. , Budes-li mne Ziviti a vydrzovati, i ja pijdu s tebou do svéta na prochdzku,“ 
zertovné prohodil na namitku dobrosrdeény pan a tak dlouho do ného mluvil, az jinoch 
svolil u soudruhtiv se omluviv. Dal jim na cestu posledni jesté zbytek vlastnich penéz — 
i Sel a bydlil u Slechtice. 

Mezi tim strhla se ve Florencii dlouho pyipravovand boute, rod Medicejsky vy- 
puzen Z Florencie hledal s veSkerymi pitvrzenci titulku v Bologni, kde téZ usfdlil se 
Vv domé Rossi. A tak splnil se Gi sen, Gi tuSen{, vi vidén{ Cardiera. »V pravdé podivu- 
hodna udalost,“ pravi Zivotopisec Condivi, ,bud si puvodu jakého kolivék, bud z bo%ského 
predpovédéni, bud z podrazdéné obrazotvornosti, predc hodna, aby zaznamendna byla. 
Vypravoval jsem ji tak, jak jsem ji od Michel Angela slychal.* 

Od smrti Slechetného Lorenzo a% do vypuzeni ') a vyhnanstv{ jeho syntv uplynuly tii 
roky, tak Ze Michel Angelovi bylo pravé 20 let. ZdrZoval se v domé ‘ecéeného Slechtice, ktery 
jsa viohami anaddnim neobyéejnym okouzlen, velice si jej vazil a pustiti nechtél, dokud 
by mysle rozhoféené ve Florencii neutiSily se a nova jakasi forma vladni nenastala 
a ustaleni nedodla. Kazdého vetera pak dal si novy hostitel piedéitati ze spisk Dante- 
ovych, Petrarcovych, nékdy i Boccacciovych od nadaného a duchaplného umélee. 

V brzku naskytla se Michel Angelovi i zde pifleZitost skutkem osvédtiti do- 
vednost v uméni svém. KdyzZ jej pfrivétivy Gianfrancesco Aldovrandi méstem provadél, 
zaSel s nim jednoho dne do kostela dominikanského, aby mu ukézal jedno z nejznameni- 
téjSich dél uméleckych ze stiedovéku, — Arca di San Domenico. Na skvostném pomniku 
mramorovém sy. Dominika v 13. véku zhotoveném chybéla socha sy. Petronia a kle¢ictho 
andéla, jenz svicen drzf. Michel Angelovi svéfena jest prace, za kterou obdrZel 30 dukatt. 
Andél ?) jest okouzlujici milostnosti a roztomilé vnady, zejmena hlavitka; méné zdatily 
jest sv. biskup, v jehoZ postavé i rouchu spatiuje se mnoho hledaného, tak Ze piemnozi 
sochu tu nepovazujf ani za pradci Michel Angelovu *). Andél vSak jest ceny vzécné, 
ponévadz dosvédtuje, jak dimysIné a jemné dovedl pracovati dvacetilety umélec. 

Neobyéejny zdar i tspéch dila vzbudil zavist u bologneskych sochart, tak Ze 
Michel Angelo nucena se vidél navratiti se do rodného mésta. Tam prijda shledal poméry 
beze zmény; zaS8t k vypovézenym Medicetim neskrocenou, vliv Savanaroltiiv neobmezeny. 
V rozboureném tom ¢ase pracoval umélec klidné sochu mladistvého sv. Jana*), mél 
uéastenstvi pri prestavovani velké dvorany v palaci Vecchio a vyvedl spiciho Amora 
z mramoru, ktery proklestil Michel Angelovi cestu do Rima. Na radu objednatelovu, 
Lorenzo d’Medici, pochazejiciho z vedlejsi linie rodu medicejského, dal umélec sose 
zvétralé vzezteni antické sochy. Za antiku prodala se napotom do Rima kardinalu ze 
San Giorgio >), a Michel Angelo obdrZel za ni 30 dukati. Kardinal dal vsak 200 dukatit. 
Ostatni tak znatny zbytek podrdZel si timsky dohazovat. KdyZ vsak opatrné tajena povest 
o skuteéném ptivodu sochy a% k uSim kardindlovym se donesla, poslal na vypdétrani 
a vySetreni dtivérnika svého do Florencie. Michel Angelo nemél priciny s pravdou se 
tajiti, i byl od vyslaného Slechtice tak viele do Rima zvan, Ze neodolal. V2Zdyt splnilo 
se tim davné prani jeho. Dorazil do Rima dne 25. cervna 1496. hs 

Za nékolik dni zaslal ptiznivci svému Lorenzovi pod adresou malife Sandro 
Botticelli list, z néhoz nejlépe jevi se bytost i city mladého umélce, ponejprv svobodné 
do svéta vydavSiho se. Mezi jinym piSe takto: ,,Kristus! Dne 2. ¢ervence 1496. Chei 
Vasi Excellenci pouze oznamiti, Ze minulé soboty ve zdrayi jsme sem prisli dostavivse 
se hned ku kardindlu Giorgiovi, kterému jsem list VaS odevzdal. Zdalo se, jako by mne 
rad vidél i pial si, abych bez prodleni nékteré sochy prohlédnul, co vyZadovalo cely 
den, tak Ze jsem ostatni Vake listy jesté nedodal. V sobotu pfisel kardinal do nové 


it j j ské c ery jil s Lodovico 
zi i ¢ Ze sou r. 1494 od krale francouzského Karla VIII, ktery se spojil s L wie 
cia bie 7, Rulspade 1494 slavil Karel VIII. vjezd do Florencie a bydlel v palaci Medicej- 
ském (Palazzo Riccardi). Vladu mésta Florencie prejmul dozivotné Gonfaloniere Pietro Soderini. 
2) Vyobrazeni dra, W. Liibke. Geschichte der Plastik. p. 722. Téz u Cicognara ,,Storia della scultura‘, 
Prato 1822 tab. LI]. ne : 
3) Nyni skoro bezpeéné tvrditi Ize, Ze soc 
di Bari, ptijmim Niccolo dall’Arca. 
: izel rosto. ; ede s an tee 
5 Kardinal "Rafadl Riario, znamy pro nepratelstvi své k Medicejskym, od Rafaéle vyobrazeny (Passa 
vant. t. II. 158). 


ha sy. Petronia nepochazi od Michel Angela, nybrz od Niccolo 


a Ay eee 


stavby mne zavolati. Piijda k nému, tazal se, co soudim o predmétech, které jsem 
vidél. Vyslovil jsem své minéni a zda se mi skuteéné, Ze jest zde mnoho krasnych véci. 
Po tom tazal se kardinal, citim-li sily v sobé ku provedenti éehosi pékného. Odpovédél 
jsem, Ze nechci piili8 mnoho slibovati; védyt uvidi, co dokazi. Koupili jsme tedy mra- 
morovy balvan na sochu v piirozené velikosti, a vy pondéli pocnu pracovati.“ 

Takovy byl potétek Michel Angela v Rimé. Vidime jiz, mnoho-li od ného 
se otekdvalo, a jak statetné téZ ku praci se mél. Bliz8i pomér ku kardinalovi skonéil 
se vsak v dobé krétké a nemél pro umélce Zddnych vyhod. Doby Alexandra VI. a Ce- 
sare Borgia nebyly piiznivy uméni. Rim véak poutal piedc mladistvého mistra, jako by 
byl tudil, co jemu zde v budoucnosti bude vykonati. Mnoho-li as rodilo se novye 
obrazi v hlavé umélcové ve vikoli slavného svéta antického, uprostéed mramorovych 
pomniki a pamatek portiznu roztrouSenych po ulicich a naméstich vécného- mésta ! _ Co 
tehd4z duch jeho tvoril, nenf znamo. O soSe potaté neni zprav zadnych. “da se, Jako 
by do této doby nalezel obraz v nejnovéjSi dobé vyskytnuvSi se, na némzZ vyobrazena 
jest blahoslavena Panna s ditkem, obklopena 4 andély a sy. Janem Kititelem. Obraz 
nedodélany sice, uchvacujici vSak hlubokym citem a dojemnou krasou jest majetkem 
Anglitana Mr. Labouchére-a. Pro ‘imského §slechtice Jacopo Galli pracoval sochu 
Bacchus-a, ktera nyni v galerii uffizii se nachazi; socha Cupidova pfesidlila se nyni do 
Kensingtonského museum. V obou jevi se pile u provedeni zdruzend s podivuhodnou 
znalosti anatomickou, jakou Michel Angelo jiz tehdaz vynikal. 

Veskeré tyto prace ustupuji vSak do pozadi pred dilem, které r. 1499 vykonal. 
Francouzsky kardinal ze St. Denis objednal u ného Pietu, t. j. skupinu, vyobrazujici 
mrtvého Krista na kliné blahoslavené Panny. Mramorova Pieta jest nyni postavena 
na_velmi neptiznivém misté, odkud ji takmér ani vidéti nelze, v chramu sv. Petra 
v Rimé ') v prvni pobotni kapli kanovnické. Celé skupeni vyvedeno jest z jediného 
balvanu mramorového. Matka Vykupitelova sedi na kamenu, vedle kterého vztyéen byl 
ky¥iz, s milym Synem na kliné. Milovala jej s nevyslovnou laskou matky a Panny. Nyni 
milovany Syn mrtvy lezi, bez vlady a Zivota, na kliné jejim. Vyjev podivuhodné krasy 
a néznosti, lasky a oddanosti, tak Ze ¢clovék citelny nedovede bez pohnuti hlubokého 
poblizeti na ni — na Matku bolesti s mrtvym Synem. Jasné usporaddni skupeniny, 
uslechtilost a hluboka vroucnost citu, neobyéejna krasa s posvatnou pravdivosti zdruzena, 
— pro ty vlastnosti Cita se Michel Angelova Pieta k nejkrasnéjSim plodim kiestanské 
plastiky. Obraz distojny i hodny onoho élovééenstvi, jaké sluSelo Synu Bozimu a takové 
matce! Dvyé postavy, jedna ziva — aé Zelem skli¢ena, druha mrtva. V prvni skutetné 
spatfuje se zivot a ve druhé smrt. Clovéku déle pozorujicimu se zda, jako by vidél 
v pravdé Pannu blahoslavenou a Krista Pana v téle lidském, aneb podobizny obou nikoli 
rukou smrtelnikovou z mramoru vyvedené, nybrz Bozskym zaézrakem z raéje sestoupivéi. 
Mnohym ze souvékych posuzovateli zdala se vsak matka byti prilis mladistvou u po- 
rovnant se synem. Kdyz Michel Angelo o tom uslySel, pravil: CoZ% jim neni znamo, Ze 
panim srdce ¢istotného a mraviv ulechtilych vnady i jara neubyva? Cim vice u blaho- 
slavené Panny, jejiz duSe ani stinem smyslné Zadosti, zhoubné téla se dotykajicim, nebyla 
poskvrnéna! Jestli-ze tedy jiz ptirozenym sptisobem vysyétluje se u ni kvét i vnada 
mladi neubyvajiciho, dluzno uvaziti, Ze také zvldStnim pisobenim Bozim svétu mélo se 
objeviti 1 dosvédditi panenstvi a ustaviéna ¢istota matky Bozi. U Syna vSak nejevila 
se toho potieba, nybrz snaéze pravy opak. Svétu mélo byti zjevno, Ze Syn Bod#i na se 
prijal prirozené télo lidské, a Ze co ¢lovék kromé hifchu podrobil se vSemu, Semu po- 
droben jest obyéejny Clovék kazdy. Tudy se ani nevyZadovalo, aby lidska stranka do 
pozadi ustupovala pred Bozstvim jeho. Porddek i béh piirozeny zistal u ného v plat- 
nosti, tak ze se nam objevuje v onom véku, v jakém pravé byl, kdy% umiel. Neni se 


*) Pavodné stala v kostele sv. Petronilly, kaple to krale francouzského, blize sakristie chraému svato- 
Petrského, kterd vedle Bramante-ova planu nového kostela zbotila se. Sakristie byvala pry druhdy 
chramem Marsovym. Pietd nadlezi do poétu onéch malo dél, na né% jmeno své Michel Angelo za- 
zamenal. Cte se na pdsu vryty napis: MICHEL ANGELUS BONAROTUS. FLOREN. Kardinal 
di S. Dionigi, ktery Pietu objednal, neni kardinél Rovano, jak Condivi i Vasari chybné udavaji, 
nybrz Jean de la Grolaye de Villers Francois, opat 8. Denissky, vyslanec francouzského Karla VIII. 
u papeze Alexandra VI., kardindlem od r, 1493. Zemiel v Rimé r. 1499. — Kdyz kaple sv. Petro- 
nilly zborena jest, prenesena jest Piet’ do tak zvané vecchia sagristia ¢i Santa Maria della Febre, 


odkud r. 1749 do Svato-Petrského chraému pienesla se. (I Vaticano discritto da E. Pistolesi, Roma 
1829; Tom. L, pag. 76. Nota 1.) 


8 oe 


tedy diviti, Ze nejhlahoslavenéj 


jSi Pannu, Matku Bodi, u porovnani se Synem, jsem provedl 

Synu vsak stavi ptirozené jsem po- 

ym by se chlubiti mohl kazdy bohoslovec, 
S takovou rozvahou konal dila sya. 


mnohem mladsi, neZ v onom véku obyéejné byva; 
nechal.“ — Z dimysIného odtvodnéni, kter 
Jevi se Michel Angelo co dimyslny myslitel, 


(Obr. 3.) Piet& od Michel Angela. — Kreslil F. Sequens. 


Kdyz Pietu dokonal, bylo mu 25 let. Praci tou ziskal si velikcho jmena, tak 
ze svét potal se domnivati, jako by nad souvéké umélce nejen vynikal, nib gate 
rymi mistry zdvoditi mohl. Tolik ostatné s jistotou Ize tvrditi, Ze Michel Ange ie ee 
a Leonardova kratce pred tim dokonéend vecefte Paéné v Milané jsou prvnimi dokonale 
vyvinutymi kvéty nového uméni. 


Ate 


St Weve eee 
odboru pro vytvarna uméni akademie krestanské v Praze. 


(Schvaleny vynosem vys. ¢, kr, mistodrzitelstva v Praze ze dne 30. iijna 1875, 6. 55.762.) 


Sia: Uéel odboru. Uéelem odboru jest vzdélavani krasoumy povznasenim a rOz- 
vijenim smyslu kfesfanského, jakoz i usilovanim, aby Setfilo se predpisuv liturgickych 
pri dflech vytvarné krasoumy a ‘emesel uméleckych. ; 

§ 2. Prosttedky k dosazeni vytknutého uéelu: Odboru krasoumnému bude: 
a) napomdhati radou i skutkem pri povizovani aneb obnovovani véci uméleckych | a dél 
razu nabozenského; 6) zaloziti sbirky krasoumné a knihovnu odborovou; 7) zatizovati 
vystavy umélecké; d) pecovati o piednda&ky a rozpravy krasoumné; ¢) podnécovati Wye 
tvarim krasoumnym a vytvorovati dila umélecka; f) podporoyati a vydavati dotyéné Spisy 
a obrazy krasoumné; g) podporovati a opatiovati Skoly a tstavy pro umén{ a remesla 
umélecka; h) upravovati slavnosti piiméfené uéelu vytknutému (§ 1.). aie 

§ 3. Opatteni nakladu. Naklady vzhledem k prostredkim vySe polozenym 
zapravovati se budou z dotace krasoumnému odboru ustanovené reditelstvem akademie 
kiestanské,. Zérovet ale volno jest odboru mimo to nabyvati vlastniho jméni bud pfi- 
jimanim dariv,a odkaziv aneb vynosem svych publikaci neb dstaviv. 

§ 4. Uloha vyboru. Odbor ifdi se vyborem. Vyboru jest petovati o dosazent 
elu (§ 1.); on pojednavd i vytizuje bézné véci; upotiebuje prisouzené mu dotace vedle 
predchozfho rozpotétu podaného feditelstvu akademie; vladne dotyénym vlastnim jménim 
vedle ustanovenf hromady odborové; poddvé feditelstvu akademie vyro¢ni zpravu 0 své 
majetnosti a volf si zastupce do feditelstva. ‘ 

§ 5. Jak slozen jest vybor. Vybor zalezi z 12 udtv feditelstvem akademie 
ustanovenych z pottu Glentiv jejich piebyvajicich v Praze aneb v jejich predméstich. 
Ufadovant vyboriv trva po tfi roky a sice tak, Ze kazdého roku vyluéuje se tretina (za 
prvych dvou let losem). Jakmile odbor potne svou Ginnost, vSeliké pozdéj8i jmenovant 
tduy do vyberu stane se feditelstvem toliko vedle navrhu stavajiciho vyboru. Odstoupi-li 
néktery Glen béhem doby své, ustanovi se novy Glen na éas, kteryZ byl odstoupilému do 
konce dotéené doby jesté vybyval. Piispivajici tdové, budou-li do vyboru odborového 
povolani, stanou se tudiz cinnymi udy akademie kfestanské na ¢as, pokud trvati bude 
Cinnost jich u vyboru. 

§ 6. Funkcionari vyboru. Vybor si voli ze stiedu svého vZdy na rok pyed- 
sedu odboru a jeho naméstka, nad to pak jednatele, zapisovatele, uéetniho a dozorce 
pti vystavé a sbirkach uméleckych, jakoz i v nastalé potiebé i jiné funkciondre. 

§ 7. Zpisob éinnosti vyborové. Piedseda s védomim starosty akademie ki‘e- 
stanské svolava vybor. Vybor mtiZe platné uzavirati, jakmile jest nad polovici Glentiv 
pritomno. QO volbach Z4da se naprosta vétSina hlasiv piitomnych. Spisy a ohlaseni 
jakoz i listiny pravné povahy tteba, by byly podepsdany ptedsedou odboru a starostou 
akademie kfestanské. Pfedseda odboru aneb ndméstek jeho zastupuje odbor zevné, 
aé nent-li to jinak jiz starostovi akademie kiestanské vyhrazeno. 

§ 8. Clenové odboru. Z lent kiestanské akademie vyvolf sobé vybor ty 
udastniky, kterf jiz vytvory neb védomostmi v oboru k¥estanské krasoumy aneb vy fe- 
meslech uméleckych, jiz védomostmi v oboru liturgickém prokazali se, Ze mohou s pro- 
spéchem ptsobiti v oboru krasoumném. Vyvolenci ti stanou se pak prislusniky odboru 
pro vytvarna uméni, jakmile ohlasf k tomu svoji ochotu. 

§ 9. Schtize odboru. Schéze odboru budtez éas po tase svolavany za tim 
ucelem, aby na védomost a v potaz braly se zpravy o vécech krasoumného odboru. Ve 
schiizich téchto mozna téZ navrhy ¢initi a odporugovati vyboru. Dotéenym schfizim nélezi 
ustanoviti zptisob, kterak ma vybor nakladati s jménfm, pfislu’icim odboru. Schize od- 
boru za schtze spolkové dle § 18. zékona o spolefch pokladany budtez. 

§ 10. Komitéty. Vzhledem k jednotlivym smérim, kn kterym ¢eli Ginnost od- 
boru krasoumného, ustanovi se pripadné sbory. Uéastniky sborai téchto jmenuje vybor 
z poctu udiv odborovych Zijicich vy Praze neb v jejich predméstich, z pravidla po pied- 
chozim slySeni schiize odborové. Hned pti potétku ustanovuji se tyto tti sbory: sbor 


een. 


pro vystavu ; sbor pro obstaravant véci chramovych; sbor, jemuZ bude pisobenim v %aso- 
pisectvu a prednaskami verejnymi piispivati ke zdaru presnych cirkevnich snah uméleckych. 


S11. 


skym Glentim vyhrazeno je pravo, téastniti 


uy Clenové odboru mimo Prahu. 
neziji v Praze, Zadajf se, aby %as po Case ze 
umént cirkevniho. Zpravy takové éitény budou na schizich odboru. 
se schtz{ odborovych. 


Clenové odboru krasoumného, kteriz 
Svého okoli zasylali zpraévy 0 rozvoji 
Dotyénym venkov- 


§ 12. Urovnani sportiv. Ve sporech povstalych z pomérai v piiéin’ spolkové 
plati pravidlo statutu kiestanské akademie (§ 30.). ‘ i ; 


§ 13. Rozejiti se odboru. 
krasoumny mitize piestati toliko tehdy, 
krasoumny zanikl, 
i akademie za své vzala, 


Pokud trvati bude akademie kiestanska, odbor 
kdyby nebylo téastnikiv. Po pifpadé, Zeby odbor 
veSkera majetnost jeho pftipadne akademii kiestanské, 


a kdyby 


zilozné Sy.-Vaclavské, ovsem k tomu konci, aby uzivalo se ji 


k uéeliim, jez mél odbor, a vedle statutu jednoty (§ 28.). 


Drobne 


Reditelstvo akademie kiestanské mélo 
od posledni spravy nasi 6 zasedani za pied- 
sednictvi naméstka starosty Dr. Mikula’e Kar- 
lacha, ktery v jednom z nich s bolesti ozna- 
moval trpkou ztratu jednoho z nejprvnéjsich 
a nejhorlivéjsich Cleni zakladajicich, vdp. J o- 
sefa Ackermann-a, kapitolniho dékana 
v Litoméricich. Reditelstvo povstanim vyslovilo 
hlubokou soustrast svou. 

Potom délo se prijimdani novych 
¢lenu, jichz akademie kYestanské Cita celkem 
1800. V posledni dobé pristupovaly celé vika- 
riaty s veSkerym duchovenstvem, zejmena vi- 
kariat vodhansky, opoéensky, hlubocky, né- 
mecko- brodsky, ¢esko-brodsky, éernokostelecky, 
kolinsky, pacovsky, mladoboleslavsky, hoticky, 
berounsky, krumloysky a jachymovsky. 

Za sekretate akademie kfesfanské zyolen 
jest ze 33 zadatelii absolvovany filosof pan 
Antonin Matyas. Také misto sluhy obsadilo se. 

Knihovna a sbirky umélecké obohaceny 
jsou opétné dary nasledujicimi: dp. farat 
Elhenicky z Planice daroval védecké knihy, 
vp. Solat ze Zeliva dvé bednice knéh (né- 
které staré: Veleslavintv kalendat a tri knihy 
botanické z r. 1532), dp. Fr. Snor, fardt 
v Chotéi, (starou bibli), p. Arthur Pilz a 
vp. Pachta, administrator v Kluéenicich, 
kniby rozmanitého druhu, pp. Mikulas a 
Knapp hudebniny nakladem jejich knéh- 
tiskarny vydané, dp. Fr. Illem, farai ve 
Zbraslavicich (prava méstsk& kralovstvi ¢e- 
ského a markrabstvi moravského z r. 1701; 
rukopis: Jak se vyhozeni z okna dalo r. 1618 
a ttyry obrazky), dp. V. Svétlik, katecheta 
(bratrskou bibli N. Z.), vp. Jan Pluhat, 


kaplan v PfeSticich (starou bibli in fol. 
z r. 1549), dr. Hugo Toman, zemsky 


advokat (rukopis ,,desideria staviv ceskych 
za cisate Leopolda a krasny atlas z r. 1592 
Theatrum orbis terre“), vdp. Janda, vikar 


zpravy. 


tesko-brodsky, reliquii z Rima, vp. Benda, 
kaplan u sy. Stépana, vp. Horak, kaplan 
u sy. Petra, vp. Fr. Bezloja, kooperdtor 
v Drevohosticich, knihy a éasopisy, dp. Fd. 
Ligka, fart v Repich, znatny potet knéh, 
p. V. Barvitius, architekt a Glen feditelstva 
vzacné dilo umélecké: Geschichte der bildenden 
Kiinste von Dr. Carl Schnaase, 7 dilt, dtstoj. 
pan Fr. Doucha, (spis vlastni: Sedm skutkt 
milosrdenstvi s obrazy), fotograf p. Eckert, 
obrazy, vp. Benes, katecheta v Karliné, pékné 
dilo astronomické: Wunder des Himmels von 
J. J. v. Littrow s astronomickym atlasem: 
Himmels-Atlas, vp. Htitlek a vp. Plasil, 
(druhou sbirku minei). Veskerym Slechetnym 
darcim vysloveny jsou diky feditelstva. 
Odbory jiZ skonstituované, pro cirkevni 
hudbu a pro vytvarna uméni, zvolily sobé za- 
stupce do freditelstva, odbor hndebni 
feditele varhanické Skoly p. F. Z. Sku her- 
ského, odbor pro vytvarna uméni architekta 
p. Mockra. Oba zyoleni panové na veSserych 
zasedanich feditelstva jiz téastnili se. 
Zalezitost Gasopist vyrizena jest v ten 
rozum, Ze majitelé a redaktofi odbornych éaso- 
pisti jizZ stdvajicich od feditelstva jsou poza- 
dani, aby listy své propajéili zdroveh za organy 
akademie ¢i jednotlivych odboré, aniz by se 
tim dosavadni smér, majetek a vydavatelstvi 
fetenych tasopisi ménilo, k ¢emuzZ profesor 
Dr. Kl. Borovy, redaktor ,,Casopisu katolického 
duchovenstva“ a. J. Lehner, majitel i re- 
daktor ,Cecilie* a ,,Methoda“ svolili, Védecka 
sekce bude tedy k uéeltim svym uZivati 46 aS 0- 
pisu katolického d uchavenstva,* od- 
bor hudebni bude uverejiovati zpravy své 
vy ,Cecilii,* organem odboru pro vytvarna 
uméntiarcheologiiktfestanskou bude 
»Method,* v samostatny ¢asopis umélecky 
proménény. Pro némecké éleny akademie kre- 
stanské vydavati se bude zvlastni priloha 


<2. [eee 


mésitnt k politickému ¢asopisu » Beobachter, ” 
jejizto nazev bude ,ChristlicheA kademie. 
V ni budou se uverejiovati zpravy vSech ¢tyr 
odborti V redigovani i vydaavatelstvi uvazal se 
dp. faraf Ed. Langer. Glentim akademie 
kiestanské snizuje se predplatné prijednom 
z uvedenych listi odbornych, a sice zaklada- 
jicim a Ginnym o 50°/,, prispivajicim 0 25°, 
vy kterémzto piipadé zasfli se snizené pred- 
platné pfimo kancelayvi akademic kfestanské 
v Praze &. 223—I. Jelikoz vyddvani obrazko- 
vého ,Methoda“ se znatnym nakladem spojeno 
jest, slibeno, Ze sekce umélecka i archeologicka 
napomahati bude, aby orgdn obou odbori 
vsemozné zyelebil se. 

Na stanovich odboru védeckého 
pilné se pracovalo, a jsou jiz prijaty ve tfetim 
éteni a budou podany k vyS8imu schvdleni. 

Odbor hudebni pomysli na zfizeni 
sborové Skoly pévecké. Bez zpévakt 
neni zpévu. V Praze jest nyni citelny nedo- 
statek vokalisti i hlasi muzskych. Reditel 
J. Féster podal i odiivodioval v odborném za- 
sedani vyboru hudebniho navrh, ktery tam v zasadé 
schvalen jest. Bude-li odboru hudebnimu vy- 
méfrena dostateéna dotace, nebude miti zrizent 
sborové Skoly zadnych prekazek. Za tou pricinou 
prednes] yYeditel p. Skuhersky, jakozto za- 
stupce odboru hudebniho v Yeditelstvu, doty¢ény 
navrh, vysvétliv a odtiivodniv zaroven dilezitost 
takové Skoly pro opravyu a zvelebeni zpévu 
kostelniho. Reditelstvo akademie s_ radosti 
vitalo navrh na zfizeni sborové skoly pévecké 
i vyzvalo veSkeré ¢tyry odbory, resp. komise, 
aby vypracovaly a pfredlozily své preliminare, 
z nichz se pak objevi, zda-li odboru hudeb- 
nimu bude moZno vymériti takovou dotaci, 
jaké ku zfizeni sborové Skoly pévecké se 
vyzaduje. 

Odboru pro vytvarnaé uméni po- 
volena jest stala zéloha 500 zl., aby objednavky 
a jiné potrfeby bez pritahu porizovati umoz- 
nilo_ se. 

Navrh stanov odboru archeologi- 
ckého odkazin jest komisi skladajici se 
Zz pp. Barvitius-a, Hellicha a Mockra, kteri 
jiz také hotovou predlohu “editelstvu piredloZili, 
naceZ v prvnim ¢teni prijata jest. 

Hlavni pecet, jakozZ i peteté odborné 
svérily se jiz umélcim ku provedeni. 

Pokladnik akademie p. prof. Dr. Bauer 
splnomocnil se, aby jednotlivym odborim vy- 
platil zalohy po 100 zl, 


Otazky: Jakym zpisobem hodla akademie 
kYestansk4 oslaviti nastavajici slavnost blaho- 
slavené Anezky PYemyslovny? Jakym zptisobem 
potvrzovati se budou pyispévky Geni? — od- 
rogeny jsou ku zasedani pifStimu. Prvnéjgsi 


odkizala se odboru hudebnimu na uvazenou 
a k vyjadfent. 

Konetné vyiizeny jsou potiebné predméty 
sprayni. 

Odbor pro vytvarna uméni v aka- 
demii krestanské konstituoval se, zvoliv 
za ptedsedu malife J. Hellicha, za naméstka 
architekta A. V. Barvitus-a a za zastupce 
odborniho v Yeditelstvu architekta J. Mockra. 
Ve vyboru odborném zasedaji: fotograf Eckert, 
redaktor Ed. Langer, redaktor F. J. Lehner, 
malit F. Sequens, sochat L. F. Simek. 
Vybor piilezitostné se doplni. Za predsednictvi 
J. Hellicha konalo se Sest zasedani vyborovych. 

Komise skladajici se s pp. Barvitius-a, 
Langera a Simka prohlédla nejprvé stalou 
vystavu predméti bohosluzebnych ponechavsi 
v ni pouze predméty vyhovujici zdkonim li- 
turgickym, jakoz i pozadavkim uméleckym. 
Pii té prilezitosti jednosvorné bylo usneSeno, 
aby sekce uméleckaé vlastnim nakladem dala 
zhotoviti kalich ceny nejnizSi, ktery by 
v obojim ohledu byl vzorem, dle néhoz pri 
Objednavkach daly by pak zhotovovati se ka- 
lichy rozliénym femeslnikim uméleckym, cimz 
dojista vkus u nich by se tribil a vyvinoval. 
Zhotoveni nakresu jakoz i dozor pri praci 
obétovné prijal mistopfedseda Barvitius. Na 
kalich povolilo se 50 zl. r. m. Aby pak pfi 
objednavani kalicht vzacnéjsich a nakladnéjsich 
ve vystavé byl povzdy dostatek vzort, zhotovi 
se v pravidelné posloupnosti dustojné nakresy 
kalicht. V tkol ten uvazali se pp. Barvitius, 
Langer, Mockr. 


Vp. Rudolf Pejéoch, kaplan z Hum- 
polee, Z4d& o radu ohledné dvou zvoni, oltaie 
a dlazdiéek pro kostel, ktery se dostavuje. 
Vyset¥eni zalezitosti u dotytuych temeslniki 
¢i tovarniki s pisemnou odpovédi Zadateli 
svéfeno k vyfizeni F. J. Lehnerovi, ktery 
usneSeni odboru s potfebnymi daty Zadateli 
oznamil. 

Dp. Vaclav Mostecky, dékan vodiiansky, 
zasila jménem rady méstské plany véze ko- 
stelni ve Vodnanech, kterd letoSniho roku 
stavéti se md, ku posouzeni odboru pro vy- 
tvarnad uméni. Architektové Barvitius a Mockr 
bedlivé prohlédli a posoudili zaslané nakresy. 
Ponévadz ale pro vlastni neodkladné prace 
na pozvani méstské rady cestu do Vodiian ku 
prohlédnuti a vySetfeni okamzité nastoupiti 
mozno nebylo, usneSeno jest, aby pozddan byl 
p. architekt Baum, jemuz by odbor vytizeni 
zalezitosti, -— slohové a ptiméfené upravy 
véze kostelni — svétil. Architekt Barvitius 
vyzval jménem odboru p. Bauma, ktery na- 
bidnuti prijal a pldny ku schydlenf odboru 
predlozi. Dalsi vytizeni ozndmi se pristé. 


Kolem sochy sy. Jana Nep. na kamenném | 


mosté prazském stavi se kazZdorotné o slay- 
nosti svatojanské dievénd kapli¢ka, kterd pro 
seSlost jinou, ozdobnéjsi tpravou nahraditi se 
mi. Spoletnost kaZdorotné oslavu i upravu 
na mosté poradajici obratila se v té zAleZitosti 
na kfesfanskou Akademii_s ZAdosti, aby odbor 
pro vytvarné uméni prevzal ziizeni nové 
i distojné jakésitpravy kolem sochy 
sv. Jana Nep. dle moznosti Zelezné, aby se 
pri poboznostech uziti dalo plynu misto do- 
savadnich lamp. Po obSirné poradé svéiena 
zalezitost p. arch. Baumovi, ktery zhotoveny 
nakres odboru ku schvdleni piedlozi. 

_ Vp. F. Kaspar, administrator ve Velké 
Retové zad& za rozpotet K¥izové cesty na 
platné malované. Vedle usneSeni vyboru vyzval 
mistopredseda Barvitius osvédéen¢ého umélee, 
ktery praci prijmouti hodla a rozpotet jakoz 
i podminky vyboru jiz zaslal. AZ vp. admi- 
nistrator na list p. mistopiedsedy odpovi, de- 
finitivni ustanoveni ozndmi se. 

Jelikoz za nékolik nedél sJaviti se bude 
ponejprvpamatka blahoslavené Anezky 
Pfemyslovny éeské, vzato v tvahu, jakym 
zpisobem hodl& odbor pro vytvarna uméni 
oslaviti blahoslavenou pamatku. UsneSeno, 
druhou svétici nasi oslaviti obrazem. Jak 
zamo, zaslal Msg. Dr. Jenik z Rima akademii 
starou dievorytinu bl. Anezky, kterou okolo 
r. 1514 Jan Burgmaier do dieva ryl, dtkaz 
to dojista, ze jiz tehd4z Anezka za svétici 
povazovana jest. Sekce umélecké dala rytinu 
p. Eckertem fotograficky velmi zdarile roz- 
mnoziti v ptivodnim formaté velkého quartu 
a podala J. E. panu kardindlu knizeti ze 
Svarcenberk& prost¥ednictvim piedsedy J. Hel- 
licha jeden exemplai, ktery doSel veliké obliby, 
tak ze J. M. svétici biskup, p. Dr. K. Pricha 
osobné 70 kusi krasného obrazu objednal. 
Uprava jest vkusn&é a fotografie vytetné pro- 
vedend. Dole éte se nadpis éesky, némecky 
neb latinsky: ,Imago Beatae Agnetis de Bo- 
hemia anno MDXIV ligno incisa per Joannem 
Burgmaier* — ,Obraz blahoslavené Anezky 
Geské okolo r. 1514 do di‘eva ryty od Jana 
Burgmaiera.“ Ctitelim bl. Anezky druhé po 
Ludmile svétice ¢eské, nebude bezpochyby ne- 
milé ozndmenf, Ze pékny obraz, ktery distojné 
zdobiti mize kazdy pribytek, dostati lze v kan- 
celati Akademie kiestanské v Praze, 
(Retézové ulice & 223—I) za 1 zl. r. m. 
Odbor pro vytvarné uméni usnesl se, zakla- 
dajicim Glentim Akademie kiestanské véno- 
yati na pamdtku po jednom exemplari. 

Aby vsak poznenahla také mezi lid do- 
stalo se distojného vyobrazeni nové svaté pa- 
tronky ve formaté malém, hodlé odbor na- 
kladem svym vydati krésné vyobrazeni, které 


13 — 


p¥edseda J. Hellich se znamou dovednosti na- 
kreslil a odboru daroval. Pyi té prilezitosti 
rozpredla se velmi zajimavé rozprava o obraz- 
cich menS{ich, které kazdy kiestan yv modli- 
tebnich knizkAch rad mivé. Jak zndmo pro- 
davaji se od obrazkdtskych spekulanti pravé 
ohavy lidem zboZnym za pomérné drahy pentz. 
Odbor umélecky i tuto cit uSlechtily v_nej- 
Sir8ich kruzich chee buditi i usnesl se, vy dati 
vlastnim ndkladem diistojné a krdsné ocelo- 
rytiny prozatim ¢tyr hlaynich svatych patroniv 
éeskych: sv. Vaclava, sv. Jana Nep., 
sv. Ludmily asy.Anezky Geské v malém 
formaté, které naSi malffi Hellich a Sequens 
nakresli. Pracné proveden{ ocelorytin bude 
ovSem vyZadovati dobu delSi. — Pozdéji p¥iSly 
by snad na fadu pamdtné a vzdcné v Ce- 
chach milostné obrazy Marianské 
(Panna Maria Karlo-Tynski, Svato-Horska, 
Staro-Boleslavska, Vysoko-Mytsk4 aj.) v umé- 
leckém ovSem, nikoli jarmaretnim provedeni, 
jako az dosud se déje; napotom snad svati 
patronovéAkademickfestanské (svaty 
Cyrill, sv. Methodéj, sv. Cecilie, sv. Helena) aj. 
Jak vdééna, a krasna a zdsluzna kyne tloha 
odboru pro vytvarnaé uméni jen v jednom zdaén- 
livé nepatrném odvétvi! 

Mistopredseda Barvitius vyjednaval jménem 
odboru uméleckého, jemuz svéreno jest zhoto- 
veni a obstarani peéeti jak Akademie vibec, 
tak i jednotlivych odborai, s prvnimi v oboru 
ryteckém umélci i prijaty jsou definitivné pod- 
minky skuteéné slusné. 

Vytizeny jsou také drobné objednavky 
vSelikého druhu. Dp. K. Konrad, katecheta 
na redlném gymnasium v Tabote objednal éer- 
venou kasuli, bily pluvial a j., vp. J. Horak, 
kaplan vy Labském Kosteleci kyviz na_ taberna- 
kulum a m. j. Piedméty Zadané na patriénd 
mista zaslaly se. 

Konetné vyjednava se s odborem pro 
vytvarn4 uméni o stavbu dvou kostelit, 
— jeden vét’i, druhy mensi, — coz se oznami, 
az dospéje vyjednavani ku platnému usneseni. 

Vibec potind Akademie kyYestanska po- 
zivati neobytejné a vSeobecné dtvéry, kterou 
bohd&! nikdy nesklame. Odbor pro vy- 
tvarnad uméni potind byti tim, ¢im dle 
timyslu zakladatelé, déastniki i patel cirkev- 
niho uméni byti m4 — vrehni instancl, 
prvni stolici, nejspolehlivéjsim ra- 
dcem ve vécech ndalezejicich do oboru cir- 
keyniho uméni vytvarného. 

Z jednoty sv.-Vitské. Jednoté pro dosta- 
véni hl. chrdmu sv. Vita na hradé prazském pfi- 
bylo v dobé posledni valné novych ¢leni, coz jest 
ovSem znamenim éasu velmi potésitelnym. — Stavba 
na zevnéjsim chraému, zvlasté pokud se tyka praci 
na severni hlavni zdi, byla nasledkem mrazu a 
snéhu dne 13, listopadu zastavena a hlayni zed 


= (Aa 


kvadrovymi kameny a Gésteéné cihlami pokryta. 
Ve vnitinfm chramu pfedsevzaty jsou potrebné 
opravy; v kapli sv. Jana vypravena dlazba silné 
vyslapand a ve Vald&tynské kapli klenba ovrhauta. 
Nasledkem sneSen{ dfevéné éasti cis. oratoria byl 
pili, jen% mezi timto a Waldstynskou kapli stoji, 
odkryt a uznan po bedlivém prohledani za velmi 
poskozeny. Krasné oratorium druhdy od Benese 
z Loun, slavné paméti, zbudované, zohavilo se po- 
prvé za cisate Leopolda a podruhé asi roku 1850, 
kdy polovice krasné galerie, srazila se a pilif ne- 
bezpeéné zkazen jest, Dovedny nynéjsi stavitel 
chramu, architekt pan Mockr, vynasnazi se, aby 
zacelil co nerozumem pokazilo se. Navrhy od sta- 
vitele chramu k opraveni tohoto pilite podané pfi- 
kazainy jsou uméleckému odboru jednoty na uva- 
zenou. Pod podjahou cisarského oratoria objevila 
se staré dlazba z polévanych dlazdicek; kazda 
z nich as palec silna tvori Sestihran a jest na tri 
dily oddélena, jeden dil jest zeleny, druhy Zluty 
a treti bily. Navrh od stavitele chramu podany, 
by se dlazba pYelozila a dop!nila, prikazin odboru 
uméleckému. Zaroveh objeveny jsou 2 malby na 
sténach kaple syv.-Janské, z nich% jedna pfedsta- 
vuje pokiténi sv. Otilie od Erharda, biskupa fe- 
zenského, na druhé jest vidéti v obrysech mlha- 
vych Krista Pana s kiizem a smrt muéenickou 
sv. Barbory. Obé malby znaéné jsou poskozeny. 
Napis latinsky pod pryni jest dosti Gitelny. V Mar- 
tinické kapli nalezli ve zdi cinovou rakviéku sg la- 
tinskym napisem, ktery oznamuje, ze schranka ta 
chovala poztistatky Marie Anny Katetiny hr. z Mar- 
tinic, + 26. fijna 1646 v stari 15 hodin. 

Novy kostel na Smiehové. V_polovici 
prosince m. r. konana jest na radnici sm{fchovské 
schtize rozSifeného sboru pro vystavéni nového ko- 
stela na Smichové, v niz cetl se pripis sl. méstské 
rady, kterym na védomost se dava, ze zakoupen 
jest pozemek naproti radnici smichovské, mista 
to dojista nejprihodnéjsiho, leziciho u prostred Smi- 
chova, nedaleko budouci hlavni tiidy, kter& spo- 
jovati bude Prahu se Smichovem. Pri volbach zvolen 


jest za predsedu opétné pan Petr Fiser, za misto- 


predsedy pp. ryttt Doubek a hrabé Bouquoi, za | 


jednatele dp. Vince. Svehla, farat smichovsky, za 
zapisovatele vp. J. Laska, kaplan a pan Bohm, 
méstsky sekretar. Sbor cely skladd se z dvou od- 
borii: finanéntho a stavebniho. Do poslednéysiho 
zvoleni jsou pp. rytit z Jarscha, architekt Sulc, 
stavitel Havel, méstsky rada Hromidka a rytit 


Pisecky z Kranichsfeldi. Ze stranka uméleck& byt 
i pti jednoduchosti stavby nebude otéimsky odbyta, 
pevné doufame. Stavit se zajisté chrém na, staleti 
a byvé pomnikem vzdélanosti i dovednosti umé- 
lecké véku syého, ve kterém zbudovan jest. Kar- 
linsky chram ztistane chloubou uméleckou vékim 
budoucim, budiz také budouci svatostanek druhého 
predmésti prazského chloubou uméni éeského. 


Kathedralka kralové-hradecka nagla ke 
konci minulého roku opét velikého dobrodince ve 
vibec milovaném a cténém vdp. Janu Starkovi, 
profesoru a Gestném kanovniku, ktery ji za vanoéni 
dar ptinesl 2009 zl. a je také hned slozil. Kathe- 
dralka s vdéénost{ a radosti volé ku darci Slechet- 
nému: Zaplat Bah a pridej véku na mnoha leta! 


Rozsitené stanovy ustredni komise. Dle 
nejvyssiho rozhodnuti ze dne 13. Gervence 1873 
vypracovany byly pro Ginnost ,c. k. istfedni 
komise ku proskoumani a zachovanti 
uméleckych ahistorickych pamatek* nové 
a sice znacné rozsifené stanovy. Uéelem novych 
stanov jest, buditi lasku k badani a zachovani 
uméleckych a historickych pamatek, udrzovati a 0zZ1- 
vovati Ginnost védeckych spolkfi a znalct, aby takto 
spoleénou pééi i isilim pamatky po predcich zdédéné 
od jednotlivych narodai vesly v zndmost vSeobecnou 
a od poruseni a zkazy uchranily se. Péci ustredni 
komise budou vedle stanov rozsitenych predméty 
nasledujici: pamdtky doby predhistorické a antické 
uméni, jakoz jsou pomniky, nddoby a p.; archi- 
tektura, plastika, malifstvi sttedovéké i doby no- 
véjsi az do sklonku 18. stoleti; historické pamatky 
vselikého druhu od dob nejdavnéjsich az do konce 
18. véku. Nejdilezitéjsi organy vypomocnymi 
ustiedni komise jsou konservatori, jichzto tkolem 
jest vSemozné podporovati komisi vy obvodu ptisob- 
nosti jim vykazané. Také veskerym téadim ulozeno 
jest za povinnost, aby konservatorim k dosazeni 
ucele receného napomahaly, ani necéekajice, az budou 
od nich vyzvany. Naopak dluzno jim samodék praci 
konservatori usnadnovati véasnym oznamovanim, 
kde umélecké a historické pamatky se vyskytuji. 

Stary stavebni plan dému prazského. 
Vrchni stavebni rada Bergmann pyedlozil v po- 
sledni schtizi ustredni komise pro vypatrani a za- 
chovani uméleckych a historickych pamatek stary 
plan chramu u sy. Vita s navrhem, Ze zajimavy 
a drahocenny dokument ten objasni, popige a ko- 
misi k uverejnéni odevzda. 


PRARPAD DPI 


V. seznam ¢élentii Akademie krestanské. 


(Pofadkem, jakym se priblasili.) 


Udové zakladajicti: 


(s prispévkem 200 zl. jednou pro vidy.) 


3. nejdp. Leopold Wackai, opat vySebrod- 
sky a prelat kralovstvi éeského, 


| 


24. J. J. kn. Alfr. Windischgritz, driitel 
svérenskych panstyi ¢eskych a Styrskych. 


Ubdsoivié= 6 inns 


(s roénim piispévkem 5 zl. r. m.) 


233. p. K. Kautsch, stiibrnik vy Praze. 
234, p. Karel Zimmer, pasit vy Praze. 


| 


235. dp. Josef Wiedmann, farar v Kalné. 
236. dp. Antonin Santa, dékan v LitomySli, 


237. 
238. 


239. 
240, 


399, 
400. 
401, 
402, 


403. 
404, 


405. 
406. 
407, 
408, 
409. 
410. 


411. 


412. 
413. 


414. 
415. 


416, 


417, 
418. 


419. 
420. 


421. 
422, 
423, 


424. 
425. 
426. 
427. 
428. 


429, 
430. 


431. 
4382. 
433. 
434, 
435. 
436. 
437, 
438. 


439, 


oe iy 


vdp. Fr. Auerhann, éest. kanovnik a dé- 
kan v Zlonicich. 

p. Eduard z Pelhtimovskych, duchoyni 
Spravce v Ceské Skalici. 

dp. Jan Antes, fara v Morasicich. 

p, architekt Vaclav Tierhier v Praze. 


241 
242 
243 


244. 


- p. Zeno Wochmuth, soukromnfk v Praze. 
. p. Vaclav Nekvasil, stavitel v Karliné. 
. p. P. Placid Stiéeda, fardt v Senavé. 


dp. P. Tim. Matougek, dékan v Brou- 
move, 


Udové pfispivajici: 


dp. Vaclav Trnka, faraé v Uhlirskych Ja- 
novicich. 

vydp. Antonin Cihldi, bisk. viké¥ a fara 
v Bekové. 

vdp. Joachym Jindra, éestny dékan a 
farat v Bosni. 

yp. Vojtéch Baitler, farar v Markvar- 
ticich. 

vp. Josef Srb, kaplan v Bosni. 

vp. Frantisek DraZil, beneficiat na Kla- 
tere. 

vdp. Jan Rehak, kapitular, 

vdp. Jan Drbohlayv, kanovnik, | 
vdp. Dr. Alois Hille, kanovnik, 

vdp. Frantisek Deme], kanovnik, 
vdp. Dr. Jan Setvin, prof. bohoslovi, 
ee Ferdinand Michl, prof. boho- 
slovi, 

vdp. Dr. Valentin Hak], prof. bobo- { 
slovi, 

dp. Karel Seyfs, em. gymn. profesor, | 
dp. Frantisek Endler, vicerektor 
seminare, 

dp. Ignac Lob], spiritual seminate, 
vp. Karel Musch, kazatel pri kathe- 
dralnim chramu, 

vp. Joset Stierba, kazatel pri kathe- 
dralnim chramu, 

yp. Josef Zima, kooperdtor vy Bakové. 
vp. Josef Kvicala, kaplan v Bélé u Bez- 
déze. 

vp. FrantiSek Filip, kooperator v Mni- 
chové Hradisti. 

p. Ant. Aug. Pavlik, feditel Skol v Bélé 
u Bezdéze. 

dp. FrantiS§ek Zima, farat v Mukafrovée. 
dp. Jan Matou§&, fardr ze VSebozska. 

dp.. Josef Hoffmann, fardt v Purkarci 
u Ceskych Budéjovic. 

p. Karel Svaéina, tid. uéitel v Purkarci. 
vp. Bedfich Pachta, kaplan v Litomysli. 
dp. Ant. Sollner, farat v Schénlinde. 

yp. Valent. App], keoperator v Schénlinde. 
vp. Jakub Schubert, klerik radu _pre- 
monstratského v Teplé. 

vdp. Mikolas Schmied, kanovnik v Staré 
Boleslavi. 

vdp. Jan Kratochvile, bisk. vikar a farat 
vy Nepomuku. 

vp. Ant. Stejskal, kaplan v Blovicich. 
vp. Jan Zilik, kaplan v Hradisti. 

vdp. Frant. Zachar, farat u Dobré Vody. 
vp. Frant. Koéer, kaplan v Hofiné. 

vd. Fr. Uhl, vik. a far. v Ho8ticich. 

vp. Fr. Mendlik, kaplan v Kosmonosich. 
p. Jan Vanééek, MDr. v Kosmonosich. © 
dp. Jan Lesgeticky, farat v Hordch Rati- 
borskych. ~ . 

dp. Josef Koupal, fardr ve Velkém Hla- 
sivé. 


Al 


“YOIOawoyy A 


440. 
441, 
442, 
443. 
444, 
445, 
446, 


(s roénim piispévkem 1 zl. r. m.) 


. Jan Wolf, faraé v Zlebech. 

. Ignac Kubasek. 

. Frt. Koutnik, farat vy Buéicfch. 

. Ant. Foret, kaplan v Zbislayi. 

. Frt. Jenéek, zim. kapl. v Zehusicich. 

. Vaclav Bayer, dékan ve Vimberku. 

. Michal Sturany, fund. kaplan ve 
Vimberku. | 

. vp. Kasp. Simek, fund. kapl. ve Vimberku. 

. dp. Jan Kopeény, far. v Cholticfch. 

. dp. Frt. Schmid, far. v Adersbachu. 

. dp. Jos. Styblo, kaplan v Ginévsi. 

. Jul. Krepinsky, prem. v Zelivé. . 

. dp. Frant. Hoch, far. v Hornim Ujezdé. 

. dp. Frt. Ant. Dlask, dékan v Koufimi. 

. dp. Jos. Zenefels, vicerektor semindie 
prazského. 

. dp. Jan Spina, far. ve Fryéovicich. 

. Vojt. Holy, far. ve Vyskytné. 

. Theodor Leyer, far. v Senavé. 

. Jan Kouba, far. v Trebechovicich. 

. Frt. Zima, kapl, v Trebechovicich. 

. Jan Cervenka far. v Mlazovicich. 

. Frant. Cermak, dékan v Nebuzeli. 

. Filip Cermak. os. dékan v Libochu. 

. Ant. Moucha, os. dékan ve Vysoké. 

. Frant. Beranek, farar v Zabofrt. 

. Vacl. Drazil, farat v Liblicich. 

. Jan Frydrych, far. v Repiné. 

. Josef Hozak, far. v Doln. Slivné. 

. Eman. Kosatecky, far. v Kadliné. 

. Petr Strnad, far. v Ceéelicich. 

. Frant. Telles, far. na Skalsku. 

. Ant. Nahlovsky, kapl. na Mélniku. 

. Jos. Panes, kapl. v Doln. Slivné. 

. Fr. Raymann, kaplan v Libochu. 

. Frant. Siminek, kapl. v Repiné. 

yp. Jan Snejdarek, kapl. v ChoruSicich. 

. p. Jan Umlauf, malit vy Kysperku. 

. dp. Josef Ehl, far. v Jettrichovicich. 
vdp. Josef Capek, far. v Ceské Rehravé. 


9. dp. Vacl. Rokytsky, far. v Hartmanicich. 


. dp. Jos. Brunner, far. u sv. Vintire. 

. az 545. Pani alumnové bisk. knézského 
semindie v Budéjovicich: a s. ze IV. roé- 
niku: Bouse Josef, Cibuzar Josef, 
Engelmann Karel, Harmach Vojtéch, 
Hefert Vaclav, Hoffelner Jakub, 
Chramosta Josef, Jake§S Vavfinec, 
Jungbauer Jan, Kolar Frantisek, 
Kryza Hynek, Ludvik Lambert, Ma- 
lek Antonin, Mrstik Josef, Noziéka 
Jan, Sindelar Jan, Sulista Matéj, 
Taiubel Josef, Tomsi Julius, Urba- 
nides Alois. 

Z Il. rocniku: Beévar Frantisek, Broz 
Ludvik, Hoffmann Jan, Kacéer Jan, 
Osen Antonin, Petr Frantisek, 
Skala Frantisek, Kaplicky Augustin, 
Komzak Jan, Lajer Matéj, Lustig 


ae 


4 § Jan, Velisek Karel 5b4. dp. Vaclav Polak, farat v Rehbergu. 
Z z nee i? 4) See: ei . HDD. - Josef Vackat, farat v Sevétiné. 

Z, Il, roeniku: Bronec Frantisek, Bu- 556, vp. P. Adrian Wettstein, inspektor 
rian Josef, Castka Petr, Hajny Voj- ekonomie klasterni v Krukanicich. — 

téch, Hanzl Jan, Honsa Tomas, Héf- 557. dp. Vacl. Sanda, far. v Trhanové. _ 
fert Matous, Hrase Hynek, Kavale 558. dp. Josef Bettlach, far. v Konarovicich. 
Frantisek, Kotal Matéj, Lang Fran- | 559. vp. Frant. Chalupecky, kapl. v Starém 


tisek, Martinek Adam, Masek Bedi, Koliné. & ‘ 
Prieher Jan, Prosek Vaclay, Suchan 560. vp. Ant. Dvorak, kapl. v Nebovidech. 
Jan, Tousek Josef. 561. vp. Ferd. Zajiéek, kapl. ve Velisi. 

Z I. roéniku: Burian Jan, DuSek Ladi- 562. vp. Ig. Unzeitig, kapl. v Cermné u Lan- 
slav, Engelmann Vaclav, Klimes Skrouna. ‘ ‘ . . 
Matous, Kradliéek Vojtéch, Novak | 563, vp. Frant. Chejnovsky, kap). v Némeckém 
Josef, Ondok Frantisek, PaSek Frt., Brodé. 


Pecka Frantisek, Petrik Vaclav, 564, vdp. Em. Roth, kanovnik Budéjovicky. 
Sedlaik Vaclav, Silhavy Jan, Zatka 565. dp. Ant. Dichtl, pens. zpovédnik v Praze. 


Th. Zelezny Vaclav. ¥ 566. vp. P. Honoret Povolny, kvardian frant. 
546, dp. Josef Bartovsky, faraf v Cisté. klastera v Mor. Trebové. } 
£47. vp. Vaclav Polivka, kaplan v Cisté. 567. vp. AlbinJireéek, knéz frant. v Moravské 
548. vp. Jan Hejtmanek, kaplan v Bystré. Trebové. 
549. dp. Vincene Ruth, biskupsky ceremonar 568. vp. P. Kristof Walter, knézfrant. v Mor. 
v Hradci Kralové. Téebove. 
550. dp. Alois Pasovsky, farat v RadoSoviefch. 569. dp. Josef Bezdék, far. v Chroustovicich. 
551. dp. Josef Maréik, farart v Chodovicich. 570. vp. Aug. Richter, kapl. tamtéz. 
552. p. Emil Fritsche, tovarnik v Karliné, 571. vp. Jan Sembera, adm. v Uhersku. 
558. vdp. Jos. Sabat, k. a. vikaér a dékan v Ho- 572. vp. Vaclav Kudrna, koop. ve Vratislavi. 
telici (2 zl.). 573. vp. Jan Vinay, far. ve Vratislavi. 


+7) 
Vere 


Oo e091 VID GIO 1 IDA GI G0 SA SIO GION GIGO AL 


METHOD. 


Casopis vénovany uméni krestanskému. 
Organ 
odborti pro vytvarna uméni a archeologii 
pri akademii krestanské v Praze. 


o8 


re) 


~t 
= 


2 


RAY) ERD? 043, CRB — 


in 


ENO 


@ Majitel, vydavatel a redaktor: 
J Peoria Iv J.) ee brome 
g Bude vychazeti dvandctekrat do roka, vidy 20. kazdého mésice 


3, 


s hojnymi vyobrazenimi. 
P¥edplatné obnéSejici 2 zl. roéné i s poStovni zdsilkou prijimé 

redakee_ ,,Methoda“ v Karliné, é. 234. 

_Clentim akademie kYestanské snizuje se pfedplatné pri jednom 
z ¢asopisi odbornych (,, Casopis katolického duchovenstva‘, ,, Cecilie“, , Method“ 
a sice Clenim zakladajicim a cinnym 0 50°/,, prtispivajicim 0 25°/,, v kterémzto 
aa cane se snizené predplatné piimo kancelati akademie v Praze f 

5 0) oO aaa I 


Akademie kiestanské hodlé vSemoZné napoméhati ku zvelebeni 


(Qo 


VRE Ea aan aye 


» Methoda. “ 


(Oo SIO. 


: iT eh lant man ciG hot Me aan Ave be 
Sa: ‘ vychazi vady 20. kazdého mésice. P¥edplaceni obna%i 2 zl. rotné, Predplatné prijima administrace 
F v * : Za qa Vere pe . : Z . ‘ 
rl etl oda -v Karliné ¢. 234. Jen frankované listy prijimaji se. Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopisy, 
tykajict se redakce, budtez zasilany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, ¢. 234. Reklamace zasilény 
budtez do expedice v knéhtiskérné Cyrillo-Methodéjské vy Praze, v Rizové ulici is. n. 5. 


Nakladem vydavatelovym, — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské v Praze. 


METHOD. 


Casopis veénovany uméni krestanskemu. 


= ODDIE 


Organ odbord pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie ktestanské v Praze, 


PPA 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


H'erdinand J. 


Tenner. 


Cislo 2. 


V Praze, dne 20. ledna 1876. 
(ete atl IRR Ne aan eS 


Rocnik Il. 


Obsah: Farni kostel sy. Vojtécha na Novém mésté prazském a obnoveni jeho, — Poklad hlayniho chr4mu 
svato-Vitského v Praze. — Reditelstvo akademie ktesfanské. — Vybor sekce pro vytvarnad uméni akademie kte- 
stanské. — Seznam Clentt akademie kresfanské. 


aa, PO ~ a ADRAALPDS R CURR 
or LLP RPREAPL LAIR INILI NI NAP RRP AALS IIS NS NP NIIP NI IIIS INI IP PILI III PIPPI PIPL IRIN 


Farni kostel sv. Vojtécha na Novém mésté prazském 
a2 obmoveni jehno. 
Napsal F. J. Lehner. 


Nebude nikterak poslednim tkolem 
»Methoda* v obvodu krdlovské matitky, 
Prahy stovézaté, putovati od chramu je- 
dnoho k druhému a povsimnouti si vSeho, 
éeho vibec vSimnouti si treba, — souladu 
i neladu, obnovy i pustoty, ¢istoty i pa- 
vutin, krdsy i ostudy. Jednim se potésime, 
druhym se zarmoutime, tim i onim se po- 
udime. Sv. Vojtéch stoji na prahu cirkey- 
nich déjin Geskych; chrém pamdtce jeho 
zasvéceny, za téchto dntii po delsi praci 
restauratni sluzbam Bozim navraceny, samo- 
dék vybizi, abychom v fadé popisi chrami 
prazskych s nim potatek utinili. 

Farni chram sv.) Vojtécha na 
Novém mésté prazském *) téZ chrém ,sv. 
Vojtécha VétSiho* zvany, — aby se 
rozeznal od jiného jeSté byvalého kostelika 
»sv. Vojtécha MenSiho*% v Podskalf, — 
sloul téz chramem sv. Vojtécha ,v Pod- 
zderazi* podle ¢tvrti mésta, aneb ,pod 
Zderazem*, ,v Jircharich*, latiné 
yin Calabria* podle jircharfi, ktefi pry 
z Kalabrie sem piiSedSe zde se usadili, 
kostel rozSivili a bohaté nadali. 

NejstarSi zpravy jsou velmi sporé. 

Tomek *) tvrdi, ze na poéatku 


1) Pozm. redakce. Material historicky ochotné 
nam poskytnul vp. Fr. Eckert, kaplan téhoz 
chraému. 

2) Déjiny Prahy II. 235. 


XIV. stoleti, ne-li diive, jiz stél. Zap %) 
se domniva, Ze pochazi aspon z XIII. sto- 
leti a Ze stdl tudy jiz pfed zalozenim No- 
vého mésta Karlem IV., jako piivodné ro- 
mansky nedaleky kostel svatého Michaele 
v Opatovicich jiz z XII. véku _ pochazf. 
Hammerschmid 2) nezna nic urtitého 
kdy a od koho koste] zalozen byl, uvaddi 
pouze, Ze v postranni lodi (pivodni to 
kapli sv. Vojtécha) byl starozitny népis, 
oznamujici, Ze r. 1400 farnik jisty tam po- 
chovdn byl. ,Libri erect.“ *) uvadéji, ze 
az do r. 1363. a sice do 6. fijna zde fa- 
rétem byl Petr dictus Martha. Jest to 
prvni fardt zdejSi, o némz zminka se déje. 
Od r. 1414. jmenuje se fardtem znamy na 
snému kostnickém odpirce Hustv Michael 
de Causis. Chrdm stal se utrakvistickym. 
Jeden z faraft utrakvistickych, ,,Joannes 
Cernay Moravus“, pochovan jest v kostele. 
Nékteri farditi byli i Cleny utrakvistické 
konsisto%e, jako: Ondfej (1526—31),, Jan 
Ho&talek (r. 1542). Farar Valerius Simon 
(od r. 1616) sepsal nékteré spisy, které 
Jungmann *) uvddi. V dobé reformace ka- 
tolické pro velky nedostatek katolickych 
knézi byla r. 1630—31 fara administrovana 


1) Praha, Popsani str. 217. 

2) Prodr. glor. Prg. pg. 255. 

8) Libri erect. (Dr. KI. Borovy) I pg. 97. 
‘) Historie literatury str. 647. 9 


25 oa 


od far4te u sv. Martina. R. 1663—1690 
byl fardétem Mathias Benedictus Bolelucky 
de Hradisté. Tyz sepsal Zivot sv. Vojtécha 
,Rosa Bohemiae*, k ¢emuz obrazy udinil 
Skreta, rytiny pak Domsa, jea v archivu 
az dosud ulozeny jsou. 

Kde prvni vyskytuje se zprava o kostele 
tomto, jisto jest, Ze se minf nynéjsi po- 
stranni, nizSi a krat&i lod na vychodni strané 
vy rovném thlu zdi ukontéend. Vystavélit 
zajisté lod tuto, pivodni to kostel sv. Voj- 
técha, jirchééi na pravém brehu Vltavy 
bydlici jiz pted zalozenim Nového mésta, 
jakoz vibec tehdazZ zvykem bylo, Ze porad- 
kové femeslniéti své kaple mivali. Zlatnici 
na pt. zbudovali kapli sv. Eligia, ktera 
stavala v Platnéfské ulici na mfsté, kde 
nyni jest Klementinum. 

Kdy k pivodnimu kosteliku pristavéla 
se nynéj8i lod hlavni, nelze dopifditi se. 
V mramorové tumbé hlavniho oltare r. 1875 
rozebrané nalezen jest relikviaf bez authen- 
tiky, s peéeti v8ak biskupa Filiberta Kon- 
stanského, legdta snému Basilejského, ktery 
r. 1439 v Praze zemiel. Zda se, jakoby 
legat kostel odsvéceny znovu pouze byl 
posvétil. 

Chrém v nynéjSi své podobé jest kom- 
pilaci tri éasti. 

Prvotni ¢asti jest postranni lod. 
Ma silné zdi, klenbu s Zebry kiizem se 
protinajicimi. Na klenbé jsou tii svorniky 
s nasledujicimi znaky: 

a) Na vychodni strané tri Stitky 
S pismenami starogotickymi A M N pékné 
provedenymi, jez korunkami gotickymi ozdo- 
beny jsou. Konservator BeneS se domysli, 
ze jsou to zaééte¢ni pismeny jmen zakla- 
datele Gi zakladateli neb staviteli chramu. 
Na prostfednim svorniku: 

b) Hlava Kristova v stejnoramen- 
ném kffizi petlivé provedena. Na zidpadnim 
svorniku: 

c) Dva jelinkové a dvé rize — 
znaky to jirchafi a koZeluhi. 

Druhou Gasti jest hlavni lod, Sirsf, 
vyssi a del8i, ukonéena v choru tiemi stra- 
nami osmihranu. Okna presbytaie zachovala 
lomeny oblouk goticky. Klenba u_poro- 
vnani s klenbou staré lodé jest patrné 
8 mens{ peclivosti provedena, lomeny oblouk 
ptechézi skoro v pravidelny polooblouk, 
zebra jsou sice i zde, mnohé nepravidelnosti 
svédéi vSak na prvni pohled o tpadku 
gotiky aneb o nedovednosti stavitele. Svor- 
niki jest zde pét. Nejvét8i z nich jest 
duty k déelim praktick¥ym; na ostatnich 
spatruji se znaky ndsledujicf: nad presby- 
tavem jelen, ktery jiz nen{ proveden gs ta- 


kovou dovednosti jako na Stitkach lodé 
postranni, dvé Skrabatky kozeluzské, hvézda 
a raze — vesmés znakové poradku jirchar- 
ského a koZeluzského. 

Tieti Asti jest empora r. 1693 nad 
postranni lodi vystavéna do vySe lodi hlavni 
s rakosovym stropem, s vykrojenymi copo- 
vymi okny, jimZ prispisobila se téZ okna 
v lodi. Z tétéz doby copu pochazela veskera 
vnitini iprava, jakoz se vesmés spatiovala 
az do r. 1875, Gasteéné pak i nyni jeSté se 
spatiuje, a zevnéjSek v duchu 17. stoleti 
upraveny. Ku _ severozapadni Gastce lodé 
puvodni pfistavéla se rotunda — kaple 
Boziho hrobu. Takto ,,dikladné* obnoveny 
chram posvécen jest téhoz r. 1693 od 
suffragana prazského Jana Dlouhoveského, 
jehoz authentika v relikviarfi nalezena jest 
v tumbé vedlé peéeti Filibertovy. 

JiZ 52 let po této obnové r. 1745 
obnoven kostel opétné 1), za 34 roki (1779) 
byl znova vybilen. Naposled byl obnovovan 
r. 1845—46. Jaké to byly obnovy, spatio- 
valo se aZ do nedayna. 

Na hlaynim oltafi slohu parukového 
byl velky obraz na platné malovany, pred- 
stavujici sv. Vojtécha, kterak na Zelené Hore 
zehna, bez ceny umélecké. V postranni lodi 
stal dfevény oltat se skiini odevSad za- 
sklenou, v nfz byla velk& socha Panny 
Marie Zderazské, dle vSeobecného tsudku 
umélci z potatku 15. stoleti pochdézejicf. 
Florian Hammerschmid *) doklada o ni, Ze 
po valkaéch nalezena jest v rumech a Ze 
v kostele Zderazském u veliké jest uctivosti 
lidi zboznych. LepSi ponékud jest na jiném 
oltari postrannim obraz sv. Anny. Ve&keré 
oltaie is kazatelnou byly slohu parukového. 
Sloupy mezi lodi starou a novéj&i jsou 
zakulaceny, copovymi hlavicemi ozdobeny, 
polooblouky preklenuty, nad nimi pak jest 
zabradli zkroucené. Také kir pévecky timtéz 
vkusem jest upraven a velké okno jeho 
vykrojilo se. Na sténach bylo nékolik die- 
vénych soSek na podstavcich jako od tesaie 
vyvedenych. Chram tak upraveny Spinou, 
vetchymi, od ¢ervi proZranymi oltati, pra- 
chem i parukou vynikajici véru nedélal 
zidnou ¢éest Praze, vydavaje divné své- 
dectvi o spisobu, jakym bohaté zédu&i se 
spravuje. 

SluSi totiz podotknouti, Ze kostel sv. 
Vojtécha jest nejbohatéji nadaén ze véech 
patronétnich chramié hlavatho mésta. Zaklad 
k bohatému zddus{ polozili bohati svého 
éasu jirchafi XIV. a XV. stoleti, které jedté 


*) yin novam formam redacta est.“ 
*) Prodr. gl. Prg. 287, 


== (93. 


Vv XVI. véku se rozmnoZovalo. Novomést- 
sky jirchai Vaclav Vaiia koupil pro kostel 
vesnice Koryéany, Oujezdec a Dédibaby, 
které byvSe druhdy majetkem obce prazské, 
po valce Smalkaldské od Ferdinanda I. 
skonfiskovaény jsou. Kostel mival i naddle 
mnoho mecenasi a dobrodinci. R. 1787 
rozmnozeno jest zddusi fundacemi ze zru- 
Seného kostela sv. Michaele sem pienese- 
nymi, tak Ze se roku 1875 pdatilo na 
200.000 zl. 

Opodal kostela stoji zvonice sama o 
sobé, které druhdy mivala gotické okna 
i stiechu. Zvony jsou ze XVI. stoleti. Vyska 
sanktusova na stieSe kostelni nyni formy 
cibulové Stihlosti svou prozrazuje, Ze kon- 
Civala druhdy tahlym jehlancem. Kolem 
kostela rozprostiral se hibitov, ktery roku 
1668 rozSifen byl. 

PYedeslavSe takto nejdtlezitéjSi mo- 
menty z déjin kostela svato-VojtéSského, 
pripada mluviti o opravé jeho, pred nedavnem 
ukonéené. 

Pitvodcem nynéj8i opravy jest dp. 
Vaclav Nykles, od r. 1863  fardiem 
chramu svato-VojtéSského, nynf farai‘em 
svato-Stépanskym. Nastoupiv tad farni, 
jal se ihned ujimati Zadouci opravy za- 
nedbaného svatostanku. Leé ,slavné“ a 
,uéené* komise, jichz zde na tucty konano, 
chtély zalezitost odbyti nepatrnou opravou — 
obilenim a ,staffrovanim“, ¢imz mnozi a 
prempozi obnovu kostela vyrozumivaji. Pan 
farat Nykles neshodoval se vSak s takovy¥mi 
nahledy i zasadil se poznovu r. 1867 a to 
se vSi raznosti o dukladnou obnovu chramu. 
Jsa Glenem méstské rady prazské, snaze 
toho ted doSel, 0& jiz diive pevné usiloval. 
Zamyslel zajisté, aby cely chrém slohem 
gotickym poznovu dikladné upravil i obnovil 
se. Leé z vySsich mist, nikoli duchovenskych, 
cinény jsou namitky a obtize a pfekazky. 
Obdvaje se, aby viibec ze vSeho neseéslo, 
spokojil se konetné s projektem, vedle 
néhoz pouze presbytar mél obnoven byti 
slohem gotickym, ostatni pak prostory 
kostela mély jen slusné upraviti se. Doufal, 
Ze prijde tas, kdy piedce celek se vykona. 
Kdyz novy zd4duSni ingeneur ustanoven byl, 
jest mu ulozeno, aby vypracoval a podal 
ndvrhy a rozpocty na Zddouci opravu. Po 
dlouhém éase stalo se tak a navrhy byly — 
nedostatetny. Aby zdlezitost opétué do 
pozadi neposinula se, vymohl p. faraf, Ze 
obnova svérena jest Jitimu Pacoldovl, 
_profesoru stavitelstvi na teské polytechnice 
v Praze. Mistodrditelstvi schvalilo koneéné 
r. 1874 p¥edlozené plany, natez bezodkladné 
S oprayou zapotalo se. 


SluSi podotknouti, ze pti seSkrabavani 
zdi vnitinich objevila se paterondsobna ob- 
mitka a pod ni malby na obmitce. Ukazalo 
se, Ze cely kostel byl pfivodné velmi bo- 
haté polychromovan. Zebra byla pozlacena, 
a ve vyklencich nalezlo se celkem 25 vel- 
kych obrazi nékterych svétci a svétic. 
VétSi ast byla porusena a% k nepoznant, 
Jiné byly vice neb méné zachovany na pi. 
sv. Vaclav, sv. Vojtéch, sv. Ludmila, sv. 
Vit, sv. Vaviinec, sy. Petr a Pavel a sy. 
Jiff. Komise znalci ku posouzeni objeve- 
nych maleb na obmitce svolan4 vyslovila 
se, Ze obrazy ty jsou prastaré, pozdéji vSak 
patrné predélavané a tim pokazené. Sv. Vaclav 
na pr. chatrné malovany mél nemotorné 
pridélany plast. Jednak pro porusenost, 
jednak k vuli tispofe novych vyloh, — 
malba Sesti postav v presbytari byla pry 
by trvala dvé leta a znaéného ndkladu 
vyzadovala, — stalo se usneSenf, aby se 
staré malby opétné zamalovaly (!). Tato 
Objevena polychromie je novym dokladem, 
Ze v dobach nejvétSiho rozkvétu uméleckého 
ve XIV. véku chramy gotické byly nadherné 
malovany.a Ze jen v dobach suchoparnych 
a v dobéch tpadku uméleckého mizi cit 
pro krasu a harmonii barev. 

Na provedeni dila téastenstvi méli vy- 
hradné umélci i neumélci prazsti a ,Me- 
thodu“, jehoz tkolem i Géelem jest vSimati 
si vytvarného uméni krestanského, jest nynf 
registrovati a Gasteéné i posouditi dokonanou 
praci. 

Nejdtilezitéjsim predmétem veskeré 
opravy jest novy goticky oltar hlavni, 
o kterém obSirnéji promluviti hodlam. Nezt- 
stanou vsak pri té prilezitosti bez povSf- 
mnut{ ani ostatni bud nové, bud opravené 
predméty kostelnf. 

Umélci konstruujicimu krestansky oltar 
jest rozresiti dvoji tkol. Predevsim 
nesmi zapominati, Ze oltat se stavi proto, 
aby na ném slavila a slouzila se nejsvétéjsi 
obét; mat tedy oltart veSkerou podobou 
plastiky znazornovati ideu mesni 
na oslavu Bozi a ku vdélani i poucent 
véricich. Napotom dluzno celku i jedno- 
tlivostem vynikati krasou i uslechtilosti 
formy predmétu distojné i umélecke. 

Dvojidokonalost vyzZaduje se tedy, 
mé-li oltat nazvan byti distojnym akrasnym : 
s dokonalosti symbolickou zdruziti 
dluzno dokonalosttechnickou. Nedo- 
stavd-li se jedné, postrada dilo krasy doko- 
nalé. Oltét s bohatou symbolikou beze vsi 
umélecké formy nezasluhuje nazyvanu byti 
dokonalym, jako zase naopak nejdokonalejsi 
technikou nenahradi se prazdnota a chudoba 


ey ON) 


mySlenek. Provésti tedy oltét dokonalé krasy 
jest véru! tkolem nesnadnym velmi, za to 
viak tikolem umélce hodnym i prace du- 
stojnym. Tak jako meSnimi obrady osla- 
vuje se nejsvétéjai obét, aby viditelnymi a 
smysInymi vykony a znamenimi vérici byl 
povzbuzovani a roznécovani ku_ poboznosti; 
také oltdtem dluzno plasticky pred oti 
stavéti podstatu i Gtinky obéti meSni, aby 
smysiny islaby duch pomoct véci viditelnych 
a patrnych, sndze povznaSel se ku vécem 
neviditelnym a tajemnym. 

Pozadavky druhu prvniho nalezne 
umélec vyslovené v knihach liturgickych, 
jako jsou: missale, pontificale, ceremoniale 
episcoporum, rituale, decreta sacrae rituum 
congregationis (S. R. C.), bez jichz znalosti 
nelze mu obejiti se; pomucky a pokynuti 
druhé tady poskytne tradice, poskytne 
studium déjin olta%e kf¥esfanského, poskytne 
vsak predevsim a nejvydatnéji vlastni dimysl 
a osobni dovednost, — ovSem dimysl, ktery 
na stupnich oltare ideu oltare dovede uCiti se. 

Z dvojiho toho stanoviska hodlam po- 
suzovati novy oltaét u sv. Vojtécha 0bjek- 
tivné, nemaje ovSem, jak samo sebou se 
rozum{, zadnych piicin byti stranikem osob. 
Spravedlivému posuzovateli jde toliko o za- 
sady tuto umélecké i cirkevni zaroven. Po- 
téSitelnou jest véru znamkou ¢asu po tak 
dlouhém interregnum copu i neladu, Ze 
opétné potina raziti si cestu sloh i vkus. 
Bude dojista na dale spoleénou snahou 
vSech umélci i pratel uméleckych podpo- 
rovati se vzajemné radou i skutkem a 
k tomu s tsilim sméfovati, aby uméni 
veskeraé svorné kraéela k dokonalosti idealni 
i dostizitelné. Ze radky tyto bez vasné a 
klidné psané mile odevSad piijaty budou, 
pevné doufa posuzovatel, jenZ v posyatné 
uctivosti ma dekrety cirkevni a jemuz 
umény — dcery nebes — milymi jsou 
druzkami Zivota. 

Olta jest odpolou kamenny z Dilé 
opuky a odpolou drevény; hotejsi cast jest 
rozdélena na tii pole, v nichZ jsou na prkné 
malovany obrazy ze Zivota sv. Vojtécha, 
an bosyma nohama ubiré se ku svému 
nastoleni do chramu sv. Vita, an co biskup 
zastupim kaze a koneéné muéenickou smrt 
podstupuje. Nad kazdym z téchto tif polf 
je goticky baldachynek; pod prostfednim 
je kriz, pod obéma postrannimi cherubini 
kletici. Na bocich oltafe stoji pod stif%kama 
sochy sy. Vaclava a sv. Ludmily. 

Kterak odpovidd oltét pozadavykim 
prvniho druhu? 

Novy oltéi sv. Vojtécha jest stavén 
na spusob stiedovékych oltatai ski{io- 


vych ¢i zaviracich, s dvéma kfidly, 
jen Ze se ani nezavira, ani neotvira. V tom 
jest tedy Salba. Kdy% jiz tato forma se 
zvolila, prot neprovedl se skutetny oltat 
skiffiovy, vniti i zevné malbami a reliefy 
ozdobeny? Poskytuje zajisté vyhodu, Ze 
otevienim neb zavienim vétSim neb menSim 
se stdv4, dnové vSedni piri zavieném oltari 
aneb dnové smutni postu a adventu tak 
vyznamné se vyznatuji ode dntv svatetnich 
a radostnych, kdyZ oltaé s veSkerou krasou 
a nddherou se otvird a stdnek utrpent 
v stének jdsotu se preméiuje. A ponévadzZ 
vice kiidel za sebou mize byti upraveno, 
véricimu lidu sndze a patrnéji uvadi se na 
pamét vzneSenost posvdtnych tajemstvi 
v kruhu roku cirkevnfho, nezli se to déje 
oltéinim obrazem, ktery beze zmény zustava 
tentyZ na den svateéni i vSedni po cely 
rok a po roce opét. Ve stredovéku uZivalo 
se zaviracich oltari, které nemivaji z4dného 
tabernakulum, nazvice co postrannich, 
zde i onde téz co hlavnich, ponévadz nej- 
svétéjsi Svatost ukryvala se ve zvlaStnich 
k tomu cili nédherné zbudovanych skfinich 
obyéejné ve sptisobu Stihlych jehlancti uméle 
a dtimysiné komponoyvanych. Nyni vSak 
Cirkev zapovida ') ukryvati Nejsvétéjsi 
mimo tabernakula uprostied oltdte umist- 
néného, a to véru z dtivodi velmi roz- 
umnych. Nebo tento sptsob tkrytu nejsvétéjsi 
Svatosti odpovida nejlépe a shoduje se nej- 
primérenéji s meSni obéti. NejsvétéjSi Sva- 
tost jest dojista nejvzdcnéjSim a nejvzne- 
Senéjsim ovocem obétnim a jest slusno 
i hodno, aby na oltati ukryvala a ptecho- 
vavala se, ¢imZ patrnéji se jevi souvislost 
obéti s ovocem obétnim a véricim zjevné 
na mysl uvadi se, Ze ti, ,ktetiz jedi obéti, 
uéastni jsou oltave.“ *) A nejkrasnéjsim a 
nejdistojnéjsim mistem na oltati jest pro- 
stfedek oltafniho stolu. 

Na hlavnim oltati u sv. Vojtécha mélo 
dle ustanoveni byti také tabernakulum. 
Staviteli oltaie ulozen jest takto tikol dosti 
nesnadny ku roziteSeni — spojiti totiz 
organicky tabernakulum s ostatni 
architekturou oltate, spravedlivé viak, 
aby ani jednomu, ani druhému_neublizilo 
se. Zde k orientovani nejlépe poslouzi dé- 
jiny olta¥e, nemé-li stavitel jednostrannym 
byti. Zdrovel sluselo napfed rozlustiti 
otazku velmi snadnou: Co jest dilezitéjsiho 
na oltari, na kterém ma byti schrénka pro 


1) Prazsk4 synoda 1860 str. 202. — §S.’°R. CG. 
21. srpna 1863. 
*) I. k Kor. 10, 18. 


SAS TSS 
Pokraéovani v priloze. 


Priloha k Gis. 2. ,,Methoda‘. 


ukryt nejsvétéjsi Svétosti, — tabernakulum, 
&ili obraz svétciv? 

Neni Zadné pochybnosti, Ze pro ta- 
bernakulum vyZaduje se ¢estné a nejéest- 
néjSi misto na oltati katolickém. Ono ma 
patrné a pfirozené prednost pied jakymkoli 
obrazem neb sochou, ptednost pied vSe- 
likou jinou ozdobou. Obrazu svétce vykézati 
prvni, celou prostfedni prostoru oltdte, a 
pod nim dole v nepatrném tkrytu vykazati 
nijak nevyznatené a nevyznamenané misto 
pro velebnou syvatost, zda se mi tvora sta- 
véti nad Tvirce, svétce povzndSeti nad pi- 
vodce a zdroj svatosti. WVykdzati pro ta- 
bernakulum misto v pedrelle aneb v ne- 
patrném toliko vybézku pfed ni, obrazu 
svétce pak vykazati celou, vysokou a Sirokou 
prostoru stifedni, pripada mi, jako zaviriti 
Pana JeziSe do malinkého, skrytého Zalaie 
a svétce nad nim posaditi na skvély a slavny 
trin. Cuique suum. Pri formé oltate, jaka 
- pro sv.-VojtéSsky hlavni olta* zvolena byla, 
nejlépe a nejprimérenéji bylo by se odpo- 
ruéovalo se stanoviska jak esthetického 
tak i liturgického tabernakulum v po- 
dobé véze primérené vysoké aneb 
velké monstrance gotické, které z pro- 
stfedku mensi aZ na stievic od pedrelli 
s ni organicky spojené do primérené vySky 
by vystupovalo, tam v péknou kapli¢ku pro 
verejny vystav nejsvétéjsi Svatosti vyrtistalo, 
nad ni pak stiiSkou gotickou neb ¢lanko- 
vanym jehlancem se ukonéovalo. Tak upra- 
vené tabernakulum nebylo by v pouhém 
podruzi a véru! nezdalo by se byti 
pouhym soklem nad nim se pnoucf archi- 
tektury oltdini. Po obou pak stranach 
jehlancového tabernakulum staly by pak 
velmi priméfené malované obrazy. Diistoj- 
nost a velebnost hlayniho piedmétu obét- 
niho byla by tim patiéitné uhdjena a svétci 
nebylo by ublizeno a lid vérici pouhym 
pohledem na oltai stale byl by pamatovan 
na stiedisté a ohnisko bohosluzby katolické 


ae 


90) ee 


— na obéf meSnf. Takova postranni ki‘fdla 
krasnymi malbami ozdobend kraSlice oltat 
nezastinovala by tabernakulum, na opak na 
né jakozto na stiedisté oltdite ustaviéné by 
poukazovala. 


Tato mySlénka, krasné a dimyslné vy- 
vedenaé — ovSem pii oltaii jiné soustavy 
gotické — spatiuje se na novém hlavnim 
oltaéti v metropolitnim velechrdmu sy. Vita 
na hradé prazském, aé v ném nenf ukryta 
nejsvétéjSi Svatost. VeSker4 zajimava a 
soumérna architektura sméruje ku stiediSti, 
kde nad vSechno ostatnf vynika véz bohaté 
élankovanéa. Tam pak, v pitimétené vysce, 
kam v&e ostatni sméruje a k Gemu poukazuje, 
jest kaplitka pro vystav nejsvétéjsi svatosti, 
k niZ se vystupuje po schodech po obou 
stranach oltafe nadherné upravenych. 


VaneSena a jediné prava idea tato na 
novém oltati sy. Vojtécha neni zndzornéna 
a vyjadéena. Skoda! Vutbec neshledavame 
na ném niéeho, co by vyznamné na obét 
meSni poukazovalo. To predkové v uméni 
stiedovékém lépe se vyznali a bez konce 
vynalezavymi byli. Kdyz to jiz jinak ne&lo, 
alespon pedrella byla jim mistem, kde na 
obét meSni poukazali bud obrazem, bud 
reliefem, bud celou skupeninou soch. 1) Ne- 
mohlo-li se velmi suchoparné pedrelli u sv. 
Vojtécha k témuZ fiéeli pouziti? 

Pristé promluvim o oltdti z druhého 
stanoviska — technického a uméle- 
ckého. 


(Pokracovani pristé.) 


1) Na krasném oltafi Slavétinském na pr. jest v pe- 
drelle fezand vecere Pané, kter4 dvitkami se 
zavirala neb otvirala, tak ze v priméfenych to- 
liko okamézicich lidu se objevovala. Pro Nej- 
svétéjsi byl ve zdi presbyteria vyklenek slusné 
upraveny. Pro vystav pak na oltati v primé- 
fené vySce upravena jest zvlastni kapli¢ka, — 
Nyni ovSem jest vecere Pané neviditelna, poné- 
vadz pred ni stoji copové tabernakulum. 


Poklad hlavniho chramu svato-Vitského v Praze. 


Popisuje F. J. Lehner. 


(Pokraéovani.) 


Stribrna agrafa s emailovanim 


co pouzdro na ostatky. 
(Obr. 4.) 
V pokladech starych chrama katedrél- 


aich nachazejfi se namnoze schrinky na 


ostatky ve sptiisobu agraf ti spon, jez 
spisovatelé nazyvaji téZ monilia, neb phy- 
lakteria. O velkych slaynostech nosivaly 
se na prsou ku zakryti kli¢éek roucha, jehoz 
se v choru uZivalo. Za tou pritinou mivajf 
krouzek, kterym se obytejné fetizek pro- 
viéknul. Jiny nazev jest téZ fibula, morsus, 


ee Da 


‘licatura. Také poklad hlavniho chrému sv.- 
Wiskeho ma nékolik pamatek toho druhu, 
jez slouzi za schranky na ostatky. Krouzky 
na hofen{ hrané jsou dikazem, Ze ve stre- 
dovéku uZivalo se recenych agraf pri slavnych 
piilezitostech co pektorali. — 

Agrafa tuto vyobrazenad ma podobu 
raze sedmilisté. Horeni polovice jest ozdo- 
bena drahokamy, listy bohaté proplétanymi, 
u prostied pak jest basrelief z perleté ¢i 
perloviny. V medaillonu spatiuje se vyobra- 
zeni v celém stfedovéku velmi oblibené — 
,transitus beatae Mariae Virginis“, kompo- 


Petra aspersorium pozdvihujiciho spatruje 
se v oblacich stylisovanych Pan Jezi8 andély 
obklopeny, jak do nebe prijima dusi pannenské 
matky v podobé malého détatka. V pozadi 
stoji nahrobek. Pii velikych obtizich, jakych 
perlovina z jemnych listki ¢i blanek se 
skladajici, i nejdovednéjsimu umélci v cestu 
klade, jest skutecné diviti se, jak zdarné 
tezbaéti povedlo se, neposluSnou latku ze- 


jmena podoby tvéii tak vyrazné oZiviti- 


Kolem medaillonu vine se ocelové pletivo, 
které neni nepodobné trnové koruné; snad 
mély tak naznatiti se bolesti Marie Panny. 


O 


(Obr. 4.) 


sice uSlechtilé, provedeni umélého, Jak 
legenda pravi, jest zde matka Vykupitelova 
vyobrazena na lizku smrtelném, obklopena 
dvanacti apoStoly, kter{ hluboce zarmouceni 
sv. Petru cirkevni modlitby a Zehnani konaj{- 
cimu pfisluhuji. Pri liturgickém tom vykonu 
ani na nejmensi podrobnost se nezapomnélo. 
Jeden z apostoli drZi v rukou kifz, druhy 
kaditelnici, téeti kropenku. Uméni sti‘edo- 
véké nikdy neopomenulo vyznatiti nevéru 
Tomasovu pri vzkriSent Pané. Zde spatituje 


se apostol s odvracenou tvdti co poslednf, | 


maje pred sebou véru velmi vyznamné 
»psalmos poenitentiales*. Nad hlayou sv. 


Hluboky Zlabek kolem béZici vyplnén jest 
véncem kvyétiia listi se sedmi pesti‘e bare- 
vnymi drahokamy, ¢imz zretelné znazoriuje 
se sedmero radosti blahoslavené Panny,. 
k éemuzZ dojista sméruje i raze sedmilista 
co poklad celku, ktera jinak oby%ejné jen 
Sest listki titava. Siroké obruba prolamo- 
vana jest listky, které razem pozdni gotiky 
se vyznacujf. Na zadni strané jest v pouzdru 
kristalovém reliquie sv. Bartoloméje. Napis 
patrné pivodu pozdéjsiho dopousti domnénku, 
ze zde difive jiné ostatky ulozeny byly, 
které s vypsanym vyobrazenim tZeji souvi- 
sely. Kolem kiiStalového pouzdra upravil 


a 


umélec sedm kulatych medailloni na ploge 
modie emaillované s nédechem zlatym. Ve 
st¥edu jest Vykupitel se svétovou koullf, 
obklopeny ctyrmi jinymi medaillony se sym- 
- boly evangelisti. Zbyvajfci dva jsou vyplnény 
drakem a pStrosem. Komposice a provedent 
basreliefu, jakoz i ornamentiky a prace 
zlatnické na relikvidti poukazuji na druhou 
polovici XV. stoleti. — Sfika obnaéSi 111, 
ctm., tloukka obruby 11/, ctm. j 


Stiibrny relikviai 
pozlaceny v podobé kulatého pouzdra. 
(Obr. 5.) 


Predni strana lemovana jest silné vy- 
stupujicim obroutkem. Uvniti pak vine se 


vétvickami objevuji se malé rizitky ve vy- 
sokych obrubach s péti malymi granaty, 
aneb snad téZ malymi krystaly s podlozenym 
temnééervenym foliem. Ve vnitinim medail- 
lonu vystupujicim spatiuje se vyobrazeno 
kfizovani Pané s obéma odsouzenymi zlo- 
cinci, pod kiizem Marie Panna a sv. Jan. 
Zda se vSak, Ze se zlatnik lépe vyznal 
v Stylisovani a provadani volnych orna- 
mentu, nezZ ve vyobrazovani figuralnim. 
Ciselirovani figur jest nedokonalé, coz ovSem 
éastetné jest vinou velmi drobnych postay. 
Za skupeninou jest sklenéné okénko kulaté, 
za kterym mozno vidéti ¢astku  relikvif. 
Vedle napisu pripojeného snad v XVIII. 
stoleti, kdyz vétSi ¢ast relikvii pokladu 


sy.-Vitského znovu byla zasazovana, jsou 


(Obr. 5.) 


podobny obrouéek, kterym objima se mensf 
medaillon o 3 ctm. vystupujici. V hlubokém 
Zlabku mezi obéma kruhy povstavajicim 
uprayil zlatnik, ktery objevuje neobyéejnou 
zrutnost v uméleckém liti kovu a v ciseliro- 
vani, volné z listki pracovany vénec. Pro- 
sttedkem Zlabku totiz vine se kulaty proutek, 
po jehoZ obou stranach rozvétvuji se na 
malych stopkach malé vétvitky dubové 
s listky a Zaludy jemné stylisovanymi. Mezi 
témi ornamenty ciselirovanymi a priletova- 
nymi vyvinuje se honebni scena. V malych 
vyobrazenich s neobyéejnou urcitosti prove- 
denych spatiuje se totiz myslivec, kterak 
roh myslivecky k tstim vede a se svym 


psem zvéi prondsleduje. Mezi ciselirovanymi | 


vy pouzdru ulozeny nasledujici ostatky 
reliquiae: S. Justinae V. B., S. Caeciliae 
Vv. M., S. Adalberti, S. quinque fratrum, 
S. Brigittae, S. Richardi R. Aug. S. Christo- 
phori, S. Philippi Apostoli, S. Egobani M., 
S. Afrae, S. Joannis M. Na Siroké, a jour 
pracované obrubé vine se ornament slozeny 
z list dob¥e komponovanych; z rozvitych 
kvétai vystupujf poloviéni postavy malych 
andéli hudbu provozujicich, jejich kfidla 
rovnéZ na spusob ornamenti listkovych 
prizpisobena jsou. Na hladké ploSe zadni 
spatiuje se vyryta ,annuntiatio“ dosti ne- 
motorné; andél pozdravujici odén albou 
drzi rozvinuty list pro napisy; blahoslavena 
Panna, odéna fasnatym plastém, kle¢i pred 


= A 


klek4tkem, na némz jest rozlozen Zaltar. 
V jednom rohu objevuje se obraz mnicha 
franti$kanského, ktery jednou rukou drdzi 
se svého cingulum; ve druhé ruce drdi list 
rozvinuty s népisem, z néhoz jde na jevo, 
Ze jest to obraz bratra: laika, ktery co 
,aurifaber“ byl zhotovovatelem receného 
,monile*. Napis gotického pisma zni: frater 
Albericus me fecit. Spatiuje se na rytiné 
ta fidkaé zvlaStnost, ze ¢astky inkarnaéni 
na vyobrazeni figuralnim ve stribre bile 
jsou drzena. Toto monile, které z druhé 
polovici XV. véku piivod ma, jak souditi 
Ize z ciselirovani, zejmena pak z rasnatého 
roucha vkusu pokaZeného a manirirovaného, 
jest novym dokladem, Ze jesté na konci 
stfedovéku uméni zlatnické péstovalo se 
v tichém ukrytu klasternim zaéasté od bratri 
laiki, jak to od XI. stoleti az do polovice 
XII. véku byvalo v pfemnohych, bohatych 
opatstvich, — Primér jest 11%/, ctm., 
tlouStka 2 ctm. 


Reliquiat v podobé malé skriiky. 
(Obr. 6.) 


Podoba nadoby této jest jednoducha 
a podminéna vnitfnim cylindrem kristalovym 
sotva 31/, ctm. vysokym. Cylindr spotiva 
na malém podstavci, ozdobeném ozdobou 
hiebenovitou z gotickych listkt. S obou 
stran jest cylindr opésdn dvéma profilirova- 
nymi, st¥ibrnymi prouzky pozlacenymi, které 
smérem vertikalnim dolejSek s horejSkem 
spojuji. DolejSi obruba poklopu, jakoZ 
i zaroven hofej8i lemovani cylindru maji 
jednoduchy profil a jsou na horu i dolt 
ozdobeny listky na sptisob cimburi uprave- 
nymi. Poklop jest pracovan na spisob malé 


piilby, ze které vyrista étverhrany jehlanec ; 
razice aneb kiiz k ukonéeni celku patrici 
ztratily se. Na plochach pfilbice jsou vyryty 
pravidelné tvary rhomboidické, jimiz znazor- 
hujf se taSky na, st¥eSe. Hrany vystupujict 
vkusné ozdobeny jsou malymi kapustovymi 
lupénky. Vyska obna’i 14 ctm., primér 


(Obr. 6.) 


podstavce 5 ctm. 7 mlm. — Reliquie na- 
chazeji se v hedbavném ,involucrum* zelené 
barvy z hladkého taffetu. Drobné formy 
zevneéjsi, jakoZ i raz napist na pergamenu 
v cylindru odkazuji zajimavou nadobu, ktera 
by se odporuéovala za vzor nadobek pro 
sv. oleje, na konec XV. stoleti. 


rows FP. Ba HOS 


Drobne 


Reditelstvo akademie kiestanské mélo 
za poslednich dni predeslého a pribéhem tohoto 
mésice troje zasedani za piyedsednictvi na- 
méstka starosty kanovnika Dra. Mik. Karlacha, 
ktery v jednom z nich oznamoval, Ze deputace 
reditelstva pozdravivsi J. E. kardindla Ledé- 
chowského, kdyZ na své cesté z vézeni do 
Rima v Praze se zastavil, srdeéné byla pii- 
jata. PYedsedajici jest splnomocnén ozndmiti, 
ze Jeho EKminenci preje reditelstvu jakoz i celé 
jednoté zdaru k z&sluzné prdci a pozehnani 
Boziho. 

Novi Glenové opétné jsou piijimani. Potet 
jejich pati se nyni pres 2000. SluSi zazna- 


zpravy. 


menati pristoupeni duchovenstva celych vika- 
riati, zejmena: touzimského , chrudimského, 
planského, mnichovského, kralovického, stiibr- 
ského, suSického a m. j. 

Knihovnu a sbirky umélecké obo- 
hatili nasledujici darcové: p. J. Hellich 
daroval akademii krasny ndkres vlastni kom- 
posice i provedeni piedstavujici sv. Jana Nep. 
s bl. Janem Sarkandrem; p. Josef Burian, 
bohoslovec z Budéjovic, starou mapu zr. 1518; 
dp. Vavfinec Schmidt, dékan v Hrobich, 
zaviraci oltatik skiffiovy v miniatufe dle udani 
zr. 1520; Dr. Toman, zemsky advokat, 
spis svij: Das bdhmische Staatsrecht; pan 


=== 


Karel Sedmik, majitel domu v Praze, 
Fithrichovy vzdcné illustrace o marnotratném 
synu; vdp. Jos. Fr. KrSka, dékan a bisk. 
vikat v Hetmanové Méstci, vzdcnou Dibli 
Kutnohorskou z r. 1489 gs illustracemi; pan 
Arthur Pilz opétné knihy; p. Jos. Ri- 
chard RozkoSny, hudebni umélec a skla- 
datel, znaéné mnozstvi hudebnich spisi a dél 
v cené as 160 zl.; dp. prof. Dr. Schindler 
Emschingriv timsky ritual; vdp. Svéda, 
dékan a vikat prachaticky, almanach sestaveny 
ku pocté sy. Vaclava od chovanci koleje jezo- 
vitské; p. prof. Justin Prdasek bibliotéku 
mistopisu; Dédictvi bl. Jana Sarkandra 
zivotopisny nastin téhozZ svétce. — Ve&kerym 
darctim vyslovilo feditelstvo vitelé diky a pan 
Jos. Rich. Rozkosny jmenovan jest éestnym 
élenem Ginnym akademie kiestanské. 

Stanovy odboru védeckého pfedloZily 
se ku vyS8simu schvaleni. 

Odboru hudebnimu odkazana otazka: 
Jakym zptsobem hodl& akademie kiesfanské 
oslaviti nastavajici slavnost blahoslavené Anezky 
Pyemyslovny? vyrizena jest definitivné prijetim 
a schvalenim nayrhu podaného od odboru hu- 
debniho. Hudebni odbor vezme na se k tomu 
cili provedeni cirkevniho zpévu pYi prvni méi 
sv. tridua dne 27. tnora v chramu Pané 
sy. Jakuba, kterouz slouziti bude nejdtstoj. 
p. biskup svétici Dr. Karel Pricha. Sesileny 
sbor pévecky fiditi bude feditel kiru a var- 
hanické Skoly p. F..Z. Skuhersky, pfi 
céemzZ prednaseti se bude nejnovéjsi skladba 
téhoz umélce i skladatele hudebniho, ,Missa 
in honorem beatae Agnetis de Bo- 
hemia*. Reditelstvo akademie sttastni se 
ve msi této a pozve ¢élenstvo akademie, aby 
téZ stiéastnilo se. 

Odbor pro vytvarnd uméni, od 
jehoz p¥edsedy J. Hellicha malovany jsou 
oba obrazy bl. Anezky ku fecené slavnosti, 
jeden pro nejdust. biskupa svéticitho Dra. Karla 
Priichu a druhy pro fad ktizovnicky, dal, jak 
jizZ ozndmeno bylo, zhotoviti fotografické otisky 
Burgmeierovy dievorytiny bl. Anezky, které 
Ize dostati kus po 1 zl. v kanceldti akademie 
k¥estanské ¢ d. 223-I. v fetézové ulici. Do 
sekce umélecké byl zvolen za zapisovatele 
vp. Pohl, kaplan u sy. Jilji. Architekt Bar- 
vitius predlozil na ukézku krasné pracovany 
model peéeté odboru védeckého, ktery zaslan 
jest na posouzenou od umélce, jemuz prove- 
deni veSkerych peéeti svéyrilo se. 

Stanovy odboru archeologického 
po pilnych poraddch piijaty jsou ve tretim 
éteni a piedlozily se ku vyS8imu schvaleni. 
Stran uspo¥adani velké vystavy archeologické 
sestavena jest z Cleni feditelstva zvlastni ko- 
mise, kteréz by znendhla prfpravy konala. 


Do komise zvoleni jsou pp. architekt Barvitius, 
architekt Mockr, malifi Hellich a Sequens. 

Ku sestavent prelimindfe piijmit a vy- 
dani na rok 1876 zyolena jest komise z pp. ka- 
novnika Karlacha, Dra. Baura, Hellicha, Lehnera, 
Barvitiusa a Mockra, natez zAlezitost po wradé 
Feditelstvu p¥edlozila se. Pokladnik jednoty 
p. prof. dr. Bauer pyedlozil ndvrh prelimindte 
prijmi a vydani akademie, pokud je bylo Ize 
uréiti. Piijmy akademie na rok 1876 vypo- 
citany jsou thrnem na 5080 2]. Vydani jsou 
dilem spoletna, celé akademie se t¥kajici, dflem 
zvJastni, jednotlivych odbori. Vydani spoletna 
zahrnuji vy sobé plat sekretaite a sluhy, vy- 
dani na knihoynu a tiskopisy, byt a jiné po- 
tfeby a jsou vypoctény thrnem na 2460 21., 
éimz vybyv& na vydani jednotlivych odbort 
2620 zl. Z této sumy piipadne dle usneSeni 
Feditelstva sekci védecké 442 2]. Vedle 
toho prinalezi odboru védeckému rozhodovati 
o vydani na knihovnu, jez bylo prijato v sumé 
300 zl. do rozpotétu spoleéného a vypise se, 
pakli priznivé poméry toho dopusti, cena na 
néjaké pojednani védecké. Odboru hudeb- 
nimu vykazuje se na béZici rok 900 zl. a 
sice 400 zl. na zakoupeni piana, ostatni pak 
na éasopisy, knihy a hudebniny, jako% i na 
zjednani jinych potreb pro sborovou Sskolu 
péveckou, ktera tohoto roku do Zivota vstoupi. 
Odboru pro vytvarna uméni pfipadne 
700 zl. na éasopisy, obrazy, vzory uméleckych 
délap. Také odboru archeologickému 
vykazalo se 700 zl., aby mu mozno bylo u pit- 
lezitosti sjezdu katolickych jednot usporadati 
v Praze vystavu archeologickych i uméleckych 
predméta cirkevnich. V mésici ¢ervnu mohou 
nékteré polozky preliminaie zméniti se ve 
prospéch jednotlivych odbori, pakli potreba 
toho se objevi a prostiedky toho dopusti. 

Glenfim akademie k¥esfanské, kte¥i zapra- 
vili prispévek, zasilati se budou legitimaéni listky. 

Ku konei mésice biezna neb pocédatkem 
mésice dubna usneSeno svolati valnou schtzi 
élenstva akademie. 

Vybor sekee pro vytvarna uméni 
akademie krestanské mél za piedsednictvi 
J. Hellicha étvero zasedani, za jehoz pro- 
stfednictvi zaslal Jeho Milost, nejdastoj. pan 
biskup svétici Dr. Karel Praicha knihovné 
sekce umélecké kompletni vzdcné dila , centralni 
komise pro pamatky historické a umélecké“ a 
sice , Jahrbuch der k. k. Central-Commission“ 
ysech 5 rotnika, a ,,Mittheilungen der k.k. Cen- 
tral-Commission” vSech 20 roéniku a slibil velko- 
mysiné, Ze nejen vazbu, nybrZ také vSecky 
ndsledujici ro¢niky obou dél uméleckych odboru 
i piisté na svuj naklad dodavati bude. Kromé 
toho daroval pékné dila od Dr. Fr. Bock-a: 
, Liturgische* Gewinder“ a ,Aachener Reli- 


— B= 


quienschatz“. Vybor se usnesl, feditelstvu 
akademie piedloziti ndvrh, aby Jeho biskupské 
Milosti pat#iténym spisobem vyslovily se osobné 
od zylé&tni deputace diky za tak vzacny a 
velkomysIny dar. — Dp. Fr. Josl, farat 
v Gervenych Janovicich daroval odborni kni- 
hovné ,Missale Olomucense“ z r. 1505, pak 
Atlas ,antiqui orbis terrarum“, 23 map latin- 
skych. Darci vysloveny jsou diky odboru. 

Pan fotegraf Eckert, ¢len vyboru, foto- 
grafoval pro sekci uméleckou krasny obraz 
bl. Anezky PYemyslovny, ktery J. M. nejd. 
biskup svéticf, Dr. K. Pricha, svym ndakladem 
u Hellicha zhotoviti dal, v trojim formaté: 
foliovém, kabinetnim a visitkovém. Fotografie 
jest neobytéejné zdaril4 a v pravém smyslu 
slova ozdobi ptibytek kazdého ctitele nové 
nasi svétice. Cestou subskripéni Ize obdrZeti 
v kanceléti akademie krestanské obraz formatu 
foliového po 1 zl. 20 kr., kabinetnfho po 50 kr., 
visitkového po 20 kr. Pozdéji prodavati 
se bude prvyni po 1 zl. 50 kr., druhy po 
60 kr., tiéeti po 25 kr. Poslednéjsi (format 
visitkovy) na skladé miti povoluje sekce téz 
knéhkupectvi p. Steinhauser-a. Tentyz obraz 
fotografovany zaslal se jiz od vyboru pro- 
stfednictvim Sequence vyteénému  profesoru 
Oswaldu Ufer-ovi do Lipska, aby jej do ocele 
yryl. Pozdéji se pak zaslou ku zhotoveni 
ocelorytin jiné jesté tii obrazy patron éeskych. 

Svato-Vaclavské zélozna stavi ve svém 
domé kromé jinych mistnosti téZ velky sal, 
ktery ma byti dvoranou vystav uméle- 
ckych, sini koncertni, mistem pro velika 
shromazdéni a j. Jest zdhodno, aby celou 
upravu zevnitrni, zejmena vSak vnitini distojné 
representovaly se korporace, které tam sidlo 
své miti budou. Ku ndvrhu Lehnera stalo se 
od sekce pro vytvarné uméni jednomyslné 
usneSeni, ,aby od feditelstvaakademie 
kfestanské pozadan byl vybor za- 
lozny Svato-V 4clavské ku predloZeni 
plant stavebnich i dekorativnich 
vyboru sekce pro vytvarn4& uméni, 
ktery by predlozené plany posoudil, 
eventuelné sv& dobrozdani a navrhy 
uéinil*. Jednomyslné usneSeni v feditelstvu 
akademie krestanské pfednésti a odtvodniti 
ulozeno navrhovateli. 


Sekce uméleck4 vyfidila znaéné mnozstvi 
zAlezitosti jinych. 

Dp. Jan Drozd, prof. nabozenstvi na 
obecném redlném gymnasium v Praze 7Z4da, 
aby odbor umélecky podal plany na ynitrni 
tpravu kaple pro tustay, ktery tohoto roku 
do nddherné nové budovy s velikym nakladem 
od prazské obce zbudované (byvaly dim 
Mirbachiv na Malé strané) se presidli. Ve 
vyitizeni zdlezitosti se uvazali pp. Barvitius a 
Hellich. 4 

Dp. Vaclav KaSpdarek, faréi v Stéti 
n. Labem 24d4 za oltdfnf obraz sv. Jana 
Kititele pro chram v Poéeplicich; Dp. Fr. 
Preclik, fardét v Klominé étyry obrazy na 
oltate k pravodu o Boz#im Téle; dp. Vac. 
Trnka, far. v Uhlff. Janovicich malovany 
kiiz. Pod dozorstvim Sequence svérilo se 
provedeni obrazi malitfm od ného ponavr- 
zenym. u 

Vp. Ant. Pfikryl, koop. v Zelechovi- 
cich na Moravé, objednavaé prapor pro omladinu 
Zelechovskou s obrazem sv. Cyrilla a Metho- 
déje. Vybor radi, aby obraz byl vySivany a 
nikoli malovany, coz ovSem delSiho éasu vy- 
zaduje, ma-li byti provedeni umélecké. Dozor 
prijima dp. Ed. Langer, poskytne-li se ¢asu 
na provedeni. 

Dp. Fr. Kondelik, faraét ve MéSené 
objednavaé fialovy pluvidl pro kostel MSensky, 
éernou kasuli pro kostel Lobetsky, pak dvé 
svitilny slohu gotického; dp. Fr. Preclik, 
faraé v Klominé bily, ¢erveny a fialovy pluvidl 
a Gervenou kasuli; dp. Vacl. Petrlik, farar 
v Zihobei veSker& roucha a naéini bohoslu- 
zebné pro nové vystaveny chram romansky 
v Zihobei, a sice kasule, pluvidly, rochety, 
kalich, monstranci, missdly a j.; dp. Frt. 
Josl, farét v Cervenych Janovicich véénou 
lampu; jinou slohu gotického pro kapli milo- 
srdnych sester vp. Ludvik Kazda, kooperator 
v Treboni; dp. Jan Stifter, farat v Stud- 
nicich, pluvial barvy fialové; dp. Ant. Friese, 
roucha ministrantska. 

Do stalé vystavy zaslany jsou a pii- 
jaty od vyboru rozlitné bohosluzebné pred- 
méty od firem: Grohmann, zlatnik vy Praze, 
Samassa z Lublané, Griin, kovolitec 
z Vrsovie. 


PILI LILD IAN 


VI. seznam ¢leni Akademie kirestanské. 


¥ (Poradkem, jakym se p7iblasili.) 
Udové pfrispivajici: 


(s rotnim piispévkem 1 2]. r. m.) 


574. vp. Stanislav Pachta, katecheta v Lito- 
mysli, 


575. dp. Josef Novovesky, farat v ZAamrsku. 
576. dp. Jan Vrabec, fara v Ujezdé. 


. p. A. Kozak v Hovinévsi. 
. vp. J. Dvorak, kooperator v Cibuzi. 
. p. Novak v Cibuzi. 
. dp. Ant. Citta, fardt v Cernilové. 

. vdp. P. Schust, dékan v Josefové. 

. vdp. Jan Kalberg, dékan v Jarométi. 
. vp. Ant. Knapp, kaplan v Jarométfi. 

. vp. Jan Letosnik, kaplan v Jaroméri. 
. dp. Frt. Figer, farar v Dubenci. 

. dp. Jos. Miller, fara? v Salmaji. 

. dp. Ant. Tomas, farat v Heftmanicich. 
. dp. Jos. Skalicky, farat v Kukusu. 

. dp. J. Knapek, faraé v Surzu. 

. dp. J. Riba, fara v Gradlici. 

. dp. Vincenc Nyvelt, farar v Kokani. 
. dp. A. Kulhanek, farat v Kecelsdorfu. 


. dp. Jan Dvorak, fara v Chocni. 

» vp. Jan Cvrk, kaplan v Chocni. 

. vp. Jind’. Cap, kaplan v Chocni. 

. vdp, Ant. Lukesle, dékan ve Vysokém 


Myté. 


. vp. Al. Kopecky, katecheta ve Vysokém 


Myte. 


. vp. Ant. Svato§s, kaplan ve Vys. Myté. 
. dp. Frant. Kupisté, farat v Luzi. 


vp. Jos. Vléek, kaplan v Ludi. 
dp. Ant. Dvorak, farat v KniZové. 


. dp. Vacl. Simerka, far. v JenSovicich. 
. dp. Frant. Rakosnik, fardi v Triblicich 


(2 al.) 


. dp. Antonin Kebrle, vikarista pri metrop. 


chramu v Praze. 


. dp. Vaclav Hodik, fardi u sv. Vita. 
. p. Ferd. Holub, maj. skladu ua gsukna 


v Liberci., 


. p. Jan Capek, jubil. cis. kr. rada zem- 


ského gsoudu v Liberci. 


. vp. P. Antonin Tserner, koop. v Jetri- 


chovicich. 


. dp. Jan Hodina, fardt v Kostelci. 
. dp. Josef Melena, farat v Zimuticich. 
. p. Frantisek Thyll, civilni inzenyr a 


architekt v Liberci. 
dp. Vojtéch Truhlar, far. v Nezddsové. 


. dp. Jan Chrastansky, far. modrohtirsky. 
. vp. Frantisek Prazak, kaplan v Tyné. 

. vp. Jakub Sibl, kaplan v Tyné. 

. vp. Josef Frehlik, kaplan v Tyné. 

. dp. Jan Stéch, farar na Bilé Huirce. 

. vp. Fr. Svoboda, kaplan bélohirecky. 

. dp. Jan Martinec, fara? v Nakti. 

. dp. Frt. Ryba, faraé v Albrechticich. 


Josef Bartos, kaplan v Zahaji. 


vp. 
. vdp. Josef Vlasak, vikét a dékan ve 


Vitavo-Tyné. 


v. 


Y 


yp. Josef Hanu§, kaplan v Kecelsdorfu. 


. dp. Josef Sramek, faraé v Kral. Dvofre. 


vp. Ant. Stépanek, kapl. v Kral. Dvoie. 


. vp. Jos. Sedlacek, kapl. v Kral. Dvore. 
. vp. Josef Purm, kaplan v Kral. Dvofe. 


dp. Vojtéch Polanecky, farat v Kolo- 


629. dp. Frant. Ilem, farér v Zbraslavicich. 

630. dp. Frantisek Grosser, dékan v Kasper- 
skych Horach. 

631. vp. Alois Hirschmann, katecheta v Ka- 
Sperskych Hordach. 

632. dp. Jan Jungbauer, far. v Nilzanech. 

633. dp. Frantisek Pohofely, farar v Nové 
Vsi. 

634, p. P. Frid. Rein, konventual v Zeliyé. 

635. p. P. Otmar Kestler, konvent. v Zelivé. 

636. p. P. Pius Stehlik, konvent. v Zelivé. 

637. p. P. Meth. Nyvlt, konvent. v Zelive. 


. vp. Josef Mergl, 


. dp. Ferd. Bursik, farat ve Vojslavicich. 

. vp. Sandera, kapl. v Humpolci. 

. dp. Matéj Petras, fardé v Koléi. 

. dp. Jan Novak, farat v Hostouni. 

. dp. Josef Matousek, faraé v Trnové. 

. p. JUDr. rytit z Jungmanni, advokat 


v Budéjovicich. 


. vp. Frantisek Pehr, z4mecky kaplan na 


Zelené Hote. 


: vp. Josef Jansky, kaplan vy Nepomuku. 
. dp. Tom. Huttar, fardé a bisk. vikai v Zi- 


roynici. 


. vp. Frt. Brabec, kapl. v Zirovnici. 

. vp. Josef Sebor, kaplan v Strakonicich. 

. dp. Fr. Beran, fardr v Nebovidech (2 l.). 
. dp. Vaclav Fialka, farér v Radbofi. 

. dp. Fr. Hrabal, faraf v Mnichu. 


dp. Vaclav Kordik, far. u sy. Maurice. 


. p. Theodor Svétecky. 

. dp. Jan Mls, faraé ve Vlachobiezi (2 2zl.). 
. vp. Jan Myslik, kaplan ve Vlachobfezf. 

. vp. Jan Truhlai, katecheta v Prachaticich. 
. Josef Havranek, gymnasialni katecheta 


v Praze. 


. dp. Petr Roztoéil, farar. 
. vp. Ferdinand Jan Warter, knéz radu 


Maltanského. 


. vp. Frant. Ibl, klerik tadu Maltanského. 
. vp. Eduard Sebesta, klerik :4du Maltan- 


ského. 


. vp. Vaclav Ryéan, klerik fadu Maltan- 


ského. 
klerik radu Maltan- 
skéeho. 


. vp. Andreas Schuster, knéz radu Mal- 


tanského. 


. sleéna Johana Kittel z fary ,Maria de 


Victoria”. 


. vdp. Vaclav Zacke, dékan y Cizkovicich. 
. vp. Jan Kofrinek, kaplan v Cizkovicich. 

. vp. Jos. Hrzan, kaplan v Trebenni. 

. vp. Josef Kofranek, kaplan v Sadské. 
ps B.Gilb? Prochazka, frant 

. dp. Kl. Novak, bisk. vikat a faraf ve 


Vamberku. 


. vdp. Josef Rames, dékan v Rychnové. 

. vp. Josef Cizek, kaplan v Rychnové, 

. dp. Vine. Kleprlik, fara v Katetoveé. 

. dp. Jan RaSgek, far. v Bilém Ujezde. 

. yp. J. Sramek, kaplan v Bilém Ujezdé. 

. dp. Ferdinand Blecha, far. v Solnici. 

_ vp. Fr. Tomiéek, kaplan v Solnici. 

. dp. Petr Hené, farér v Skuhrové. 

. dp. Fr. Safranek, farét v Lukavicich. 

. vp. Fr. Bezloja, kooperator v Drevoho- 


sticich. 


. vdp. Fr. Kamaryt, dékan v Kaplici. 

3. vp. Jan Kamaryt, kaplan v Kaplici. 

. dp. Kar. Kosobud, farar v Sobenovi. 

. vp. Fr. Péihoda, kaplan v Sobénovi. 

. dp. Kajetan Hruska, farat. ; 

. vdp. Eman. Papir, dékan v BeneSove. 

. dp. Vaclav Bayer, faraf v Rychnove. 

. vp. K. Geringer, kaplan v Rychnoveé. 

. vp. F. Michal, kaplan v Rychnové. | 

. dp. P. Severin Kovat, farai v Plani. 

. vdp. Jan NoZiéka, dékan v Caslavi. 

. vp. Vaclav Pisa, kaplan v Caslavi. 

. dp. Frant. Vomaéka, far. v Potéchach. 

. dp. Josef Teply, farar ve Vilimové. 

. yp. Aug, PospiSil, kaplan ve Vilimoveé. 

. vp. Josef Mika, kooperdtor v Choupniku. 
. dp. Damian Simtnek, far. v Choupniku, 
. dp. Dam. Simon, farar v Lanech, 


700. 
701. 
702. 


720. 
721. 


730, 


733. 
734. 


740, 


741. d 


r 


dp. Josef Sum, knéz tdu ném. ryt. a arci- 
knéz opavsky. 
vp. Josef Neviela, knéz v KyYenovicich 
v Slezsku. 

vp. Karel Dvorak, koop. v Melci. 


. vp. Vaclav Nigrin, koop. vy Loukové. 
. Josef Koupal. 

5. Augustin Heeger. 

. Kaspar Hopfinger. 

. Jakub Krejéi. 

. Josef Zakostelsky. 

. Frantisek Soukup. 

. dp. Jan Figer, farar. 

. vysokouroz. Alfred hrabé Rindsmaul. 


Josef Jisa. 

. Hynek Havlik. 
Josef Schuler. 

. dan Komorad. 

. Tomas Ployhar. 

. Josef Dekara. 

. Karel Smetana. 

. Gustav Laska. 
vdp. Jakub Jindra, dékan v Holicich 
AN 

dp. Fr. Cermak, farar. 


Sos soot 


. dp. Ferd. Cvejn, farar. 

. dp. Leop. Mazaé, farar. 

. dp. Alois Némeéek, farar. 

. vdp. Jan Chmelik, dékan (2 zl.). 

. vp. Fr. Haizler, kaplan. 

. vp. Al. Ullrich, kaplan. 

. dp. Ad. Schlogl, farar v Bobdanéi. 

. vp. Frant. Sloup, kaplan v Bohdanéi. 


dp. Josef Svoboda, faraf v Bélé. 


. vp. Fr. Tauchmann, koop. y Bélé. 
. dp. Karel Kratky, faraét v Zdanicich. 


dp. Josef Podhajsky, fardt v Opato- 
vicich. 
dp. J. Jost, farar v Dritni. 


. vp. Jos. Sedlaéek, kaplan v Solopiskach. 
. dp. Jos. Petrau, farat v Sezemicich. 

. vp. Frant. Sykora, kaplan v Sezemicich. 
. dp. Frant. Rychlik, farat v RySti. 

. dp. V. Stumpf, farat v Chvojné. 


yp. P. Jos. Umlauf, krizovnik a kaplan 
u sv. Frantiska v Praze. 

p. Frant. Miller, fara? v Susici. 

. Jan Rys, far. v Kosteluf Lhoté. 


yp. Jan Vaniéek, adm. v Chlebich. 


. Adolf Pazout, far. ve Velimi. 

. Vine. Reznicek, far. v Libici. 

. Frant. Richter, far. v Predhradi. 
. Jan Maryska, far. v Kovanicich. 
. Ant. Sysel, far. v Oumyslovicich. 


. vp. Jos. Knob, kapl. v Podébradech. 


. Jan Solas, far. v Kolinci. 


. vp. Tomas Zeman, koop. v Kolinci. 
. dp. Anton Kopecky, far. v Miletiné. 
. vdp. Jak. Pachl, probost z Roudnice. 


vp. Jos. Vobratil. kapl. z Roudnice. 
vp. Karel Tippmann, kat. z Roudnice. 
vp. Eduard Sturm, kapl. z Roudnice. 


757, 
758. 


759. 
760. 
761. 
762, 
763. 


. dp. Ferd, Kobliska, far. 


dp. Karel Florian, far. v Louéimi. ; 
dp. Frantisek Wildmann, far. v Slavi- 
kovicich. eis 

dp. Jind. Kostlivy, far. v Dlazdove. 

dp. Jan Wazaé, far. v Potinovicich. _ 
dp. Karel Obermiiller, far. v Hirsave. 
dp. P. V. Sladeéek, far. ey 

dp. Fr. Lehrmann, far. v Nyranech. 


. yp. Jan Kypet, spiritual v Bysttici. 


dp. Norb. Karasek, far. v Hamrech. 


. p. Ant. Maty 48, tied. pii zejistovaci bance 


v Praze. 


. p. Jiti Hinz, sekretét Thunovsky v Praze. 
. dp. Em. Ludvik, far. v Piedméficich. 


dp. Frantisek Leheéka, far. v Hlavné 
Kostelnim. 


. vp. Frat. Maleéek, koop. v Komarové 


u Opavy. 


. p. Frant. Hofmeister, purkm. v_ PrYe- 


Sticich. 


. dp. P. Prok. Dvorsky, rek. piar. kolleje 


v Praze. i. 

dp. Jos. Hejne, far. v Zdate Pluhové. 

vp. Filip Martinek, kooperator vy Oseku 
u Lipnika. 

vp. Daniel Mety8, kapl. vy Milevsku. 


. vp. August, Vanék, kapl. v Podiviné. 
. vp. Vaclav Spanihel, kapl. v Lounech. 


dp. Frant. Bure§, far. v Bubovicich. 


. vp. Kajetan Turek, kapl. vy Katovicich. 


vp. Matéj Kratochvil, kaplan ve Vole- 
nicich. 


. vp. Vacl. Svejda, kooperator ve Streloho- 


Sticich. ' ‘ 
vp. Frant. Smat, spir. v Horazdovicich. 


. dp. Jan Rihanek, far. v Malém Boru. 


dp. August Vondrovic, farat v Hrade- — 
Sicich. "7 

dp. Gustav NoZiéka, far. v Boru Velkém. 
dp. Vacl. Ladmann, far. v Kvasnovicich. 
vy Chanovicich. 


vdp. Jos. Tvrzicky, dék. v Strakonicich. 


. vp. Frant. Ditko, katech. v Strakonicich. 
. dp. Jos. Cikén, far. v Podsrpu. 
. vp. Konst. Berdnek, kaplan v Strako- 


nicich., 


. dp. Nepomuk Kralik, konventual na 


Strahovée. 
vp. Jos. Sykora, kapl. v Nové Vsi. 


4, dp. Petr Bernardin, far. v Zinkovech. 


vp. Vaclav Kuchynka, kaplan v Zin- 


kovech. 


. vdp. Jan Pavelek, dékan v Klimkovicich. 
. dp. Frant. Je¢minek, far. v Plesné. 

. vp. Strach, koop. v Porubé. 

. vp. Jak. Slavik, koop. v Klimkovicich. 

. vp. Eustach Glabazna, koop. v Klim- 


kovicich. 


. vp. Josef Zbejval, koop. v Zbraslavi. 


vp. Frant. Zacek, koop. v Zbraslavi. 


(Pokragovani pitta.) 


SS). eee 


»,Method“ vychaézi vzdy 20. kazdého mésice. 


v 


Predplaceni obndasi 2 zl, rotné. 


Predplatné ptijim4 administrace 


»Methoda“ v Karliné ¢. 234. Jen frankované listy ptijimaji se. Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopisy, 
tykajici_se redakce, budte% zasiliny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karling, & 234. Reklamace zasilany 
budtez do expedice v knéhtiskdérné Cyrillo-Methodéjské v Praze, v RiZové ulici tis, n. 5: 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské vy Praze. 


METHOL 


Casopis vénovany uméni krestanskéemu. 


Donn 


Organ odbori pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie ktestanské v Praze, 


@ 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. uehner. 


Vv 
4 v Vv if 
Cislo 3. V Praze, dne 20. biezna 1876. Rocnik Il. 
Obsah: Nekrolog Josefa Fiihricha. — Farni kostel sv. Vojtécha na Novém mésté prazském a obnoveni jeho. — 
Poklad hlavniho chrému_svato-Vitského vy Praze. — Josef Hellich. — Fr. Sequens. — Reditelstvo akademie 


krestanské. — Seznam Clenii akademie ktesfanské. 


LLL III LL LV LIIO I DIP PLL LDP LP LLLP DDS 


Osan hvézda. Osirely dcery nebes. Otec umén odeSel. Basnika 


vey maliri neni vice mezi nami. — Ofel, svéte, ztratu prebolestnou! 


Josef Fiihrich zemrel. 


Zemrel Fiihrich vzdy na smrt pripraven, nds vSak stihla rana 
bez pripravy. Davno jiz neotrasla smutna zvést dui az do titrob 
nejvnitinéjsich, jako nahla zprava zvéstujici: ,,Josef Fiihrich zemiel.« 

Kdyz nékdo nam v srdci vézi, a my k nému Ineme s duSsi 
celou, tu ani na mysl nepripada mySlenka, ze by Clovék nahle ztratit 
mohl, co miluje s dusi celou. Clovék kazdé chvile slychal: ,,Stary 
Fihrich dokonal opét to a ono difilo.“ Clovék kazdé chvile Cital: 
,otary Fiihrich s dusi mladistvou pracuje dale.“ A milovniku krasy 
idobra volno bylo pri tom povidani. Takovych Clent spoleénost lidska 
z ¥ad svych nepropousti. Vzdyt jich potrebuje! A velci duchové — 
coz ti také umiraji? A predc! Jiz ho neni. Stary Fiihrich zemfel. 

Ku podivu! Staf¥i a smrt jsou prately. A predc zde ta rana 
dopadla tak pddné. Jest tomu pravé rok, co ,,Method* spolu osla- 
voval 75leté narozeniny Fiihrichovy téSe se z toho, ze stary Fiihrich 
zustava vééné mladym. A po roce? Stoji ,Method* nad hrobem 
kmeta jinocha. Padej, slzo! — padej! — V8ak viS a citiS proé! 

Odkud ten tvij Zal, duSe moje? — Zvlastni to ukaz! Znati 
nékoho jen ze spisiiv jeho i dél, — a predc slzy prolévati nad 
hrobem jeho, jako kdyz umira otec. Kdoz objasni néznou pasku, 
ktera dude poji, byt i ani nikdy neseSly se? — V8ak sejdou se! — 
sejdou! Pan Bih due spoji. Co nestalo se, na nebi se stane. 

Josef Fiihrich zemyel. Zemiel a predc Zije. V nebi Zje duch, 


dila ducha tuto. 


Zt80 ee 


+ Josef FP uUhrich. 


Z Vidné dogla v poslednich dnech tru- 
chlivé zvést, Ze slovutny nas malir histo- 
ricky, Josef Fiihrich, dne 13. brezna 
o 3. hodiné ranni po kratké chorobé skonal, 
maje véku svého 76 let. 


Na neobyéejnou ¢innost uméleckou ve- 
likého muze, kresfana a umélce poukazal 
,Method* étenaistvo své roku lonského u pri- 
lezitosti oslavovani 75letych narozenin Fiihri- 
chovych '), jakoZ i u prilezitosti prazské vy- 
stavy 2) éelnéjSich jeho dél. Method‘ Fihri- 
chem y jistém smyslu zahajil Cinnost; i od- 
halil Zivym jeho prikladem budouci program 
svij. Tehdaz jiz umfnil si redaktor téchto 
listh étenafstvu v dobé prihodné vypravo- 
vati zajimavy i velepoucny Zivotopis muZe 
o uméni cirkevni zaslouzilého mérou syrcho- 
vanou. Pro mnoZstvi latky jiné a pro skrovny 
objem listu tohoto nebylo vSak az dosud 
mozno uskuteéniti tajné prant srdce vlast- 
niho. Zivotopis Fiihrichtv poskytuje tolik 
zajimavych a pouénych momentt, Ze kratké 
vypocitani jednotlivych uddlosti neprospéje. 
Vlastné jest toho Skoda, neslySeti, jak zvéé- 
nély bohuzel! umélec sim vypravuje az do 
jisté doby vlastni prihody, jakoZ i zajimavy 
vyvin Zivota uméleckého, duSevniho i nabo- 
Zenského. 


Prvni prazdna mezera v , Methodu* bu- 
doucim vyplnéna bude obrazem slovutného 
patriarchy uméleckého. 


Dnes na pamatku jeho budiz zde jen 
chatrny nastin a kostra budouctho vypravo- 
vant obSirného. 


Zesnuly narodil se dne 9. tnora 1800 
v Chrastavé. Otec jeho byl vesnickym ma- 
litem. Hoch pasaval kravy a obliboval si 
v klidu pYfrodnim; maje hluboky smysl 
pro krasy prirody jiz tehdaz pokouSival se 
ndpodobiti mnohé piedméty. Ze pozdéji 
vynikal vérnym a Zivym litenim Zivota pii- 
rodniho, ma co dékovati ikolu pasackému. 
Pasal kravy a maloval na truhly a ski‘iné 
selskych nevést spoleéné s otcem ptaky, 
vénce a riize a na rakve kifze. Pozdéji 
poslal jej otec k Berglerovi, tiditeli malifské 
akademie prazské, kdeZ se nadani 16letého 
jinocha slavné osvédéilo. Na vyzvani Ber- 
glera maloval do umélecké vystavy dva 
obrazy: ,Smrt Otty z Wittelsbach-u“ a vyjev, 
kterak ,,vévoda Botivoj nagel poustevnika 


1) Viz ,,Method“ roé. I. str. 5. 11. 
*) Viz ,Method* roé. I. str. 31. 


Ivana.“ Byl to prvni, ale dilezity a roz- 
hodny pro Fiihricha krok do_ verejnosti. 
Obrazy vzbudily v Praze vSeobecnou po- 
zornost a zakoupeny jsou od hrabéte Thun-a. 
Nyni ujal se mladistvého umélce hrabé 
Kristian Clam-Gallas a véi silou jej pod- 
poroval. Rodi¢e Fihrichovi prestéhovali 
se nyni do Prahy, tak Ze jinoch ztstal jednak 
ve zdravém vzduchu piisné nabozenského 
kruhu rodinného, okolnost to pre umélce 
naSeho nesmirné dilezitosti, coz s vdétnosti 
synovskou po cely zivot uznaval i vyznaval, 
jednak vy Zivém proudu hlavniho mésta pro 
vyvin umélecky nezbytné pottebného. Z hloubi 
duse pohrouZil se v dila Skoly romantické, 
kterd kouzelnou moci bohatou obrazotvor- 
nost vabila a ku pfemySsleni ponoukala. 
Roku 1820 Sel do Drazdan, kde carton 
Overbecktiiv, ktery vlastnimu sméru jeho 
nejblizsim byti se zdal, neobyéejné hluboky 
dojem na ného zpisobil. Ve Vidni seznamil 
se v Belvederu a Albertiné s pracemi mistri 
némeckych. Z jara r. 1827 vydal se Fihrich 
na cestu do Rima, kde po tii leta ve spo- 
leénosti Overbecka, Kocha, Schnorr-a a jinych 
umélct dlel. Zde maloval mezi jinym téz 
tii obrazy z Tassova ,osvobozeni Jerusa- 
léma*“ na obmitce villy Massimi. Znaémé 
a vytetné jsuu jeho obrazy z déjin éeskych, 
které sam také na kamen kreslil. Po na- 
vratu svém z pouti rimské podal kniZeti 
Metternichovi nékolik ndéértkt: jakoZto ploda 
Studii vlaSskych. Laska k romantismu, ktera 
se jevi v komposici k Tiekové ,Genofevé‘“ 
a k téhoz ,Fantasu“, ku Gothovu ,krali 
ducht‘ a , Hermann a Dorothea“, poznenahla 
preménila se v lasku k predméttim vyhradné 
nabozenskym. Vypoéitati a popsati vSecka 
dila, ktera na poli tom vykonal, zde véru 
ani mozno neni. Poukazujice v tom ohledu 
édsteéné na popis lonské ,Fithrichovy vy- 
stavy* v I. ro¢niku Methoda zbéZné popsané, 
doplnime dotyény material v obS{rném 2Zi- 
votopisu, ktery budouci ,Method“ bohda! 
uverejhovati bude. Uvadime k orientovani 
jen néktera dila, jako: , Vitézoslava Kri- 
stova“ v 11 listech, je% radiroval a pozdéji 
tézZ i maloval v oleji na zlaté pidé; ,Otte 
nas“, ,Kiizova cesta‘ na obmitce chramu 
sv. Jana ve Vidni, ,Tajemstvi rizencova« 
v 15 listech pro fresky v kostele Lerchen- 
feldském. 

Az do roku 1834 pracoval s pflf po- 
divuhodnou v Praze, natezZ za kustoda obra- 
zirny akademie videtiské povoldn jest. Po- 


ea OH ig 


zdéji ustanoven jest profesorem na téZe 
akademii. Zasluhy jeho umélecké dodly vSe- 
obecného uznani. Jméno Fiihrich vyslovoval 
jedenkazdy s uctivosti, bez rozdilu, byl-li 
stoupencem sméru toho, neb onoho. Po do- 
konéen{ maleb Lerchenfeldskych r. 1861 ob- 
drzel fad Zelezné koruny tieti tifdy. Kdyz 
r. 1871 dan jest na odpotinek, jmenovala 
jej akademie vytvarnych uméni éestnym Cle- 
nem svym a ozdoben jest velkym kifzem 
Fadu Frantiska Josefa. R. 1875 jmenovala 
jej Vide éestnym méSfanem, a vSechny 
kruhy pti 75letych narozenindch jeho za- 
vodily, aby mu vyslovily city tcty neob- 
mezené. Nuntius papezsky jmenem sv. Otce 
prinesl poZehnani, arcibiskup vyslovil své 
pranf, deputace umélci a korporac nabo- 
zenskych svuj obdiy. 


A v&Seobecna acta neplatila pouhému 
malifi, stejnou a vétsi jeSté mérou platila 
také umélci ve smyslu nejvzneSenéjsim. Fiih- 
rich neobyéejnym usilim skdlopevné vile, 
sebezapiranim, pokorou a jinymi kiestan- 
skymi ctnostmi nejprvé ze sebe samého 
utvofil umélecké dilo prvni velikosti. 
Jak u skuteGnych velikant byva, neobyéejné 
nadani a tvuréi sila zdruZzila se s nepo- 
skvrnénou nethonnosti Zivota. Ten Fiihrich 
od svéta zvelebovany Zil v kruhu rodiny, 
kterou vSim pravem moZno nazvati vzorem 
rodiny kiestanské a kdyzZ ten svazek smrti 
se rozpoutal, cituplny umélec pii vSi své 
neobyéejné sile duSevni nedoved] jiz zotaviti 
se. Véera na den sv. Josefa byla tomu dvé 
leta, co jej potkala za Zivobyti mnohdy i 
velmi strastipIného- rana_ nejeitlivéjsi. Po 
dlouhé a velmi bolestné nemoci zemrela mu 
manZelka vroucné milovana. Ta rana krvacejici 
se jiz nezacelila. Kdyz na8 Barvitius, duvérny 
pritel zvétnélého, pied krdtkou dobou od 
ného z Vidné se vratil, vypravoval s bolestt, 
ze na nasledcich rany mistr veliky chfadne. 
Jiz dochf¥adnul. Svdtek sv. Josefa a vlastni 
sydtek svij slavi tentokrate jiz v nebi. 


Nedostizitelny illustrator , Tomase Kem- 
penského“ zlaté knihy ,,o nasledovant Krista* 
na jednom z obrazi nakreslil smrt, ktera 
piekvapila poutnika nepripraveného. Poutnik 
odény rouchem poutnickym z veéera usnul 
opfen o pohozenou kamennou hilavici slou- 
povou na biehu prerozkosného more Zivota, 
drze i mezi spanfm v ruce levé hil poutni- 


ckou. Kdyz spal, prisla smrt a zlomila fri 
volné nohou hil Zivota a rukou v polovici 
prelomila kvetouct kef riZovy. Svitani jitra 
poutnik jizZ se nedotkal. Slunce za more 
zapadlé jiZ mu nevzeslo. Smrt nepfiprave- 
neho poutnika zachvatila, hal Zivota, ker 
kvétouci zlomyslné zlomila. Odén poutni- 
ckym odévem ulehnul a nepovstal. Jind 
pak smrt koStétem na jednu hromadu 
sméta vSechnu slavu svéta: korunu kré- 
lovskou a Zezlo, paletu malfiskou a va- 
viinovy vénec, vojensky pala’ a Zebrackou 
berlu, Fady i fetézy zlaté, Slechtické diplomy 
i karty s kostkama, globus i pastyfsky klo- 
bouk. V pozadi na skale v chatrné besidce 
zbudované na ziicenindch sed{ levou rukou 
o Zaltat opfeny poustevnik, v pravé ruce 
drzi lebku lidskou; Zaltaé lezi na priroze- 
ném klekaétku skalnatém a pfed Zaltéfem 
ze skaly vyénivajici maly kfizek. A ten 
poustevnik ze zatiSi skalnatého do dalky 
se vazné diva na to mote Zivota, touzebné 
vzhiru pohlizi na hejno ¢api do krajin 
teplych se stéhujicich. Pousteynika takového 
smrt neprekvapi. 


A kdyZ Fithrich toho poustevnika kre- 
slil, kreslil Fiihrich sama sebe. Umélce, 
ktery illustroval , nasledovani Krista‘ netoliko 
pouze na mrtvé listy, nybrzZ zaéroven na Zivé 
listy vlastniho Zivota, umélce, ktery 8tétcem 
i srdecem slouzil Hospodinu vérné po cely 
dlouhy vék pozehnany praci i kiizem, — 
toho smrt neprekvapi. Zaietél s témi ¢apy, 
za kterymi se dival, do krajin vé¢ného jara, 
kde slunce nezapada. 


O Fihrichovi jest zndmo, Ze od da- 
vnych let, snad od détinstvi aZ do roku 
pravé minulého, stavival si o vanocich Bet- 
lehem. Ty jeslitky s Jesuldtkem, s Matkou 
Pannou a s Josefem, sém si malovaval. Na 
Stédry veéer pak si ten svaj Betlem po- 
stavil, lampitkami osvitil a pak hodiny celé 
o samoté u nich stravil. Co dite, pratelé, 
o takovém kmetu-ditéti? Zde pied jeslema 
celé hodiny v meditaci stravil co muz, co 
kmet. Zde u jesli rodily se ty velké my- 
Slenky, kterym se obdivujeme na jeho 
obrazech. 

Viéerej&i svatek svij slavil jiz u jesli 
rajskych. Kam mySlenky jeho stale zalétaly, 
zaletéla za nimi také due. Kdo by radosti 
a rozkoSe takové nepal jemu i sobé?! 

Lehner. 


2D ae 


Farni kostel sv. Vojtécha na Novém mésté prazském 


a opnovent jehno. 


Napsal F. J. Lehner. (Pokracovani.) 


Ziizuje-li se olta’ novy, aneb obnovu- 
je-li se oltaf stary, sloh jeho fiditi se bude 
architekturou kostelni. Zde u sv. Vojtécha 
vyzadoval sloh kostelni architekturu go- 
tickou pro oltéé tak velice vhodnou a prfi- 
méfenou, jelikoz zdsadou gotického slohu, 
jimzZ hmota se idealisuje, dimyslné znazor- 
huje a vyjadfuje se idea meSni obéti. Nad 
to vyniké pak sloh goticky nad ostatnf 
také v ohledu estetickém i techni- 
ckém. Nestati vSak u stavitele pouha ze- 
vnitini znalost slohu stavitelského, jakoz 
i materidlu, z néhoz se oltai stavi, jemu 
jest té%Z a to zejmena rozuméti vnitr- 
nimu organismu, nemaji-li jednotlivé formy 
i tastky oltate vedle i nad sebe stavéti 
se pouze mechanicky. Pravidlo platné u vSe- 
likého slohu stavitelského vét8i jeSté mérou 
plati o slohu gotickém, kde pfrirozené vy- 
vinuje se a vyrtsta Glanek z élanku, jako 
jednotlivé éastky logicky upravené feéi. 

Sitku oltafniho stolu (mensa) urét 
pudorys kostela, Sifku i vySku vystupu- 
jici nad tim architektury oltarni 
kromé mensy urt{ zvolend forma oltdini a 
vyska kostelni. Oltaf¥ nema byti ani obrem 
velikanem vypliujicim veSkerou Siku i vySku 
chorovou, ani pidimuzikem v prostranstvi 
choru se ztracejicim. Okna a jiné ¢ary 
architektury kostelni uréuji meze jistym 
garam architektury oltaini. Celkem nikdy 
nema zapomfnati se, Ze architekturu vy- 
stupujici sluSi povazovati za pouhé pokra- 
covani a rozSirenou ozdobu oltdiniho stolu. 
Mensa jest predmétem prvnim a hlavnim, 
vse ostatni predmétem druhym a vedlejsim. 
Jestli Ze stavitel oltarfe se vSemi témi fak- 
tory svédomité nepotita, bude komposice 
jeho postradati soumérnosti a uSlechtilych 
pomértii a cela stavba bude imponovati — 
dievénou neotesanosti. Podstatou gotiky 
neni pravé pouhé udélani lomeného oblouku 
a nasazeni nékolika fial a p. 

Hned pfi prvnim pohledu objevuje se 
mensa oltdfe u sv. Vojtécha u_ porovnani 
s pudorysem kostela nepomérné Sirokd, a 
ponévadz architektura nad ni se vypinajici 
na obé strany jeSté se rozstupuje, jak 
obyéejné byva u oltati skiiiovych, stal se 
cely oltat nepomérné Sirokym a vzhledem 
ku nepatrné vysce kostela celkem stlatenym. 
Nasledkem toho postrada oltat oné jemnosti, 


soustavnosti i stihlosti, jimiz starSi pa- 
matky toho druhu vynikajf, kde hmoty 
zjemnéné a ozivené ve vysce pfirozené 
ubyva, az .koneéné nejvySe ve vzduchu 
se ztraci. Ze pouziti oblouku Spitatého 
u obou kiidel postrannich s nosem_hlu- 
boko dovnité zasahujicim maliie pripravilo 
o celou tretinu plochy pro malbu uréené, 
na to mohl éasné upozorniti malif sam, 
jakoz také na nemotorné vyrezdvané ukon- 
éeni kulatého oblouku nad obrazem pro- 
stfednim. Obyéejné byva obraz nahore le- 
movan velmi jemnou a drobnou fezbou 
aneb pouze malovanou ozdobou archi- 
tektonickou. . 

Samodék naskytuje se nam tuto pfi- 
lezitost povSimnouti si novych obraztu, 


-které u oltafi toho systému, jakého u sv. 


Vojtécha pouzito jest, hlavnim predmétem 
byvaji. Je-li oltat plastickym kate- 
chismem me&Sni obéti, jest obraz oltarni 
bibli lidu psanou barvami a &tétcem 
umélcovym. Uéelem obrazu oltainiho jest, 
aby kiestan vnimal dojmy posvatné otima, 
co pri kazani stava se uSima. Malff ko- 
stelni jest téz kazatelem slova Boziho. 
NejpohnutlivéjSi kazani neprospiva, jestli 
hlas kazateliv neni slySeti. Nejkrasnéjsi 
obraz nedojima, kdyZ malbu nenf vidéti. 
A obrazy hlayniho oltaére jsou skuteéné 
jako by mlhou zastfené a kfestantim vy hlayni 
lodi téméi neviditelné a to predevSim ze 
dvou priéin. 

Prvni pfi¢inou neviditelnosti jest velmi 
nepfriznivé osvétleni obrazi patrné 
prilis vysokych pro taméjsi svétlo, vnika- 
jici ze stran i z pozadi na olta¥, ktery po- 
nékud do popredi poSinul se. Tot jsou 
ovSem okolnosti obrazim velmi nepriznivé. 
Malifi vSak mély byti znimy a s takovymi 
faktory dluZno napred jiz potitati. Kdyby 
na to bylo byvalo pamatovano, také barvy 
obrazut jinak by se byly volily, coz 
povazuji za druhou ptitinu mlhavosti obrazi. 
Malit volil barvy vesmés lomené: tervenavé 
a zelenavé a modravé aj., které pii jiném 
osvétleni a pti jiném pozadi harmonovaly 
by snad dosti priznivé. Jestli ze vSak jiz 
nepriznivé svétlo vyZadovalo barev uréitych, 
hlubokych a Stavnatych, zlaté pozadi 
s nehezkym vzorkem tplné barvy lomené 
paralysuje a nizj, Zdd se, jako by umélec 


Pokracéovani v piloze. 


_ Piloha k Gis. 3. ,,Methoda*. 


nejprvé cely obraz byl vymaloval a pak 
teprv jej dal pozlacovati, aby vyzlatil po- 
zadi bez ohledu, uSkodi-li zlato barvém, 
Gili nic. Kdyby byl hned z potdtku ma- 
loval na zlaté pidé, bylo by se samo od 
sebe objevilo, Ze od ného zvolené barvy 
ze zlatého pozadi jasné a uréité nevystu- 
puji. V koloritu takovém byval velikjym 
mistrem van Eyck, jeho% zptiisob barev stu- 
dovati velmi bylo by se odporouéelo. 
Ostatné i pti veSkerych okolnostech ne- 
priznivych bylo moZno osvétliti obraz uméle, 
kdyby se bylo na py. jedno okno stranni 
zachovalo svétlejsi. Mnohdy stati také ne- 
patrné naklonéni obrazu. Na tak délezité 
okolnosti nemélo se zapominati. Co je 
platny obraz, ktery osada shromazdén4 ne- 
vidi? Hlas kazateliv musi se slySeti, obraz 
malifiv musi se vidéti. Obrazy hlavniho 
oltave mozno prehlédnouti a pozorovati jen 
z% lodé postranni z jednoho toliko mista. 
. Zastavme se tedy a vSimnéme si komposice 
samé. 

Kazateli, ma-li poutiti, dluzno mluviti 
srozumitelné a jasné; malifi dluzno 
nauku krestanskou barvami lititi sroz- 
umitelnéajasné. Kaze obrazfeci jasnou? 
Na prostfednim obrazu stoji na tietim 
stupni schodti néjakych — jako socha na 
podium — sv. Vojtéch u porovnani s ostat- 
nimi postavami obrovskych rozmért. Levou 
rukou saha po berli, kterou po strané kle- 
éici diakon v rukou drzi, ruku pravou po- 
zdvihuje. Ale k Gemu? Ku Zehnani? Pri 
zehnani prsty jinak jsou usporadany. Snad 
kdze a rukou ukazuje k nebi? Jestlize 
kaéze, proé Jevou rukou po pedum saha? 
Pri velmi bedlivém pozorovani nepozna na- 
vstévovatel, co sv. Vojtéch kona. Jest 
obklopen zastupem lidu vSech trid a stavi; 
na levé strané knézstvem, knizetem a 
knéZnou, po pravé strané raznym lidem 
prerozmanité si potinajicim. Jedni padaji 
na tvdte, druzi na kolena; jedni se dési, 
druzi jsou lhostejni. Co znamena ta ne- 
klidnd a déland affektace? Obraz kaze néco, 
ale fet{ nesrozumitelnou a nejasnou. A to, 
trvam, jest podstatnou chybou, kdyZ pozo- 
rovatel bez ndpisu, aneb bez tlumo¢nika 
neporozum{, co barvami se vypravuje. SlySel 
jsem vysvétlovati, Ze se zde vyobrazuje sv. 
Vojtéch v onom pamatném okamZeni, kdyz 
podruhé ujima se spravy své diecése. 
Upiimné praveno, toho bych se byl nikdy 
nedovtipil, jako bych se byl bez vysvétleni 
nikdy nedomyslil, Ze ta postava na vedlejsim 
poli m4 piedstavovati sv. Vojtécha, an bo- 
syma nohama ubird se ku svému nastoleni 
do chramu sy. Vita. 


ny 3, Seas 


Nejasnost tato v pojmutf i Ifteni velmi 
nemile pusobi na bedlivéjSiho pozorovatele. 
A k tomu ke vSemu neni v malovanych 
postavach stfedniho obrazu zachovan pa- 
tricny pomér piirozeny. Sv. Vojtéch 
Jest malovan v obrovskych rozmérech, kdezto 
ostatni osoby — jahen na pi, a dvd Zen- 
Stiny v popiedi a tudy oku bliz&i u poro- 
vnini s nim nedochidéaty byti se zdajf. 

Celkem prekvapuje nejasnost a nepro- 
mySlenost komposice. O stilisaci nen{ 
ovSem ani reci. VSe malovano jest natura- 
listicky. Pouhym zlatym pozadim nepro- 
méni se obraz naturalisticky v stilisovany. 
Zde opét potvrzuje se vyrok, jaky posuzo- 
vatel jizZ jednou vyslovil, Ze totiz umélec 
dovede vykonati dilo dokonalé krasy jen 
tehdaz, kdyZ s celou laskou osobniho pie- 
svédéeni pronika predmét zvoleny. Latka 
naboZenska malifi obrazu sy. Vojtécha pa- 
trné nesvédéi. Co povrchné toliko a na 
oko se pojima, povrchné také a beziéinné 
dojima. Co vSak ze srdce vychazi, do srdce 
také opétné vchazi. Jak nedokonalé ve 
formach namnoze jsou postavy na obrazech 
starych a piece pri vSi zevnéjSi nedokona- 
losti poutaji moci kouzelnou pozornost naSi 
a hluboce dojimaji, ponévadzZ z nich zari 
duch, Zivot, presvédéeni a laska. Techni- 
ckou dokonalosti nenahradi se prazdnota 
mySlenek. Stojim-li pred obrazem oltafnim, 
nechci obdivovati provedeni technické pouze, 
nybrz chci duchaplnym vypravovanim se 
potésiti. Také srdce ma své pravo. 

Co do provedeni samého neni snad 
ani tieba podotykati, Ze pri znamé svédo- 
mitosti malifové s petlivosti a pilnosti pra- 
covany jsou obrazy na dievé malované, 
zejmena roucha vynikaji vérnosti a spray- 
nosti historickou. 


Kromé obrazi stoji na bocich oltare 
pod stiiSkama sochy sv. Vaclava a sv. 
Ludmily, nad obrazy pak pod prostiednim 
baldachynkem kfiz, pod obéma postrannimi 
cherubini kleticf. Oltaé i sochy jsou po- 
lychromovdny. Jestlize polychromii oltaie 
porovndame s polychromii soch, shledava se, 
ze Gary architektonické k vili uréi- 
tosti byly by vyZadovaly barev intensivnéj- 
Sich, GAstky pak figuralni, zejmena 
sochy sy. Vaclava a sy. Ludmily, byly by 
naopak spokojily se s barvami jemnéjsimi. 
Pievracenym pomérem patrné rusi se do- 
jem piiznivy i jednota. A je&té néco! 
V Kolinském dému na pi. jsou staré sochy 
vesmés polychromovany, ale bohaté. Sochy 
jsou nejprvé zlaceny a pak malovany. Na- 
sledkem toho jest polychromie transparentn{, 


BE pen 


krésn4 a bohataé, zde vSak pfriliS mrtvé, 
chuda a pestra. 

Copak materiadlusetyée, jest mensa a 
pedrella kamenna a sice opukova, hofenni 
éast pak oltate dfevéna. Pedrella nenalezi 
vsak k mense, nybra jest integruici ¢astkou 
hovenni architektury a méla byti tedy vsim 
pravem diéevend v souhlasu s ostatni archi- 
tekturou, ku které ndlez#i. Také toto se od- 
chyleni jest na ujmu Zadouci jednoty. 

Diive nez oltdt opustim, budiz posu- 
zovateli dovolena jen jedina jesté poznamka. 
Néktery Govék ma jiz tu zpateénickou a 
zlomyslnou chybu, Ze pri vSelikém posuzo- 
vini jasnou pritomnost stdle porovnava 
s temnym stfedovékem, Ze piri kazdé véci 
vsetetné prohlizi a na vSechny strany obraci 
rub i lic, a kdyZ celou hodinu pred olta- 
fem stal, a koneéné i za oltar jiti se 
opovazuje. Takova vSetetnost nedovoluje 
se v dobach pritomnych, kde vSecko se 
zdobi jen na oko. V predu lesk, v zadu 
nahota, v predu nadhera, v zadu ostuda. 
Slovo ,Svindl* starym v nizadném oboru 
ani znémo nebylo. Ten sttedovék byl strasné 
svédomity pri konani veSkeré prace, zejmena 
vsak pri budovani umélecké prace kostelni. 
Posuzovatel se zalibou si zachaziva také do 
téch poslednich koutti’ pod stfechou a nad 
stfechou budov kostelnich. Pii takovych 
prochazkach po krkolomnych galerifch a 
fimsach na pi. na démuv Koliné nad Ryn., 
u sv. Vita v Praze neb u sv. Panny Barbory 
v Kutné Hore uéinil zvlastni pozorovani. 
Ozdoby umistnéné v koutech takorka ne- 
pristupnych, kam odnikud ani vidéti nelze, 
ruzice nejvySSi v nedohledné dalce, sochy, 
konsoly, ornamenty a kariatidy pod okny 
neb pod stiechou upravené, jsou provedeny 
s toutéZ svédomitosti, jako predméty a 
ozdoby umélecké, které hned pri prvnim 
vstoupeni kazdému se objevuji a blizkosti 
i dulezitosti svou jako do oti bijf. Uménf 
stfedovéké slouzilo predevSim Panu Bohu, 
ktery vSudy vidi, i do téch skrytych kouté 
budovy Jemu posvécené. Solidnosti vynika 
rub i lic, celé tedy dilo, strana pfedni 
i zadni. U sv. Vojtécha ozdobili jen pfedek 
oltéfe. Na zadni strané nechali nahé prkna. 
Ja bych ta prkna byl natiel alespon prostou 
barvou, ktera by drivi také zdrovei chranila 
pred porusenim, Stétcem bych byl vyvedl 
nékolik prostych ornament. Na nejvétsi 
plose pékné by se délala jednim ténem 
malovana pentle s nasledujicim napisem: 
»Pri opravé kostelni leta Péné 1875 zbu- 
dovan jsem nakladem zédu&i sy.-VojtéSského. 
Pliny zhotovil profesor na teské technice 
Jifi Pacold. Obrazy maloval Petr 


Maixner. Sochy provedl J. Vesely.“ 
Tak by oltaéf vypravoval sim historii svého 
zrozeni vékim budoucim. 


Stupné oltdini jsou ze sliveneckého 
mramoru, podlaha jest dlazdéna z karar- 
ského a Gerného mramoru. Chor pak jest 
polychromovén dole na sptsob koberce 
éerveného, klenuti modfe. Mfizka délici 
lod od choru jest zinkovaé, za jakou byli 
by se staff pfedkové, kteti milovali ve 
vsem dikladnost, dojista stydéli. Zinkové 
zabradli necha si Clovék lfbiti v letohradcich 
av domech ¢ingovnich, zabradli kostelni 
vsak, u néhoz véricim podava se vecere 
P4éné, mélo u sv. Vojtécha s bohatym za- 
dusim byti mramorové a dvitka z ku- 
tého Zeleza. Nejpéknéjsi dojista ¢astkou 
veSkeré opravy jsou nova, malovana okna 
chorové, s ornamentikou vyptjéenou sice, 
ale dobie volenou az na ty neStastné 
bordury. 


V postranni Jodi upraven na staré 
mramorové tumbé diivéjsiho hlavniho oltare 
novy, velmi nemotorné provedeny oltarik 
pro obnovenou sochu Panny Marie, pocha- 
zejici z kostela na Zderaze. Socha ta jest 
pamatnym zbytkem staro¢éeského frezbaistvi 
z potatku 16. stoleti a fadi se v uméleckém 
ohledu ku krasné soSe Panny Marie Kra- 
lovny v chramu tynském. Florian Hammer- 
schmid, historik a faraéét tynsky, Gini o ni 
zminku ve svém spisu ,Prodromus gloriae 
Prag.“ na str. 287., dokladaje, Ze po 
valkach nalezena jest mezi rumem a u veliké 
vaznosti vSeho lidu byla. Tu sochu nyni od 
sochafe Veselého znovu polychromovanou, 
ktera by dojista byla zasluhovala pékny a 
priméreny baldachin goticky, postavili na 
oltarik mnovy, komponovany a_provedeny 
slohem, kterému fikavim — tesatska 
gotika. Kdoz vi, zdaz nynéjsi snad proza- 
timni uprava poboéniho olta%e nebude na- 
hrazena pozdéji distojnym a ctihodnym 
stinkem pro sochu Roditky Bozi? Ucta 
k pamatné soSe dojista by toho vyZadovala. 


Ostatni predméty kostelni, kazatelna, 
poboéni oltate v hlavni lodi, a slohem pa- 
rukovym pri predeslé opravé kostelni pre- 
ménéna lod hlavni prozatim se toliko oti- 
stily, ¢ekajice na vykoupeni, vyménéni a 
slohovou tpravu. Proslycha se, ze nynéjsi 
distojny pan farai skutetné jiz na to po- 


~mySli, aby ¢asem sam z dobrovolnych pif- 


spévki vyménil oltét u kazatelny sluinym 
oltatikem gotickym. Pak snad pfijde tada 
na kazatelnu a ostatni pfedméty. Potdtek 
dobry jiz se stal. Bohu diky! Budiz po- 
kraéoyvano. 


S= By = 


Kdo znal diivéjsi tpravu chraému sv. 
Vojtécha, radostné jest prekvapen, kdyZ nyni 
vstoupi do opravené svatyné. Tak patrny jest 
rozdil mezi drivéjsim a nynéjsim usporadanim, 
aé nedostava se celku ducha jednotného. 
Vyskytuji se sice jednotlivé predméty, které 
nepostradaji sice ceny umélecké, zplozuji 
vsak dojem, jakoby kazdy z umélci byl 
pracoval na vrub svuj, architekt bez malife, 
malit bez sochare a p. A pravé jednota to 
jest, co u Glovéka plodi soulad a uspoko- 
jeni; nedostatkem jednoty plodi se nelad 
a nespokojenost. Ma-li dilo umélecké vSe- 
Obecné Ifbiti se a uspokojiti pozadavky 
veSkerenstva, jest potfebi dtkladnych porad 
i tvah veSkerych umélct, ktei{ iéastenstvi 
na spoletném dile maji. Za souhlasu dusi 
uméleckych rodi se napotom harmonie a 
krasa dila uméleckého, ktera kouzelnou moci 
kazdého Clovéka citelného vabi. Harmonie 
a jednota dila jest, odleskem harmonie a 
jednoty smySleni. Ze pri vSech nasledujf- 
cich pracech podobnych ani toho opomenuto 
nebude, pevné a dtvérné oéekavame. 

Poéatek skuteénych oprav i iprav budov 
kostelnich ve smyslu slohovém srdeéné vita- 
jice s potéSenim sluSi zaznamenati, Ze obec 


prazska jakozto patron kostela stkvély zde 
dala piiklad veskerym jinym patrondtim 
kostelnim. AZ poznenahla odstrani se 
Zz chramu opraveného nékteré neslohové 
predméty a nepfislusné piivésky, az umé- 
lecky stroj varhan se svolenim téhoz patro- 
natu jiZ objednany slouéi se v jedno s ve- 
lebnym zpévem sboru sy.-Vojté%ského, — 
pak veSkerdé uméni cirkevni podaji si ruce 
ve farnim chrému syatého Vojtécha na di- 
stojnou oslavu sluzeb Bodich. *) 


) Naklad na veskerou opravu obnasi 20.000 zl. 
Na ziizen{ oltdte nového vydalo se néco pies 
5000 zl., a sice: mensa opukova 253 zl. 75 kr., 

’ opukové tabernakulum a pedrella 418 zl. 50 kr., 
tri obrazy na prkné malované 1000 2zl., so&ky 
510 zl., prace tezbaiska a truhlaiské (Nasavrsky 
a Liska) 13850 zl, prace pozlacovaéské a naté- 
ratska, (Kopacelk) 250 zl., prace pasti'skaé (Hirsch) 
276 zl. a j. Mramorova dlazba choru 907 2. 
50 kr. zaskleni 6 oken & 110 zl. — 660 zl, 
vymalovani choru (malit Rabovsky) 313 zl., lodi 
a empor 718 zl. — Ostatnich 13.000 zl. pohltila 
prace zednicka a kamenické (pokryvaéska, tesar- 
sk& a zdmetnickaé byla nepatrnd): venkoyské 
opéraky, kruzba a pruty Sesti oken, dlazba dflem 
nova, dilem obnovena aj. Kamenickou praci mél 
Koutek, stavitelskou Baroch; dozor na veskerou 
stavbu prof. Pacold. 


PEPE IPI ee 


Poklad hlavniho chramu svato-Vitského v Praze. 


Popisuje F. J. Lehner. 


Reliquia* v nodobé malé monstrance. — XV. stoleti. 
(Obriea) 


Tuto vyobrazeny reliquiai slouziti mize 
za velmi dobry model monstrance pro Nej- 
svétéjsi. Ostensorium spotiva na podstavci 
ozdobeném galerif, z néhozZ vyristé Stihly 
stojan ozdobeny opéracimi pilifky a okén- 
kami s malymi Stitky. Sestihranny jehlanec 
nevybiha do spitky, nybrz jest v polovici 
useknut a vyvinuje se v Sestihranny knoflik, 
ktery nese vlastni pouzdro na ostatky v po- 
dobé Sestihranné rize, obnasejici v pri- 
méru 57/, ctm. Reliquie ndlezi sv. aposto- 
lam Matousi a Matéji. Pouzdro ozdobeno 
jest Sesti rubiny zasazenymi v podobé ma- 
lych kvétin. V Sesti listkdch riizice spa- 


tiuji se na hladkém pozadi stribrném po- 
prsi Sesti andéla ciselirovanych a pozlace- 
nych, ktefi na pohled jmenované kvétinky 
rukama podpiraji. Ruzky listki vyplnény 
jsou prolamovanymi ornamenty lupenatymi. 
Obruba pouzdra 1 ctm. Siroka rovnéz 
ozdobena jest listky uméle proplétajicimi 
se. Do ploché strany zadni vyryto jest ko- 
runovani nejblahoslavenéjsi Panny. Dle 
celého usporadiéni souditi Ize, ze pochazi 


| reliquidt bud z konce XY., aneb dokonce 


z potdtku XVI. véku. VySka obnasi 


19 ctm., primér podstavce 7 ctm. 


Reliquiai v podobé ciboria; — z konce XV. stoleti. 
(Obr. 8.) 


Nidoba péknymi poméry pfi jedno- 
duché tpravé se odporucujici ma sesti- 


hranny podstavec, jako se objevuje u ve- 
Skerych takméy reliquidit a kalicht XV. véku. 


gives: 


“Krk &tihle vystupujici pfech4zi v kulatou 
rourku s hlavicf architektonicky tvorenou, 
ozdobenou cimburim a dvojatymi opéraky ; 
tento ,nodus“, jehoZ nejvétSi vzdalenost 
4 ctm. 3 mlm. obnasi, ma v kazdé ploge, 


———— 


(Obr. 7.) 


2 ctm. Siroka, dvojata, do kulatych oblouka 
vybihajici okna prolamovand, tak Ze vidéti 
Ize rourku uvniti bézicf. Rourka ta pak 
rozsifuje se a drZ{i pouzdro kiiStalové, na 
zpusob valce brouSené, 41/, ctm. vysoké, 


vy némz% uchovavaji se ostatky ,R. 8. La- 
zari frat. S. Mariae Magdalenae et S. Mar- 
thae“. Pouzdro pokryto jest polokulatym 


kiigtdlovym vitkem olemovanym po obou 

strandch pozlacenym krouzkem stribrnym 

bez-patrnych profil. Po délee pouzdra 
da 


is vitkem jsou tfi prouzky kovové vbfha- 
jici do hofenni korunky, kter4 kon¢i malym 
kiizkem s_ tiilistkovymi vybézky (tréfle). 
Reliquiar 31 ctm. vysoky, jeho% podstavec 
obnaSi v priméru 14 ctm., pochazi bez- 
pochyby z konce XV. stoleti. 


Stribrny reliquia* pozlaceny. — XIV. stoleti. 
(Obr. 9.) 


Podstavec v priméru 9 ctm. jest Sesti- 
hranny. Nad nim vypind se Sestilupenata 


rize, jejizto plochy vystupujici ozdobeny 
jsou malymi medaillony v podobé za- 


ae BY ee 


okrouhlenych trojhrani, v nich% spattuji 
se barevna, prihledné taven4 poprsi andéli 
8 kaditelnicemi a svicny. Na jednom vétsim 
medaillonu vyobrazen jest drak okiidleny. 
Ze Sestihranné rizice vyristajici ptistavek 
architektonicky jest 2 ctm. 3 mlm. vysoky, 
ma na hrandch opéraci pilife a mezi nimi 
Sest prolamovanych gotickych okének, v je- 
jichZ pozadi spatiuj{ se barevnd, prahledné 
tavena poprsi svétci, jichz ostatky v pouzdru 
se chovaji. Z ozdobného piedestalu vybiha 
Sestihranna, hladka roura (fistula) 21/, ctm. 
vysoka a v priméru 1'/, ctm. obnasejict, 
ktera uprostied. se rozsifuje ve stejno- 
ramennou Sestihrannou hvézdu dutou, velmi 
ozdobné provedenou. Hrany ozdobeny jsou 
na obé strany, vrchni i spodni, svobodné 
stojicimi lupeny priletovanymi. Ostatni tii 
rohy sestihranné hvézdy vybihaji v rourky 
v podobé étverhranu konticfho s gotickymi 
oblouky, v jehozto ploSe vyobrazena jsou 
mala, tavena zvitata symbolické. Nad 
knoflikem ¢. hlavicf bézi rourka dale a roz- 
Sifuje se v malé hrdélko, které jest soklem 
reliquiate v podobé pouzdra kfistalového. 
Také tento ¢lanek spojujici stojan s pouz- 
drem ozdoben jest lupinky pékné styliso- 
vanymi. Pergamenova ,schedula‘, ktera 
bezpochyby teprv v predeslém stoleti znovu 
psana byla, ma nasledujici napis: _,,Reli- 
quiae Sc. Mariae Virg., de catena St. Petri, 
St. Magdalenae etc.“ Na predni plose kula- 
tého pouzdra spatfuje se pozdéjSi napis 
ozdobami ze XVII. obklopeny, jejz pro 
ozdoby nemozno Cisti. Nemotorny krizek 
na kristalovém pouzdru byl pridan bezpo- 
chyby v XVI. stoleti. Pouzdro olemovano 
jest Sirokym krouzkem stiibrnym, posdzenym 
nebrouSenymi drahokamy (safiry a j.). Mar- 
kantni jednotlivosti odkazuji reliquiaf do 
druhé polovice XIV. stoleti. VySka obnasi 
18 ctm. 


(Obr. 9.) 


a Fy OS 


Drobne 


Reditelstvo akademie kitestanské konalo 
od posledni zpravy v ,Methodu* uverejnéné za 
pritinou presidleni se do jinych mistnosti jen 
dvé zasedani. Ve schtizi dne 6. byezna konané 
ohlaSoval mistopyedseda pan dr. Karlach, Ze 
stanovy sekce védecké a archaeologické doély 
potvrzeni zemépanskych tvadi a Ze tudiz 
i také ke konstituovani téchto dvou odbori 
piistoupiti Ize. K ndvrhu zvléstni komise jsou 
pak jmenoyvdni ‘editelstvem do vybory odboru 
yédeckého pp.: probost Vaclav Stulc, prof. 


zZpravy. 


dr. Bauer, prof. dr. Borovy, prof. Drozd, 
katecheta Dorovin, vikarista dr. Rehak, 
katech. Muzik, Vacl. Honejsek, kapl., prof. 
dr. N&hlovsky, prof. dr. Reinwarth, 
prof. dr. Schindler, prof. dr. Smolik, 
kanovnik VySehradsky Ehrenberger. — 
Vybor uméleckého odboru byl pozidin, aby 
uéinil ndvrh v priciné jmenovant Glentii odboru 
archaeologického. K priSti valné hromadé bude 
tudiz cclistvy organism ,akademie“ podle sekci 
upraven. Jednatelska a pokladniéni zprava byla 


pe (i 


jiz feditelstvu predlozena a bude o ni v budouci 
schiizi dne 13. biezna rokovano. Poéet ¢lent 
,akademie“ dostoupil vySe 2300. Ku sbirkam 
a knihovné ,akademie“ pYispéli darcové a 
priznivci ,akademie“ pp.: Antonin Plaéek, 
obchodnik v HoleSovicich, 70 svazky dél 
theologickych (odkaz po zemielém  farari 
Platkovi), p. Donnebauer, hostinsky v na- 
drazi (knihami a obrazy), pan Arthur Pilz 
(20 svazki knéh), vp. Weisser, duchovni 
spravce ve vSeobecné nemocnici (7 svazki dél 
Sheakspeareovych), Fr. Jozl, far. v Cervenych 
Janovicich (missAl olomoucké diecése z roku 
1505 a atlas), némecky tiskovy spolek (13 
svazki knéh), pan Rudl, médorytec (12 
svazké knéh). Vedle toho vénoval dobrodinec, 
kteryz nechce byti jmenovan, skvostnou, rezbami 
ozdobenou skiini v cené 1000 zl. ,, Akademii“ 
dosly dilem dékovaci, dilem povzbuzujici listy 
od Jeho Excel. pana Bedticha hrabéte Thuna, 
od nejdist. pana biskupa lineckého Rudi- 
giera, od pana faréfe Jifiho Sloty ze 
Slovenska, od farniho spravce u sv. Jakuba 
vp. Mansueta Addmka. Reditelstvo pak za- 
slalo dékovaci listy p. fediteli Skuherskému 
a jeho sboru za provedeni mSe in honorem 
Agnetis de Bohemia a dist. p. dru. Frindovi, 
biskupskému sekretari v Litoméfricich za ¢innou 
podporu snaham ,akademie“ prokdzanou. 

V druhém zasedani dne 13.t. m. ozna- 
moval jmenem sekce umélecké architekt Bar- 
vitius, Ze odbor ten prozatimné fiditi bude 
také zaélezitosti sekce archaeologické. Na to 
ctena jest od jednatele prof. dr. R. Smolika 
zprava jednatelska pro valnou hro- 
madu, které konati se bude na nedéli 
smrtelnou dne 2. dubna. 

J. J. knize Karel Lowenstein a vys. dist. 


p. Jan Rotter, opat bfevnovsky, zaslali pied- 
sednictvu listy. v nichZ dékujice za za- 
slanou fotografii Burgmeierovu sv. Anezky 
pieji akademii vSemozZného zdaru. Poslednéjsi 
prilozil z4rovei darem 10 zl., které odkazaly 
se odboru uméleckému. 

Architekt Barvitius pfedlozil krasné 
ndkresy kalichf, podle nichZ budou se zfizo- 
vati kalichy v akademii kfesfanské objednané. 
Nakresy od ného samého provedené vynikaji 
krdsnou formou a ¢inf zadost téZ pozadavkim 
liturgickym. Akademie bude miti poznendahla 
své vlastni facony ndcini kostelniho, vzorné, 
‘ek! bych akademické. Jest si vSak prati, aby 
pani objednavatelé tak prflisné na predméty 
objednané nespéchali aneb radéji dive véci 
potfebné objedndvali, m4-li prace miti ceny 
umélecké. Na zhotoveni véci dtikladnych a 
dobrych, nejsou-li pravé na skladé, potiebi 
éasu i pile. 

Dp. prof. J. Drozd daroval knihovné 
skvostnou bibli s obrazy od Doré, vp. Briza, 
kaplan vy Dolni Krupé, ,Zalmy na_pisné 
uvedené* z r. 1736, pak peniz razeny na pa- 
matku osvobozeni Vidné od Turkd. 

Zpravy odboru pro vytvarna uméni 
pro nedostatek mista uverejnény budou v Cisle 
budoucim. 

Vybor sekcé védecké pri kie- 
stanské akademii konstituoval se v prvni 
schiizi své konané dne 9. brezna v ten spisob, 
ze prof. dr. Borovy volen za predsedu, prof. 
dr. Schindler za mistopfedsedu, prof. Drozd 
za jednatele, vikarista dr. Rehak za kustosa 
knihovny a zapisovatele, katecheta Dorovin 
za pokladnika a prof. dr. Reinwarth za z4- 
stupce sekce védecké v freditelstvu kitestanské 
akademie. 


Z umeéleckych ateliert. 


Pod timto napisem budou se_ pfrindseti 
zpravy z dilen uméleckych, pokud do oboru 
uméni cirkeyniho zasahuji. Acékoli se u nas 
provedlo jiz tak mnohé zdarné dilo skuteéné 
ceny umélecké, nebylo orgdnu, ktery by se 
vsimal tohoto odvétvi pro historii vzdélanosti 
tak veledilezitého. Zajdeme si tedy as od 
éasu do atelieri uméleckych a sezndmime ¢te- 
nafstvo s nejnovéjsimi plody uméleckymi. 

Josef Hellich, piedseda odboru pro vy- 
tvarné uméni a élen feditelstva akademie ki‘e- 
stanské, maloval v poslednim ¢ase ndsledujici 
obrazy: pro kostel Manetinsky na za- 
kazku pani hrabénky Lazanské Marii Pannu 
stojict s JeziSkem obklopenou andély, o néco 
mensi, neZ v prirozené velikosti; — do zd- 
mecké kaple Strakonické sv. Martina 
na koni, déliciho se zebrakem plast, 8/ vysoky 


obraz objednany od J. Ex. velkoptevora Mal- 
tezského ; — pro kestel v Hochstadt-u tii nové 
oltaimi obrazy a sice: sv. Petra a Pavla 
v nadprirozené velikosti pro oltét hlavni, Zvé- 
stovani Panny Marie a sy. Jana Ne- 
pomuckého; — k_ slaynosti beatifikatnf 
blahosl. AneZky Pfemyslovny dva obrazy 
svétice. Prvni objednany od konventu kiizo- 
vnického 6’ vysoky pyedstavuje bl. Anezku 
stojici v rouchu feholnim, po strané klet{” 
andél, ktery drzi kiiz fadu ktizoynického, na 
druhé strané berdnek; v pozadi spatiuje se 
kralovsky zimek Hradéansky. Druhy obraz ma- 
lovan jest pro J. M. biskupa Dr. K. Priachu, 
a predstavuje svatou Anezku odénou rouchem ie- 
holnim; unohou spatiuje se na jedné strané Sesky 
znak, na druhé berdnek, v pozadi najedné strané 
absida romaénského kostela, na druhé strané 


— 39 — 


zahrada; mezi obéma jest koberec, ktery slouzi 
za pozadi postavy svétice. Poslednéjsi obraz 
doSel pro neobyéejnou zdarilost, krdsu a je- 
mnost u pojmuti a provedeni takové obliby, 
ze netoliko fotografie jeho odborem uméleckym 
akademie kiesfanské vydan& yvalného jiz dogla 
rozsiteni, nybrz Ze také dle ného zhotovila 
se socha sddrové, jakoZ i medaillony, jich% 
mnoha tisich jiz mezi véricimi rozSfitilo se. 
Fr. Sequens, Glen ‘editelstva a odboru 
uméleckého akademie ktestanské, obdriel tyto 
dni velmi éestné objednani pro votivni chram 
videtisky. NejslovutnéjSi umélci Fiihrich, 
Laufberger, Steinle, Trenkwald, 
Sequens a Worndle byli totiz od vrchniho 
rady stavitelského Ferstel-a, ktery stavbu 
votivniho chramu fidi, vyzvani, aby zhotovili 
nakresy pro malované okna feéeného chrdmu. 
NaSemu Sequensovi pripadlo okno nadatni 
cisate Ferdinanda. Jest rozdéleno na ti pole. 
Hlavni velky obraz jest Martyrium sv. Vaclava, 
nad nim stoji sv. patronové éesti: Vojtéch, 
Prokop, Ludmila, Anezka, Sigmund, Jan Ne- 
pomucky; nejvyS pak sv. Vit, jakozto patron 
hlavniho chramu éGeského; dole pod obrazem 
muéenické smrti sy. Vaclava jsou poprsi sv. 
Cyrilla a Methodéje. Okno to bude represento- 


vati ve chrémé votivnim nejen sy. patrony, 
nybrz také uméni Geské. TéSime se upiimné 
z tak éestného povoldéni umélce nageho v sou- 
sedstvi tak slaynych jmen uméleiv  prvni 
ttidy. Tyz umélec dokontil pravé olejovy 
obraz na prkné malovany pro Jeji cis. Vysost 
pani Marii Antonii, velkovojvodkyni Toskénskou. 
Predstavuje sv. FrantiSka z Asissi, a sv. 
Antonina Paduanského. Provedeni jest 
neobyéejné krasné, stilisticky ptisné a typicky 
vérné. Umélec svédomité pouzil studii, jez 
konal za cest svych po Italii, typi Guiottovych 
v Asissi pro sy. Frantiska a Padudnskych 
pro sy. Antonina. Kdyz svédomitost se druzi 
s laskou a citem uméleckym, pak ovSem dilo 
mistra chvali. Obraz jest malovan na zlatém 
pozadi nadherné ozdobeném. V obou postavach 
jsem zase jednou spatiil ducha proslulych 
Beuronskych obrazi. — Z jara potne Sequens 
malovati v hlavnim chramu sv. Vita prostrannou 
kapli Martinickou a sice vSechny stény 
i se stropem technikou, jakou Italiani prova- 
déji tempera. Vyliéeni zajimavého ciklu 
nasledovati bude p7yisté. Jak zndmo, jsou 
vyteéné emailové reliquidte na hlavnim 
oltari u sv. Vita, které na videhské vystavé 
svétové prvni cenou poctény byly, praci téhoz 
umélce. 


OR RINT 


VII. seznam ¢éleni Akademie krestanske. 


(Potadkem, jakym se pfriblasili.) 


Udoveé prispivajict: 


(s rotnim pfispévkem 1 zl. r. m.) 


803. 
804. 


vp. Josef Thun, koop. v Trnavé. 

vdp. dr. Mart. Riha, prof. theol. v Budé- 
jovicich. 

vdp. dr. Josef Hoffmann, prof. theol. 
vdp. dr. J. Ra&ka, prof. theol. 

vdp. dr. Leo Schneidérfer, prof. theol. 
yp. P. B. Berzer, spir. b. seminate v Bu- 
déjovicich. 

vp. Antonin Svoboda, vicer. semindre 
v Budéjovicich. 

dp. Frt. Freumund, farat v Horéicfch. 
vdp. Fr. Jansky, fed. bisk. kons. kanov. 
vy Budéjovicich. 

vp. Jan Valenta, bisk. ceremonidér v Bu- 
déjovicich. 

dp. Tom. Blazek, fardt v Leviné. 

vdp. Vaclav Castek, dékan v Nové Pace. 
vp. Frt. Hlavaé, koop. v Nové Pace. 

yp. Ant. Kalina, administrator. ; 
dp. Jos. Doubrava, farar v Nové Vsi. 
vp. Jos. Klapalek, keoper. v Nové Vsi. 
vdp. dr. Al. Schalk, dékan v Lomnici. 
vp. Frt. Vesely, kooperator. — 

yp. Frant. Hernych, kooperator. a 
vp. Vincenc MrStik, katech. v Lomnici. 


805. 
806. 
807. 
808. 


809. 


810. 
811. 


812. 


813. 
814. 
815. 
816. 
817. 
818. 
819. 
820. 
821. 
822. 


Jan Vosoust, farar v Libstaté. 
Vince. Mlejnek, fardét v Zeleznici. 
Josef Broz, kaplan v Zeleznici. 

826. dp. Ant. Luka, farér ve Velké Borovnici. 
827. vp. Josef Nedvidek, katecheta v Jiciné. 
828. vdp. Joset Sturma, dékan v Jiciné. 

829. vp. Aug. Dostalek, kaplan v Jitiné. 
830. vp. Frantisek Dittrich, kapl. v Jitine. 
831. vp. Josef Pribil, katecheta v Jiciné. 
832. vp. Josef Holman, katecheta v Jicine. 
833. dp. Vaclav Kuril, farat v Radimi. 

834, dp. Franti8ek Balcar, far. v Luzanech. 
835. vp. Josef Fidler, kaplan v Luzanech. 
836. vp. Jan Sehnal, admin. ve Bélohradeé. 
837. vp. Josef Matousek, kaplan v Bélo- 
bradé. - 

dp. Frantisek Cerny, faraf. 

vp. Kaska, druhy duchovni spravce v trest- 
nici kartouzské. 

vp. Jos. Hoffmann, prvni duch. spravce 
v trestnici kartouzské. 

vdp. Ant. Hruby, dékan v Pecce. 

vp. Josef Hovor, kapl. v Pecce. 

vp. Aug. Zdarsky, kapl. v Pecce, 

vp. Jan Kypet, spir. v Bysttici. 


823, dp. 
824. dp. 
825. vp. 


838. 
839. 


840. 


841. 
B42. 
843. 
844. 


8 
846, 


847. 
848. 
849, 
850. 
851. 
852, 
853. 
854, 
855. 


856, 
857, 
858. 
859. 


860. 
861. 
862. 
863. 
864. 
865. 


866. 
867. 
868. 
869. 
870, 
87/1. 
872. 
873. 
874, 
875. 
876. 
877, 
878. 
879. 
880, 
881. 
882. 
883. 
884. 
885. 
886. 
887. 
888. 
889. 
890. 
891, 
892. 
893. 
8094. 
895. 
896. 
897. 
898. 
899, 
900. 
901. 
902. 
903. 
904. 
905. 


Pee, || eae 


dp. Eduard Kvét, farar a vikart v Plané. 
dp. Josef Elhenicky, farat a biskupsky 
notat v Planicich. 

vp. Josef Franz, kaplan. 

vp. Vaclav Kiridlo, kaplan v Nové Pace. 
dp. Vaclav KaSparek, faraft v Stéti. 

vp. Jan Matéjka, kaplan v Ceské Trebové. 
vp. Jan Tvrdy, kaplan v Ceské Tiebové. 
vp. Lede, adm. vy Damnikové, 

vdp. Fr. Langer, dékan vy Landskrounu. 
dp. Jan Krupka, farat v Dolni Dobrouéi. 
vp. Jan Ktivohlavek, koop. v Dolni 
Dobrouéi. 

dp. Frantisek Lederer, faraf. 

vdp. Jan Cibulka, dékan v Usti. 

dp. Jan Seda, farar v Cerné. 

vp. Adolf Scharfenberger, administr. 
v Bystiici. i. 

dp. Frant. Krihl, farat v Cernkovicich. 
dp. Lukesle, farat v Jabloncich. 

vp. Boh. Neumann, koop. v Jabloncich. 
dp. Jan Schmid, farét ve Vorliku. 

dp. Michel Safranek, em. vilimsky farar. 
dp. Jan Schmied, tarat a vikar v Cech- 
ticich. 

. Cenék Lastovicka, farar. 

. Frant. Bélohradsky, farat. 

. Josef Dudych, farai. 

. Theod. Dobrusky, farar. 

. Ant. Mokriz, fardt v Zahradce. 

. Vaclav Sikora, kaplan. 

. Karel R&zicka, farat. 

. Fr. Briickner, farat v Kotekach. 

. Tom. Fiala, kaplan v Lukavci. 

. Janecek, farar. 

, Jan Vacek, farar. 

. Matéj Halabala, farar. 

. Josef Sykora, kaplan. 

. Ant. Kozler, farit v Hostomicich. 

. Tomas Veverka, kapl. v Hostomicich. 
vp. Jindtich Tichy, kaplan. 

p. Ferd. Guth, varhanik v Novém StraSeci. 
dp. Frant. Novak, faraér v Némecké Bélé. 
dp. Jan Matous, faraé v Hronove. 

. Vaclav Tris, koop. 

. Viktor Muniéek, farat v Machové. 

. Jind. Raim, kooperator v Machové. 
. L. Hubeny, admin. v Bezdékové. 

. Vince. Dvoracek, adm, 

vp. Jan Otéendasek, kaplan. 

vp. Josef BaudyS, kaplan. 

vdp. Josef Fikeis, dékan v Brusinci. 

vp. Josef Svoboda, kaplan. 

vp. Jan Rasek, kaplan. 

vdp. Jan Ehrenberger, dékan v Syétlé. 
. Ant. Herout, Koop. v Svétlé. 

. Aug. Pilaf, farar. 

. Fr. Vorliéek, far. vy Bohdanci. 

. J. Bohm, farar. 

. Aug, Zima, koop. 

dp. Jan Zika, far. 

dp. Norb. Prochazka, far. v Kacové. 

vp. Leop. Vrzak, koop. v Kacové. 

dp. Josef Mik8, farar. 

vp. Ant. Machek, koop. 


» Method“ vycha4zi vzdy 20. kazdého mésice. 
»Methoda“ v Karliné ¢. 234. 


906. 
907. 
908. 
909. 
910. 
OWE 
912. 
913. 
914. 
915. 
916. 
OUie 
918. 
SHG). 
920. 


921. 


922. 
923. 
924. 
925. 
926, 
927. 
928. 
929. 
930. 
931. 
932. 
933. 
934. 
935. 
936. 


937. 


\ 


. Jan Soukup, vikar. sekret. 

. Josef Marass, vikar. sekret. 

. Karel Konrad, farai. 

. Ferdinand Pokorny, farar. 

. Julius Glaubrecht, farar. 

. Jan Mensik, farar. 

. Josef Peschke, farar. 

dp. Josef Rousal, farar. 

vdp. J. Kratochvile, dékan. a 

vp. Jan Zilik, zim. kaplan v Hradisti. 
vp. Antonin Stejskal, kapl. 

vp. Jan DuSek, kaplan. 4 

dp. Jan Lopatko, faraé v Seci. 

dp. Vacl. Zeleny, farat. : 
vdp. Aurel Gardavsky, rektor kollegia 
piaristského Nepom.,, 

dp. Rainer Keriser, 
piaristského. ; 

. Jan Topitovsky, farar. 

. Bernardin, farat v Zinkovicfch, 

. Vaclav Kuchynka, kaplan. 

. Josef Margold, fara. 

. Josef Tuhy, fart v Mediné. 

. Vaclay Melichar, kaplan. 

. Vacl. Ciska, faréi v Kbele. , 

. Frant. Fremund, farat v Horéicich. 
. Jakub Sedlaéek, farar. 

. Mat. Svandrlik, farai. 

. Bedi. Kral, fara. 

vp. Melch. Nestler, kaplan. 

p. Jos. Déllinger, provisor v Teple. 

dp. Bartol. Danzer, farar. 

dp. Placid Roth, prof. theol. na dom. 
ustavé v Teplé. 

vp. Leo Hossak, kaplan. 


ucitel z radu 


. dp. Athanas R6d], faraz. 4 

. vp. Frant. Schénbeck, kat. u sv. Anny. 
. dp. Antonin Brehm, faraé v Chy3i. 

. dp. Kar. Berzauer, faraéf na Libiné. 

. dp. Ant. Cizek, far. v Obecnici. 

. p. Vaclav Broz, gruntovnik v Brodu. 


ap: 


Josef Stépan, farat v Budéticich. 

. Karel Biéik, koop. v Predmosti. 

. Frant. Fleischmann, bisk. vikar. 

. Jos. Bruner, farar. 

. Vaclav Kordik, kurat u sy. Maurice. 
. Vojtéch Ludvik, farar. 

. Vaclav Polak, farar. 

dp. Frant. Miller, farar. 


. p. Franti§8ek Wolf. 

. dp. Jan Liskovee, farar. 

. vp. Petr G6lz,. kaplan. 

. dp. Vaclav Rokytsky, farai. 
. dp. Bernard Horaéek, faraf. 
. dp. Jos. Mucha, faradi. ~ 

. vp. Eduard Brynych, kapl, 


vdp. Ant. Hruska, vikét a dékan. 


. vp. Josef Plocek, koop. 

. dp, Vaclav Pisi, farér 

. vdp. Jan Schirsch, dékan. 

. vp. Jan Vlach, koop. 

. vdp. Frant. Vilimek, dékan. 


dp. Jan Tesai, faraf. 


(Pokracovant prfSté.) 


Predplaceni obnasi 2 zl. roéné. 
Jen frankované listy prijimaji se. 


Predplatné prijimd administrace 
Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopisy, 


tykajici se redakce, budtez zasilény franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, & 234. Reklamace zasilany 
budtez do expedice v knéhtiskérné Cyrillo-Methodéjské v Praze, v RiZové ulici Us. n. Ss 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské v Praze. 


rrwn 


% 


Casopis vénovany uméni krestanskéemu. 


PIN 


Organ odbord pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie krestanské v Praze, 


RAR 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


EF'erdinand J. 


lenner. 


Cislo 4. 


V Praze, dne 20. dubna 1876. 
ET Ee a 


Rotnik I. 


5 z on “ v a vi . z , a 
ADE Chrémy _veku staro-kresfanského. (Dokonéeni.) — Poklad hlavniho chrému svato-Vitského v Praze. — 
ec na hrobé Fiihrichové. — Odbor pro vytvarné umé&ni vy akademii ktestanské. — Seznam éleni akademie 
ktestanské. 


PLP LLL LI IIOP 


« 


PIPPI LDL IAAP ADP 


DLP LPL LD OLD ILL LIS PDL LDL PLL LD IS PIII PILLS 


Charamy wéleu staro-ktestanského. 
Sepsal F'. J. Lehner. (Dokonéenf.) *) ; 


(Piedsifi chramova. — Rad kajicny. — Agape. — Sakristie.) 


Vyjde-li se ven jednim ze tii vchodi, 
jimiz do tii lodi chrémovych se vchdzelo, 
nachazime se pred kostelem v prvni, 
kryté pfedsini kostelnf. Trojimi vraty 
¢i branami poukazovalo se na nejsvétéjsi 
Trojici. Brany byly izké, ponévadZ chram 
byl k¥estanim obrazem kralovstvi Boztho; 
cesta pak, ktera do nebe vede, obtizna jest 
a tzka 1). Dale pak k zapadnf strané vcha- 
zelo se do dvora (viz ,Method‘ roénik I. 
str. 38. Ob. 5. h.) pod Sirym nebem obrou- 
beného zdi, pozdéji podloubim do vniti 
dvora otevienym. U prostied nachazela se 
kaSna Gi studné s vodou (viz Ob. 5. 1). 
Jako nyni jeSté pred obéti meSni knéz ruce 
se myje, *) jiz za kfestanského davnovéku 
vérici do chramu vstupujici *) se otistovali, 
coz aZ dosud se déje na znameni vnitini 
cistoty a posvéceni duSevniho. Nadoba tato 
se svécenou vodou nazyvala se Phiala 
t. j. miska, Cherniboxeston t. j. nadoba na 
umyvani rukou hlazena z mramoru neb 


*) Viz ,Method* roénik I. str. 14., 16., 20., 35., 
87, 48., 69... 78. 

1) Mat. 7., 13 14. August. in Joannem. Tract. 45.: 
»Humilis est enim janua Christus Dominus: qui 
intrat per hanc januam, oportet humiliet se etc. 

2) Knéz myje si ruce dvakrat, jednou v sakristii 
za modliteb v missdlu predepsanych, napotom po 
obétovani za slov ZI. 25. ,,Lavabo.“ 

5) ,Asperges“ pred slaynou msi sv. sem ani ne- 
citaje. 


jiné latky vyvedend, Kantharum neb 
Kantharus, Labrumn. Lymphaeum. 
Umyvani rukou mélo za prvnich vékti kie- 
stanskych bezpochyby jinou jesté pfitinu, 
jelikoz véticim vecterfe Pané ptvodné do 
rukou se kladla. 

Predsin ku zapadni strané chramu 
priléhajici méla podobu obdélniku a nazy- 
vana jest ,Aula, Atrium (dvir), Dro- 
mikon, *) Narthex, *) Pronaos (pred- 
kosteli), latinsky Vestibulum, téZ Para- 
disus. Odkud asi odvozuje se pojmenovant 
kryté predsiné rajem? Véricim véku jiz 
starokrestanského byvaly obrazy dtlezitou 
pomtckou uéebni, srozumitelnou a ditklivou 
citankou také tém, kter{ ve ¢teni se nevy- 
znali. Dumyslny vék vyobrazovaval na sté- 
nach predsiné raj s prvnimi roditi pokolent 
naSeho. Prot? Hned v nasledujicim se objevi, 
az bude mluviti nam o radu kajicném. Kromé 
toho poukazovalo kiestanstvi vyobrazovanim 
Adama a Evy na Vykupitele a Cirkev jeho. 
Jako matka pokolent lidského stvorena jest, 


1) Odvozeno bezpochyby od jizdaren Nového Rima, 
jejichz délka vedle piirozené potteby presaho- 
vala sitku. 

2) Narthex znamendé u basnika Hesioda metlu 
dutou, rostlinu to egyptskou. Paulus Silentarius 
uziva vsak slova toho jiz co stavitelského vyrazu 
technického. Simeon Thessalonicky doklada, Ze 
slovem ,,Narthex* nazyvi se predsin. 


Mire Ky 


_ kdy% prvni tlovék spal, také Cirkey, du- 
vni matka pokolent lidského, do Zivota 
stoupila, kdyz druhy Adam na ki‘izi umiral. *) 
Predsiii méla téel mnohonasobny a 
rozmanity. Zde pod Sirym nebem bylo pie- 
devsim misto kajicnikt z obcovani kre- 
stanského vylouéenych. VzneSenym i nizkym 
neuprositelné znéla v uSich zasada cirkevni 
kazné: Zhiesil-li kdo verejné, bud si bisku- 
pem nebo podfizenym, knizetem nebo Ze- 
brékem, verejné konej pokani! Bai mnichtim 
yerejné se prohfesivSim verejné bylo konati 
pokani na polepSen{ vlastni a na priklad 
ostatnich. Kdo do spoleéenstva kfestanského 
nalezel, na tom netrpéla se Zidna skvrna 
mravni, jak i pohané sami pochvalné uzna- 
vajfi. I verejna pokuta nebyla k hanbé ani 
samému udatnému cfisavi Theodosiovi a 
mnoha zbozna pokora dobrovolné se podro- 
bila vefejnému pokani. VZdyt pied Hospo- 
dinem véénym nikdo neni nalezen ¢istym 
a Spasitel nepyiSel hledati spravedlivych, 
nybrz hrisSniki. Dle velikosti provinéni 
ukladal biskup, Bohem ustanoveny soudce, 
pokani tuz8i neb leh¢i na tydny neb na leta. 
Prvnim stupném mirnéjsiho trestu 
bylo vylouéenu byti od obétovani, jimzto 
se obét nejsvétéjSi potinala a tudy také 
i od stolu Pané. Kajicnik takovy zustal 
tedy na misté svém stati, kdyz ostatni 
vé¥icf z lodi pobotnich ku miizkam se ubf- 
rali, aby veéeri Pané prijali. Nazyvani jsou 
»yconsistentes*, fecky ,systantes* t. j. 
stojicimi, pokuta sama sloula ,systasis“. 
Druhym stupném trestu zostifencého 
posinut jest kajicnik nazpét na roveis uée- 
niky (katechtmeny) a nepoki‘ténymi, nejsa 
vice pripustén ku obéti, nybrz toliko ku 
msi katechtmentit pfedevSim vénované po- 
uéeni. Kdyz obét véricich s oférou potinala, 
kajicnici toho druhu pokleknuvSe s kate- 
chiimeny propousténi jsou od biskupa s po- 
Zehnanim. Odtud odvozuje se jmeno ,sub- 
strati‘, téZ ,prostrati*, ,hypopiptontes“ 
Gili kleéici. 

Tretim stupném kéazné cirkevni 
presazen jest kajicnik ve stav potinaji- 
ciho uéentka, ktery po piihlaSenf se ku 
vite kfestanské odevzdain jest na vyuéenou 
knézi zvlaSt uréenému, odkud poslucha- 
tem (,audiens*, ,akroates“) slove; 
mnohé poklesky jsou zajisté jen pouzi 
ndsledkové naboZenské nevédomosti. 

_ V nejtéz8im prtipadé uZivalo se také 
nejtuzsiho trestu — uplného vyobcovant hii- 


') ,Dormit Adam, ut fiat Eva; moritur Christus, 
ut fiat Ecclesia. Dormienti Adae fit Eva de 
latere, mortuo Christo ete.“ August. in Joann. 
Tract. IX. § 19, 


Snfka ze chramu a spolecenstva krestan- 
ského. Vyobcovany nemél podilu ani na 
obéti, ani na m&i katechiment v epistole 
a evangelium. Hned u brany chramové 
odhanél vylouéeného (dle nynéjsiho spisobu 
feéi exkomunikovaného) jahen neb strazce. 
Pro ného nebylo mista v chramu Pané, 
jen pted chramem bylo mu dovoleno dliti. 
V nadvori chramovém, pod Sirym nebem, 
tam kletel vylouéenec, s pla¢éem a naikem 
prose vchazejicfch, aby na modlitbach jeho 
pamétlivi byli. Odtud pojmenovani_,,flen- 
tes“, — plaéici— ,hiemantes* t. j. lidé 
vydani vétrim i nepohodé, desti isnéhu, — 
tecky ,,prosklaiontes. “ 

Kdo ani posledni pokutou nepolepSil 
se, byl dle rozkazu Pané vylouéen z obco- 
vani kfesfanského, a zadnému z véricich 
nedovolovalo ses nim téastenstvi miti. Pit 
zboznosti prvnich vékd kiesfanskych piipad 
takovy velmi tidkym byval. 

Jiz tedy prisné kaze cirkevni vyzado- 
vala, aby pri chramu Pané byl dvir s pred- 
sini, nad niz pozdéji véze se stavély. 

Predsiné kryté uzivalo se vSak také 
k jinym jesté aéelam, zejmena v dobach 
pozdéjsich, kdyZ poSinuta jest do vnitinich 
prostor chramovych. Pyeds{ii méla vysadu 
svobody; kdo sem se utekl, bezpetnym byl 
pred nasilim i pronasledovatelem. ') Zde 
v predsini chramové konavaly se zacasté 
snémy cirkevni a biskupové v nich soud 
odbyvali, jak vidéti lze ze zivotopisu Jana 
AlmuZnika. PredevSim byla vSak tato Gast 
kostela zasvécena chudobé milované a 
dobroéinnosti. V starém véku kiestanském 
mél chudobny na kostel pravo. K Bohu se 
utikal, kdo na zemi byl bez ochrany. Jiz 
v Jerusalémé sedavali u dvéif chramovych 
chudi Zebrajice. 2) Chudy Lazar %) v podo- 
benstvi Pané stal se otcem lazaretaé. Tak 
vzneSené a vysoce cen{ kfestanstvi chudob- 
ného, Ze — bohaé vzhtru k nému pohlizi, 
aby si na ném nebe zaslouzil. Vedle staro- 
bylého obyéeje krestanského sedavali u dvéfi 
chramovych chudi, a jako bez svécené vody 
neychazelo se do chramu bez udileni almuzny. 
A proto mezi ktestany byvalo sice chudiny, 
Zadnych vSak Zebrakt. Kdo s chudinou 
slitovani mad, Bohu na trok pijéuje; co 
chudému do rukou se davai, Bohu samému 


") Si quis ad Kcclesiam confagium fecerit, in atrio 
ipsius ecclesiae pacem habeat, nec sit ei necesse, 
ecclesiam ingredi, et nullus eum inde per vim 
abstrahere praesumat etc. Caroli Mag. etc. Capi- 
tula p. 25. b. gs. CXE. 

*) SkUts ape omic 


*) »Lazarus* znamend muze, jemu% bylo pomozeno. 
Aug. Enarr, in Psl. 69. 


meee AS 


do rukou se dava; z mamonu nespravedl- 
nosti cinfme si pratel *) a pifmluvei u Boha, 
a chudina zérovei se sbory pannen Kristu 
zasnoubenych jsou radosti, ozdobou a skvo- 
stem *) Cirkve, nikoli biemenem, a kdyby 
chudych nebylo, majf byti zavoléni. *) Ki‘e- 
stané davnovéci shromazdovali tedy v sinich, 
sluzbé. Bozi zasvécenych, kolem sebe také 
chudinu, kterou po modlitbé ptedchazejfci ho- 
stivali. Kde? V predsini chramové u stold, 
po pfrikladu Pané, ktery utentky pohostinu 
prijimal. Prikladu apoStolského *) nasle- 
dovali prubéhem celého stiedovéku bisku- 
pové, opatové, knizata a jini lidé ctni a 
hodni, z éehoz nepatrny poztstatek zachoval 
se na pamatku zde a onde na zeleny ¢tvrtek. 
Takové nasycovani chudych vdov a sirotktv 
nazyvalo se hostinou krestanské lasky — 
v lating ,,charitas“, ,,dilectio“, fecky , agape“. 
Jakolivék hostiny lasky béhem vékti zménily 
se, predsii chramova vZdy pYedce ztstala 
Sini chudiny. Ze chudi ku predsfni chra- 
mové nalezeli, nejlépe jevi se ze Zivotopisu 
slavného svétee Vaviince, ktery v pfedsini 
chramové své poklady — chudinu — shro- 
mazdil, rozdéliv vSe co Cirkevy méla, jehozZto 
mutéenicka smrt stala se zaroveh smrti 
pohanskych chramt. Nyni bohudiky! Zije 
pokoleni osvicené, které chudobu nendavidi, 
za zlocin povazuje a proti ni zakrocuje. 
Chudina pak na vyménu nenavist zavisti 
splacf. MoZno-li jednani takové krestan- 
skym nazvati, anebo alespon lidsky opatrnym, 
to spravedlivé posouditi pokoleni toto ani 
schopno neni. Mné libi se stary obyéej, 
ktery sttl dobro¢innosti pro milou a 
vdéénou chudinu stavél do piedsini chra- 
movych, zdéroveii vSak na sténach vyobra- 
zoval chudého Lazara v liné Abrahamové 
a bohatce druhdy hodovaySiho nyni v pla- 
menech pekelnych, aby tak bohatec i za- 
mozny hned pri vstoupeni do kostela pa- 
matovan byl na povinnost svou, jakozi na 
slova Spasitele ¢kouctho 5): ,Odejdéte ode 
mne, zlofeteni! Nebo jsem laénél, a nedali 
jste mi jisti; Ziznil jsem, a nedali jste mi 
piti; nah jsem byl, a neodéli jste mne.* 
Starovékému krestanstvi nebylo potiebi na 
odiv stavéti dobrotinnost, jako doba pfi- 
tomnad novinami, tady a vyznamenanimi, 
aby pldstitkem zakryvala se tzkost pred 


Hekuki5h6, 9.7 —) 1978. ; 

2) Chrysost. in I. Ep, ad Corinth. XXX. p. 274. 
3) Chrysost. in Psalm. XII. p. 128. 

4) Sk. ap. 6, 2. 

5) Mat. 25, 41. 


vzpourami chudiny. Loupenf jméni cirkev- 
niho jest loupenim statku chudinského. 
Bohaéi! dejte na stény hodovnich sinf na- — 
malovati podobenstvi o Lazarovi! 

Uvahou tou konéime prochazku po 
Sfnich chrému kfestanského. VSemi prosto- 
rami vnitfnimi jsme prosli az do otevrené 
predsiné. Zbyva toliko zm{niti se, Ze z pi'ed- 
siné ohraZené vchazelo se dvefmi na z4padni 
strané obyéejné do jiného nddvort se hibi- 
tovem. VSeobecné byl v platnosti zakon, 
aby kostel ohrani¢éeny vzdalen byl od hluku 
svéta a vSeliké vytrznosti. 

Jen na chvilku zajdeme si jesté jednou 
do vniti basiliky starokfestanské. Jest tam 
prostora, o které diive zimysIné nemluvilo 
se, ponévadz nebyla v bezprostiednim spo- 
jeni s bohosluzbou. Jest to sakristie 
(Secretarium). Tam ukladala se knéZskaé 
roucha, knihy, spisy, skvosty, posvdtné 
ndadobi, svicny, vosk, ole] a p. Proto sloula 
téZ Gazophylakium t. j. siti pokladni. 
Tam ukladaly se knihy ne pouze boho- 
sluzebné a pismo sv., nybrz sbiraly se a 
opatrovaly spisy pamétni z déjin cirkevnfch, 
akta snémti a akta muéenicka,  spisy 
davnovéké, ba i pohanské, 1) slovem: pri 
basilikach zakladaly se knihovny éasto tak 
bohaté a tiplné, ze jiz Eusebiovi z nich 
moZno bylo sepsati déjiny cirkevnf. Bylat 
vubec Cirkevy starym kfestantm vSim, 
tedy také stifediskem déjin, pamatek a 
listin, které se zachovaly napsané netoliko 
v basilikach, nybrz v dilezitych pjt- 
padech také na basilikach. Sakristie 
nendlezi vlastné do kostela, nybrz tita se 
k pobo¢nim budovam vedlejSim, i zda se, 
ze byvala ptivodné od chramu odlouéena a 
pristavéna ku kostelni strané Zenské. Zakon 
urtity zde stanoviti jest velmi nesnadno. 
Die potiebi byvala vétSi neb mensi. V ko- 
stele vesnickém stati mala sakristie, v Cari- 
hradském chramu St. Sophie byla tak pro- 
stranna, Ze cisai s celym dvorem pohodlné 
vy ni stoloval, a v Lateranské  sakristii 
i snémy cfirkevni se odbyvaly. A ponévadz 
sakristie s oltéini sluzbou v tzkém nacha- 
zela se spojeni, také k tomu se hledélo, 
aby odtud ku oltati byl pristup pohodlny. 

Co konetné jesté o staroktestanskych 
chra4mech podotknouti zbyva, uvede se 
vy fadé Glankt, které v ,Methodu‘ Cislem 
pristim zapocnou. 


1) Chrysost. (de S. Babyla contra Julian et Pent, 
2 p.) pravem podotyka, ze spisy pohanské pravé 
skrze krestany zachovany jsou. 


i. Ai 


; Poklad hlavniho chramu svato-Vitského v Praze. 


Popisuje F. J. Lehner. 
Stribrné poprsi sv. Ludmily pozlacené. _ 


(Obr. 10.) 


V iadé éetnych poprsi pokladu metro- 
politntho chramu, které zaroveh za re- 
liquiare slouzila, jest 
nejstarSim, zaroven 
vsak v ohledu esthe- 
tickém a technickém 
nejkrasnéjSim bez 
odporu poprsi sv. 
Ludmily. Jest to 
vypukla prace pro- 
zrazujici znameni- 
tého mistra zlatni- 
ckého, ktery ze- 
jmena v_ ¢astich 
odévu slohem usle- 
chtilym provedeného 
se vyznatuje. Sv. 
Ludmila jest vy- 
obrazena se Satkem 
az k bradé_ dosa- 
hujicim, jak na 
mnohych jinych so- 
chach sy. pani XIV. 


vojem vdoveckym zastiena téz% hlava a 
vlasy. Jedinou ozdobou . zdvoje celou 
hlavu- zahalujictho 


jest tizké vykra- 
jované” lemovanf, 
které inad ¢elem se 


obou stranach v bo- 
hatych “‘asach*dolu 
splyva. Forma‘tvare 
jest uSlechtilay-pro- 
zrazujic, Ze pri kom- 


ponovant poprsi zlat- 
nikovi pomahal mistr 
cechu malifského. 
Stilisace i tvar cely 
odkazuji poprsi do 
doby Karla IV., za 
néhoz uméni zlatni- 
cké v plném rozkvétu 
se nachazelo. Na 
dolejSim okraji vy- 
ryty jsou malé li- 


véku se spatruje, 
cimz  bezpochyby 
vdovstvi jeji se zna- 
zorhuje. Podobnym 


sptisobem jest za- | ctého véku vyskytuje se. 


stky sptisobem, jaky 
téz na tkaninach 
a vySivani étrna- 


Poprsi sv. Vita. 
(Obr. 11.) 


Hlava sv. Vita, sttibrna prace vypukla, 
jest 501/, ctm. vysoka, dolenf, kraj 437/, 
ctm. dlouhy a 23 ctm. Siroky. Cast poprsni 
jest hladka bez vSelikych ozdob v odévu 
tésné pfrilehajicim, jen limec jest jedno- 
dugse ozdoben. Uprosti‘ed prsou spatruji se 
za velkym kiistalem ostatky sv. Vita s mo- 
dernim napisem latinskym. V malém zZlabku 
dolejSi obruby zasazeny jsou kameny. Po- 
prsi spociva na t¥ech andélich, kleéicich 
nepatrné ciselovanych, 101/, ctm. vysokych, 
ktefi jsou odéni humerdalem, album a cin- 
gulem. 

Nejumélejsi Casti jest hlava. Obliéej 
jest bez vousi, mladistvy, s tahy velmi 
urcitymi a dosvédéuje neobyéejnou zruénost 
zlatnika v zapoleni s kladivem pri praci 
kovové — opus propulsatum neb mallea- 
tum. Velice krasna jest jemna stilisace 
bohatych kadert. Toto uspofddani vlast, 


vyrazny oblitej, kleticf andélé v fasnatych 
odévech a vSe ostatni svédti, Ze tuto vy- 
obrazena ,herma* teprv v druhé polovici 
XY. véku zhotovena byla, bezpochyby v dobé 
krale Vladislava, ktery po prikladu Karla IV. 
Stédfe metropolitnimu chrimu prazskému 
nahraditi se snazil, co za jeho p¥edchidca 
nepriznivymi poméry ztratilo se. 

Jako téméi pti veSkerych poprsich 
XV. veku jsou ¢astky inkarnatni stiibrné, 
a pouze odév a vlasy pozlacené. 

_ Podobnych poprsi mival poklad prazsky 
veliké mnozstvi, jak v starych seznamech 
moZno dotisti se. Nyni kromé dvou uvede- 
nych ma poklad sv.-Vitsky jen titi jind 
jesté poprsi stfibrné s pozlacenymi ozdo- 
bami. Jedno vyobrazuje sv. Vaclava, druhé 
sv. Vojtécha. Jest to stifbrnd préce vy- 
pukla s neobytejnou zruénosti a solidni, 
krasnou technikou provedend v piirozené 

Pokracovani v priloze. 


pokracéuje, odkud po _ 


ite 


Priloha k Gis. 4. ,,.Methoda“. 


takmér velikosti. Ornamentalni téstky jakoz 
i veskeré obruby odévi jsou pozlaceny. 
Uzitim téchto dvou toni barev, zejmena 
vsak zasazenim kament, jakozZ i stilisaci 
Tasnatych alb, jimiZ malf andélé, kteff po- 
prsi nesou, jsou odéni, jasné se udava, ze 
poprsi na konci stitedovéku zhotovena byla, 
kdyZ star$i toho druhu paméatky, o nichz 


== 4 Se 


zhotovené jest odéno biskupskou mitrou; 
kolem krku vine se ¢asnaté humerale, které 
vedle sptisobu stitedovékého ozdobeno jest 
»plagou* (parura, plaga) na zad pripevnénou 
a prisitou. 

Poprsi sv. Anny pochazi netoliko z tétéz 
doby (z konce XV. véku) s ostatnimi dive 
uvedenymi, nybrzZ také dle celého provedent 


jeSté v seznamech XIV. véku zminka se 
déje, v bouilivych dobach ztratily se. 
Poprsi sv. Vaclava m4 na sobé kniZecti 
»pilus“; hoteni ¢astka prsou jest prikryta 
bohaté ozdobenym brnénim a plaStém kni- 
gecim; zd& se, ze kameny, jimiz posazen 
jest, nejsou vice ptivodnimi a starymi. 
Poprsi sv. Vojtécha stejnou technikou 


Serv 


Pozlaceny reliquiar 


(Obr. 11.) ; 


od téhoz umélce. Sv. Anna jest zde 
pojmuta nazorem stitedovékym jakoZto baba 
svaté rodiny, drzic v levé ruce Matku BoZi 
co défatko wutlé s détinou naivnosti vy- 
obrazenou, v pravé ruce pak JeziSka samého. 
| V provedenf odévyu i forem anatomickych 
jevi se neoby¢éejna bravoura technicka. 


stribrny v podobé ruky. 


(Obr. 12.) 


Stiedovék obliboval si jiz zevnitrni 
podobou nédoby znazoriovati télesnou 
éastku u vniti ukryté reliquie. Proto zhusta 
vyskytuji se reliquidte v_ podobé hlavy, 
poprsi, nohy neb ruky. Z tady posledné 


udanych vyskytuji se mnohé téZ v pokladu 
svato-Vitském. Uvadime zde jen jediné, 
nejzajimavéjSi a nejbohatSi  ,,brachiale“ 
u vyobrazeni, ponévadZ s nim vSechny 
ostatni co do tvaru se shoduji. V reliquiari 


ao ee 


chova se velka dst ramene sv. Jiff. Reliquiar 
jest 56 ctm. vysoky a skléda se ze soklu 


(Obr. 12.) 


architektonicky konstruovaného, z néhoz 
se pne pozlacené ramé- stiibrné s rukou. 
Okénkem v ruce Ize ostatky spatfiti. Sokl 
jest 17 ctm. Siroky a na étyrech rozich 
jest obklopen malymi vizkami ¢tverhranymi 
pres roh postavenymi. Ctyry strany jsou 
prolomeny obloukem gotickym vyplnénym 
vypuklym obrazem. Na jedné strané spa- 
truje se Krélovna nebeska sedicf s détatkem, 
na nésledujici Spasitel pravici Zehnajict, 
levici na uzavrené knize Zivota (liber vitae) 
drzici. Pak nasleduje vyobrazent sv. rytife 
Jitiho a konetné sy. Ludmily. VeSkeré 
figurky jsou stiibrnou praci vypuklou a 
jména svatych jsou vryta do piliftii opéracich 
pismem majusklovym. Kolem obrazku jsou 
zasazeny drahokamy: smaragdy, rubiny a 
safiry. Mezi kameny nachazeji se na misto 
perel stifbrné knoflitky. Nad vyklene¢kem 
jest Stitek, po obou stranach ¢tverhrané 
fialy na vSechny ¢tyry strany prolamované 
gotickymi okénky. Do stfechy architektoni- 
ckého podstavce zasahuje pak pozlacené 
ramé stifibrné na zad hladké, do predu 
s okénkem, jimzZ ostatky spatriti lze. Okénko 
ozdobeno jest po obou stranach dvéma 
fadami zasazenych drahokamt s facettovanim 
a bez ného. Ruka, kterad pravici byti se 
jevi, jest v prirozené velikosti a v Sroubech 
pohybliva. Prsty jsou natazeny, a u vniti 
ruky jsou prolamovanou kruzbou provedena 
dvitka, jimiz ostatky spatiiti Ize. Na vSech 
prstech spatruji se prsteny; netvrdime vSak, 
ze brousSené drahokamy nepékné umisténé 
a hrubé zasazené jiz ptivodné by se tam 
byly nachazely. Zda se, Ze také kiistalovy 
kiiz u vnitr ruky se nachazejici is étyrmi 
kameny pod figurami umisténymi z po- 
zdéjsi teprv doby pochazi. Dle zdani chybi 
reliquidti podstavec. Ohledné staii a pivodu 
stava sotva pochybnosti, jelikoz pékné vy- 
puklé obrazy vyznatuji se typem malfiské 
Skoly Karla IV. Vyjimaje vytetné figury 
prozrazuje se v celé praci, jejiz ptvod 
klademe do polovice XIV. véku, neohebnost 
a nejapnost. Prozrazuje se také zejmena 
v architekture vliv slohu romanského. 


Mala, stribrna monstrance pozlacena na reliquie s kristalovym cylindrem. — 
XIV. stoleti. 


(Obr. 


Podstavec krasné nddoby tvofi Sesti- 
listou rizZi s prolamovanou, péknou obrubou. 
Ve hrandch podstavce ti nohy jsou pitvorna 
zvitata v podobé jeStérek, které ocasy co 
ozdobami dosahuji az ku krku ndédoby. 


13.) 


Z kusého krku zveda se sokl architektonicky 
do Sesti hran rozétlinkovany do vysky 
4 ctm., ktery nese Sestihrany sloupek pie- 
ruSeny silné vybfhajicim knoflikem. Na 
podstavci spatfuji se za gotickou kruzbou 


— 47 — 


modré a zelené plochy prahledné tavené, 
podobné rovnéZ modré barvy na Sesti vy- 
béZcich knofliku. Vybihajici plochy knofliku 
maji napis v gotickych majusklach: AVE 
MAR. ZylaStni ozdobou knofliku jest Xest 
na venek vynikajicich ozdob prolamovanych, 
které jako hadi se proplitaji. Z hovenf 
casti nad knoflikem pokraéujici _ ,fistuly“ 
zvedi se napotom krk na spisob soklu, 
ktery v Sestihranu kosmo vystupuje a na 
hofeni kulaté desce prolamovanou galerii 
obroubené kiistélovy cilindr k dolejgku 
zaspi¢atély ptijima, ve kterém dle novéjSiho 
napisu_ na pergamenu chovaji se ostatky 
S. Galli abbatis, S. Ludmillae, S. Georgii 
m., S. Alexii conf., S. Laurentii lev. m., 
S. Andreae apost., S. Petri m., S. Remigii 
epis., S. Philippi apost., S. Sigismundi, 
S. Mare. evang., S. Pancratii. Nad cilindrem 
9 ctm. vysokym spatiuje se obruba malym 
cimbufim ovénéena, na které stoji rovnéz 
9 ctm. vystupujici stfiska, na ¢tyr strandch 
oby¢éejnymi krabovitymi listky ozdobend, a 
azkymi v charnierech se _  pohybujicimi 
prouzky s dolejSi ¢astkou nadoby spojena. 
Na ¢tyr polich helmy na spisob Supin 
rytych jsou étyry stuzky pfiletovany s nd- 
sledujicimi napisy modie tavenymi: 

: oS de tibia beati Macarii |de sudario 
beati Remigii) de camisia beati Remigii| de 
feretro.... (zkracené jmeno jest nesnadné 
ku éténi). Porovnanim téchto napist s jinymi 
vychazi na jevo, Ze ptivodni reliquie témito 
nahrazeny byly. 

Také tato Stihla nadoba patrné nalezi 
do druhé polovice XIV. véku. 


Vyska cela obndsi 44 ctm., noha v pri- 
méru 131/, ctm. 


(Obr. 13.) 


mes ma hropé EMhrichovs, 
kterou dne 15. bfezna 1876 na hibitové v Grinzing-u mél Dr. Klement Kickh. 


Nemohu patyiti na spouSténi rakve skry- 
yajici pozemskou schranku jednoho z nejsle- 
chetnéjsich lidi naSeho véku, abych nepromluvil 
nékolik slov o zesnulém, o neviditelném svété, 
do néhoz veSel, jakoZ i o tomto pravé hrobé, 
na kterém tolik slzi se proléva4. Kdyby vsak 
ani tyto slzy mne ku potéSovani nevyzyvaly, 
predce vdéénost mne mluviti veli, vdétnost za 
slova svétlem a laskou oplyvajici,. kter&é mné 
vénovaval. 

Nevidime jej vice zrakem télesnym, toho 
vytetného Glovéka, velkého umélce, drahého 
pritele. V rakvi lezi skfehl4 ruka, jez chramy 
Hospodinovy zdobivala obrazy, které vymyslel 


zbozny, dimyslny duch, v rakvi lezi skifehla 
ruka, kter4 prdtelim svatosti a krasy posky- 
tovala tolik svatého a krasného ; jiz nelze ruku 
tu uchopiti, nelze vice popatriti do oka, ze 
kterého ldska z4iila, — jiz zhaslo. Pred zra- 
kem viak stoji jeho duch, srdce, muze vza- 
eného bytost celé. A duch ten byl jasny, byl 
zcela potopen v pravdu bogskou na zemi 
piineSenou od Onoho, ktery o sobé pravil: 
,J& jsem cesta, pravda i Zivot.“ 
(Jan 14, 6). — A ponévadZ duch jeho byl 
tak jasny, ponévad% jej nezatemiovala a 
neochromovala otazka: ,Co jest pravda?* — 
ponévadZ pozndval Boha, svét a-lidi ve svétle 


bozském, —, proto byl tim tvircim duchem 
uméleckym, jakym pravé byl; nebof umélci 
dluzno idedl nositi v sobé, a pravé tvoreni 
idedli spotivi na pravém poznavani svéta, 
tlovéka a Boha, jehoz dilo — priroda a milost 
— nejvznesenéjsi jest poesif, nejvzneSenéjsim jest 
obrazem. — A to srdce zesnulého bylo éisté, 
cudné a prosté temné moci naruZivosti a hfichu 
a tim GistéjSi jest srdce Glovéka, tim vzneSe- 
néjsimi a dokonalejsimi jsou téZ obrazotvorné 
ndzory pravdy, dobra, krasy, bozstva. Slovo 
Kristovo: ,Blahoslaveni éistého srdce, 
nebot oniBoha vidétibudou*, (Mat. 5,7) 
splnéni dochazi netoliko na onom, nybrz také 
na tomto svété, a zejmena jest vyrokem pla- 
ticim o ¢istém, zbozném umélci. — A ten ze- 
snuly muz byl muzem celym, dobrym a §Sle- 
chetnym, skalopevnym a jemnocitnym, man- 
zelem, otcem, pritelem, lidumilem, vlastencem, 
jakym byti slusi: a tim vSim byl a byti mohl, 
cim byl, ponévadz byl zbozné véricim synem 
Cirkve, ponévadZ byl katolickym kyestanem, 
jakym byti slusi. 

Kdyz takto divame se za duSi, ktera od 
nas odeSla, kam vede nds zrak, ne-li k onomu 
mistu, o némzZ Zalmista, jakoby byl vyslovil 
city duSe jiz blahoslavené, fekl: ,Jakz jsme 
slychali, tak jsme tospatriliv mésté 
Hospodina mocnosti, v mésté Boha 
naseho!“ (Zl. 47, 9.). Kiestané! Pratelé, 
ucenici Mistra, ktery pravil: ,Jdu, abych 
vam pripravil misto. Kamja jdu, vite, 
i cestu vite.“ (Jan 14, 2. 4.) Lze-li po- 
chybovati, kam zesnuly piitel odeSel? — Zaci 
Vykupitele, ktery i se svétem loucée se, jesté 
se modlil: ,Otée, chci, aby kde ja, ioni, 
které jsi mi dal, se mnou byli, aby 
vidéli slavu mou, kterou jsi mi dal!“ 
(Jan 17, 34.). Zdaz pochybujeme jesté, Ze 
Otec na nebesich milého Syna prosby na tomto 
vérném sluzebniku jiz vyplnil anebo brzy vy- 
plni? Zda-li pochybujeme, Ze pravzory obrazi, 
které umélec tvoril, ve slavé BoZi pied nim 
stati budou, a Ze Buh, ktery krasu tak mi- 
lostiplné pfed nim odhalil, uk4ze mu ve slavé 
krasu nezkalenou naidechem pozemskosti! — 
Nikoli! Stastny, komu tak pokojné, klidné a 
nadéjné odejiti mozno, jako tomuto mrtvému! 
Stastny, kdo tam tak uvitan bude, jako on. 
Nebo jest-li %e Kristus napominal: ,Giiite 
sobé prately z mamony nepravosti, 
aby, kdyZbyste zhynuli, pfijali vas 
do stant véénych!* (Luk. 16, 9.) jest-li 
ze dobretinénim a laskavou modlitbou tam pii- 


jimajicich a vitajicich p¥atel ziskati si a utvo- 
fiti moZno; jakych pfdtel ziskal si mrtvy 
umélec vzdcnymi ducha a mysl oblazujicimi 
dary, jez rozdaval! Kterak zesnulého prijme 
a uvité od ného oslavovana Matka BoZi, kterak 
zesnulého piijmon a uvitaji svati pratelé a slu- 
Zebnici Bozi, jichz obraz nam pred oti kladl, 
as nimi ve’keré k Bohu jiz prijaté duSe, které 
obéerstvil, které vzdélal, které otistil, které 
vzhiru k nebi vedl, — kdezto pozistali, kteri 
jej prezili, pamatku jeho ctiti a Zehnati budou 
stale a stale! 

Kdyz s takovymi myslénkami vzhiru jsme. 
pohlédnuli, mili prdtelé, pak neni ani pohled 
doli, pohled do hrobu toho vice pohledem do 
hrobu, do hloubky, do propasti, do hrizy spu- 
stoSen{ uslechtilého utvaru, které télem lidskym 
zove: pak jest to pohledem do pratelského a 
klidného lizka odpoéinuti, kde nazpét se vraci 
zemi, co na zesnulém pozemského bylo, kde 
také ndstroji ducha Bohem stvoreného popriva 
se odpotinuti, kde nic nepoukazuje na loupeZ 
a zniéeni, nybrz vse poukazuje na tajemny, 
opravdivy, klidny vyvin oseni, které sem se klade 
k budoucimu, slaynému uzrani v den pristi 
Pané. — Vzdyt od té doby, co Kristus v hrobé 
lezel, jsou mista, kde mrtvi odpotivaji, jako 
tehdaz byla: jsou ,zahradou a v zahradé 
hrob novy“ (Jan 19, 41.) pobliz kfize, 
znameni spasy. — Od té doby, co Kristus 
u hrobu Lazarova stal, opakuje se usim nasim 
jeho volani: ,Lazar, pfritel na%, spi“ (Jan 
11, 11.). — My pldéeme, mame plakati, 
smime plakati, nebo tézZ o Panu Jezisi éteme: 
»l zaplakal JezZis“ (Jan 11, 35.). Slza 
vsak usuSena byv& upominkou na slova boz- 
ského Vzkfisitele pred hrobem Lazarovym 
rkouciho: ,J& jsem vzkfiSeni a Zivot: 
kdo véri ve mne, byt také um¥el, Ziv 
bude.* (Jan711, 25.). 

A. tak lou¢ime se my vyznavati Syna Bo- 
ziho a syna éloyéka, na jehoz hrobu truchlicf, 
bolestiplIna matka stéla, od tohoto hrobu 
S upominkou na slovo apoStolské: ,Nad témi, 
kteiizZ zesnuli, nechceme rmoutiti se, jako po- 
hané, kteriz nemaji nadéje.“ (I. k Thes. 4, 12.). 
Loutice se slibujeme byti ndsledovniky zesnu- 
lého, dokud za nim neodejdeme. A ponévadz 
nevime, kdy srdce i v Panu zesnulého za hodno- 
uznano bude, aby z uiplna na srdci Bozim od- 
pocinulo, sjednotime se, dive nez se rozze- 
hname, k modlitbé za ného, abychom se _ po- 
modlili, jako on modlil se za mnohé: Oté&e 
nas. Amen. 


VL POX OS 


Sst 


Drobne 


Odbor pro vytvarna uméni v Aka- 
demii kiestanské objevuje Zivotni silu a 
rozvinuje ¢ilou a blahoddrnou pisobnost ve 
vselikych takméi oborech vytvarného uméni{ 
cirkevniho i potiné uéinné zasahovati znendhla 
_také v prémysl umélecky, ktery povznésti 
& znovuzroditi zdroven péti jeho bude, tak 
aby vlast naSe druhdy zejmena péstovanim 
cirkevniho uméni vynikajici starou povést dobrou 
znovu vydobyla si. 

Jak v I. ¢isle ,Methoda“ ozndmeno bylo, 
predlozila méstsk& rada Vodianska 
prostrednictvim taméjsiho pana dékana odboru 
uméleckému ku posouzeni plany na novou 
véz kostelni. Odbor posoudiv ndlezité pred- 
lozené plany vyzval p. architekta Baum-a k vy- 
pracovani nového projektu, ktery za osobni 
intervence feceného architekta ve Vodiianech 
s velkym uspokojenim od méstské rady schvadlen 
jest. Stavba provede se béhem letoSniho roku. 
To ma byti vsak toliko poédtkem dalSich 
oprav kostelnich. Méstsk& rada hodla suk- 
cesivné prostfednictvim Akademie kiestanslé 
opraviti, eventuelné znovu zfriditi cely kostel, 
oltéve, malovand okna aj. — Receny pan 
architekt zhotovil rovnézZ ku vyzvani Akademie 
na misto staré, nemotorné kapliéky, ktera 
v oktavé sv. Jana Nep. kolem sochy jeho 
na kamenném mosté prazském se sta- 
vivala, dumyslné nakres na kapli¢ku novou 
slohu gotického zéroven tak vyhodné, Ze ku 
osyétleni pri vecernich poboznostech misto 
lampi¢ek plynu pouZiti umozni se. — Dp. prof. 
J. Drozd Zadal, aby odbor podal navrhy na 
vnitfni tipravu a distojné i primérené vyozdo- 
beni kaple nové velkolepé budovy real- 
ného gymnasium, kterou obec prazska stavi 
na Malé strané. Hellich a Barvitius prohlédli 
sin pro gymnasidlni kapli uréenou, naccz 
architekt Barvitius vypracoval plany, které 
dotyénym tiadim ku schvaleni jsou predlozeny. 
Pozdéji prineseme obSirnéjsi popis. 

Nejvétsi pozornost pocina odbor umélecky 
vénovati na¢ini oltd4fnimu a nadobi 
kostelnimu vibec. V dobé nynéjsi z tézi 
se vyskytuji predméty, které by formou svou 
zasluhovaly odporuéeni. Nasi femeslnici ztratili 
vkus i zrucnost pii zhotovovani kostelnich 
predméti, ¢imZ predkové jejich zejmena ve 
vlasti nai tak vynikali. Jim bude teprv znovu 
uvykati a cviciti se, ma-li toto dilezité odvetvi 
drobného uméni znoyu povznésti se. Odbor 
umélecky se snazi, aby z , Akademie kvesfanské “ 
vychézely p¥edméty v kazZdém ohledu vzorné. 
Celého odvétvi s neobytejnou laskou ujmul se 


S 


zpravy. 


naS architekt Barvitius. Nejprvé potal 
komponovati kalichy, napotom ciboria, pacifikaly 
a reliquidfe a tak postupné dale bude pokra- 
Govati, aZ pro veSkeré ndtini bohosluzebné 
vytvori se forma ryze cirkevni, pravé ,aka- 
demicka.“ Pyi dimyslnych komposicich Bar- 
vitiovych druzi se $s jednoduchosti ne- 
obytejna jemnost a elegance formy. U ného 
z podstaty piedméta bohosluzebného vyrasté 
zevnéjsi tvar, tak presné a piiméiené, formou 
tak uSlechtilou a ptivodni, ze v’im pravem 


budou z ,Akademie kYestanské“  vychazeti 
predméty v kazdém ohleda vzorné. Po po- 


dobnych forméch v Praze marné se patra. 
Co u zlatniki se vyskytuje, netini naroky ani 
na formu obstojnou. Duchovenstvu zjednina 
takto pfilezitost opatriti chramy své nd¢inim 
kostelnim, které provedeno jest duchem i slohem 
cirkevnim. 

Pri komponovani kalicht bral Barvitius 
zretel ku razu tektonickému, méné k archi- 
tektonickému. Z podstaty a udéele kalichu 
stavél kalich. AZ dosud utvofril Sest vzort 
kalichti od nejjednodussiho postupmo k ozdob- 
néjsimu. V odboru uméleckém pfijala se zé- 
sada, Ze alespoi ,cupa“ a ,patena“ musi 
byti sttibrna, jak liturgické zakony predpisuji. 
A proto jen takové ,Akademie kfestanské“ 
objednavati bude. AvsSak i nejjednoduSsi kalich, 
ktery odbor umélecky na vlastni naklad zho- 
toviti dal, vynika eleganci linit, dtmyslnou 
konstrukci a solidnosti i uSlechtilosti formy. 
Noha bude z pozlaceného bronzu, kupa a patena 
st¥ibrn4. Ten kalich zistane vystaven ve stalé 
vystavé, aby objednavatel mohl si jej prohléd- 
nouti a z4rovei, kdyZ mozno normalni, nej- 
nizsi cenu pfrekrociti, bud cely ze stiibra 
aneb s bohatéjsi ozdobou i tipravou zhotoviti. 
Avsak i pri té nejchudsi a tudy nejlacinéjsi 
upravé dimysiné pouziva Barvitius barevného 
emailu a nékolik polodrahokamt, ¢imz naklad 
se valné ani nezdrazuje, nadoba posvatna ale 
tim lesku a nddhery sluzeb Bozich primérené 
nabyvaé. Popis obSirnéjsi uvetejni se pozdéji, 
az kalich pro odbor objednany bude zhotoven. 
Komu mozno na zhotoveni kalichu ¢astku 
gnatnéjsi vénovati, mize sahnouti ku vzorim 
nddhernéjsim a ozdobnéjsim. Za tou pricinou 
komponoval Barvitius ¢tyry jiné kalichy s po- 
stupmo bohatS{ ozdobou vétSinou slohem italské 
gotiky, ale tak, Ze reéené nadoby pro jakyko- 
livék sloh kostelni se hodi. Pozdéji pak utvori 
yzory pro kalichy ozdobné prisné jednotlivymi 
slohy provedené: romansky, goticky, renaissenéni. 
Nyni tedy nebude vice vymluvy, Ze nelze do- 


ee A) 


stati kalichy obéti meSni dtstojné. Ktery 
duchovni pro chrém zakoupi kalich vy podobé 
svétskych GiSi a kofliki, bude sim vinen. 

Jiny kalich nakreslil Barvitius ku zvlastni 
prilezitosti. Dne 14. biezna mélo se slaviti 
knézské jubileum generdlniho vikaie diecése 
budéjovické, vdp. probosta kapitolniho Dra. 
V.Mokrého. Duchovenstvo diecesni vénovalo 
jubilantu ku slavnosti kalich, o jeho% obstarani 
pozddana jest ,Akademie kiestanska.“ K Za- 
dosti odboru uméleckého zhotovil Barvitius 
zvlastni nakres slohem tekl bych vSeobecnym, 
prede ale cirkevnim. Zhotoveni svérilo se 
zlatniku Kautsch-oyi, ktery jej provedl k vSe- 
obecné spokojenosti v dobé pomérné velmi 
kratké. Za piitinou prilisného kvapeni musely 
se nékteré ozdoby vynechati, ¢imZ ovSem celek 
neutrpél. Sekce umélecké vSak sluSné zada 
pany objednavatele, aby na distojné provedeni 
poprali éasu. Prace uméleck4 nesmi se pie- 
kyapiti. Casnym objednanim snadno se vyhne 
zbytecnému a neuziteénému spéchu. Kalich 
jest cely stfibrny v ohni pozlaceny, stoji na 
pevné noze, tak Ze jej nikterak nelze pie- 
vrhnouti, prace jest solidni, emailovanim do- 
dalo se mu zajimavé, bohaté nddhery, aé pravé 
tato stranka péknéji byla by dopadla, kdyby 
dilo umélecké diive se bylo objednalo. V sekci 
umélecké byl ostatné kalich pyiznivé pfijat 
a Ize nyni jiz v pocaéteich vidéti, Ze nasi zlat- 
nici stalym dozorem poznendhla privyknou na 
exaktni praci a pri dobré vtli osvoji si po- 
tiebné zrucnosti, aby prace éeska staré slavy 
dosla. Jak z velmi lichotivého podékovaciho 
listu vdp. Vilima Kralika, kapitulara v Budé- 
jovicich, vysvita, také v Budéjovicich prace 
umélecké vSeobecné se libila a uzndni doéla. 
Na podnozi kalichu ¢te se vyryty napis: ,,Di- 
lectissimo. Praeposito. Jubilanti. Clerus. Vovet. 
die XIV. Martii. MDCCCLXXVI.“ — Yp. Va- 
niéek, kaplan v Novém Mésté n. M. ob- 
jednal kalich a peje si miti na ném vyobra- 
zeno srdce Pana JeziSe. Dal se jiz pracovati 
dle nového nakresu Barvitiusa. Znak srdce 
Pana JeziSe bude na kupé proveden emailem 
na plocho. Vdp. Fr. Zachar, fardt u Dobré 
Vody zaslal kalich ku vyzlacent. 

Po kalichu pyisla fada na ciboria. Ny- 
néjsi ciboria u zlatniki vystaven4 mivaji po- 
dobu schranek na cukr.. Dp. Fr. Pfikryl, 
far. z Vicova u Plumlova Z4dal sekei umé- 
leckou o zaopatieni ciboria, které zbozny 
osadnik + Jakub Kondela zévéti farnimu chrdmu 
zbozné vénoval. Obétovny Barvitius kompo- 
noval tudy na ZAdost sekce dle zdsad diive 
vyslovenych vzorné ciborium. Ciborium ma 
jiny téel, neZ-li kalich, a vedle wtele toho 
konstruoval Barvitius ciborium z idei ciboria 
utvotiv takto vzorny typus. bohosluzebné nddoby 


s vét%i kupou pro vét&i potet hostif a s mensi 
nohou bez Xpitek, aby nep¥ekézely piri noSeni. 
K viku pak, kterym se ciborium pfikryva, pri- 
pojil ozdobny obrouéek ¢i-li obrubu kolkolem 
presahujici s dirkami na zavéSeni plastiku, 
myslénka to velmi dimysina, ktera pii Zadném 
ciborium a% dosud se nevyskytuje. Ze co do 
elegance linii a piiméiené krése, rozmanitosti 
a soumérnosti ozdob s Barvitiusem tézko jest 
kterémukolivék umélci zdvoditi, jest véci do- 
stateéné zndmou a vSeobecné uznanou. Jest 
to plodem neobyéejné jemnocitnosti a vkusu 
uméleckého zdruzeného s dlouholetym , hlu- 
bokym a véestranym studium. Ciborium bude 
stitibrné v ohni pozlacené a nachazi se jiz 
vy praci. — Podobné, od umélce naSeho po- 
nékud zjednoduSené ciborium hotovi se pro 
ydp. notdie a fardte Fr. Pazourka. ,Cupa“ 
bude stfibrna, ostatni ¢astky bronzové av ohni 
pozlacené. — Vp. Gotz, administrator z Kufi, 
zaslal staré ciborium ku vyzlaceni. 

Po ciborium doglo na pacifikaly. Za- 
klAdajici Glen naSi ,Akademie kfestanské* dp. 
Jos. Rostlapil, fara% na Opoéné, zadal za 
dva pacifikdly stfibrné, prvni jednoduSsi, druhy 
bohatsi. Ponévadz prvnéjsi vedle prani obje- 
dnavatelova mél se dodati v dobé kratké, nebylo 
éasu na zhotoveni zvlaStniho nakresu a proto 
pouzito formy obyéejné celkem dosti thledné 
s pékné modelovanym télem Pané. Pro druhy 
pacifikal, na ktery se nekvapilo, zhotovil ku 
zadosti sekce umélecké Barvitius nakres tak 
povedeny a s laskou pracovany, jak zasluho- 
vyala laska objednavatelova k uméni kiesfan- 
skému, ktery byl jednim z prvnich v fadé za- 
kladajicich ¢leni ,, Akademie kiestanské“ s tim 
péknym, vyznamnym a vlasteneckym  heslem 
yopartam, quam nactus es, orna.“ Trvdm, 
Ze Slechetny objednavatel bude spokojen. AZ 
pacifikal od zlatnika dohotovi se, prinese ,Me- 
thod“ obSirnéjsi popis. 

Koneténé komponoval Barvitius daimysIny 
nakres reliquidtfe, kdyZ vp. Ant. Gruda, 
administrator v Katefinkach objednal dva re- 
liquidate, jeden pro farni chram vy Katerinkach, 
druhy pro farni chram vy Kyselovicich, které 
po zhotoveni jich popisSou se. 

Sekce umélecka jakoz% i Akademie kiéestan- 
ska zavazina jest umélei obétovnému nevsednimi 
diky za vyvedeni takovych dél mistrovskych, 

Kromé udanych predméti objednany jsou 
z kovovych p¥edméti od p. Jakuba Ko- 
houta, bohoslovee v Olomouci 6 svicnt 
mosaznych, od p. Jana Durycha, pitedsedy 
mladeneckého spolku v Turnové, skostny bron-— 
zovy ktiz poh¥ebni bohaté pozlaceny, vp. Fr. 
Holubate, kaplana v Litomy%li, dvé malé 
pateny k dondseni nejsvétéjsi Svdtosti k ne- 
mochym a j. 


— 51 — 


Z oboru paramentiky vytizeno mnoho 
objednavek a bude snad na éase piemygleti 
poznenahla na zarazeni Skoly paramentni pti 
Akademii kiestanské. Pak by roucha boho- 
sluzebna dala se potizovati dle téch%e zAsad, 
jako kovové natini kostelni ve slohu piesném 
i liturgickém. Sekce pro v¥tvarné uméni usne- 
Seni udinila odporuéiti firmim a korporacim, 
od kterych Akademie kfestansk4é paramenty 
odbira, aby pti velmi levnych paramentech, 
kdyz chudé kostely hedb4vnych po¥fditi ne- 
mohou, misto polohedbayného damastu, ktery 
za vselikych pomérf ziistava latkou velmi ne- 
solidni, pouZivalo se radéji latek vinénych, even- 
tuelné damastu vinéného, ponévad%Z kongregace 
ritt kostelim vadu frantiskanského, ktery vedle 
Fehole i v paramentcch chubobu jeviti ma, po- 
voluje uZzivani paramenti vinénych, jakouzZto 
koncessi pravem té% na jiné chudobné kostely 
rozsiriti lze. Samo sebou se rozumi, Ze v plat- 
nosti zustavaji rubriky missdélu, jakoz i pied- 
pis provincialniho snému prazského, vedle néhoz% 
alespon velum kalichu hedbavné byti musi, a 
toi ynitYni dil, ktery se kalichu bezprostitedné 
dotyka,. je-li velum dvojndsobné a nikoli pouze 
jednoduché. Dp. Rud. Vicha, fara v Ko- 
privnici objednal kasuli, vp. Kirivohlavek, 
kaplan y Dolni Dobrouéi, zelenou kasuli, vp. 
Adolf Mraéek, kaplan, bursu, dp. Leopold 
Hruby, fara v Citonicich, bilé velum, vp. 
Vaclav Nigrin, koop. v Loukové, antipen- 
dium, dp. Jan Kieéek, dékan v Pisetné, 
ptikroy, dp. Vaclav Fridrich, far. v Kyrini, 
slaynostni koberec a j. 

Také obrazy objednény jsou u_ sekce 
umélecké, které vsemozné k tomu ptisobila, 
aby se chramtim dostalo obrazi dtstojnych; 
Vp. Josef KaSpar, administrator ve Velké 
Retové, objednal kiizovou cestu olejovymi bar- 
vami provyedenou, kterou chudé tamnéjsi osada 
farnimu chrému svéma zboZné vénovala. Jedno- 
tlivé obrazy jsou dedikovany od jednotlivetiy. 
Obétoynost takovéa pripomina na nejlepSi a nej- 
radostnéjsi doby viry kiéestanské. Provedeni kfi- 
Zové cesty svérila sekce umélecké bistorickému 
maliti J. Scheiwlovi, ktery dojista s laskou 
provede dilo obétovné vénované. Na véénou 
pamét zaznamend se na jednotlivych obrazech 
zbozna dedikace. Nemohu si odepriti, nepo- 
znamenati jednotlivé dedikace. Jsout tyto: 
I. Obéé manzeli Jana a Anny Machovych. 
Il. Obét Rosalie Simkové a ditek Antonina a 
Filumeny. I]. Rodnému kosteli¢ku vénovali 
manzelé Fr. a Anna Simkovi v Americe. IV. Obét 
manzelii Josefa a Josefy Komarkovych V. Obét 
ml4denct Velko-Retovskych. VI. Obét Zofie 
Skorpilové z M. Retoyé. VII. Obit P. Adolfa 
Schligla, fardie Bohdaneckého. Vill. Obét 


Anny a Frantisky Rypkovy. UX. Obét Anny 


Kagparovy z M. Retové. X. Obét panen Malo- 
Retovskych. XI. Obé— panen Velko-Retovskych. 
XM. Obéé manzeli Josefa a Anny Voleskych. 
XUL a XIV. Odkaz + manzeli Ant. a Anny 
Skorpilovych. — Ohledné jiné ktizové 
cesty se vyjednava s malfitem. — Od vdp. 
dékana plaianského Kincla pozédan jest od- 
bor umélecky, aby obstaral pro taméj&i Bozi 
hrob nové antipendium, na ném% by bylo vy- 
obrazeno télo Pané v hrobé odpotivajici. Obsta- 
rani obrazu svétilo se od sekce p. Sequensovi, 
kteryz, ponévad% pro pozdni objednavku na 
proveden{ malo éasu zbyvalo do tyhodne pa- 
Sijového, sim obraz vymaloval, a¢ neodkladnymi 
pracemi zaméstknan jest, coz ovSem nebylo 
na Skodu vdp. objednavatele. Pan Jezi8 lezi 
v temné jeskyni hrobové mrtvy v_ piirozené 
velikosti. Pod hlavou ma& kamen bilym Satem 
prikryty. Podobné roucho vine se kolem pasu. 
Ostatni télo jest neprikryté. Pohled na Spa- 
sitele klidné dfimajiciho sen smrti jest dojemny. 
Prace zdarfil4 jest nevSedni ceny umélecké. — 
Vp. Jan Slapeta, koop. y Jaktaru u Opavy 
ve Slezsku Zad& o obraz sy. Barbory, ktery 
vojinové farnosti Jaktarské rodnému chramu 
vénuji. Obstarani jeho, jakoz také zhotoveni 
jinfch menSich obrazi pro kostelni korouhve, 
které objednany jsou od dp. Jos. RoStla- 
pila, farate na Opoéné, od dp. Jos. Na4- 
pravnika, faréfe v Dirné, a vp. Vanitka, 
kaplana vy Novém Mésté n. M., odkazalo se 
ku vytizeni p. Sequensovi, ktery praci spole- 
hlivym malifim ku provedent svéfil. 
Objednané prace fezbatské koneéné, 
a sice soSka blahoslavené Panny Marie ke pri- 
vodim, kterou dp. Josef Vana, farat ve 
VeliSi, Z4d4, jakoz i velké devéné télo Krista 
Pana pro kifiz chramu Paéné ve Sloupé na Mo- 
ravé od zboZného jednoho osadnika vénované 
a od ydp. Aloise Wolf-a, dékana ve Sloupé, 
objednané, svétily se k obstar4ni naSemu s0- 
chaii p. Simkovi, kterfy vy dotytnych zdvodech 
svédomité obstaral, co za vyréenou cenu vabec 
porxiditi se dalo. Lehner. 


Odbor archeologicky Akademie 
k¥estanské, proti jehoz stanovam misto- 
drzitelstvi ni¢eho nenamitalo a které v pristim 
éisle uvetejni se ,v Methodu“, konstituoval se, 
zyoliv za p¥edsedu architekta A. V. Barvitiusa, 
za jeho ndméstka architekta J. Mockra, za 
jednatele F. J. Lehnera, za pokladnika foto- 
erafa Eckerta, za zdstupce do teditelstva Aka- 
demie kiestanské zemského advokata JUDr. To- 
mana. Ve vyboru sekce zasedaji dale pp. histo- 
ricky mali J. Hellich, historicky malit Fr. 
Sequens, sochat L. F. Simek a kaplan P. Pohl. 


ObSirnou zpravu o valné hromadé Aka- 
. v , ve ven ¥ 
demie kiesfanské pirineseme priste. 


966. 
967. 
968, 
969. 
970. 
ial 
972. 
973. 
974, 
975. 
976. 
Sis 
978. 
979. 
980. 


981. 
982. 
983. 
984, 
985. 
986. 
987. 
988. 
989, 
990. 
Ooe 
992. 
993. 
994, 
995. 
996. 
CMa 


998. 

999. 
1000, 
1001. 
1002. 
1003. 
1004. 
1005. 


1006. 
1007. 
1008. 


1009. 


1010. 
1011. 
1012. 
1013. 
1014, 


»Method“ vychazi vzZdy 20. kazdého mésice. 


aa «ies 


VIIL seznam ¢éleni Akademie kiestanske. 


(Porvddkem, jakym se p7riblasili.) 


Udové prispivajici: 


(s roénim piispévkem 1 zl. r. m.) 


dp. Jan Chvala, farar. 

vp. Libor Schauer, koop. 

dp. Lichtenberg, farat. 

dp. Jan Blazek, farar. 

vdp. Antonin Trejtnar, dékan. 

vp. Vaclav Kohout, kaplan. 

vp. Jan Kobr, kaplan. 

dp. Jos. Pekarek, faraf. 

vp. Al. Konvalinka, kaplan. 

dp. Hynek Lhota, farar. 

dp. Jos. Semerad, farar. 

vp. Vilém Chmeliéek, kaplan. 

vp. Josef Beranek, kaplan. 

vp. Frantisek Capek, kaplan. 

dp. Vacl. Hlavaty, kat. na vySsich real. 
Skolach v Rakovniku. 

dp. Fr. Bures, far. v Bukoyicich. 

p. Jan Tesar v Opavé. 

yp. Jan Slapata, knéz cirkevni v Jaktori. 
vp. M. Musil, kaplan v Hradci Kral. 

vp. V. Kalas, kaplan v Hradci Kral. 

dp. Em. Melichar, far. v Stézerach. 

dp. Vaclav Janura, far. vy Kuklenach. 
vp. Frant. Kovasil, koop. 

. Josef Rydl, far. v Libéanech. 

. Vojtéch Lichtenberg, farar. 

dp. Frant. Novak, farat. 

dp. Ant. Lacina, farat v Lochenicich. 

. Vaclav Zuman, farat. 

dp. Jos. Lexa, faréf na Novém Hradci. 
dp. Josef Cizck, bisk. notat a fara. 

yp. Frant. Halek, kaplan. 

p. Max Dannebauer, restaurant statniho 
nadrazi. 

pp. Vaclava NeSkudly synové. 

dp. Antonin Karger, farar. 

vp. Vine. Marek, kaplan (2 zl.). 

vp. Lotus Schindler, frantiskin v Plzni. 
vp. Vaclav Lerch, katecheta v Plzni. 

vp. Jan Pluhat, kaplan v PYesticich. 

dp. Jos. Hubinek, farét na Turanech. 
vdp. Antonin Kopp, bisk. vikai, sekretar 
a farar. 

vp. Josef Kudrnaé, kaplan. 

p. Vaclav Kunze, vrchni utéitel. 

dp. P. Florentius Queis, minor. fadu 
provincial. 

dp. Florentin Payker, kvardidn u svat. 
Jakuba (2 zl.). 

p. Vojtéch Karbus, soukromnik y Praze. 
p. JUDr. Jan Sedlacek. 

vp. Al. Novak, kaplan. 

dp. Wrtilek Aug,, farat v Kvildé. 

dp. Ant. Brehm, farai, 


1015. 
1016. 
1017, 
1018. 
1019. 
1020. 
1021. 
1022. 
1028. 
1024. 
1025, 
1026. 
1027. 
1028. 
1029, 
1030. 
1031. 
1032. 
1033. 
1034. 
1035. 
1036. 
1037, 
1038. 
1039. 
1040. 
1041. 
1042. 
1043. 
1044. 


1045. 
1046. 
1047. 
1048. 
1049. 
1050. 
1051. 
1052. 
1053. 
1054. 
1055. 
1056. 
1057. 
1058, 
1059. 
1060. 
1061, 
1062. 
1063. 
1064. 
1065. 


Predplaceni obnaSi 2 zl. rotné. 


»Methoda vy Karliné ¢. 234. Jen frankované listy prijimaji se. 
tykajici se redakce, budte2 zasilany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, é. 234. Reklamace zasildny 
budtez do expedice v knéhtiskarné Cyrillo-Methodéjské y Praze, v RiZové ulici tis. n. 5. 


dp. C. V. Bergauer, far. v Libiné. 

dp. Ant. Cizek, far. v Obecnici. 

p. Vacl. Broz, gruntovnik v Brodu. | 

dp. Ferd. Kopecky, far. v KopidIné. 
vdp. Josef Miller, p. vikat v Kopidlné. 
vp. Fr. Zajiéek, kaplan v Kopidlné. 

dp. Vacl. Bezdéka, far. v Dobrsi. 

vp. Jan Chochole, exp. u sv. Anny. 

vp. Jos. Duda, koop. v Malozdikové. 

dp. Jan HanZl, far. v Bohumilicich. 

dp. Karel KubaSta, far. v Pfedslavicich. 
dp. Matéj Kubiéek, farai v CeSticich. 
yp. Frant. Krupka, kaplan na Dobr%i. 
vp. Matous Ledvina, kaplan na Vacové. 
dp. Fr. Maruska, far. na Vacové. 

dp. Fr. Pavliéek, far. v Malenéicich. 

vp. Fr. Pfeifer, kalvarsky kpl. v Cesticich. 
dp. Vacl. Pokorny, far. v Dubu. 

vdp. J. Rathausky, dékan v Krasilové. 
vdp. Fr. Svehla, dékan ve Volyni. 

dp. Vacl. Tomas, far. na Stasich. 

dp. Vojt. Vanék, far. ve Ckyni. 

. Tom. Zlabek, faraf v Malozdikove. 
dp. Jos. Pacholik, fara? stépanicky. 

vp. Jan Brunclik, kap. v Jilemnici. 

. Ed. Riissel, far. ve Widachu. 

dp. Fr. Kozak, far. v Brauné. 

vdp. Fr. Stursa, dékan v Rochiici. 

vydp. Jos. Zeiner, dékan v Langenavé. 
vdp. Tom. Podlaha, b. vik. a far. v Dolni 
Cerekvici., 

yp. Vil. Spaula, kapl. v Dolni Cerekvici. 
dp. Jan Sova, farat v Horni Cerekvici. 
vp. Ant. Bruha, kapl. v Horni Cerekvici. 
p- Vacl. Jezek, ve Veselé. 

dp. Bartol. Pachta, far. v Rynarci, 

vp. Jos. Pop, kaplan vy Rynarci. 

dp. Mik. Khek, far. v BoZejové. 

vp. Jan Bily, koop. 

dp. Ant. Langer, farar. 

vp. Jan Paclik, kaplan. 

vdp. Sim. Mott], dékan. 

yp. Alois,Skala, kaplan. 

vp. Ant. Smidinger, kaplan. 

Vp-0 Be. V trekakcs te 

vp. Josef Dubsky. 

p. Josef Penker. 

dp. Jan Frejlach, far. vy Chvojnové. 

dp. Maur. Derdecius, far. v Zachotiné. 
dp. Vacl. Kozak, far. v Nov. Rychnové. 
vp. Frt. Hofmann, kapl. 

vdp. Vic. Cervinka, dék, v Dlagkovicfch. 


(Pokraéovanf pr{&té.) 


Predplatné prijima4 administrace 
Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopisy, 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské v Praze. 


METHOD. 


Casopis vénovany uméni ktrestanskemu. 


DODO nen 


_ Organ odbord pro vytvarna uméni a archeologii 


ORCS 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


E'erdinand J. 


lehner. 


Cislo 5. 


V Praze, dne 20. kvétna 1876. 


Rocnik Ii. 


Obsah: Nazorny prehled vytvarného uméni cirkevniho. Sloh dorsky, Pise F. J. Lehner. — Poklad hlavniho 
chramu svato-Vitského v Praze. — Rezbdisky strop v kostele sy. Vdclava na KySperku. — Valné hromada 
kresfanské akademie. — Seznam éleni akademie ktestanské. 


ava 


we 


(SINIDA SI SA NEI AAS NIRS NS SP NAR PN INS NI INN NINN NI NI NII IN IPI PPI IPI LILI LP LLP LPP LPL IPP SPP LDP 


Nazorny prehled vytvarného uméni cirkevniho. 


Pige F. J. Lehner. 


Uméni ve sluzbé Cirkve jest piedmétem 
»Methoda*. V I. roéniku poéalo se s chramy 
véku starokyesfanského a ma& se nyni pfejiti 
ku stavitelskému slohu romanskému. Mél-li 
bych vSak srozumitelnym byti veSkerému ¢te- 
narstvu, které si ,Method“ pozvolna teprvé 
tvori, bylo by potfebi stalého vysvétlovani 
technickych vyrazi_ a pojmt. Odporuéuje se 
tudy pfrirozenou mérou nejprvé struény 
prehled vytvarného uméni cirkeyniho ve 
veSkerych jeho oborech, napotom ale na 
zakladé piedchazejiciho prehledu obSirné vy- 


pisovant a dikladné pojednavani jednotlivych 
predméti. K vuli zajimavosti i srozumitelnosti 
bude prehled ndézorné vysvétlovan Getnymi 
obrazy. 


Nejprirozenéji ovSem potind ses archi- 
tekturou. Kfestanské stavitelstvi ve svych 
potateich nalezlo vyvinuty jiz sloh anticky, 
kterého jistou mérou ku ylastnim uéelim po- 
uzilo. Proto nutné jest nam nejprvé vysvétliti 
alespon v hlavnich rysech zdsady stavitelského 
slohu antického. 


Antické slohy stavitelskée. 


K antickym slohtim stavitelskym poéitaji 
se staré stavby fecké a fimské. Slova: 
anticky a klassicky json synonima. 
Stavby nazyvaji se klassickymi, ponévadz 


A) Sloh 


Zemépisna poloha Recka velmi py¥iznivou 
byla vyvinu uméleckému. Velmi Stastnymi Ize 
nazyvati pidu i ponebi. Puda pohorim ynadna 
a Yekami hojné svlazovanad nebyla ani pfilis 
Stédrou, ani prilis skoupou. Bohatosti a plod- 
nosti pudy otupuji se duSevni vlohy, chudoba 
a skoupost pidy vadi rozvoji vy8simu. Pone bi 
Recka, jez rovnd se italskému a Spanélskému, 
jini sice, predce vSak mirné, sludi nejitast- 
néjsim nazyvati. K obému dluzno pripocisti 
jesté polohu. Recko bylo obkli¢eno morem; 


nejmoznéjsi jednoduchost slouéena jest s nej- 


moznéjsi dokonalosti. Umélecka dila_ tato 
nedopoustéjice Zadného pridavku zistavaji 
vzorem. 

wv. x 

recky. 


a to nikolivék ocednem otvirajicim na neur¢ito 
drahu do svéta Sirého, nybrZ morem pouze 
st¥edozemnim, Yekl bych mofem poStovnim, 
které, aé nikoli bez bouti a nebezpeci, pro- 
sttednikem bylo yeskerych znamych tehdaz 
nérodi vzdélanych. Staré Recko nyni kleslé 
s b¥ehy tak priznivymi na pristavy ve stredisku 
bylo tfech dili svéta a veSkerych sousednich 
zemi kulturnich — Fenicie, Egypta a severni 
Afriky, tehd4% kyetouci, nyni sidla loupeZnikt. 
V Recku sbihaly se vekkeré cesty moiské. 


5 


eae 7 Nagi 


Polohou takovou dan smér 
prakticky. 2 

Vedle Sfastné polohy obdaren jest Rek 
prirozenym krasocitem. Vék fecky pripada 
élovéku jako zlati dnové mladi. Prejeme si, 
aby se vratil nazpét Stastny vék. S radostt 
pripomindme si blazend leta a jiz v pouhé 
yzpomince nach&zime oddechu. Co u Rekt 
z oboru uméleckého se vyskytuje, jest bez- 
vyminetné vnadnym, bez pYedsudku krasnym. 
Také jiné na p¥. egyptské stavby nepostradaji 
krasy, jest to viak pouze egyptskou krasou, 
ozyénou Nilu, na ktery Egyptéan byl ukovan, 
jsa uplné zadvislym od vystoupeni a zaplavent 
¥eky. Rek na moti byl svoboden. Na z4kladé 
svobody zdruzené s prisnou zdkonitosti zbu- 
doval si vlastni ziizeni statni. Ve vzduchu pak 
svobody, kterd neni nevazanosti, dari se ovSem 
ynadnym uméndm. 


V Recku sidlo méli dva hlavni kmenové, — 
kmen dorsky a jonsky. 


Doréan byl statnym, srdnatym, bojovnym. 
Doréan byl muzem vlasti fecké. Nevynikal 
sice nadanim, duchem i yzdélanosti Jonéana; 
za to byl vSak muzem ze Zeleza. VZdyt az do 
dne&niho dne zachovalo se vy paméti prislovi: 
»Vede Zivot spartansky !“ Zaékon Lykurgty jest 
zakonem Zelezné zmuZilosti. 

Jonéan byl jemnym, vzdélanym, uhla- 
zenym, Jonéan byl pannou Recka. Citu 
pristupny a vSelikym dojmem snadné zaujat 
Sifil i zdéloval vzdélanost vlastni sousedu 
syému, mocné pisobiv na jeho vzdélani a 
uslechténi. Poyahu jonskou ytélenou spatfujeme 
v Athétanu, 


Doréan Sifil se na zapad zakladaje 
kolonie v jizni Italii a na Sicilii. Tarent, 
Sybaris, Agrigent, Syrakusy a jina mésta jsou 
toho svédectvim. 


vrye 


Jonéan Sitil se na vychod ku zzZen- 
Stilym obyvatelim Malé Asie, které zuSlechtil, 
zakladaje kyvetouci kolonie na _ ostrovech 
egejského more, v Miletu, Effesu a j. 

Architektura pfirozené déli se na 
dorskou a jonskou. 

Zakladni myslénka jest tat&%Z u obou, 
v provedeni pak, sloupu zejmena a kladi — 
nejkrAsnéjsi to okrasy slohu teckého — pod 
statné se rozezndvaji. Sloh dorsky jest 
energicky, prisny, vazny; sloh jonsky jest 
jemny, vnadny, vesely. Sloup dorsky jest 
muzem bojovnym, sloup jonsky pannou 
néznou. Rozméry slohu dorského jsou 
proporcemi téla muzského, rozméry slohu 
jonského jsou proporcemi téla Zenského. 
Prvni péstoval se piedevsim vy Recku evrop- 
ském, druhy zejmena v Recku asiatském, 
timz ovSem nijak netvrdi se, jako by slohy 


jest ndrodu 


jmenované vyhradné byly se dédily recéenym 
krajinam. V Athendch na p¥. a jinde jsou oba 
slohy zastoupeny vedle sebe. 


Reckaé budova chramové byla prvnim, 
dokonalym plodem architektury znézornujic a 
vypodobiiujic samostatnost. VSe zde  bylo 
uréité. Kazdé Gastce a kazdému tidu vykazan 
jest vlastni tkol. Tak jako télo lidské mnohé 
m& tidy — hlayu, ruce, nohy a j. a kazdy 
ud svou prdci vykondva a niteho pri téle 
neni, emu by nebylo pridéleno uréeni a ikon, 
rozmanité ySak tidy v celek se poji a jednim 
télem jsou i slovou: podobné chram frecky 
z rozmanitych ¢Astek se skladé, a ¢astky 
vsechny thrnem ladny celek tvori. VSechno 
pravi: ,,Slouzim!“ Clen kazdy vyznava: , Mam 
svaj vlastni ukol!* V tom vSem jest vz4jem- 
nost a Zivot. Zd& se, jako by sloup na krk 
sim si byl nasadil hlavici. Kamen ztstava 
sice kamenem, predce se vSak zda, jako by 
byl Zivym. Drik jest kulaty, aby sndze plnou 
silou nesl, jsa ve spod mohutny, do vySky ho 
prirozené ubyva, ma kolkolem Zlabky ku zna- 
zornéni Zivého proudéni i napnutosti, nejvyse 
pak rozvira se a rozkvété v hlavici. Kde 
tlak s protitlakem se setkava, vyskytuje se 
pokazdé Glen, ktery opaéné sily smifuje a vy- 
rovnava. 

Recka architektura soustieduje se v chramu 
a odtud vych4zi. Chram byl Reku pifbytkem 
boha. V ném nebylo mista pro lid, jako 
u kYestani. Zde v tajemném temnu trinic 
stala pouze socha boha. Lid venku toliko stal, 
tamtéz i obétoval. PonévadZ tedy chraém po- 
hansky nemaé nic spoleéného s chramem kie- 
stanskym, neni tieba tuto obSirnéjsi o ném 
¢initi zminku. 


Podstatnou ¢asti chramové budovy fecké 
byl vSak sloup, kterého pozdéji uzivalo se 
také pri z¥izovani a ozdobovani chrémé staro- 
kYestanskych, a proto dluzno tuto bedlivéji 
vSimnouti se ho. Obdélny, étverhrany cbram 
Tecky vyvinul se v dim sloupy obklopeny. 
Chram stél na tietim stupni podstayce na 
zpusob terassy zbudovaného nad obyéejnost 
se takto povzndSeje a z tfetiho stupné vy- 
ristaly sloupy. Sloupenim idedlné ofivuje se 
sténa. Na sloupy kladlo se kladi ti brev- 
novi, tramy to ptivodné dievéné, pozdéji ka- 
menné s ukon¢ujici timsou a prikryvalo se nizkou, 
sedlovou stfechou sklanéjici se ku strandm 
obdélnym, tak Ze po strandch azkych piirozené 
povstavaly trojhranné stity (tympanum) s bo- 
hatou rezbou alegorickou. Vrchol a konce &titu 
zdobivaly se palmovym listim z pdlené hliny ve 
zptisobu véjiiti anebo drakti (akroterie). 

Dluzno tedy obsirnéji promluvitio sloupu 
i kladi. 


Sloup, jakolivék neni ndpodobenim pred- 
métu néjakého ani z iiSe rostlinstva, ani z ie 
zivocisstva, vyniké p¥ece vlastni karakteristikou. 
U_ sloupu rozezndvame tii hlayni éastky : 


patku (dec, spira), dtik ti sloup a hla- 


Vici (xeoc%Anoy, capitulum.) Na sloupy klade 
se pak vodorovné 

kladi gi b*evnovi, které rovné% t¥i 
hlavni Gdstky Cité a sice: architrav Gi na- 
sloupi, vlys a fimsu (yeicov, corona.) 


1. Sloh dorsky. 


Sloup dorsky jest vazny a p¥isny, jakozZ 
kmen, jehoZ jmenem se honosi. Patku nema 
a sklad& se tudy ze dvou pouze (lank. 

1. Diik mohutny (viz ob. 1. c) vyristd 
bezprostéedné z hofenniho stupné dlazby chra- 
mové, jako by se byl zrodil vlastni silou 
v zemi, ze které vypuéil se. Patky vlastné ani 
nema potfebi, jsa hmotny a silny. Kmen 
statny k hofennimu konvi ztzZuje se, tak ze 
kruh valce hofenni mensi jest spodniho. Tim 
nabyva sloup razu pevnosti. Stoji pevné, ener- 
gicky a sméle, jako bytost Ziva, kterA jest si 
védoma, Ze ucelem jejim jest nésti architray. 
Sloup nestal by pevné, kdyby pomér byl 
opatny, kdyby drik dole byl uzky a nahore 
Siroky. A jako by citil tu tizi na sobé spodi- 
vajici jest uprostied k naznacéeni tlaku a vzdo- 
rujici proti tomu sily nepatrné (1,4, vyse) 
vzedmut (évtaer¢). Ani toto vzedmuti nedodava 
vsak diiku dostate¢ného zZivota a proto ozZivuje 
se po celé délce obyéejné dvaceti rovnobéz- 
nymi, kulatymi zlabky (kanelirovanim) v ostré 
hrany se sbihajicimi, které sttidanim svétla a 
stinu milou rozmanitosti hraji a mrtvou hmotu 
rhytmickym Zivotem odivaji. Zlabky fecéenymi 
zretelnéji téZ znazorhuje se napnuti sily slou- 
pové kolkolem stiediska, jakoz i snaha diiku 
vzhiru se pnouci. Vyska sloupu rovnd se na- 
zvice 5—6 spodnim primérim. Vzdalenost 
jednoho sloupu od druhého obnaési 1'/, az 1'/, 
priméru sloupoyvého. 

Na ditik stavyi se pak 

2. hlavice. Diik podpir4 a nese se 
vzhiru; kladi tlaci a sméfuje doli; hlavice 
oboji smér opdéné pisobici vyrovnava a smi- 
fuje. Jest tudy prostfednici dvojiho tlaku opd- 
éného. Tri Gastky slusi rozeznavati u hlavice: 
krk, echinus, abakus. 

Na nejhorejsim konci diiku nachazi se 
jemny zdfez (ob. 1. e) kolkolem bézici. Odtud 
az ku hlavici potita se 

a) krk sloupu. Pivod odvozuje se od 
technické konstrukce sloupu. Pyi ziizovani a 
stavéni horenich ¢asti nutné byly by se po- 
Skodily é4sté dolenni a proto sklédal a stavél 
se diik z kamennych valei nezlabkovanych. 
Zlabky zhotovily se napfed jen na nejhorejsi 

Asti diéfku, kter&4 zarovei s hlavici s je- 
dnoho balvanu pracovala se. Dle zatatych 
takto a vyméivenych Zl4bki pokraéovano jest 
pak v provddéni jich po celé délce teprv na 


misté, kdyz sloup v celosti jiz stal. Na svrehu 
krku nasleduje nékolik (obyéejné 3) prouzk& 
Gi provazku (d), svrSek pevné svazujicich. 
Takového silného utahnuti a pevného sevieni 
éastky podporujici zde nutné jest potiebi. 
Nebo sila sloupu nesepnuté nad pdskami vy- 


fimga 


viys 
kladi 


architray 


abakug | 


hlavice 


aitk 


Ob. 1. Dorsky sloup s kladim. 


énivajici nyni tlakem hotenni hmoty na vSechny 
strany rozték& se, — jako dle téhoz zakonu 
diive spatrili jsme diik u prostfed vzedmuty, — 
tvoric takto splostély lalok vzhtru obraceny, 
ci usek kruhovy nazvany. 

b) ,echinus“ (éyives — viz ob. 1. b). 
Echinus zvlastni konstrukei se vyznatujici jest 
nejdélezitéjsi bezmala ¢4stkou vyhradné v dor- 
ském toliko slohu vyskytujici se. Na ném 
spotiva silna, tverhrané s nim stejné vysoka 
i Sirok& deska 

c) ,abakus“ (4605, ob. 1. a) zyana, 


ee 


kterd zpiisobem jednoduchym, jasné vyznaénym 
prechod tvoii ze sméru kolmého ve smér 
vodorovny, z Gdsti podpirajici v éast pode- 
prenou, ze sloupu v kladi. s 

Zrejmy spor tuto vzbuzeny nebylo veru 
ani mozno jasnéji a vyznamnéji znazorniti, 
jako se stalo piedeslym, mohutnym ¢lankem 
(,,echinus‘), ktery k vali podobé vinité »Kyma“ 
nazyvan jest. Byval ozdobovan Yadou malo- 
vanych listti kolmo postavenych, dole reéenymi 
provazky svazanych, jejichz vSak Spitky tid 
desky na ném spotivajici doli prehnuty byly. 

Na abakus pak kladlo se 

3. kladi tii bkevnovi ponékud ustupu- 
jici, rovnéZ ze tii Gdsti se skladajici, na 
némz patrné spatfuje se ptivod od tramu 
diéevénych odvozeny. Také ve&keré uprava 
kladi vyniké svou zvléStnosti. Nejspodnéji lezi 

-a) ,architrav® Gi ndsloupi (émotArov 
viz. ob. 1. f.), étverhrany, hladce tesany tram 
kamenny od sloupu k sloupu na abakus kla- 
deny. PyYisna forma architravtii bez vselikého 
élankovani jasné poukazuje na jeho ukol spo- 
jovati totiz sloup se sloupem. Na architravu 
spotiva zdroven dalsi stavba horenni. — Po- 
nékud vyénivajici deskou neb utzkou paskou 
spojuje se s architravem 

b) vlys (h g h), ktery vyobrazenimi 
vySsiho vyznamu nabyvaé. Ostatné neni cela 
plocha vlysu fezbou ozdobend, nybrz jest 
rozdélena ¢tverhrannymi, vystupujicimi deskami 
kamennymi (hh), jejichz vy&ka pfesahuje Sitku. 
Obdélné desky tyto ozdobeny jsou vyhlou- 
benymi Zlabky, a to dvéma celymi u prostied 
a dyéma polovicnimi po stranach, a nazyvaji 
se proto trojfezy Gi triglify (tptyAvger). 
Zlabkovanim vyznacuje se podobné jako kana- 
lovanim dyiku sloupového napinani sfly za 
pricinou tlaku pltsobiciho na trojtezy, které 
podpiraji a nesou stit. Na vrchu maji triglify 
téz jisty druh abaku. Pod triglyfem, — vlastné 
pod deskou architrav od vlysu délici — visi 
na uzké pasce Sest kolitki, tak zvanych 
kapek. Kapky tyto pfilehaji k architravu 
tak, jako by s nim srostlé byly. Nad kazdym 
sloupem a vZdy u prostted dvou sloupi na- 
chazi se jeden takovyto trojfez (osa nad 
osou). Nejkrajnéjsi vSak, uplné s hranou vlysu 
pocinajici, nestoji nad osou rohového sloupu; 
jest nad nim ale tak postaven (vlastné sloup 
tak pod triglif), ze druh4 jeho krajni hrana, 
prodlouzena byvsi, primo osou sloupu pro- 
chazi, ¢cimZ se stdvd, jelikoz Sitka triglifu 
rovnaé se spodnimu poloméru diiku, %e piedni 
hrana vlysu, dolti prodlouzena, zrovna spod- 
niho obyodu sloupu dotykati se musi. 

Mezi dvéma triglyfy povstala étvercové 
prostora (g), metopa (Gelo) zvand. Pokud 
kladi ¢i b¥evnovi ze diivi zdélavalo se, ufiz- 


nuté tramy strop nesouci byvaly ptirozenymi 
triglyfy, prazdné pak mezi nimi otvory, jimiZ 
svétlo do vyniti vchazelo, metopami. Do 
takovych otvori kladly se napotom dary 
chramu vénované. Pozdéji vyplnily a zadélaly 
se prdzdné otvory kamennymi deskami, ozdo- 
benymi polovypuklou Yezbou. Zivé sttidant 
élenii mohutné podpirajicich s ¢astkami pouze 
vypliujicimi takto ptiméfené a umélecky roz- 
hfesilo se. 

Hovenni hranu vlysu vén¢i koneéné 

c) hlavni fimsa & geison (ob. 1. 
i) (yetcov, corona) silné vystupujici, kterd 
jednak spodni dily pred destém chrani, jednak 
stejné vystupujici Stit stéechy nese. Geison 
jest silnaé deska kamenndé k vili odkapu ve 
spod Sikmo podfiznuté. Pravé spodni tato cast 
Mimsy ma charakteristickou ozdobu, ¢tver- 
hrané desky — metuly —; jedna nad 
triglyfem; druh&4 nad metopou. Kazda jest 
ozdobena Sestkrat tiemi kapkami, podobnymi 
oném pod triglyfy, jen Ze zcela svobodné 
visicimi, ¢imz trefné znazoriiuje se deska, 
kterd v dobach, kdy tramy jesté dievéné 
byvaly, vespod hfeby se pyibijela, aby neza- 
tykalo. Vrchem ukonéuje se ¢imsa jmenovité 
na Sstitovém lemu vlnité vytesanym Zlabem 
»sima* zyanym,.ve kterém voda deSftova 
shromazdovala se a skrze lvi hlavy odtékala, 
které ji pomoci trubky u vnit® upravené 
daleko od staven{ chrlily. 

Co do rozméri jednotlivych ¢astek jest 
kladi takto rozdéleno: Byla-li by dana vySka 
celého sloupu, t. j. od zemé az na konec 
kladi, rozdéli se cel& vySka na 4 stejné dily. 
Jeden dil pripadne na klad{f, ostatni thi na 
sloup. Nyni se rozdéli vyska celého kladi na 
5 stejnych dili; dva obnaési architrav, dva 
vlys a jeden hlavni fimsu ¢ili geison. Polovic 
této posledni vysky, t. j. pil timsové vySky, 
obdrzi koneéné abakus a tolikéZ i echinus, 
cimz rozméry celého sloupu dorského ustano- 
veny jsou. 

Ve slohu dorském uzZivalo se ku vét&i 
ozdobé jednotlivosti i celku také barev. Triglyfy 
a metuly byvaly malovany modie, metopy a 
Stity ¢ervenohnédé, kapky a spodni plocha 
vysuté desky éervené. 

PYehlédneme-li konetné déimyslnou  sou- 
stavu slohu dorského, spatiuje se ve vsem 
podivuhodny rhytmus, piisny sice a p¥edce 
nikoli pedanticky potadek. V Glancich dolennich 
jest sila slouéend s jednoduchosti. Cim vyke 
se pnou, tim éetnéjsi a leht{ jsou jednotlivi 
élenové architektury, — reflex, ozvéna, perspe- 


ktivni zmenseni sloupu. A pri vSem tom 
panuje prisnaé zakonnitost. Kazda GAst vola: 
»Slouzim!“ Sloup pravi: ,,Slouzim! Nesu! 


Mam viak silu! Nesu snadné a bez nama- 


a  ~ Y 
Pokracovani v priloze. 


Priloha k Gis. 5. ,,Methoda‘. 


héoi!“ Architrav pravi: ,Slouzim!* Pokryvam | 


a spojuji sloupy, zdrovei vSak nesu_ vlys 
is fmsou.“ Vlys pravi: ,Slouzim! Nesu 
timsu i Stit a zjemiiuji hmotu ubyvajici.“ 
Geison pravi: ,Slouzim! Chranim pied de&tém, 
korunuji a vénéim celek.“ Ve vSem spatiuje 


Sa opal 


se hra rozmanitosti. Vsudy panuje Zivot, uréity 
fad, ptisnost poméra, uSlechtilost tvaru, jedno- 
duchost poji se s vaznosti, silou a mohutnostt. 
Dalsiho vyvinu sloh dorsky méné byl schopen. 


Zeela jinak se to m& se slohem nasle- 
dujicim — jonskym. 


LPP POOP PDs 


Poklad hlavniho chramu svato-Vitského v Praze. 


Popisuje F. J. Lehner. 


Miska z vyhloubeného onyxu s pozlacenym podnozim ze stiibra. 
(Obr. 14.) 


Miska tato jest velmi vzdcena jednak 
proto, ze vyhloubeny onyx nélezi k tdkym 
skvostim, je- 


orla s jednou hlavou. Na obou ostatnich spa- 
truje se v Gerveném poli éesky lev s korunou 
sttibrnou. Na 


dnak pro napis 
na podnozi u- 
praveny, znéhoz 
snadno souditi 
Ize na darce a 
dobu téz ostat- 
niho na¢ini sy.- 
Vitského pokla- 
du. Obdélné ku- 
laté podnozi jest 
14 ctm. dlouheé 
a 121/, centm. 
Siroké. Nad do- 
lenni, jen nepa- 
trné vysutou o- 
brubou zyveda 


tomto podnozi 
5 ctm. vysokém 
spotiva draho- 
cenna, miska 
onyxova 7 ctm. 
hluboka. Na- 
proti svétlu pro- 
svita miska kra- 
snou barvou Zlu- 
tohnédou. Ctyry 
zlaté prouzky 
spojuji vzacnou 
nadobu s_ pod- 
nozim. Char- 
niery prouzki 
zasabuji do po- 


se galerie 1 etm. 
vysoka bez pro- 


lamovani  silné 


zlacené obruby 
stribrné, kterou 
nadoba olemo- 


vana jest. Maly 


vystupujici. Ho- 
Yenni plocha vy- 
stupuje vhladky 
krk a kolkolem obruby béZi ndsledujici napis 
gotickym pismem majusklovym provedeny: 


+ A. D. MCCCL. JUBILEO CAROLUS 
ROMANORUM SEP. AUGUSTUS ET BOE- 
MIE REX PRAGEN. ECCLE. AD USUM 
IMFIRMORUM HUNC CIPHUM ONICHINI 
LAPIDIS DONAUIT. 


Napis velmi energicky z pozadi temné 


hlazeného jasné vystupujici pékné zdobi celou 
nadobu. Pak nachdzeji se na podnozi étyry 
malé znaky hiebi¢ky dosti hrubé prinejtované, 
které na rozlitnych darech Karla IV. vesmés 
se vyskytuji, a sice v del’im priméru podnodi 
naproti sobé dva znaky, vyobrazujici na 
zlatém pozadi Gerné emaillovancho fiSsk¢ého 


(Obr. 14.) 


Zlabek a zubo- 
vit& ozdoba jest 
jedinou okrasou krouzku 2 ctm. 2 millim. 


Sirokého. 


Co do uzivani nddoby, pravi o ni velmi 
ob’irny inventéé pokladu k rozkazu arcibiskupa 
Arnogta 1354 zhotoveny toto: ,Item Cyphus 
onichinus cum pede argenteo deaurato pro 
infirmis et pro communicantibus in parasceven 
deputatus, quem idem’ Rex donavit.“ Coz 
upiné shoduje se jak s ndpisem nadoby, tak 
s udanim pozdéjsich inventatié z roku 1368 
a 1387. 

Délka celé nadoby obnasi 16 ctm., Sitka 
12 ctm. 


(21th Q aaa 


Reliquia? v podobé konvice. 
(Obr. 15.) 


NaAdoba sklad& se ze 3 dilaé, z podnozi 
bohaté ozdobeného, z konvitky kfistalové 
s uchem a konetné z vika bohaté provede- 
ného. Podnozi v Sestihranu zalozené ma v nej- 
vétSim praméru 17 ctm. Dolenni sokl jest ve 
vysi 11/, ctm. ozdobné prolamovan v podobé 
étverpasi a z ného vypind se druhy sokl, 
13 ctm. v priméru, podobnym prolamovanim 
na zpisob galerie ozdobeny a slouzi za pod- 
nozi tietiho a posledniho dvandctihranného 


(Obr. 15.) 
soklu. Na ploSe spodniho soklu spatfuje se 
na kazdé ze Sesti hran pét nebrouSenych 


drahokami do vétSich ,lectul“ zasazenych; 
smaragdy, safiry a rubiny stiidaji se s jinymi 
polodrahokamy. Podobnymi drahokamy ozdoben 
jest sokl druhy. Ozdobné prolamované hrany 
obrubuji spodni dil kriStalové nddoby, v niz 
ostatky se ukryvaji. Tato nddoba (,vas cry- 
stallinum“) z jediného kfisf4lu vyvedend jiz 
proto jest znamenitosti, uvazi-li se, Ze vze- 
dmuti nadoby v nejvétsim priméru 16 ctm., 
vyska pak 29 ctm. obnasi. Ucho tvo¥ilo pa- 
vodné s nddobou jeden celek; pozdéji snad 
nepozornosti ulomené zhotovilo se z prouzka 


kovovych v nynéjSi nehezké upravé. Viko 
vy charnieru se pohybujici ma obrubu mohutné 
profilovanou, malym cimburim ozdobenou, za 
obrubou spatifuje se jiné dvanactihranné le- 
movani rovnéZ prolamovanou galerii okraslené. 
Celek ukontuje se okrouhlym vitkem, z néhoz 
vynik&é ovoce na spusob hrusky v kalisku 
z listu se sklddajicim. V tidké nadobé z brou- 
Seného kristdlu ukryvaji se, jak napis na nej- 
zevnéjsi obrubé pismem minusklovym z polo- 


(Obr. 16.) 
vice XIV. véku uvadi, ostatky ,de mensale 
ihs chr.“ Z wpravy celku i jednotlivosti Ize 


souditi, ze nadoba pochazi z druhé polovice 
XIV. véku a jest bezpochyby odkazem Karla IV., 
ktery, jak zn4mo, byl velkym ctitelem a sbé- 
ratelem uméleckych vzacnosti. Reliquie pak 
jest vedle podani ¢4stkou nbrusu od posledni 
vetere a prozrazuje i bez pfisemnych dokladi 
vysoké stati. Latka jest polojemny byssus 
bélavé barvy, protkany prouzky vicebarevnymi. 

Reliquiét ma podobu meni konvitky, 
jako se zhotovovaly v pozdni romanské a v po- 
éatetni dobé gotické. 


Se) a 


Reliquiaé v podobé malé stiinky. — XIV. stoleti. 
(Obr. 16.) 


Kirigtalovy valec, ve kterém se chovaji 
ostatky sv. Blazeje, biskupa a muéenfka, 
spotivé na pozlaceném podno%i kulatém ze 
stiibra zhotoveném s ozdobami vtlatenymi 
v podobé malych rézic. Polygonni obruba soklu 
ma maly ornament hiebenovity, ktery u ho- 
fenniho otvoru se opakuje a na mnohohranném 


vitku se opakuje. Malé kiistalové viko konti 
se s mnohoramennou kiistélovou makovici, z nfz 
vyéniva sttibrny knoflik pozlaceny v podobé 
jahody s pfehnutymi listky. 

Nadoba tato 6 ctm. vysokdé, s primérem 
4 ctm., odporouéi se za model pro sv. oleje. 
Poch4zi bezpochyby z poéétku XIV. véku. 


Schranka kiistalova s pozlacenym lemovanim stiibrnym. 


(Obr. 


Nadoba sklid& se ze dvou vyhloubenych 
kfistali, vinité leSténych. Viko o néco mensi 
dilu olemovéno jest pozlacenou 
ze stfibra zhotovenou. 


spodniho 
obrubou zubovitou, 


17.) 


| lenni. Jednotlivé ulomené konetky ukazuji, Ze 
také ho¥enni ¢4st prouzZky kovovymi obroubena 
byla. 

V nadobé, jiz nevyrovné se tak snadno 


ZA 
7 _Se_ SP 


BO OS 9 Oo OD 


(Obr. 17.) 


Nad ni béZi kolkolem jin&d menSi obruba se 
Zlabkem sotva viditelnym s malymi ozdobami 
razi¢éek. Nad obrubou zveda se goticky vlys. 
Spodni ¢4stka nddoby m4 hladké, neozdobené 
podnoZi podobné obroubené. Malé prouzky 
kovové spojuji hofenni obrubu s obrubou do- 


ees 


jakakoli nddoba novovék&, chova se CAstka 
zavoje blahoslavené Marie Panny. Napisu zde 
neni. Latka tuto ukryta jest neobyéejné jemn4. 
Ve stfedovéku nazyvana jest ,linea nebula“. 
V pismé svatém vyjadfuje se slovem ,byssus*. 
Délka 141/, ctm., Sitka 111/, ctm. 


Rezbai'sky strop v kostele sv. Vaclava na KySperku. 


Mezi pamatnostmi, jimiZ vyznamendan jest 
KySperk, mésto v Kralovéhradecku, jakéz jsou: 
v soumérnou hvézdu vystavéna kaple sv. Jana 
Nepomuckého, na kopetku, kde v_ prostied 
kaple stojici olta’, v svrchu se sochou sv. Jana 
Nepomuckého, tvori pét oltafi; ano celé ustroji 
jeji na pétihvézdi pamatuje, o niz jsem obsirny 
popis podal v ,Methodu“ r. 1870, v ts. 9., 
pak kamenn4 z piskovce socha Panny Marie 
na ndémésti, které posud neni dost povSimnuta 


a zasluhuje popsdnim uverfejnéni, zabira za- 
jisté Gelni misto fezbovy strop ve farnim tam- 
nim kostele sv. Vadclava, mutenika a pa- 
trona Geského. 


Kostel ten vystavél Hynek Détiich uro- 
zeny pdn Vitanovsky z Vitkovic roku 1681 
a stryc jeho, nejd. p. Jan FrantiSek Milcin, 
svobodny pan z Jalmbergi, biskup Krdlové- 
hradecky, jej konsekroval. Kostel tvori po- 


LY pe 


dlouhly étverhran a jest 10° 3’ dlouhy a 
6° siroky. 

Strop kostelni jest jak v lodi tak i v pres- 
byteriu z palenych cihel klenuty. Pod kle- 
nutim jsou tri polookrouhl4 okna a tolikéz 
i v presbytari jsou dvé po strandch a jedno 
nad oltéfem, kterymi okny postatitelné svétlo 
do kostela pada. V klenuti jsou tri pdsy, 
o které se cela ta klenba opiré a kazdy pas 
jest Zeleznymi kleStémi svazin, nebot sddra 
mnoho tizi a vazi. VeSkeré fezby, jako an- 
délé, svati, domy, stromy, drakové, znaky, 
arabesky, vibec co zde jmeno ma, jimizZ strop 
tento primo poset jest, zasadrovano jest uvnitr 
do Zeleznych kleSti, kteréZ skrze klenuti pro- 
vieseny a nad klenutim zasroubovany jsou. 
VeSkeré soSky, arabesky, vesmés co jmeno 
ozdibky ma, slito jest ze sddry (gypsu) do 
formy, ale tak, Ze pro kazdou jednotlivou 
fezbu jina forma byla, neb v celém tom se- 
staveni na stropé nenajdeS dvé stejné véci, 
at si se i jinak podobné sobé naskytuji, coz 
tim vice oko lidské bavi a obdiveni zasluhuje. 
Chtélé bezpochyby umélec ten napodobiti stvo- 
Yeni vsehomira, na némz rovnézZ dyvé sobé 
zcela podobné stvoteni marné by’s hledal. — 
Nad okrouhlym presbytéfem (knézistém) tvori 
strop ¢tverhrannou kupli, tak Ze mezi kazdé 
okno jeden roh pada a ostatni se o p*¥edni 
pas opiré. V pfedu a v zadu pred oknem 
jsou dva oblouky a tu vidéti tri symbolické 
osoby. Jedna drzi kalich a ktizek — vira, 
druhé, na strané epistoly podél oblouku, 
o kotvici se opira — nadéje a na protéjsi 
strané t¥eti, vede ditko za ruéitku — laska. 
To jsou plochorezby, misto raému zdobnym 
ovénéenim olemované. Na témzZ klenuti pres- 
byternim v kazdém ze ¢tyr rohi naskytd se 
osoba, as 5’ z vysi, tak jak by se ve vétru 
snésela a doli pouStéla. Jedna s lukem, vy- 
podobhujici opatrnost, druh& se zrcadlem, 
v némzZ se zhlizi stiidmost, tieti s vazkami — 
spravedlnost, ¢tvrté se sloupem — sila. 

V lodi, nad klenutym pdsem presbyternim 
v priceli pied velkym oltdtem naskyt& se 
velmi distojné socha bez poskvrny poétaté 
Panny Marie, asi 1° velikd, stoji na pail mé- 
sici, ktery dva asi 1/,9° velcf andélé drii, 
pod nimzZ dva jini mali andéli¢kové se nasky- 
taji. Za Pannou Marii na celé zdi jest plochdé 
fezba, vypuklé zdslona fasnd (draperie), které 
ozdobné tiapci u vrchu a po stranach v kruhu 
na Sesti mistech slozena jest a zdhyby tvort, 
kde étyry magle drzi poloodéni andélé v letu, 
as 11/19’ velcf. Na obrubé pod Pannou Marii 
sedi dva andélé, kazdy s mu&li v ruce, ara- 
beskami ozdobenou, znichz% ta na strané evan- 
gelia nese znak p. Vilanoyského, totiz lva, 
drzictho hvézdu a radlici; druh& mugle jest 


totenymi arabeskami vyzdobena. Po stranach 
dva rouchem odéni andélé na _ podstavcich, 
19° vysoci, drzi konce Gili rohy zaslony. 

Klenut{ kostelni jest jen obyéejna prace, 
jest hladké, do oblouku a tfemi pasy od okna 
k oknu vazané. Na téch naskytuji se poprsni 
ploché fezby, po kazdé strané tii, jedné veli- 
kosti, vyobrazujici nékterého svatého feholnika, 
nejsndz fddu jesuitského, jicha jmena posud 
jsou nevypatrana a nikde zaznamenana nejsou. 
Jak nad obrazem, tak i pod nim jsou andélé 
konajici rozli¢nou hudebni sluzbu, — jeden 
piské flétnu, druhy braje housle, treti na harfa, 
jiny varhany, opét jiny bré na loutnu, cimbal, 
basu, tluée bubny a troubi na polnici, a kdo 
nema nic, predstavuje andéla zpivajictho. Bez- 
déky napadnou pti tom slova zalmisty Pané 
150, 3—6: ,,Chvalte Hospodina zvukem trouby, 
chvalte jej na loutnu a citaru; chvalte jej na 
buben a y spoletném zpivani, chvalte jej na 
struny a na varhany; chvalte jej na cimbaly 
dobie znéjici, chvalte jej na cimbaly plesani, 
vseliky duch chval Hospodina.“ — Za andély 
témi vidéti kr4sné domy, zamky a kostely 
u prostfed rozmanitych stroma a krovin. Tu 
mi napadlo mésto syaté, kteréz vidél sv. Jan 
ye svém zjeveni, ,Jerusalém novy, sstupujici 
s nebe od Boha* Apoc. 21, 2.; tam kde 
sluzebnici Bozi nebudou laénéti, ani Zizniti 
vice, @ nebude na né biti slunce ani Zadné 
vedro. Apoc. 7, 16. A co di Spasitel u sv. 
Jana 14, 2. ,V domu Otce mého jsout pri- 
bytkové mnozi.“ A co Zalmista Pané prospé- 
vuje ve svém 95, Zalmu v 11. 12. , Veselte 
se, nebesa a plese} zemé; radujte se, luhy, 
i vSecko, cozkoliv na nich jest. TehdaZ af se 
veseli vSecko stromovi lesni.“ Hladkost 
klenby d& se vysvétliti tim, ze andélé a 
obrazy skoro 3 dily oblouk& zaujimaji. 

Nad prvnim oknem, na strané eyangelia 
jest socha 5’ velka sedici. Jest to evangelista 
Pané sy. MatouS, s perem v ruce, kterému 
andél drzi kalaméié; na _ protéjsi strané sv. 
Marek se lvem, nad tietim oknem sy. Lukas 
s volem a naproti sv. Jan s orlici. Tyto 
sochy tvori trojhrany. Nad evangelisty jsou 
oblaka, a nad témi prostory arabeskami obrou- 
bené na zptsob oruZi, a nad nimi ve vrehu 
hrance Siroké a velké, od jednoho pdsu 
k druhému a to pfi pdsu  zakrouhlené, 
u prostfed a na rozich s rozli¢nymi kvétinami 
aS rozmanitym ovocem: pak u prosti‘ed je&té 
jeden kraésny osmihran, a podél obou stran 
jest pil Glovéka, z jehoz rukou a nohou se 
rozliéné arabesky vytdéeji a vybihaji. Na 
prvnim pak a tietim poli jsou andélé, kteri 
ramec drzi, velikosti jako ti, co drZi konce’ 
zaslony u Panny Marie. 

V prosttednim poli nad okny jsou dva 


ee Gee 


draci s hlavami pfes ki{%, jichz tlamy maji 
zpusobu zobéki a z drdpi, noh a ocasi se 
tvort samé arabesky, rozmanité totené, tak 
ze celé pole vypliiuji; nad hlayami drzi oruz{, 
z néhoz kvétiny vzhiru se pnou. Nad tim padaji 
do oka dva starci, poloohnuti a na jednom 
kolené kletici, anit dri vénec kvétinovy, 
ktery od jednoho pdsu k druhému sah&. Mezi 
okny jsou rozlitné arabesky, ptedstavujict 
propletené sloupy, z tdsti slozené, coz vypada, 
jakoby perlami ozdobeny byly; dole listnaté 
stromy; vse arabeskami promichané. To vie 
pripomina mi slova Zalmisty Pané 148, 7—10: 
»Chvalte Hospodina na zemi, drakové i vSecky 
propasti, téZ i hory a vSickni pahrbkové; 
stromové ovoce nesouci, i viickni cedrové, 
Zver divokaé i vSeliki hovada, zeméplazové 
i ptactvo pernaté.“ 

Na oblouku prvnim jest v praznych 
obrazcich dvoji znak; v pravo hrabat Marcolini, 
av levo Cavriani v barvé Sedé. 

R. asi 1830 nechal vdp. dékan Josef 
Jezek strop ten natifti barvou bilou a mezi 
tim arabesky a plochou pidu do syétlo zelena, 
coz krasné vynikdé, neb sochy andéli, svatyzh 
a t. d. jsou bilé, a od zeleného ¢isté se lisi 
a odrazeji, tak ze pravou uméleckost dila 
toho znamenati Ize. 


POI 


Ale ani 4st stropu nad kirem okras 
prazna nent; ita rozli¢nymi arabeskami vyzdo- 
bena jest. 


Mist?i tohoto stropu byli z Mildnu, a 
jak pamatni kniha KySperecké fary di, stdla 
pry ta prace vic, nez% celé kostelni stavenf. 

NuZe, kdo jsou pokrotilci naSeho véku, 
necht se vykazi podobnou mistroyskou praci ? 
Kdo jsou, jenz Zvdstaji, ze cirkey nepéstuje 
uméni? Chtéji-li se vzdélati ne v neéestech 
ale v uméni pravém, musi sestoupiti na pole 
cirkevni, musi nayStévovati chramy, musi pu- 
tovati do zpatetnického Rima, chtdj{-li dostati 
pojem o uméni dokonalém, jaké% u_ svéta 
marné hledaji, a které% jim divadelni budovy, 
kde se vira ru’i a dobré mravy nazvice pod- 
kopavaji, neposkytujf, a&é se vychloubaji, ze 
to jsou mista osvéty a vzdélanosti, ano 
mnohy vesnicky kostel poskytuje vic zajima- 
vosti, neZli veskeré jich domy novomodni 
humanity. 


Skoda, Ze ndm ten mistr nezanechal vy- 
psani své prace, abychom vyédéli, jaky on 


vyznam kazdému tomu symbolickému = sku- 
peni dava. J. St. K.*) 
*) Diky! O slibené prosi Red. 


PIPPIN 


Valna hromada kiestanské akademie. 


Dne 3. dubna veéer zahdjena prvni valna 
hromada akademie kiesfanské. Do mistnosti 
katolické besedy, kdeZ schtize se konala, do- 
stavil se znaény poéet ¢lentv akademie nejen 
z Prahy, nybrz iz venkova. Pritomnym rozda- 
vana prvni zprava akademie zar. 1875, z niz 
kazdy Zzasna nad neobyéejné rychlym rozsi- 
¥enim tohoto spolku s radosti poznava, Ze 
zdarné to dilo ktestanské horlivosti a lasky 
k védém i uméni vzrista, zkveté a jiz nyni 
ovoce prinasti. 

Schizi zahajil vdp. kanovnik Karlach 
touto skyélou a vyteéné promySlenou fect: 

Slavyné shromézdéni ! 

Poprvé shromazdili jste se k pozvani 
nasemu, abyste vyslechnuvSe vyro¢ni zpravu 
o Ginnosti nasi jednoty, soudili, pokud dtvérnici 
Vaki dostali tloze, jiz jste volbou svoji na né 
slozili. A tu ovSem hned pfedem musim 
vyznati, Ze dosud malo toho jest, co mtzeme 
poloziti na soud Vas. Vzdyt kratka toliko 
minula doba od dne, kdy se segslo prvni 
élenstvo akademie této, aby ze stiedu svého 
zvolilo muze, jimZ svériti chtélo na pfisti 
leta jak podrobné provedeni z4kladniho statutu, 
tak ZAdouci oziveni a rozvétveni dilezitého 


tohoto ustavu. Ty nemneohé mésice, které ma 
¥editelstvo akademie za sebou, stravila takmé? 
iplné nezbytn4 organisace vSech ¢tyr odbort, 
vy nich% dle zakladni nasi mySslenky lezi 
vlastné tézisté veSkeré blahodarné ¢innosti, jiz 
rozvinouti m4 akademie po vSech krajich naSi 
daleké vlasti. 

Naproti tomu vSak vice, daleko vice vy- 
konal Bih. Od _ prvniho okamzeni, kdy 
korouhev naSe verejné jest vztyéena, ze vSech 
stran a ze vsech stavyi hldsilo se bojovnikt 
mnozstvi, jiz naskrz pfridruzili se ochotné 
k naSi sy. véci, muzové to i postavenim svym 
i vzneSenym rodem, védou a uménfm prosluli. 
Nahlizejice v seznam véech téch, kdoz seradili 
se jiz kolem praporu naSeho, shledate v prvni 
¥adé véechen episkopat ¢esky a za nim témét 
3000 statetnych vrsteynikd, naskrz to vzdélanct 
opravdovych. Akademie kiestanské prekroéila 
jiz vSecky htbety hor ¢eskych, ba i Tatry 
preletéla hbité, ziskavSi i tam za horami 


soudruhy upiimné, ozivené tymz duchem, 
ktery ovlad4 veSkeren ustay naS. Ba ani 


ocean nebyl ji prekdzkou neprestupnou. I z no- 
yého svéta pribyli nam Glenové. Véru, vsim 
pravem mohu tvrditi, Ze neni jednoty, ktera 


ao a2 


by mohla v tak malo mésicich podobnym 
prokdzati se uspéchem. Zajisté plati tu: 
,Deus afflavit et congregati sunt.“ — 
Za to ale také ,soli Deo sint laudes“ -— Pan 
Buh budiz pochvalen. 

Radostny tento ukaz potéSuje ovSem na 
vysost mysl nasi; avSak stavi zaroven a tlaci 
mohutné ku ptedu rozsdhlou onu Ulohu, jiz 
vytknuli jsme ,Akademii* této § 3. platného 
statutu. Roz&ffena jest a rozhlaSena valné 
»Akademie kfestanska“ — nyni jiz na Case, 
aby znamenati bylo v brzku ovoce pilné jeji 
prace. — ,,Péstovati m4 védy a uméni v duchu 
Cirkve katolické*. — V duchu Cirkve katolické 
péstovati védy — zdazZ to vubec mozna! 
Padnové, Aristoteles a Plato neméli pilnéjsich 
uéeniki a divtipnéjsich badatela nad Augustina 
a Toma’e Aquinského; 0 nich plati: ,Uéenik 
nad mistra.“ Ci snad dovede nékdo jmenovati 
vét8i velikany v péstovani védy? — A tuto 
trvalou sla4vu jmena syvého pojistili sobé 
Augustin a Tomas, péstovavSe védy v duchu 
Cirkve katolické. 

A uméni, kdo Ze je zachranil fitici se a 
dokonavajici antiku od zahuby, kdo povznese 
ji k vyteéné krase a svrchované dokonalosti, 
ne-li duch kyestanstvi, mnesouci uméni ze 
zemé ku hyézdém, duch, kochajici se toliko 
u vééné krase a velebnosti, duch, jenz se 
pne a tahne vzZdy vyS a vy&, jsa pri tom 
v pokofe védom sobé odvislosti, chatrnosti 
a nehodnosti své. Podzemni katakomby a 
vzneSenou gothiku vytvoril duch katolicky 
a vSechen svét se jim obdivuje. — Rafael, 
Michael Angelo, Tizian, Leonardo da Vinci 
a Correzio zustanou na vZdy hvézdami, pied 
nimiz kazdy bez rozdilu sklanéti mus{ Siji 
svou. Nejinak v hudbé  kostelni. Velebny 
choral gregoriansky nevytlati nikdo ze svatyni, 
v nichz zaznivaji zvuky opravdu posvatné a 
Palaestrinovy nebeské zvuky jimaji a jimati 
budou naporad mysl i srdce zboznych pokolenf. 
Podstata, duch ktestanstvi, duch Cirkve za- 
choval a zdokonalil védu, zachrénil a na vrehol 
dokonalosti povznesl uméni, zuSlechtil a po- 
svétil zpév v andélskou modlitbu, duch Cirkve 
v uctivosti sbiraé a pozdnim vékim dochovava 
i pamatky pisemnictvi nejstarsiho i ty drobty 
umélecké krasy, zistavené vandalismem ducha 
Cirkvi odporného, — Naé, ejhle! zabfhal jsem 
v kraje daleké a utodiSté bral k ciziné, kdyz 
domaci luhy poskytuji mi dostatek dikazt, Ze 
péstovani véd a uméni v duchu Cirkve kato- 
lické vysledky skvélymi potkava se. Kdo z nas, 
panové, neznd onu stépnici, nasi Sapienzu, 
zalozenou velikym otcem vlasti Karlem IV. 
a radcem jeho Arno’tem? Dokud tato ,,Alma 
Mater“ z vile zakladatele duchem Cirkve ve- 
dena a oZivena, slava jeji nejen vy domdcnosti 


ale i za hranicemi byla veliké. I z daleké 
ciziny hrnuli jsou se védychtivi na vysoké 
Skoly Prazské, aby u nohou mistra proslavenych 
uéili se pravé moudrosti. S hrdosti mizeme 
poukazovati na Tomase ze Stitného a Tomas 
ten byl vérnym synem, odchovancem ducha 
Cirkve. Podobné i uma Geské. Zchoditi bych 
musel véecky Zirné kraje vlasti nasi, bych 
chtél na chramech jeji provésti dtkaz, Ze 
nikdy nekvetla uméni krasnéji, neZ pod 
ochranou, neZ vedenim ducha cirkevniho. Zatim 
zaletnémez v duchu k bohatym sbirka4am mu- 
sejnim a upfrajice pdtrajiciho zraku na , Liber 
viaticus Joannis Episcopi* ozdobeny bohatymi 
miviaturami, a ztapéjice se v téch krasach, 
pospé3me odtud ,k pasiondlu abatySe Kunhuty“ 
vy knihovné universitni a priznejmez, Ze to 
jsou nejznamenitéjsi podivuhodné plody tehdej- 
Sibo malifstvi, jimZ rovnych marné bychom 
hledali. A ty vytvoril duch cirkevni, vladnouci 
vékem XIV. Nechat, mizZe-li, vykaze se stoleti 
XV., XVI. a XVII. podobnymi vytvory! az 
v smutné dobé po bitvé bélohorské vySla opét 
hvézda nova v naSem Skretovi. — Skreta a 
Fiihrich pojistili sobé v nejpfednéjSich galeriich 
svétovych podle Overbecka stejné éestné misto 
a nikdo se neodvazi jim ho popirati. A kyho 
ducha byli Skreta a Fiihrich? Odchovanci, 
vérni péstitelé ducha Cirkve. Ku kancionélim ~ 
nakladnym a hojnym, jakoz i k sborim lite- 
rackym nemusim snad zYetel slav. shromazdéni 
obraceti, bych dosvédéil, kdy slavila posvatnd 
hudba u nas vék svij zlaty: dosti na tom, co 
jsem povédél, abych dovodil, prace na poli 
nam vyméreném Ze netoliko mozna, ale Ze 
vede i k vysledktim nevSednim. — ProtoZ 
doufam, ze nikdo z Vas, vysoce cténi panové, 
nebudete vykladati mi na zlou stranku, vitam-li 
co nejsrdeénéji v pritomné chvili netoliko Vas, 
nybrz vsecky naSe i tu nepritomné, po vSech 
vlastech roztrouSené ¢leny k usiloyné praci 
na této rodné pidé nasi. Netajim sobé obtizi 
kladoucich se ném pres cestu, ba citim, co 
to zamena: ,Proti proudu tézko plouti.“ 
Pfes to vSak zdroven ovladd srdce hluboké 
pravda nastinén& basnikem naSim v slovich: 
» Vali dobré, tuzbé uSlechtilé 
Samo nebe preje dojit cile.“ 

A nebe nim toho jesté dopfeje, pakli 
metem a kladivem, pérem a Stétcem zdsobeni 
ruku k ruce, paze k pdézi svorné a statné 
k ceili vytknutému spéchati budeme. 

Jako druhdy vydal Nelson posledni svou 
parolu u Trafalgaru: ,Anglicko otekavd, Ze 
kazdy povinnost svou konati bude“, nevdham 
po spisobu prosby do vSech kraji ze srdce 
naki akademie té% volati: ,, Akademie otekava, 
ze kazdy Glen povinnost svou konati bude. 
Stane-li se tak, vitézstvi nds nemine! 


Hluén& pochvala a _ potlesk provazel 
skvélou fet pedsedy akademie. Na to pied- 
ital p. kan. Karlach telegramy schizi doSlé, 
kteréz taktéZ radostnym voldnim a pochvalou 
_prijaty byly. Telegramy do’ly z Budéjovic: 
Zehnej Bih snaham Vasim, poptej V4m zdaru, 
PYedstavenstvo semindie budéjovického. — 
Z Litométic: Uéastenstvi, vznik a zdar 
preje litoméiicky sbor profesorii bohoslove- 
ckych. — Z Budéjovic: Sbor profesorai 
bohoslovi vy Budéjovicich pteje hojné utasten- 
stvi stanku ktestanského uméni a védy kie- 
stanské. — Z Kralové Hradce: Pozdra- 
vujeme valnou hromadu, zdar vsem odborim. 
Kralovéhradecky semindt. — Z Budéjovic: 
Cténym utéastnikim I. valné hromady akademie 
z plna srdce: Na zdar a slava! Biskup Jirsik. 

Na dennim poradku bylo pak éteni jedna- 
telské zpravy. P. Langer navrhl, aby se zprava 
ta necetla, ponévadZ bude vsem élenim 
»Akademie* rozeslina. Navrh byl pfijat. Dle 
zpravy jednatelské ma ,Akademie“ zakladaji- 
cich Gleni 24, ¢innych 281 a pfispivajicich 
2008, celkem tedy 2313 Glend. Knihovna cita 
jiz 1750 svazka. Po té éetl pan prof. Bauer 
zpravu udéetni za dobu od 15. srpna do konce 
r. 1875. Od lend zakladajicich slozeno 4450 zl., 
nezaplaceno 450 zl. Od ¢leni ¢innych slo- 
Zeno 931 zl., nezaplaceno 355 2z)., od élent 
piispivajicich slozeno 1080 zl. a nezaplaceno 
73 al., vytézek slavnosti cecilianské byl 48 zl. 
50 kr., troky z ulozenych penéz ¢ini 66 2]. 
64 kr., darem slozen 1 zl., thrnem obnasi 
tudiz pfrijem 7455 zl 14 kr. Vydani za 
nabytek, na potteby kancelaiské, tiskopisy 
atd. Gini thrnem 1132 2]. 15 kr. Pro rok 
1876 zbyvai tudiz na hotovosti 6322 i. 
99 kr. Dp. Kyselka tazal se, jak se to ma 
s rubrikou ,nezaplaceno“ vy prijmech. Prof. 
Bauer objasnil na to, Ze nékteri panové 
ptihldsiv8e se k ,Akademii* do konce roku 
minulého nesloZili své prispévky, ponévadz 
sluha ,Akademie“ se ke vSem nemohl dosta- 
viti. Nyni véak jiz vétsi cast nezaplacenych 
téch’ p¥ispévki slozena. Dp, Honejsek tazal 
se, je-li pti cecilianské slavnosti minén ve 
zpravé ucetni cisty vynos aneb uhrnny pfrijem. 
Prof. Bauer odpovidal, Ze ovsem byla pfi 
slavnosti néjak& vydani, ktera vSak zahrnuta 
jsou ve vyddnich pod ,rozliénym.“ Na to 
prikroéeno k jmenovanf revisori pro wéetni 
zpravu. Dp. prof. A. Muzik navrhoval, aby 
se revisori zvolili zdrovet pri pozdéjsi volbé 
dopliiovaci. Naproti tomu primlouval se dp. 
Kyselka, aby se jmenovani stalo aklamaci. 
Dr. Zavadil souhlasil s navrhem druhym a 


63 — 


navrhl, aby aklamaci zvoleni byli pp. Fr. 
Chalupecky, K. Skach a Peter Krausch. Navrh 
prijat a volba vykondna ve smyslu jeho.. 

DalSim piedmétem denniho porddku byla 
volba predsedy, mistop¥edsedy a 4 lena do 
feditelstva. Debaty, majf-li se voliti tito 
hodnostaii ,,Akademie“ najednou nebo p¥ed- 
seda a mistoptedseda zvlast a 4 Ylenové do 
Feditelstva také zylaSt, st&astnili se kromé 
predsedy pan fardi Langer, dp. Kyselka, pan 
prof. Borovy a pan prof. Muzik. Ponévad% 
vsak mohl nastati pfipad, Ze by se muselo 
voliti 5 Glenii do feditelstva, kdyby  totiz 
predseda neb mistopfedseda vybran byl s do- 
savadniho feditelstva ,Akademie“, usneSeno, 
volbu na dvakrate vykonati. Vysledek prvni 
volby byl, Ze z 41 Glen& ptitomnych zyolilo 
39 za starostu nejdist. pana kanovnika 
M. Karlacha a za mistopfedsedu maliie pana 
J. Helicha. PYedseda dékoval shromazdénf, 
prijimaje volbu, nékolika vielymi slovy, natez 
hr. Schénborn ve jmenu shromazdéni vyslovil 
mu vielé diky. 

Ponévadz za mistopiedsedu zvolen byl 
élen fYeditelstva, dluzno bylo vykonati volbu 
5 élent. Listky odevzdany a prikroéeno k po- 
slednimu odstavci denniho poradku, k volnym 
navrhim. Piedseda upozornil na to, Ze dle 
stanov navrhy volné dluzno podati tyden pred 
valnou hromadou, aby shromazdéni o nich 
rokovati mohlo. JezZto vSak ndvrhu takového 
nepodano, mohou sice pani Glenové navrhy 
své schizi sdéliti, avSak v debatu o nich 
nebude lze vejiti. Dp. Kyselka primlouval se 
za to, aby vystava ,Akademie kiesfanské“ 
byla v jisté dni a hodiny obecenstvu pristupnou 
jako musea a jiné podobné verejné vystavy. 
Piedseda pan kan. Karlach namital vSak, Ze 
to neni dosud na éase, ponévadzZ sbirky 
»Akademie“ neposkytuji dosud patrnéjsi hoj- 
nosti predmétiv. ,Akademii* pry by to za- 
jisté neposlouzilo. Musi se v tom  ohledu 
éekati, a% vystava bude moci byti velikolepéjsi. 
Dp. Schénbeck, redaktor , Skolnika‘, vypra- 
voval, Ze jisty venkovsky uditel styskal si 
jemu na to, Ze na venkové jest veliky nedo- 
statek hudebnin a Ze témér vSe_ potiebné 
opisovati se musi. Uditel ten vlozil mu na 
srdce, aby ,Akademie* vzala v tvahu, aby 
hudebni odbor ziidil ,Matici hudebni“, ktera 
by za néjaky ptispévek vydavala hudebniny 
vy duchu kfestanském. Piedseda slibil, Ze 
ndvrh dp. Schénbecka i dp. Kyselky odborim 
sdéli. Na to prijalo shromazdéni navrh, aby 
se vysledek druhé volby ohlasil novinami a 
schfize na to skonéena. 


£2 PDE 


1066. 
1067. 


1068. 


1069. 
1070. 
1071. 
1072. 
1073. 
1074. 
1075. 
1076. 
1077. 


1078. 


1079. 
1080. 
1081. 
1082. 
1083. 
1084. 
1085. 
1086. 
1087, 


1088. 
1089. 
1090, 


1091. 
1092. 
1093. 
1094. 
1095, 
1096. 
1097, 
1098. 
1099. 


1100. 
1101. 


1102. 
1108, 
1104. 
1105. 
1106, 
1107. 
1108. 
1109. 


EE 4 Woe 


~ 


IX. seznam ¢lent Akademie krestanské. 


(Potddkem, jakym se priblasili.) 


Udové pfrispivajict: 


(s roénim ptispévkem 1 zl. r. m.) 


vp. Jos. Domin, kaplan v DlaSkovicich. 

p. Vojt. Novaéek, vychovatel p. bar. 
Hrubého z Jeleni. 

p. Ant. Patra, prov. uéitel v Prorubech 
u Ceské Skalice. 

p. dr. Jak. Novotny, far. v Suchdole. 

vp. Jan Sinko, kaplan v Suchdole. 

vdp. Bern. Kunstar, dék. ve Lnari u Blatné. 
vp. Josef Votava, kaplan ve Lnati. 

vp. Aug. Strabach, kaplan ve Lnari. 

vp. Josef Diidek, kaplan v Morasicich. 
dp. Ig. Zelizko, farar v Dolnim Ujezdé. 
dp. dr. Frant. Béhm, knéz vy Boru. 

dp. Jak. Prochazka, prof. na boh. ustavé 
v Brné. 

dp. Jos. Schrefl, prof. na boh. ustavé 
v Brné. 

. Jos. Klima, spirit. boh. ustavu v Brné. 
. Josef Pospf8il, prof. boh. tist. v Brné, 
. Karel Kichler, prof. boh. tist. v Brné. 
. Josef Lang, farar vy Fiirstenhutu. 

. Ond. Deutsch, dékan v Boru. 

. Vojtéch Ludvik, farat v Rystyné. 

. Petr Brabec, fara¥ v Mlad. BriStich. 
dp. Dom. Kralik, farat v Lipnici. 

dp. Evermond Blatensky, faraét v Hum- 
polci. 

vdp. Frant. Javurek, bisk. vik. a dékan 
v Heralci. 

vp. Bedtich Holub, zam. kapl. v Lu- 
kayici. 

dp. Vaclav Vojtisek, farat v Bilé Tie- 
mesné, 

dp. Frant. Wortner, farat v Kunzvarté. 
vp. Moric Haissak, koop. v KunéZvarté. 
dp. Vojt. Michalek, fara v Lisové. 


yp. Jan Uhlik, kaplan v LiSové, 
vp. Stanko, knéz diec. Budéjovické. 


dp. J. Hoppe, faraé v Boroticich. 

dp. Karel Miller, farar v Ledenicich. 
vdp. Josef Klenner, dékan ve Chvaléi. 
dp. Ant. Wittich, farat v Teplici (Ober- 
Weckelsdorf). 

dp. J. Michalicke, fara? v Starkové. 

vp. Josef Spitzner, kurator ve Verme- 
ricich. 

Jan Wastl], fardt vy Dlouhé Vsi. 

vp. Ant. Runza, kaplan v Radenicich. 

dp. Ant. Rosicky, fardi v KoSticich. 

dp. Jos. Ptak, farat v Panenské Tynici. 

p. dr. Ctrnacty, lékaf v Pan, Tynici. 

p. J. Polak, Zivnostnik v Slavétiné. 

vdp. Jan Macha, dékan v Bayorové. 

vp. Frant. Pisek, kaplan v Bavorové. 


1110. 
Las 
Ate: 
1113. 
1114, 
1115. 
1116. 
Hake 
1118. 
1119. 
1120. 
1121. 
1122. 
1123. 
1124, 
1125. 
1126. 
1127, 


1128. 
1129. 


1130. 
1131, 


1132. 
1133. 
1134. 
1135. 
1136. 
1137. 
1138. 
1139. 
1140. 
1141, 
1142. 


1143. 
1144. 
1145. 
1146. 
1147, 
1148. 
1149, 
1150. 


dp. Mart. Klouéek, farat v Blsku. © 

dp. Frant. Huber, farét v Hetmani. 

dp. Vojtéch Volf, farat v Lomci. 
vdp. Matéj Rosvald, dék. v Netolicich. 
Vaclav Peske, farat v Némticich. 

. Karel Cisat, faraf v Protiviné. 

. Vaclav Majer, kaplan v Protiviné. 

. Vacl. Vasa, kapl, v Protiviné. 

. Karel Krbeéek, faréf v Sko¢icich. 

. Josef Maiik, farét v Strunkovicich. 

. Jan Figak, kaplan v Strunkovicich. 

. Jan Cerny, kaplan ve Vodianech. 

. Jan Buchtele, kaplan ve Vodnanech. 
. Aug. Kol&é, farat v Bohuslavicich. 

. Josef Domasginsky, kapl. v Dobrusce. 
. Ant. Flesar, fardt v Dobranech. 

dp. Ferd. Hanausek, farat v Olesnici. 
vdp. Vaclav Brandeis, bisk. vik. a dék. 
v Jesenici. 

Jan Jelinek, adm. v Mezitfi¢i. 

Emanuel Peiger, kaplan Novém Mésté 
nad Metuji. | 

dp. Josef Rehak, farat v Nov. Hradku. 
vdp. Jan Viteéek, & kanovnik a dékan 
v Prepychach. 

vp. Jan Ot, adm. v Sedlonové. 

dp. Al. Effenberger, farar v Slavonové. 
vp. Josef Dejl, kaplan v Prepychach. 

vp. Alf. Mader, koop. vy Prepychach. 

dp. Volfg. Hanu§, faraf na Vys. Ujezdé. 
dp. Jan Skalicky, farat ve Zvoli. 

dp. Tom. Barta, fara? v Stoboricich. 

vdp. Joach. Kristoph, dék. v Trutnové. 
vp. J. Proschvitzer, kapl. v Trutnove. 
vp. Expedit Nykliéek, kat. v Trutnové. 
dp. Vaclav Putschégel, faraf v Stépa- 
novicich. 

vp. Vacl. Hladik, kaplan v, Bernarticich., 
vp. Jan Guttstein, adm. v Cerv. Potoku. 
p. Antonin Lanzer vy Teplé. 

dp. Jan Strouhal, far. vy Kladkach n. M. 
dp. Jos. Fremund, fardr v Chelticich. 
vp. Jan Poéta, kaplan v Boskové. 

dp. Kristian Plodek, far. v Poéaplich. 
vp. Vaclav Kosmak, administ. v Mout- 
nicich n. M. 


. dp. Jan Studeny, fara v BorSicich n. M. 
. yp. Ign. KaSparek, kapl. v Borsgicich. 

3. p. Frant. RySanek, naduéitel. 

. dp. Josef Bumba, 


bd farat yv Kamenném 
Ujezde. 


. dp. Vine. Novotny, far. v Dolni Krupé. 


(Pokraéovani pristé.) 


» Method“ vychazi vzdy 20. kazdého mésice. 


Predplaceni obnda8i 2 zl, roéné. 


Methoda vy Karliné ¢. 234. Jen frankované listy prijimaji se. 


tykajici se redakce, budtez zasilahy franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karling, & 234. Reklamace 
budtez do expedice v knéhtisk4rné Cyrillo-Methodéjské v Praze, v Ridové ulici tis. n. 5: 


Predplatné prijima administrace 
Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopisy, 
zasilany 


Nakladem vydavatelovym,. — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské v Praze. 


Casopis vénovany uméni krestanskemu. 


rn 


rr 


Organ odbori pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademis krestanské v Praze, 


LPLLL LDL LD LIDIA. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


=erdinand J: 


lehner. 


Cislo 6. 


-V Praze, dne 20. Gervna 1876. 


Rocnik Il. 


Obsah: Nazorny prehled vytvarného uméni cirkeyniho. Sloh jonsky a korintsky. (Pokraéovdni.) — Poklad hlayniho 


chrdmu svato-Vitského v Praze. 


Z Akademie krestanské. — Umllecké zpravy domaci. — 
zpravy umélecké. — Seznam 


DPI IOIWDPLODPPPF LI III nee 


Dopisy: Z Caslavi. Z Bochofe na Moravé. Z Innomosti v Tyrolsku. — 
Ceska dobromalba. — Z uméleckych ateliert. — Rizné 


clent’ akademie ktestanské. 


DM LPL LIL PIL ILL LL LLL LL LLL LDPE L LD DD SD 


Nazorny prehled vytvarného uméni cirkevniho. 


PiSe F. J. Lehner. 
(Pokraéovani.) 


2, Sloh jonsky. 


Od slohu dorského podstatné rozeznava 
se sloh jonsky. (Viz ob. 2.) Ze spoletného 
stuphového podkladku nevystupuji zde sloupy 
bezprostiéedné, jako u sloupu dorského, ktery 
samostatnosti vzdal se ve prospéch celku; jonské 
sestra jemnéjsiho vzrustu neyzdavaé se zuplna 
samostatnosti pripravujic drik zvlastni patkou, 
které k nému poznenéhla prechod tvofi, tak 
ze u slohu jonského vyskytuji se vSechny tri 
hlavni ¢astky, které u sloupu rozeznavame: 
patka. dik a hlavice. 

1. Patka (Geer, spira) ma zde svaj zvléStni 
ukol. Kazdy sloup spo¢iva nasvé vlastni ¢tver- 
cové desce (xAtyvSos), ktera sice rovnymi thly 
a horizontalni polohou na spoletny podklad 
Zivé pripomina, zarovei vsak na samostatuost 
sloupu zfejmé poukazuje. Pyechod étverce v ku- 
laty pei tvofi se nékolika v ptdorysu kula- 
tymi Glanky na ¢tvercové desce spotivajicimi. 
Dva neb i vice Zlabka Gi hlubokych ryh 
(ceéythes) tenkymi, vystupujicimi deskami jako 
pdskami odénych nesou polstar (torus) jako 
tlakem spotivajiciho na ném driku v silné obly, 
kulaté profilovany obrouéek vybihajici, jimz 
spodni ¢dst sloupu pevné se svazuje. Obyéejné 
véak béve se k tomu sloupu patka atticka, 
kter4é ma toliko jeden, za to vSak hluboky a 
silné stinny Zlabek Gi ryhu (odtud sxotz, 
scotia) a dva obroutky, jeden pod zlabkem, 
druhy pak méné vypoukly, ale ozdobnéjsi nad 


nim (torus superior), bezprosttedni to pod- 
kladek diiku. V Attice slutovaly se totiz velmi 
Stastné oba slohy. Attické patka nema tudy 
vlastni spodni desku ¢tverhrannou, nybrzZ po 
zpusobu dorského slohu jest vSem sloupiim spo- 
leény plinthus ¢i podkladek. Uzivajic okrouhlych 
toliko Glankt, zitikava se Gasteéné vlastni sa- 
mostatnosti; a predce preménuje élanky zvlast- 
nim zptsobem. Z patky vystupujict 


2. dfik jest lehti, Stihlejsi dorského, ma 
také mirnéjsi ujim4ni i jemnéjsi vzedmuti. 
Kdezto vySka diéiku .dorského nerovnala se ani 
Sesti spodnim primérim, ma jich drik jonsky 
814/,—9'/,. Také vzddlenost jednoho sloupu 
od druhého, u dorskych chramt 1'/, priméru 
obnasejici, varusté zde na 2 pruméry. Stihlej- 
Simi, vnadnéjsimi poméry témito nabyva jonsky 
sloup razu Zenského naproti muznému sloupu 
dorskému. Také Zlabkovani jest zde Zivéjsi a 
pohyblivéjsi. Bylo-li na dorském driku 20 zlabkt 
plose napnutych v ostré hrany se sbihajicich, 
zde jest jich 24, hlubSich a kulatéji vyhloube- 
nych, Sirsi pasky na zptisob uzkych stezitek 
mezi sebou ztstavujicich. Jsou zde tudy tvary 
pingjsi, jemncéjsi, u dorského sloupu ostrejst, 
silnéjSi. Tuto muZ, tam panna. Také se ukon- 
éuji Zlabky dole nad patkou a nahore pod 
hlavici kulatou dutinou, kdezto u dorského 
sloupu Zlabky jiz ze zemé vyristaly. V téchze 

6 


ae eye eae 


mistech dole a nahofe pribyvé d¥iku nahle na 
praiméru. Nejzajimavéjsi jest vSak 

3. hlavice, od tvari dorskych nejvice se 
yzdalujic, aé z velmi pYimérenych ¢Castek se 
sklada. 

a) Krk, wzky to pdsek ¢i astragal, hlavici 
s dfikem spojujici, fadou plastickych perel 
ozdobeny, pYedstavuje tkaniéku ¢i Siirku s na- 
vleéenymi perlami. Jonské panna ozdobila krk 
svaj Sitrkou s perlami. 


Obr. 2. Jonsky sloup s kladim 


b) Echinus slab3i, méné vystupujici, ozi- 
ven jest pasem polovejcovym plasticky provede- 
nym, jemu%Z se proto vajetnik tka. Ctversteanny 

c) Abakus dorského sloupu ustupuje 
tu pruznému polstari na ,echinu* spotivajicimu, 
ktery na obé strany daleko se rozklad4 a za- 
vitkovité v kotoucky (voluty) s vyhloubenymi 
kanaly mezi vystupujici obrubou se stati a 
konti se okem, mnohdy rézici ozdobenym. 


Prostora mezi pol’tatem a volutou byva pra- 
videlné vyplnéna kytici. Clanek ten vypravuje 
duchaplné sice, ovSem ponékud i strojene, jak 
u Zensky¥ch byva, viastni idel svij i ukol ¢in- 
nosti. Zdd se, jakoby tizi architravu byl stlacil 
se tldnek, na némZ kladi spotiva, tak Ze na 
obé strany se roztekl, pri tom viSak vlastni 
pruznosti v kotoué se svinul. Tim vyslovuje 
se pasiynost, kdezto v tomtéZ dorském Clanku 
spatiuje se aktivni podpirani. I v tom tedy po- 


am 


Se Wace ee : 


pavers 


(z Mausoleum v Halikarnagsu). 


mava se Zensky a muzsky raz obou slohi. — 
Kotoutky Ize viak pouze z piedu a ze zadu 
vidéti; po strandch jest cely polStat hladky a 
uprostfed paskou stazeny, tak Ze zda, jakoby 
se sklidal ze dvou pol&taéii vedle sebe polo- 
zenych. Jestlize tedy dorské hlavice na vSechny 
strany stejné vyvinuta pfirozené nesla kladi 
i kfizujici se tramy stropu, hlavice jonsk4 jest 
pouze uréena ku podepirdni kladi. Pri v$i své 


bohatosti a pohyblivosti neni tedy piedce tvar 
hlavice jonské bez nddechu libovolného, coz 
jesté vice spatiuje se pti ndroznich sloupech. 
Zde byla by hlavice na jedné strané poskyto- 
vala pohled stranni, ktery zeynéjiim utinkem 
nesouladné byl by dopadl naproti ostatnim hla- 
vicim. Na odstranéni nesroynalosti pouzilo se 
tedy klamu, tak Ze tataéz% hlavice na zevnich 
stranach ma dva predni pohledy. Pii néroznich 
sloupech, které vlastné dvéma strandm ndlezi, 
staceji se totiz kotouée ¢. voluty z obou stran 
srazejice se v nepékném skraceni. Ponékud 
neorganické rozlusténi tuto uvedené jest slabou 
strankou slohu jonského. 

Vrchol hlavice konéi se tenkou deskou 
doli prehnutymi lupeny piivabné ozdobenou, 
na niz spociva kladi. 

Kladi jonského slohu ndsledkem jemnéj- 
Sich rozméri, vétSi vySky a dal&i vzddlenosti 
jednotlivych sloupi mensi jest dorského kladi. 


1. Architrav jonského sloupu neskladé se 
z jednoho toliko, nybrz ze tii, nékdy pouze 
dyou slabSich vodorovnych past (fascia) ¢i bi'e- 
ven, které pres sebe vystupujice mnohdy jemnym 
perlovcem slouteny byvaji. Retenou tifdilnosti 
sesiluje se raz vodorovné polohy a pevné sou- 
vislosti a zjemnuje se zaroven dojem hmotnosti. 
Architray oddélen jest fimsovitou deskou, velmi 
dimysIné perlovcem a lupenim ozdobenou, tlak 
i spojeni zndzorhujici, od 

2. vlysu, ktery% neni metopami a trojiezy 
preruSovan, tvofejedinou, neprerusovanou plochu, 
kter& polovypuklymi rezbami ozdobovana byva. 
K hofejsku ukonéuje se rovnéZ vzletné profi- 
lovanou deskou s perlovcem a primérenym lu- 
penim. Nad vlysem pak jest 


3. geison ¢. rimsa slozend z nékolika desk 
nad sebe primym thlem vystupujicich a perloy- 
cem aneb pasem polovejcovym aneb obojim od- 


délenych; spodni deska neni podifiznuta jako 
timsa dorské, ani metulami a kapkami posd- 
zena, ma ale dole mala, podlouhla, ¢tyrstrannd 
politka vydilaband, mezi nimiz kostkovité vy- 
énéliny, tak zvané ,zubotezy“ (geisipodes, den- 
ticuli) vystupuji. — Sima &. #Abkovice, do 
niz de’tov’ voda se shromazduje, vynika vzlet- 
nym profilem a bohaté se ozdobovala umélym 
pletivem. 

Phi tak bohatém Glankov4ni a plastické 
ozdobé malba piirozené ustoupila. Toliko pida 
vlysu a Stitu se malovala, aby polovypouklé 
prace lépe vystupovala. Za to byvaly voluty 
na nékterych GAstk4ch pozlaceny. 

Porovnaji-li se koneéné oba slohy, na- 
proti prisné opravdivosti a slaynostni distoj- 
nosti slohu dorského, spati‘aje se utéSend vnada 
a uhlazen& jemnost slohu jonského. Jest-li Ze 
vseliky Glanek slohu dorského s4m o sobé pra- 
vil: Slouzim! — zde veskerymi poméry lehtimi, 
uhlazenéjsimi a jemnéjSimi hlas& se: Zdobim! 
Zde veskeré ¢lanky Zivéji se pronikaji, vzd- 
jemny pomér jednéch k druhym se tuzi, jem- 
nymi prechody povstava pravidelnéjsi postup, 
dokonalym vyvinutim jednotlivych Gleni pomér 
k celku svobodnéjsim se stava. Wnadny sloh 
jonsky dySe duchem volnosti jonské. A obje- 
vuje-li se v nékterych ¢lancich Gasteéna libo- 
volnost, — nepravim nezakonitost —, duch, 
ktery ji zplodil, jest povahy tak uSlechtilé 
a jemného citu, ze pivabem harmonické hry 
linii radi zapomindme na ¢Géastetny nedostatek 
duslednosti. Nade vSecko vynika vSak pokrok 
konstruktivnf, ktery, zbaviv se obtiznych pout, 
na misto vlysu triglifového pouzZil vlysu ni¢im 
neprerusovaného, aby na ném jemny Jonéan 
v utéSené praci polovypuklé nazorné vyobrazil 
vlastni povahu syou: roztomilou vnadu panen- 
skou. Kazdy Glanek slohu jonského pravi: 
Zdobim ! 


Sloh korintsky. 


Stoji-li oba piedeSlé slohy rovnopravné 
jeden vedle druhého, vyznatujice se toutéz di- 
lezitosti a stejnou ptiivodnosti, v Korintu nad- 
hery milovném a bohatém mésté obchodnim 
v dob&ch vzmahajiciho se jiz tpadku, kdyz 
duch fecky ztratou politické svobody a cizi 
nadvladou zpoutén a svého ptvodniho razu 
presného zbayen jest, pokoleni marnivému pr- 
votni ¢istota a presnost v uméni nelibila se 
vice. Kruh tektonickych ttvari feckych ukon- 
til se vSak obéma pyedeSlymi slohy a Korin- 
fan nemél dosti ducha i pruZnosti na zbudo- 
vani a vytvorenf nové soustavy stavitelské. 
Smér pouze eklekticky stal se ptivodcem no- 
vych toliko, aé velmi bohatych kombinae, Ciné 
vybér z obou slohi jizZ davno dokonale vyvi- 
nutych. Sloh korintsky jest tedy vice neb méné 


smfiSeninou a odridou obou samostatnych sloht 
teckych, postradaje pivodnosti a samostatnosti 
vlastni a proto neslu’i ani vlastné na stejny 
stupeli stavéti jej s obéma slohy ptivodnimi. 
Sloup korintsky tvarem patky své pfti- 
1éhé k sloupu jonskému; dfik jest podobné 
tomuto Zlabkovany, byv4 ale také nékdy hlad- 
ky. Li&i se od slohu jonského nejyvice hlavici 
(viz obr. 3.). Architektonicky genius yolné 
sthnul zde nad zdkon, jimz vytvorena jest 
prisnd hlavice dorsk& a jemnéjSi, ozdobnéjsi 
a volnéjsi sestra jonska, k vétSi jeSté ozdob- 
nosti a volnosti — do tvari ifSe rostlinné. 
7, obroutku &i astralagu silu sloupovou pevné 
objimajiciho vyrista hlavice korintské tvarem 
otevreného kalichu kvétiny rozvité. U Rektiv 
v dobach nejlepsich neméla sice hlavice ko- 


Ae EO es 


rintskaé stereotypniho rdzu, s jakou pozdéji 
a Kimani vyhradné se setkévame (viz obr. 3.). 
Tyarti obrazotvornosti zlistaveno dostateéné 
volnosti ku tvofenf bohatych i pohyblivych 
forem. VSem predce titvarim spoletné jest pra- 
staré, forma kalichu ¢i kalathu (pleteného, ote- 
vien¢ého koSe) ovénéeného nazvice dvojim kru- 
hem, tak Ze z astragalu vystupuje nejprvé kruh 
éi vénee 8 listiv akanthovych, mohutné vzty- 
cenych s prehnutymi na venek hofejSimi konci. 
Z mezer listh téchto vypin&d se druhé, podobné 
utyorend fada lupeni s dvojndsobnymi v kaz- 
dém rohu lodyhami, z nichZ vnitfni k sobé 
se stdtejici kvitek aneb rizici (flos) na sobé 
nesou, kdeZto vnéjSi vzhiru se pnou a pod 


ském se objevi, kde jeSté posledni vék fecky 
vytvoril nejslavnéjsi na svété, co do udlechtilé 
nidhery nep¥ekonanou tmsu kladi vénéict. 
Malovanych ozdob korintsky sloh ne- 
znal; véechny ornamentalni ozdoby byly pla- 
stické. Pievahou realnimu razu stavitelskému 
nedostateténou byti se jevila vice idealni barva. 
V usporadani ozdob a ve skladani Clanki 
panuje v slohu nemalé rozmanitost, jakoz se 
béhem Gasu, aé mnohdy na ujmu dobrého 
vkusu, vyvinula. Sloh ovSem souhlasil s po-. 
zdéjsi nddherou Yeckého narodu, prednost da- 
yaje stkvélé formé a marnivé krase pred ve- 
lebnosti a kr4sou vzneSené mySlenky. Ostatné 
upriti nelze, Ze korintsky sloup vynika jistou 


Obr. 3, Korintska hlavice (z Aurelidnova chramu). 


tizi abaku ve zavitky (helices) Gi kotouée se 
zkrucuji a takto z obou stran k sobé pfilé- 
hajice rohy hlavice tvofi. Kulaty zikladni tvar 
takto dumyslné a duchaplné ve ttyeree pre- 
chazi. — Abakus tu neni ale primoéarny, 
nybrz do vniti trochu vykrojeny a u prostifed 
v nejhlubSim zahnuti uvedenou kytkou ozdo- 
beny; Spicaté jeho rohy jsou nad kazdym zé- 
vitkovym parem Sikmo doli sef{znuty. 

Kladi raézu zvl4Stniho nevytyoril sloh ko- 
rintsky a podob& se bud jonskému se zubo- 
fezy, bud dorskému s triglyfy; Gastéji byva 
plastickymi ozdobami okrasleno. Na timse pak 
formy se stfidaji, jak pozdéji pti slohu tim- 


velikoleposti a nadherou. Spodni jeho tloustka 
u patky obnasi 1/;) celého dtiku a kladi 1/, 
celého sloupu, tak Ze by se musela cela vySka 
na 6 stejnych dili rozdéliti, z nich’ by jeden 
na kladi a pét na sloup pfislo. 

Nové myslenky slohoyé, nové tvary kon- 
struktivni zde tudy nevyskytujf se. Jonskym 
a dorskym slohem ukonéilo uméni fecké idedlni 
obéh mySlenkovy. K nému jiz moZno bylo pii- 
dati pouze sloh z obou Zivli smiSeny s no- 
vymi toliko tvary ornamentalnimi. Uvedenému 
pak pravé slohu dostalo se veliké dileZitosti 
pro vybér poskytovany, pro snadné pouziti a 
stkvélou upravu jeho v dobdch ndsledujicich. 


ES 
Pokracovani v priloze, 


Priloha k Gis. 6. ,,Methoda“. 
po ee oe 


ae, (Gai 


Poklad hlavniho chramu svato-Vitského v Praze. 


Popisuje F. J. Lehner. 


Soska Nebeskralovny ze slonové kosti na stiibrném podstavei. 


Pojmuti jest velice uSlechtilé i zajimavé. 
Madona v stihlém pohybu drii obéma rukama 


na levém ramenu bozské 
détatko, s nimz pravé roz- 
mlouvati se zda. Oba- 
polny pomér ten vyjadyil 
umélec naivné a nenuce- 
né. Velmi krdsné a u- 
Slechtile provedeno jest 
roucho, na némz nespa- 
truji se jesté umélist- 
kaiské yfasy, jimiz rezby 
pozdéjsi gotiky se vy- 
znatuji. Roucho na levé 
strané ponékud nahro- 
madéné, jak na vyobra- 
zenich onoho yéku éa- 
stéji spatiuje se, splyva 
vinité doli. Spodni odéy 
pada k zemi v dlouhych 
Fasach a piikryvaé jednu 
nohu; hlava zasti‘ena jest 
lehkym zavojem, ktery 
téZ cel4 ramena prikry- 
vi a Gasteéné kolem o- 
bligeje Nebeskralovny se 
vine. Défatko nebeské o- 
déno jest dlouhou su- 
kni, jak na veskerych 
starsich vyobrazenich se 
spatfuje, i zd& se, Ze v 
levé ruce drzi jablko, 
kdezto prava ruka k 
Matce obracena na nasi 
soSce jest urazena. V od- 
poru s jinymi so8kami 
téze doby nejsou na sos- 
ce zustayeny ani nej- 
mensi stopy polychro- 


Ku konci tohoto mésice zavitaé do na- 
¥eho mésta nejdistojnéjsi pan biskup kralo- 
hradecky, by vykonal v den pamatky svatych 
apostoli Petra a Payla consecract dékanského 


(Obr. 18.) 


Z Caslavi. 


(Obr. 18.) 


PO Ta 


IED ey [ep abe! ava 


chramu Pang, jen% byl predeSlého roku di- 


mie. Podobnych soSek z dob rozkvétu sochai'ské 
prace ze slonové kosti vyskytuje se az dosud 


gatny pocet ve sbir- 
kach verejnych i sou- 
kromych. Zd& se, Ze 
stiibrny podstavec s po- 
zlacenymi hranami, kte- 
ry jakoZto reliquidf dole 
se otevira a pomoci kri- 
Stalu upevnéni reliquie 
dopouSsti, pridan jest i 
s korunkami ozdobnymi 
béhem XY. véku. V sta- 
rych inventarich pokladu 
prazského ze XIV. véku, 
z nichZ dva tiplné zacho- 
valy se, necini se o nasi 
soSce ani nejmensi zmin- 
ky, jakolivék se tam v 
rubrice ,de ymaginibus“ 
zminka ¢ini o nékolika 
stiibrnych soskach. Za- 
ruéenym podanim udava 
se, Ze se dostala pokladu 
sy.-Vitskému darem od 
jistého jesuity v XVII. 
véku. VeSkerou vSak t- 
prayou uméleckou, jakoz 
i porovnavanim s podob- 
nymi fezbami vychazi 
na jevo, ze uvedenda a 
tuto vyobrazen& soska 
zhotovila se v druhé po- 
lovici XIV. véku. Kde? 
— nesnadné jest s jisto- 
tou tvrditii — VySka 
sosky 18 ctm., podstavce 
51/, ctm., primér soklu 
9 ctm. 


kladné uvniti obnoven a novou dlazbou mo- 


gaikovou opatYen. : 
Nas’ farni kostel jest stavba velmi staro- 


xitnd a z archaeologického stanoviska zvlasté 
pozoruhodna, sestava totiz ze tii rozdilnych 


Beaeag Wf 0 aes 


vasti, z riiznych stoleti pochazejicich. V pre- 
de’lych letech provedena byla potfebna oprava 
zevnejsi, vnittek zistal vSak zanedban, éehoz 
ale nikterak nelitujeme, neb by se tenkrate 
sotva bylo pYikrotilo k odstranéni mnohych 
soch a obrazi, které z piredeSlého stoleti po- 
chazely, bez vSi ceny umélecké, nikterak k po- 
vzbuzeni poboznosti, ani k ozdobé nepfi- 
spivaly. 

Na misté nevkusnych nyni odstranénych 
oltéfti postaveny budou toliko dva postranni, 
v slohu piresné gotickém. Provedeni celé své- 
¥eno bylo osvédtenému architektu p. J. Za- 
chovi v Hore Kutné. Dle jeho planu zhotovil 
price fezbatské p. Ed. Harnach v Myté Vy- 
sokém, ktery pro kostelik v lLoSich velmi 
krdsny oltéé a kazatelnu zhotovil; obrazy ma- 
loval chvalné znamy mali akademicky pan 
Karel Javirek v Praze a pozlacovaéské prace 
odevzdéna jest p. Heinrichovi v Hore Kutné. 
Co jsme dosud zhotoveného vidéli, nas velmi 
mile piekyapilo a protoz se téSime, Ze oba 
oltate budou chrdmu Pané ozdobou velkon a 
trvalou a dékujeme jiz napred sl. zastupitel- 
stvi a zejmena p. purkmistrovi a dékanovi, Ze 
se 0 dtkladnou a diastojnou oprayu naseho 
farniho kostela tak svédomité postarali. *) 


Z Bochoie na Moravé. 


(Novy chram.) Minulou nedéli kondny 
velebné obrady svéceni nové zbudovaného 
chramu naSeho. Chram tento jest pomnikem 
krasného uméni, jehoz mater‘skou péstovatelkou 
osvédéuje se od pradavna cirkey. Ku stavbé 
naseho stanku Hospodinova ddéno bylo nam 
svoleni pod vyminkami, pakli totiz predlozime 
navrhy a ndkresy dotyéné knézské vrehnosti 
na prozkoumani; aby v arcidiecési olomoucké 
neptibylo chramu nevkusného, a neprimérencho 
téelim jeho. Péée tato o provadéni distojnych 
chramiiv na Moravé jest vsi chvdly hodna a 
nadesla doba, kdy na8 narod své cti dbati a 
svuj krasocit osvédéovati bude ve stavbach 
svych, jako si na tom zakladaji Italové, Ze 
nebuduji leé stavby pékné a soumérné a do- 
konalé. — Jsouce za to velepastyti svému 
uptimné vdéténi, Ze piri stavbach chramav ku 
presnosti slohu a k zakonim krasy, set na 


*) Pozn. red. Zpravu tuto s radosti jsme zazna- 
menali, neb. dosud jsme co.se tyée opray kostel- 
nich, Jmenovité na venku malo utésencho slyseli. 
Pochybenou restauraci zma¥eno bylo jiz mnoho 
starozitnych pamatek a chyby ty nejsou vice 
k napraveni. O éem% promluvime pozdéji vice. 
Doslychame, Ze v staroslavné Hote Kutné opra- 
yovati se pocal pamatni chraém sy, Jakuba. 
Byla by nam blizsi o tom zprava velevitana. 


ném jest, prohléd4 a Ze uméni stavitelskému 
vy obvodu své arcidiecése drahu klestiti se 
snazi, dovolujeme si, vrouci pronésti prosbu, 
aby vrehnost cirkeyni ratila také prisné na 
to doléhati, aby v chrémy naSe nevtiraly se 
sprosté malby, aby do nich nedavalo se pti- 
stupu hudlaiskym mazanicim. V ohledu tomto 
nebyla u nds bohuzel snémem tridentskym 
na¥izend pattitnd piisnost. Z nepochopitelnych 
piitin vnikly v nejeden chram na Moravé 
obrazy, jimiz se cit pozorovatele nikdy ne- 
zuslecht{. Béhem éasiv vloudila se také pfi- 
liSnou shovivavyosti knéZské vrchnosti nejedna 
pisei vy nase chrdmy, jeZ tam trpéna byti 
nema. Ani kancional Bet4kiv neni prost vsech 
vad a nedostatki. Blizi se doba, kdy Jeho 
kn. arcib. Milost prirati se do dekanatu pre- 
rovského na jeneralni prohlidku. Ndaviétéva 
tato zavdé p¥ilezitost a pri¢inu vel. duchoven- 
stvu, aby své dobré zdani o zpévu kostelnim 
a o kanciondlu v obcich nasich vibec roz- 
Sfveném proneslo a slavného Metropolitu slusné 
pozddalo, aby k pyiméiené tasu oprayvé svoliti 
racil. Jest tomu pravé tricet roktfiv, co zvéénély 
Beéék v obvodu prerovského dekanatu svuj 
kancional dohotovil. 


Z Innomosti v Tyrolsku. 


Zarazeni , Akademie kiestanské vy Praze“, 
tkaz to radostny i vyznamny, vzbudilo v umé- 
leckém spoleéenstvu zdejsim skuteéné nadseni. 
Jak chatrné jsou poméry vzhledem uméni 
kYestanského, citi dojista kazdy z nas,. kteri 
z povolani je vykonavame. V zivoté kiestan- 
sko-socidlnim setkava se dvoji uddlost, z nichzZ 
jedna na odpor se stavi druhé: potieby a 
nutnosti krestanského uméni a védy kiestanské 
pitibyva, vykonnych sil rok od roku ubyva. 
Vyskytuji se v uméni krYestanském tytéZ po- 
méry, jako v theologii, nedostatek knéZi se 
mnozi, kandidaéti bohoslovi v8ak ubyva. M4-li 
uméni kiestanské a véda prdvé péstovati se, 
jest nutné ziizovani zvldStnich ustavi, kde 
pecovano bude o priméreny potet stoupenci 
a mladych sil. Proto jest ziizeni , Akademie 
kfestanské vy Praze“ s 2500 Gleny udalosti 
tak radostnou a povzbuzujici. Nage spoleten- 
stvo umélecké (nyni z 30 @len& rozlitnych 
odbori uméleckych se skladajici) p¥eje si na- 
hiédnouti v organisaci a spravu Vasi_ ,,Aka- 
demie k¥estanské* ; nikoliv, jakobychom hodlali 
také u nas podobny wtstavy ihned zar{diti, 
k tomu nesehnali bychom okamZité potéebnych 
protiedkt ; duSevni vzdjemnost jest vSak piedce 
mozna. Spojeni lidi stejné smydlejicich v do- 
bach pfitomnych jest neobytejné prospésné. 
Slabym a malomocnym citi se byti ¢lovék 
stojici osaméle v proudu, kde vSe Zene se za 


vydélkem a rozkoSi. Ve slouéenf s mnohymi 
druhy odbornymi stejného smy%leni ptibyvaé 
odvahy a srdnatosti, jednotlivei dostava se 
pruznosti a podnikavosti. My v ‘Tyrolsku 
péstujeme uméni ktesfanské, jak povinnost a 
svédomi kaze a zfistaneme jemu i nadale 
vérnymi, a vérolomnymi nebudeme s pomoci 
Bozi ani tehddz, kdybychom jedinymi a po- 
slednimi zbyli, co v’ak nikdy se nestane, po- 


TL — 


névadz, pokud vira katolickd trvd, trvati bude 
vady véda ktestanské a ktesfanské uménf. 
Michael Stolz. *) 


*) Viely dopis jest ¢dsti listu, ktery od slovutného 
sochare Michaela Stolz-e z Innomosti zaslin jest 
jistemu umélci, ktery jest zdroven élenem ‘edi- 
telstva Akademie kiestanské“, co odpovéd na 
drivéjsi list. S takovou uvédomélost{ a vroucnosti 
mluvi krestansky umélec, jemuz uméni ve sluzbé 
Cirkve jest jedinym idedlem zivota. Pozn. red. 


PDD LPI LI 


Gtr ACCmaLe lsrestamelcé. 


_.. Organisace Akademie kfestanské nyni tplné 
jiz jest provedena. Na zdkladé voleb z posledni 
valné hromady sklid& se teditelstvo z nésle- 
dujicich élent: Starosta kanovnik dr. Karlach, 
namestek starosty malit J. Hellich, jednatel prof. 
dr. Smolik, pokladnik prof. dr. Bauer, zapisovatel 
prof. Drozd, zdstupcové jednotlivych odbora v éedi- 
telstvu a sice védeckého prof. dr. Reinwarth, hu- 


Odbor védecky: Odbor hudebni: 


debniho odboru reditel Skuhersky, uméleckého od- 
boru architekt Mocker, archeologického odboru 
advokaét zemsky dr. Toman; ostatni pak ¢lenové 
feditelstva jsou: probost vySehradsky Vaclav Stule, 
architekt Barvitius, prof. dr. Borovy, reditel Forster, 
farat Langer, redaktor Lehner, prof. Muzik, malit 
Sequens, sochar Simek. 
Jednotlivé odbory slozZeny jsou ndsledovné: 


Odbor umélecky: | Odborarcheologicky: 


prof. dr. Borovy, 


red. Lehner, 


predseda; predseda; 
prof. dr. Schindler, 
naméstek; fed. Forster, 
prof. Drozd, naméstek ; 
jednatel ; 
dr. Rehak, kapl. Ekert, 
kustos knihovny a zapi- jednatel; 
sovatel; 
katech. Dorovin, far. Langer, 
pokladnik ; pokladnik ; 


prof. dr. Reinwarth, 
zastupce sekce v fedi- 
telstvu. 


fed. Skuhersky, 


zastupce sekce v fedi- 


malit Hellich, 
predseda; 
archit. Barvitius, 
naméstek ; 
red. Lehner, 
jednatel; 


kapl. Pob], 
zapisovatel; 


far. Langer, 
dozorce paramentniho 


archit. Barvitius, 
predseda; 
archit. Mocker, 

naméstek ; 

red. Lehner, 
jednatel ; 

fotog. Ekert, 

ucetnt ; 


advokat dr. Toman, 
zastupce sekce v iedi- 


telstvu; 
Vybor: 
prof. dr. Bauer, 
kanovy. Hhrenberger, 
kaplan Honejsek, 
prof. Muzik, 
prof. dr. Nahlovsky, 
prof. dr. Smolik, 
probost Stule, 
vicedir. Zenefels. 


adjunkt Luksch, 
vybor; 


red, Stary, 
vybor. 


ustavu ; telstvu; 
archit. Mocker, malit Hellich, 
zastupce sekce v fedi- vybor; 
telstvu; kapl. Pohl, 
fotog. Ekert, vybor; 
wybors malir Sequens, 


malir Sequens, vybor ; 
SADE sochat Simek, 
vybor. 


sochar Simek, 
vybor. 


% Reditelstva Akademie krestanské. 


Reditelstvo Akademie kfestanské zaslalo pro- 
st¥ednictvim apostolské nunciatury ve Vidni sv. Otci 
blahoprani k Jeho narozenindm, naéez% dostalo se 
toutéz cestou odpovédi a apostolského pozehnani 
jak feditelstvu, tak i veskerym C¢lentim Akademie. 
Také k tiicetileté slavnosti nastoleni Jeho Svatosti 
Pia IX. bude od Akademie kiestanské podana 


Inskym u piilezitosti té provozoval ,,Missa pro De- 
functis“ quaternis vocibus auctore Francesco Anerio, 


Romano. Sboru dostalo se pisemného podékovant 
reditelstva. 

Odbor védecky, ktery spravuje zarovei 
knihovnu Akademie, dal zhotoviti skriné na knihy, 
aby takto knihovna po naleZitém upraveni a spo- 
ridani élenim pristupnou se stala. 

Navrh sekce umélecké na zfizeni ustavu 
paramentniho jest od reditelstva schvalen. 

Vybor sekce archeologické odklada z dt- 
lezitych pfitin vystavu starozitnych a pamétihodnych 
predméti cirkevnich na rok budouci, obmysli vsak 
na podzim vystaviti nékteré drobnejsi- predméty 
a nakresy do oboru uméni cirkevniho nalezejict. 

Akademii kiestanské dostalo se opétné zna- 
énych darf od slechetnych dobrodinciy. 

Dp. Jos. Sirfiéek, farét z Rapic, daroval 
50 svazkii knéh vesmés vzicnych, zatezZ jmenovan 
jest cinnym ¢élenem éestnym; p. Ottokar Breuer 
z Kutné Hory: dvé kroniky o zalozeni zemé éeské 


ae em 


jedna Enease Silvia, druh4 Martina Kuthena, vydino 
u Daniela Adama z Veleslavina r. 1585; ,,Alerley 
Materien“ od Abrahama a St. Clara r. 1637; pan 
Arthur Pilz: Nicola’s philosophische Studien 4 
svazky; p. Ant. Eberl, knihar, dva staré obrazy; 
p. Dannebauer: starozitny obraz a 11 kusti starych 
penéz; Némecky spolek tiskovy 18 svazkt knéh 
rozlicnych; vp. Honejsek: ,,Patrologiae cursus 
completus* 16 svazki; dp. farar Pohotely: 25 


svazkii pamatnych knéh starsich; vp. katecheta 
BeneSz Karlina: ,,Zavét Jaroslava Bority hr. Mar- 
tinice* stary rukopis; p. feditel Seidl: dvé staro- 
xitné modlitebni knihy; p. sochat Capek; odlitek 
podobizny J. E. p. kardinala; dp. dr. Rehak a 
farat Aumer, knihy rozlitné; dp. farar Jung- 
bauer z Nicova: starou obrazkovou bibli; dp. 
farat Illem: étyry éeské groSe z dob nejstarsich. 
Poéet élenstva stéle se mnozi. 


Odbor umélecky Akademie kirestanskeé. 


Ustav paramentni. Poéet objednavek para- 
menti den co den vice se mnozi; vy mnohych pfi- 
padech objednavaji se roucha kostelni na rychlo. 
V poslednich dobach dodavaly se vSak paramenty 
od rozlitnych zdévodi, u nichz objednavky se dély, 
ve stavu tak povaZlivém, ze od sekce umélecké 
ani prijaty nebyly, ¢imz zavdala se pricina, aby ustav 
paramentni, jaky jednou od Akademie beztoho zit- 
diti se musf. radéji hned do Zivota vstoupil. Odbor 
umélecky svédomité bude pedovati, aby kostelni 
roucha vy ustavu paramentnim zhotovena byla di- 
kladna a svatych ikond distojné. Rouchim kostelnim 
bude dan takto opétné raz vazného, fasnatého odévu 
jak vy timské Cirkvi v diivéjsich stoletich vzdy by- 
valo. Neohebna kasule vystrizena v predu na zpt- 
sob basy — neStastné dédictvi poslednich véktii — 
nahrazovati se bude kasuli v predu nevystfizenou, 
z latky, kter&é nezavda pritinu, aby roucha pred 
éasem se lamala a obradnika hyzdila. Roucho musi 
zustati rouchem. Knézi neni treba odivati se pan- 
cirem, kdyz kona obfady cirkevni. Knézsky trad 
jest zvéstovatelem pokoje a nikoli valky. Ustav 
paramentni ma potrebi mistnosti primérenych a ji- 
stého kapitalu. Sekce umélecka obratila se v té 
zalezitosti na teditelstvo. V domé zalozny najmula 
se ihned primérend mistnost. Prvnim Gerynem jiz 
poéalo se v paramentnim ustavu pracovati. Dozor- 
cem ustanoven jest faraér Edm. Langer. Spojeni 
s osvédéenymi firmami tim nikterak se neruSi. 

Nadace Fiihrichova. Ve Vidni zridilo se ko- 
mité ku zrizeni nadace Fiihrichovy. V Gele jsou 
jsou pp. Ludvig Meyer, malif historicky, Michael 
Rieser, profesor na Skole umélecko-primyslové a 
a August Worndle z Adelsfried-u, profesor na Te- 
resianum. Predplaci se 5 zl. rocné na premii, ktera 
zdlezi v ocelorytiné. Prebytku a jinych pfispévka 
pouzije se ku vyozdobeni chudych kosteli a verej- 
nych ustavii distojnymi plody uméleckymi. Vyroéni 
zpravy budou se uverejnovati. Prvni premii pro 
r. 1876 bude obraz: Rudolf Habsburgsky od Josefa 
rytite Fuhricha, ryto od A. Petrika. — Sekce 
Bu eckA predplatila se pro letosnirok na 5 exem- 
plart. 

Vzorny Kalich Akademie, ktery odbor umé- 
lecky vlastnim ndkladem dal zhotoviti, aby ve stalé 
vystavé objednavatelim k orientovani slouzil, jest 
jiz zhotoven a vystaven. Kreslil jej, jak zndmo, 
architekt A. V. Barvitius. Stribrnik Kautsch 
jej provedl k tplné spokojenosti. Popis a vy- 
obrazeni prinese ,Method‘ yv piistim ¢isle. Prace 
jest velmi solidni; kupa a patena ze stribra, ostatni 
z bronce, vse v ohni silné pozlaceno. Cena 180 zl. 
A. V. Barvitius daroval nakres sekci umélecké, 
ktera tudy jediné ma prdvo kalichy dle ného zho- 
tovovati. Kromé toho komponoval Barvitius po- 
stupmo nakresy na jiné kalichy, chuds{ i nddher- 
néjsi. Celkem 12 rozliénych navrhi, umélecky pro- 
vedenych, kazdy pak z nich opétné s mnozstvim 
moZnych variantti v podrobnostech, tak Ze objedna- 
vateliim poskytuje se velmi bohaty vybér dle osob- 
niho vkusu. Kollekce toho druhu véru jedina co do 
spravnosti i krasy formy, jest majetkem umélcovym, 


ktery odboru uméleckému pri objednavkach nakresy 
ku pouziti propijéuje, tak Ze v Akademii krestan- 
ské mozno nyni objednavati kalichy od 70 az do 
260 zl., dle libosti a prani také jesté drazst. I nej- 
lacinéjsi kalich m& dle predpisu cirkevniho stri- 
brnou kupu a patenu, obé v ohni silné pozlacené 
k éemu se vyzaduje 18 loti stiibra, tak Ze pouhy 
material m4 cenu 36 zl. presahujici. Préce tedy a 
provedeni poéité se velmi leyné. Ve Vidni fabri- 
kuji se ovsem v odporu s cirkevnimi predpisy ple- 
chové kalichy s ohavnou formou za cenu levnéj8i 
a cenniky rozesflaji se po veSkerych kon¢inach rise. 
Tropi se tedy is kostelnim a obétnim nacinim vi- 
deisky Svindl. Odbor umélecky Akademie kiéestanské 
diva na zak4zku zhotovovati kalichy pouze dle 
vlastnich nakresi; do vystavy pak prijimaji se ka- 
lichy pouze po schyaleni sekce uméleckou cenou 
vynikajici. Od 150 zl. poéinaje mozno v Akademii 
objednati kalich zcela stfibrny. ; 

Dva reliquiare v podobé malé monstrance 
dle nakresu architekta A. V. Barvitia, které ob- 
jednany jsou pro farni chramy Pané v Katerinkach 
a v KyleSovicich ve Slezsku, zhotoveny jsou od 
sttibrnika Kautsch-e a dodany objednateli. Zhoto- 
veny jsou z bronce v ohni silné pozlaceného a bo- 
haté ozdobeny jsou emailem a drahokamy, ¢imz do- 
cilil Barvitius, ktery prirodu spatruje vSudy ozive- 
nou barvami, jichz tudy pri vseliké praci umélecké 
primérené pouziva, neobyéejné krasy a nadherného 
lesku. Popis bez vyobrazeni malo prospivd. Obé 
8 privolenim umélce ucinime pozdéji. Dodana prace 
umélecka velmi uspokojila objednavately, jak na 
jiném misté listu uvadi se. 

Stribrny pacifikal v podobé krize, pozla- 
ceny s 5 emailovanymi medaillony; uprostited be- 
ranek, pod nim postava ¢lovéka sy. MatouSe, na 
obou stranach symboly sv. Marka a Lukége, na 
hore orel .sv. Jana; drahokamy vkusné ozdobeny 
(nakreslil A, V. Barvitius, provedl Kautsch), za- 
slan jest objednavateli, dp. Jos. Rostlapilovi, farati 
v Opoéné. Dimyslna komposice a svédomité pro- 
vedeni plnou mérou spokojilo sekci uméleckou, ktera 
se z toho tésila, Ze umélecka prace dopadla po prani 
zakladajiciho ¢lena Akademie kfestanské, ktery 
zvlastnim listem sekci umélecké spokojenost a diky 
vyslovil. 

Peéet odboru hudebniho Akademie kfestanské 
8 obrazem sy. Cecilie, kolem kterého éte se napis: 
SECTIO, II. ACAD: CHRIST: PRAG: SVB. INVO- 
CATIONE, S: CASCILIAE, proved] sprayné praz- 
sky rytec Seidan. 

Objednavky. U odboru uméleckého objednano- 
opétné valné predméti kostelnich vSeho druhu. 

Miizky oltafni (cancellae), jimiz lod nutné 
se déli od svatyné oltéini, nema farni chram y Tu- 
chométicich, ani prostranna kaple skolskych sester: 
u sv. Anny v Praze. Dp. Karel Pazour, fardi Tu- 
choméricky a dp. Frant. Schénbeck, duchovni spravce 
a katecheta u sv, Anny, Z4dali o ndkresy a roz- 
pocty slohu obou kosteli priméfenych miizek, even- 
tuelné jejich ziizenf. Odbor svéril provedeni p, Bo- 
huslavu Sixtovi, jehoZ ndékresy od sekce jiz také. 


ase Ye 


schvaleny a dotyénym péntim zdékaznikéim k daléimu 
tizeni zaslany jsou. e 

Kalichy nové objednali pp.: Jan Sonka, fara 
v Mal8icich, Sedivy, administrator dékanstvi v Blatné. 
Dp. Vilim Fridrich, farat y Chriiné, zaslal mon- 
stranci ku pozlaceni; L. Urban, farai v Préici, diva 
pozlacovati kalich a ciborium. K. Kotrbelec, koop. 
v Pouchové, Z4d& n&dobku na sy. oleje. 

Obrazy objednané nachazeji se jiz v_praci 
u rozliénych umélc&. Dp. Jos. Hejna, farat ve Z date 
Pluhové, objednal obraz bl. Anezky Geské dle Hel- 
licha; dp. Ant. Lichta, farat z Limberku, obraz 
sv. Anny; dp. Ant, Klobouénik, farat ve Zhovi, ma- 
lované télo Pana Jezie na plechu pro tamat{ hibi- 
tovni kriz; dp. Petr Janek, fardi v Myslovicich 
na Morayvé, oltdrni obraz sy. Floriana; dp. A. Citta, 
fardt v Cernilové, obraz bolestné Panny Marie; 
ct. milosrdna sestra Ignacie z Treboné, dva malé 
obrazky na korouhve. 


_, Paramenty a jiné predméty do oboru toho 
nadlezejici objednany jsou a vétSinou jiz také za- 
sliny. Dp. Daniel Deutsch, fardé v Roketnici na 
Moravé, zadal fialovy pluvial; dp. Kar. Kerka, dé- 
kan v Libochovicich s p. Ant. Miillerem, patronat- 
nim komisafem, objednali znaéné paramentai vseho 
druhu; pant Berta z Gabrieli pro zdmeckou svou 
kapli v Aich-u u Karlovar éernou kasuli; patro- 
natni utad v Hrochové Tynci, bily pluvial, bursu, 
Stoly, antipendium a polstate; p. Jos. Herzig, pii- 
krov; vp. Ant. Wohlmann, katecheta vy Liberci, 
bilou kasuli; farni triad ve Ferovicich kasuli bilou 
a Gervenou pro filidlni kostel Stransky; Jan Ko- 
pecky dvé korouhve s ptislusnymi obrazy (sv. Jan 
Nep., sv. Anna, sv. Vaclav, bl. Anezka); dp. Jan 
Chmel, fardr v Oporanech, éerny pluvial; dp. Ant. 
Theer, faraz v Chotéboti, kasuli; vp. Vaclav Kudrna, 
kooperator ve Vraclavi, éerny orndt a jiné drobnosti. 

Lehner. 


Uzmnana ¢innost umélecké sekee Akademie kiestanské. 


»Opaysky Tydennik“ pfse:. ,Dva velmi vz4ené 
reliquidfe s ostatky sv. Jana Nepomuckého dodala 
yAkademie krestanska“ vy Praze na objednanou far- 
nim chramim v Katetinkach a v Kylesovicich. Zho- 
toveny jsou z bronze v ohni silné pozlacené podle 
ndkresu predsedy archeologického odboru arcbi- 
tekta Barvitius-a v duchu krdsného uméni ktestan- 
ského. Cena jest nad miru levna a prace velmi so- 
lidni.“ — V dopisu, jimz objednavatel obou reli- 


quidtai vp. Ant. Gruda Akademii ki. se dékuje za | 


praci uméleckou mezi jinym toto se pravi: ,Musim 
se pfiznati, Ze reliquidre ty vSeobecny obdiv v na- 
Sem obyvatelstvu budi. Praci tak vzicnou ziska 
sobé Akademie kiestanska vSeobecné obliby a di- 
véry a o uméni kiestanské nesmrtelnych zasluh. 
Bth Zehnej slavnym zakladatelim veledila toho 
a dejz, aby vSecky chramy éeskoslovanské vlasti 
zdobily, se uméleckymi vytyory Akademie. 
»yCechu*-se pise v 6. 126. na konci dopisu 


———_— 2& 


zVraclavétakto: ,Konéice tuto strucénou zpravu 
o té nebyvalé dosud na Vraclavi slavnosti, (biskup- 
ska visitace) nemtizeme opomenouti, abychom ne- 
vadali nejyrelejSi diky vsem Slechetnym dobrodin- 
ctm, ktefi tak ochotné na vunitini tpravu a ozdobu 
chramu Pané prispivali. Vsecka est i diky budtez 
rovnéz i slavné ,Akademii kfestanské“, ktera u za- 
tizovani potrebnych rouch a nadob radou i skutkem 
tak ochotné byla naém napomocna.“ 

Dp. Jos. RoStlapil, farat v Opoéné, zmi- 
huje se o zaslaném pacifikalu (prace Barvitiova) 
v listu dékovacim nasledovné: ,,Zaroven vSem tém 
panim uméleim, ktetiz obrazy na obé korouhve 
vymalovali, mensi pacifikal nakreslili a zhotovili, 
zvlasté pak tomu panu umélci, jenZ docela v duchu 
cirkeyvnim na vétsi pacifikil nakres tak krasny 
a prostomily zhotovil a mistrovsky provedl: vSem 
tém pautim vyslovuji timto svou tctu a zaslou- 
zeny dik. 


Per eiecies Foray yy COrmmaci. 
Kostelni ruch stavebni v Praze a v Cechach. 


Z jednoty pro dostaveni chramu sv. 
Vita. Dalsi stavba chramu zapoéala po veliko- 
noénich svatcich s vétsim poctem délniki kopdnim 
zakladi k obéma pilittim v severni kiizové lodi; 
u pilite blize kaple sy. Zikmunda odkryto staré 
zdivo, které bezpochyby pochazi ze starého kostela 
v jedendctém neb dvanactém stoleti. Shledalo se, 
ze dlazba starého kostela nizsi jest nynéjsiho. Umé- 
lecky odbor vzal v tivahu zptisob provedeni, jakym 
Ize obnoviti kapli sv. Anny, kterak od vyboru spo- 
leénosti prditel uméni v Praze podan byl. Reéena 
spolecnost da totiz vlastnim nakladem kapli sv. Anny 
restaurovati. Odbor souhlasi v podstatnych vécech 
$ programem od jmenovaného vyboru predlozenym 
jak vzhledem oltare, tak barevnych oken a okrasleni 
zdi. Castky poskozeného pilite cisarského oratoria 
y chramu gv. Vita upevni se dobrou hydraulickou 
vapennou maltou a dobre vypdlenymi kusy cihel; 
schazejici drevéné zabradli tak zvaného Vladislay- 
ského oratoria se doplni; klenba kaple sv. Ludmily 
vyméni se za novou; v kapli sv. Anny postavi se 
leSeni za pfitinou nastavajiciho obnoveni vyborem 
spoleénosti pirdtel uméni v Praze; nétér na zai 
v Martinické kapli pitedsevzaty co podklad poly- 


chromie se prijal; malby a la fresco v nékterych 
kaplich se nachdézejici budou od zruéného malire 
obmalovany a mimo to i fotografovany. — V pra- 
cich na oltati pro Arnogtskou kapli jest pokraco- 
vano, poskozené schody ve vézi Hasenburgské kaple 
se opravily av pracich na hlavni severni zdi se 
pokraéovalo ae ic 

Oprava chrami prazskych. Patronatui 
trad prazsky systematicky pokracuje v opravach 
kostelnich budoy patronatnich s obétovnosti vsl 


vive 


Oprava chramu sv. Petra na Porici, kterou 
podnikla méstsk& rada prazski, nabyla mnohem 


— (4 — 


vétsich rozméri, nez se pliivodné obmyslelo. Pri- 
chazelot se pti opravovani stale na nové nedostatky. 
Jedna hlavni vé% a mald postranni vizka jsou iz 
uplné odkryty a nyni prikroéeno téz k odkryti druhé 
hlavni véze, mimo to sneSena stiecha s hlayni lodé 
a obou postrannich lodi. Vrehni éast hlavni zdi mu- 
sela se namnoze ubourati a novou nabraditi. Mimo 
to zboreny vsechny hyzdici pristavky a nepékné 
priéel{ mezi obéma hlavnimi vézemi, které nahradi 
se novym priicelim gotickym, slohu kostela primé- 
¥enym. Plany zhotovil architekt Mocker, ktery rov- 
néz% veskerou oprayu ridi. a 

Véz farniho chramu sv. Stépana. Misto- 
drzitelstvi ve srozuméni s kn. arc. konsistori schya- 
lilo usneSeni méstské rady_prazské, aby nova véz 
farniho chramu Pané sv. Stépdna dle planti archi- 
tekta Mockera provedla se. Za tou pricinou ulozila 
rada méstska tiéadu hospoddiskému, aby ve sroz- 
uméni s panem architektem Mockerem zhotovil vy- 
minky na zadaéni dotyénych praci stavebnich, coz 
se také stalo. Vé% cela jest jiz odkryta a bude 
nové pokryta. Popis prineseme po dokonéeni prace. 

Zvonice u sv. Jindricha. K opravé zvonice 
svolana jest od rady mést prazskych zylastni ko- 
mise znaletiv, kteraz méla zkoumati podrobné plany 
a rozpoéty, jez pro stavbu architekt Mocker na po- 
zaddni rady méstské byl vypracoval. Dle pttvodniho 
pikresu ma zyonice upraviti se v ten sptisob, aby 
nynéjsi kamenna ¢dst ponechana, hlavni timsa pre- 
pracovana a rohy k osazeni ndroznich vézicek vy- 
lozeny byly; naéez novy kroy dievény bude posa- 
zen a olovénym neb médénym plechem pokryt.« 
V nové predlozenych plinech podrobnych vyskytuji 
se nékteré odchylky. Komise vsak uznala, ze stavba 
dle téchto plant iplné provedena byti ma. Za tou 
priginou stalo se usneSeui méstské rady, aby plany 
predlozily se schvaleni mistodrzitelstvi, jakoz i kn. 
arcib. konsistori. 

Budouci kostel Smichovsky. Sbor pro 
zbudovani kostela farniho na Smichové rozesila 
nasledujici provolani: Obyvatelé mésta Smichova! 
yotavyme chrém Hospodinu!“ Smichov, ¢ftaje vic 
jak 20.000 duSi, jest co do lidnatosti ¢étvrtym 
v Cechéch méstem, ma ale kosteli¢ek tak skrovny, 
ze sotva pro 200 lidi stati; musi proto valna 
éast horlivych kiestani, pritomnych sluzbim Bozim 
v ném konanym, mnohdy v snéhu, vedru, desti a 
vétru venku stati, Skolni mladez, kteréz jest vice 
neZ 2200, odrista’ bez sluzeb Bozich, aniz ji po- 
prano, v chramu k Bohu se modliti za své a za 
sebe a uslechtiti srdce své. Domi a obyvateli 
stile pribyva, celé mésto viicihledé vzkvéta, jediné 
kostel zistavé na potad ve své ptivodni obmeze- 
nosti a netthlednosti. Strojime se ovSem dlouwha jiz 
leta k zbudovani nového distojného chramu Pané, 
podnes ale mimo znaénéjsi dar Jeho Velitenstva 
zvéenélého cisate a krale Ferdinanda Dobrotivého, 
jehoz pamatce vééné Zehnéino budiz, postraddme 
potiebnych k tomu dalSich prostredkfi, aé jiz 


svrchovany éas, abychom koneéné prikroéili k dilu, 
jez by slouzilo ku cti a chvdle Bozi a bylo zaroven 
okrasou mésta, ozpakem viry nasi i ttodistém vsech 
yérnych dust Kristovych. Kdo ale v prvni fadé jest 
povolan stavéti chram ten? Vy, obyvatelé Smichovsti, 
Vasi predevsim povinnosti je priloziti ruku k dilu! 
Nuze, na Vas tedy, obéané Smichovsti, predevsim 
obracime se gs ditklivou i v¥elou prosbou, by kazdy 
z Vas, at zimozny, at chudy, pfispél htivnou svou 
k dilu bohumilému, kazdy bez rozdilu osvédciz 
pti sbirkach, jez co nejdtive od domu k domu 
zapoénou, obétavost svou. Kazdy dar, at velky neb 
maly, af na penézich neb na hmotach, at pojednou 
neb ve Jhfitach bude vitany a dojde zajisté Boziho 
poZehnani; ina haliti chudého spoéivati bude oko 
Hospodinovo se zalibenim. Zylasté ale Vy, jimzto 
jest jiz na tomto svété pozehndno, neopomente 
svou obétavost co mozna skvéle osvédéiti a tim 
vdéénou pamatku svych potomkt si pojistiti, Pri- 
éiime se vsichni dle sil svych, by brzo jiz zdarilo 
se dilo syédéici 0 obétavosti a zboznosti obyvatelti 
Smichoyskych a slouzici ke cti a okrase mésta. 
Stavme chrim Hospodinu! Prispévky pfrijimaji se 
u méstské pokladny, u farniho tradu jakozi u je- 
dnotlivych Glenti podepsaného sboru. Sbor pod 
protektoratem J. Em. nejdist. knizete-arcibiskupa 
Bediicha ze Schwarzenberkfii na Smichové o Veli- 
konoénim hodé Bozim 1876. Predseda: P. Fischer, 
m. p. Mistopfedseda: Jiti hrabé Buquoi, m. p. 
Mistopredseda: JUDr, Edvard ryt. Doubek, m. p. 
Jednatel a farat: Vinc. Svehla, m. p. Purkmistr 
Karel Dimmer. m p. 

Kathedralni kostel v Hradci Kralové. 
V Hradci Kralové déje se nyni dilezity krok k do- 
konéeni obnovovaci stayby tamniho biskupského 
chramu Pané sv. Ducha. Jak znémo byl starobyly 
tento chram z ven¢i ve znatné vySce zemi obkli- 
cen, coZ% se stalo bezpochyby jako jinde tim, Ze se 
v predeglych stoletich mrtvi okolo kostela pocho- 
vavali a tak okoli nad rovinu podlahy kostelni stale 
vystupovalo. Pii restauraéni stavbé v poslednich 
letech konané musel se tudi{z kostel z vysokého okoli 
svého, jimz pohled na krasu chrdmovou byl rugen, 
vykopati. Nyni usneslo se zastupitelstvo obecni, 
urovnati a sniziti velmi znaéné okoli kostela na 
roveh s naméstim a vydlézditi je krdsnym ka- 
menim mosaikovym. 

Dékansky chram Pané sv. Jakuba v Kutné 
Hore dtkladné se opravuje zevné i uvnitr. Naklad 
vyméren jest na 13.000. zl. Provedeni opravy své- 
Teno jest pp. Gallatovi a C. Deibichovi. Opravo- 
vani vysoké véze chramové Cile pokraéuje. Severni 
strana véze, jakoz i severni priéeli chrému jest jiz 
opraveno a pocina Se nyni na jizni strané pracovati. 

Chram v Kourimi bude tiplné oprayen. Archi- 
tektonické provedeni pamatné stavby svéteno jest 
prazskému architektu Kaurovi. Stavitelska prace 
byla zadina pp. Skorpovi a Kubrovi. 

Lehner. 


Ceska drobnomalba. 


Ceska drobnomalba ve Styrsku. V é. 2. 
éasopisu ,Kirchenschmuck“, orginu umélecké jed- 
noty cirkevni diecése Sekavské, jmenuje se v tadé 
starych knéh choralnich, které se nachazeji v kla- 
Stete Vorau, také kodex Gesky ze 14. stoleti. Jest 
to antifona? na pergaméné, 40 ctm. siroky, 59 ctm. 
vysoky. Z obsahu prvni strany I. svazku jde na 
jevo, Ze byl psan od mnicha jistého proslulého kla- 
stera ceského. ,Kirchenschmuck* se domnfva, Ze 
to byl klaster Sedlecky u Kutné Hory, v éemz jej 
potvrzuji: dva znaky éasto uZivané, vyobrazujici 
dva kli¢ée kiizujicf se v éerveném poli a Zehnajict 


ruka v éerveném pruhu modrého pole; pak zhusta 
se vyskytujici bily kroj teholnf, jakoz i vice postav 
hornickych. V dobach husitskych mnichové jsou vy- 
hnani a kodex prisel do Vidné, kde probost z Vorau 
r. 1485 jej za cenu velmi leynou koupil. Kdyz mni- 
chové pozdéji do klastera se navratili, nabizen jest 
pivodnim majitelim k opétnému odkoupeni. Poné- 
vadz ale nabidnuti nebylo Ize prijmouti, preménéna 
Jest kniha r. 1496 ku vlastnimu uzivani. Slova i noty 
(cerné na linifch éervenych) jsou vétSinou pravidelné 
a citelné, Initialky zdobeny jsou vzdenou, vyteténd 
provedenou drobnomalbou, Nékteraé pismena jest 


Eady ji eee 


vyplnéna jemné provedenymi vzorky ornamentalnimi, 
rosetami, vétviékami, zavitky uméle kreslenymi; 
jina opét vétsim neb mensim vyobrazenim na text 
poukazujicim. Na poédtku I. svazku spatiuje se 
V initidlce Zvéstovani Panny Marie. Nasleduji pak 
tyto obrazy: u prvni nedéle adventni sedici dcera 
kralovska v hermelinu as Zezlem; biskup neb opat 
na trinu sedici v jedné ruce maje klié, v druhé ra- 
tolest palmovou, pred nim zdstup mnichti bile odé- 
nych, majicich v rukou nddoby na zptisob dzbani 
(O Antifony: O sapientia); Jezisek u prsou Panny 
Marie, vedle Josef, v pozadi chléva avitata (vanoce) ; 
Ondrej apostol v odévu sedém, dva kati tahnou jej 
pomoci provazti do vySky na ktiz; sv. Tomas, 
v obrubé guirlandové vézeni jeho a jeho muée- 
nicka smrt; koneéné obétovani Pana Jezise v chramé. 
V poéateéni initidlce II. svazku vyobrazeno jest 
stvoreni Evy; pak nasleduje: pristi Ducha svatého; 
sy. Petr ve zlaté aureole s mitrou na hlavé, v levé 
ruce drzi pastyrskou berlus kifzem, pravou rukou 
zehns, sedé na podstavci na zptisob oltdie, z néhoz 
dvé véze vzhtru se pnou (u svatku: Stolice sv. Pe- 
tra); Maria Panna ochrannym plastém svym zasti- 
rajic osoby vSech stavu, v popredi feholnici v bilém 
odévu feholnim (na svatek zvéstovani P. M.); ko- 
necné sy. Rupert. V III. svazku vynikaji: Bih Otec 
v bohaté vizkami ozdoheném vyklenku, jemuz andélé 
v postrannich vyklencich se klani, v liné drze 
Syna ukfizovaného, nad kirizem vznasejici se Duch 
svaty ve zptisobu holubice (na svatek nejsv. Trojice); 
Vayrinec na rosti zhavém; Mari Magdalena gs na- 
dobou alabastrovou kraéejici s hradu; Markéta 


. 


na draku zeleném stojici, obklopena horniky modie 
malovanymi v modrém pozadi; sy. Augustin na ka- 
tedie. Ve svazku 1Y. vytetné jsou provedeny obrazy : 
Malomocny Job od vlastni zeny posmivany (1 ne- 
déle mésice zafi); odevzdani nalezeného kiize Kon- 
stantinovi (Povyseni sv. Kiize); Maria Panna kra- 
lovna svatych (na svdtek véech Svatych); Katerina, 
po korunované, svijejici se postavé Slapajici, — 
Skupeniny Jsou vkusné usporadany, ve vSem spa- 
truje se neobyGejna a zevrubna znalost barev, jakoz 
i jejich ucink&, jednotlivosti jsou charakterisovany 
ostfe a Stastné. V zlatém pozadi av barvdch za- 
choval se az dosud pfivodnilesk a prirozend krasa. 
Celkem ¢ité kodex 50 initidlek s vyobrazenim figu- 
ralnim, z nichZ mnoha do étverce Gité 20 ctm. — 
Jak zdarné kvetlo v ttulku klaSternim za onéch 
dob uméni Geské! 


Ceské drobnomalby v Olomouci. V olomoucké 
universitni knihovné nalezena jest éeska bible, jez 
vynika prekrasnymi drobnymi malbami. Bible se- 
stava ze titi velkych pergamenovych foliantti z 15. 
stoleti a patrila diive jesuitské koleji olomoucké. 
Provedené malby jsou velmi krésné, prozrazujice 
znamenitého umélce neznamého, ktery ndlezel ma- 
litské Skole Geskomoravské. Mimo osob a% do nej- 
mensich podrobnosti a zdhybi Gisté provedenych 
jsou v bibli veliké malovand zaédteéni pismena, 
kteraz vyznatuji se lepou dokonalost{ a zaokrou- 
hlenosti formy. Dilo celé jest jednou z nejkrasnéj- 
Sich pamatek Geského malirstvi miniaturniho. 

Lehner. 


Z umélecikych ateliert. 


Adressa sv. Otei. Reditelstvo Akademie kie- 
stanské zaslalo sv. Otci, Piu IX., za pii¢inou tti- 
caté roénice dosazeni jeho na stolec sv. Petra blaho- 
prejnou adresu, umélecky provedenou. Dimyslna 
komposice veskeré vnitini i zevnitini stkvélé ipravy 
pochazi od architekta A. V. Barvitia, Glena te- 
ditelstva Akademie kiestanské. Adresa sklada se 
ze Gtyr listi nejskvostnéjsiho papiru in folio. Prvnt 
list predstavuje malovanou votivni desku ¢. pomnik 
votivni ve slohu renaisanénim. U prostted dcleni 
Gasti architektonické spatiuje se papezsky znak, 
nak kterym v horeni ¢asti vyte¢né komposice vi- 
déti Ize sv. Petra stojiciho v tpravném vyklenku, 
po stranach pak v podobnych vyklencich stoji 
z jedné strany Panna Maria, z druhé strany svaty 
Jan Evangelista. Je-li sv. Petr patronem J. 8. 
Pia IX. vedle vzneSeného tifadu vrchnopastyrského, 
jsou sy. Jan Evangelista s blahoslavenou Pannou 
patronové, jimz svéren jest na kitu svatém. Krest- 
nim jmenem nazyva se svaty Otec: Jan Maria. Di- 
myslné odporoudi se tudy na pamétni desce adresy 
Pius IX. mocné ochrané téech téchto sv. patrontt 
svych. Pod vyteéné provedenym vyobrazenim ¢te 
se napis velkymi zlatymi literami: PHTRO. — 
ACADEMIA. CHRISTIANA. PRAGENA. 
MDCCCLXXVI. — List tento kromé veSkeré ostatni 
komposice kresbou i barvou mistrné proved] A. V. 
Barvitius sim. Jmenované tii figurky pak na- 
kreslil vyteéné élen feditelstva L. F. Simek, pfi 
téemzZ véru diviti se jest, kterak sochari, jehoz ruka 
na téz8{ praci zvykla, moZno nakresliti tak minia- 
turni postavy, 8 kterymi nesnadno bylo by zavo- 
diti jakémukolivék malifi. — Na druhém listu_po- 
cing psand adresa. V ele spatruje se holubice 
s palmou miru v zobaku. Jiz prostym vyobrazenim 
tim vyjdditilo se celé blahoprani, které Pin IX. 
yzkazuje Akademie kiestanska, Necht holubice do- 
nese oslavenému vrehnimu pastyti palmu miru! 


V tom zahrnuje se prani ktéestanstva. Pod holubici 
pocina adresa, Znit takto: 


Beatissime Pater! 


Multa quidem graviaque modernis temporibus 
Ecclesiam Dei affligunt adversa, attamen universus 
Orbis Catholicus summo exultat gaudio, quod Pro- 
videntia divina, omnia suaviter disponente, Tu 
Beatissime Pater, incolumis semper sospesque 
servaris. : 

Et enim sex jam elapsa sunt lustra a feli- 
cissimo illo die, quo Christi in terris Vicarius Ca- 
thedram Petri conscendisti ad gloriose regendam 
Ecclesiam Dei. 

Inimici stupent, filii vero Tui ubique terra- 
rum laetantur magnificantes Dominum, quia magna 
fecit Tibi et mirabilia super terram. 

Ideo pientissimis, quae Summo Pastori 
eorex fidelis- offert votis, sua quoque devotissime 
jungit Academia Christiana Pragena, congratulans 
Tibi, Beatissime Pater, Deumque deprecans, ut 
Te diu conservare, Tibique victoriam de omni- 
bus inimicis tribuere clementissime dignetur. 

Academia Christiana Pragae 

in Bohemia. 
Die XVII. Junii anno salutis MDCCCLXXVLI. 

Ve velké inicidlce barvami provedené spatruje 
se dobry pastyf“ s ove¢kou na ramenou vérné dle 
vzoru ,dobrého pastyte* z katakomb vyobrazeny. 
Na tietim listu jest jesté jina velka inicialka pouze 
ornamentalné barvami vyvedenda. Obé maloval 
Wachsmann. Na tomto, jakoZ% i na poslednim listu 
nasledoji podpisy Glent teditelstva Akademie. Pismo 
psal Farsky. 

S ynitini tipravou stejnym duchem provedena 
jest i vazba, rovnéz dle komposice A, V. Barvitia 
zhotovend. Desky z bilé ktize maji na rozich leskle 
sttibrné kovani, ozdobené Gervenymi ¢arkami a ¢e- 


skymi grandty v zlatych krouZcich zasazenywi, 
tak ze se vSudy objevuji papezské barvy : stfibro, 
zlato, purpur (purpurové granaty). U prostied 
svrehni desky spatiuje se stribrny medaillon, zla- 
tem obroubeny, do kterého ploge vryt jest znak 
papezsky. Z vnitiku desek pak visf na Sitirce to- 
cené z niti sti{brnych, zlatych a purpurovych pecet 
Akademie krestanské uschované v pouzdru stri- 
brném, jako u starych dokumentti obyéejem byvalo. 
Prace knihaitské svéfena jest Makovskému, stribr- 
nické& Kautschovi, ryteckai Braunovi. 

Cela uprava vynikaé pti jednoduchosti neoby- 
éejnou cenou uméleckou a vyttibenym vkusem, jako 
pti veskerych pracech A. V. Barvitia se vZdy spa- 
truje. 


Fr. Sequens, malii historicky, vystavil v Aka- 
demii krestanské malované kartony, dle nichz pro- 
vedlo se opét jedno nové okno malované do ko- 
stela sv. Vita na hradé Prazském. Predstavuji sva- 
tého Vaclava, sv. Wolfganga a sv. Johannu. Vsecky 
tri postavy jsou krasné stylisovany, s uméleckym 
jemnocitem pojmuty i provedeny jak kresbou, tak 
barvou, zejmena mladistvy sv. Vaclav, ktery vSim 
pravem slouziti mize za vzor a typus sv. dédice 
zemé éeské, Sekce umélecka da dle ného ryti malé 
obrazky do ocele, aby lidu, ktery v modlitebnich 
knizkach malé obrazky rad miva, dostalo se dt- 


| stojného vyobrazent hlavniho patrona svateho. Svaty 
Vaclav zivé pripomind na starou sochu, ktera se na- 
chazi na zevnéja{ strané chramu_ Svato-Vitského. 
,Mittheilungen des k. k. Osterr, Museums,“ prina- 
Seji o témz predmétu zpravu nasledujici: Pro 
prazsky dém povstalo po delsi prestavce tridilné 
okno se sv. Vaclavem, Wolfgangem a Johannou 
darované od Kiiffera a Moraveové, bez odporu to 
nejlepsi, co od delsi doby v oboru malb na skle 
tam se vyskytuje. Trpélo v’ak prvni lepsi dilo — 
hlavni zasluha ndlezi koncipujicimu architektu, 
staviteli velechramu Mockerovi — situaci co 
mozna nejnepiiznivéjsi ve skutecném poloseru noc- 
nim; energicky provedené, na normalni misto a do- 
stateéné svétlo zalozené figury — jemocitne po- 
stavy pané Sequens-ovy — objevily se byti prilis 
hlubokymi a éernymi pro toto misto a budou nyni 
bez véelikého odgkodnéni dle jinak upravepych 
poméri od tstavu (v Innomosti) pfiméfené znova 
provedeny. Ochota tato byla od jednoty pro do- 
stavénf velechramu ndalezité ocenéna.“ 

Zaroven slus{ zaznamenati, ze § equens-ovi, 
ktery pravé v Italii na opétné umélecké cesté meska, 
kromé difve jiz udaného okna pro votivni chram 
videisky svéreno provedeni jinych jesté dvou oken 
malovanych téhoz chramu, coz zajisté svéd¢i o dobré 
povésti umélecké, kterou krajan nas v Sirsich kru- 
zich uméleckych poziva. Lehner. 


RusmnSs zpravy umélecké. 


Vystava obraztii Marianskych oteviena pre- 
deslého mésice v Pafizi v salonech redakce kato- 
lického listu ,Le Monde“. Usporddala ji katolicka 
jednota pratel uméni sv. Jana. Vystaveny jsou 
obrazy od vSech témér nérodi, z nejpamatnéjsich 
mist poutnickych. Zejmena vynikaji sbirky dvé, pol- 
sk& a ruska. Polska bibliotéka v Parizi dédila to- 
tiz odkazem hr.. Mantalamberta velkou sbirku Ma- 
rianskych obrazi, jiz také vystavila; ruskou opét 
poradal zndmy O. Martinov 8. J., kteraé vynika 
mnozstvim i rozmanitosti. Vedle obrazti vylozeny 
jsou téz spisy jednajici o témze predmétu. Ve ve- 
Skerych obrazech jevi se velikaé rfaznost. Maltti 
vyobrazuji rodi¢ku Bozi obyéejné typem naroda, 
jemuz nalezi. Rafaél piedstavuje ji co Vlasku, 
Murillo co Spanélku, Holbein co Némkyni. Staré tra- 


PII 


dice, kterou Nicefor zachoval z dila Epifaniova ne- 
- vsima si takmé? zidny umélec. Latinsky preklad Epifa- 
niova piivodné feckého ligeni véru vzacného zni: 
»Maria colore fuit triticum referente, capillo flavo, 
oculis alacribus, subflavas et tamquam olivae colore 
pupilas in eis habens, supercilia ei erant inflexa et 
decenter nigra; nasus longior, labia florida et ver- 
borum suavitate plena, facies non rotunda sed ali- 
quando longior, manus simul et digiti longiores,“ 
Vyobrazeni takového typu tradicionelniho prinese 
»Method* prilezitostné. Zajimava byla by dozajista 
také kollekce Geskych obrazii Marianskych s obra- 
zem Karlotynskym v Gele. Mozna, ze se to nékdy 
uskuteéni, V dobaich ptitomnych odivaji se mySlen- - 
ky télem, Lehner. 


PIPED II 


X. seznam ¢élenti Akademie kiestanské, 


(Poradkem, jakym se p¥ihlasili.) 


Udové 


Gian tie 


(s rotnim piispévkem 5 zl. r. m.) 


245. p. Vine. Moll, dvorni myslivec. 

246. p. Adalb. Puhoni, revirnik. 

247. dp. Jan Hesoun, far. v St. Louis v Americe, 
248. vdp. P. Frt. Fucker, dék. z Chvaléiny. 
249. vdp. Ign. Strouhal, dék. v Bohunovich n, M, 
250. vdp. Jos. Formanek, bisk. vik. v Tynci. 


251. p. V. Nekvasil, stavitel vy Karliné. 

252. vp. Frant. hrabé ze Schénbornu kaplan 
v Plané. 

253. vdp. Josef Kral, kanovnik v Luici. 

254, dp. Karel MaSek, faraé v Karliné, 

255. dp. Jan Schrecker, faraé ve Viiovsi. 


> Cw eal P dé oct 
» Method“ vychazi vzdy 20. kazdého mtsice. 
»Methoda“ vy Karliné ¢. 234. 


Predplaceni obnasi 
Metho Jen frankované listy ptijimaji se. 
tykajici se redakce, budtez zasilény franko Ferdinandu J. Lehnerovi vy Karling, & 234 

budtez do expedice vy knéhtiskarné Cyrillo-Methodéjské y Praze, v c 


2 zl. rotnt. P¥edplatné prtijima administrace 
Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopisy, 
Reklamace zasilény 
RiZoyé ulici cis. n. 5. 


Nakladem vydavatelovym, — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské v Praze. 


Casopis vénovany uméni kiestanskému. 


DODD nr 


Organ odbort pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie ktestanské v Praze, 


mr” AA 


ae 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. ehner. 


Cislo 7. V Praze, dne 20. éervence 1876. Roénik Il. 
abt Rare ote healer te laape 


Obsah: Nazorny ptehled vytvarného uméni cfrkevniho. Sloh timsky. (Pokra¢ovdni.) — Poklad hlaynfho chrému 
svato-Vitského v _Praze. — Obraz sv. Vaclava na hlavnim oltéti ve farnfm chrému Pané na KySperku. — Z Re- 
ditelstva Akademie krestanské. — Odbor umélecky Akademie ktestanské. — Divérné slovo étend¥im »Methoda*. 


POPPI D PDP PD IP IPP PP nnnn 


LL.D LLP IIL PD. ADP PLE LPP PDP LD IP PD PEOPLE PPD 


Nazorny prehled vytvarného uméni cirkevniho. 
PisSe F. J. Lehner, 
(Pokraéovani.) 


B) Sloh rimsky. 
1. Povaha naroda. 


Boy Rek idealistou, sluSi nazvati 
Rimana muzem praktickym. Kolébka moc- 
ného narodu timského — Italie — podobala 
se sice zemépisnou povahou zemi fecké, po- 
loha jeji uprostfed tehd4z znamého svéta vy- 
kazovala vSak obyvatelstvu jiny ukol svétovy. 

Ustupuje-li jiz u Etruska vlastni nadani 
umélecké do pozadf, vice jesté spatiuje se 
nedostatetnost tato na Rimanu. Od vniti- 
niho, idedlntho Zivota obraci se Riman p¥ede- 
vsim k Zivotu zevnitrnimu. Mocny stat, 
vladychtivost, panstvi a bohatstvi jsou prvnim 
jeno tikolem ndrodnim; uméni povazuje za 
pouhy piimések nddhery. Rimanu nedostava 
se samostatnosti, pivodnosti a geniality umé- 
lecké. Jest si védom své chudoby a pyece 
neni mu toho lito. Vladychtiva mysl jeho klade 
si jiny ukol Zivota: narody v porobu uvadéti 
a okrslku svéta zékony predpisovati. Dopousti, 
aby jini péstovali uméni a védy; vzdyt beztoho 
bude jim vykéza4n tkol, aby plody duSevnimi 
zdobili a okraglovali Zivot pysného vitéze. 
Riman nezddal od uméni niéeho vice, neZ aby 
bylo spanilou otrokyni statni moci. Poznaval 
sice a také i obdivoval krasu feckych vy- 
tvari, uméni vSak povazovati za idedlni vnadu 
a nejuslechtilejsi vykvét ducha narodniho — 
k takové vySi ndzori Riman se nikdy nepo- 
yvznesl], Coz bylo mozno vysinouti se na tak 


vanesené stanovisko, kdyZ vSe v Zivoté stat- 
nim podrtizovalo se zasadam praktického pro- 
spéchu a zevnéjsiho lesku ? 

Narod sméru takového pfidrzi se piede- 
vsim architektury, v niZ mozno jest na 
odiv stavéti nddheru s velkoleposti. Geho se 
nedostavalo na vlastnich motivech, nahrazo- 
vano neobyéejnymi rozméry a podivuhodnou 
technikou u provedenf. Riman stal se také 
v architektute zadkem Reka. A prece neslusi 
timskou architekturu povazovati za pouhé na- 
podobeni anebo opakovani feckych vzort; také 
stavitelstvi timské jest vytvorem i obrazem 
timského ducha a déjiny narodu i Ziti jeho 
psany jsou lapidarnim pismem mramorovych 
budoy. 

Reku ideAlnimu byl chrdm jedinou 
posvatnou budovou; a proto veskera krasa 
architektonické a umélecka vibec jen na chramu 
se jevila. Praktickému Rimanu_ nebyl 
vsak chram ani prvnim, ani nejdilezitéjsim 
predmétem. Politické divody vyzadovaly toho, 
aby statni a verejné budovy hlasaly a 
zvéstovaly moe a slavu ndrodu panujiciho. 
Oslava a chlouba slovitnych panovniku a voje- 
vaidci, nepokojnost rozmarilého a _ bujného 
obyvatelstva, vzmahajici se zimoznost a pre- 
pych soukromniki — to vSe dalo yzniknouti 
velikolepym pomniktim a nddhernym budovam 


if 


| ees 


v lané vééného mésta a po dalekych konéinach 
svétovladné tiSe. A stavitelsk& ¢innost neob- 
mezila se pouze na zbudovani jednotlivych 
predméti, cel&é nova mésta vyristala ze zemé, 
rozsahlé prostory posety jsou v dobé wzasné 
kratké nddhernymi palaci, divadly, chramy, 
yodovody, laznémi a basilikami, tak ze prayem 


chlubil se jeden z panovniké, Ze staré mésto 
hlinéné proménil v nové mésto mramorove. 
Remesla se stavitelstvim spojend k takové do- 
konalosti se vySinula, zejmena v ohledu tech- 
nickém, Ze svétoznama dikladnost timskych 
staveb  tisfciletim vzdorujici podiveni budi 
u kazdého znalce aZ po dnesni den. 


2. Rimska soustava stavitelska. 


Movs 


Nejdilezitéjsi zndmkou tmského stavitel- 
stvi jest klenba, kterou Rimané zdédili od 
Etruski. Zayedenfm a  rozsffenim klenutti 
umoZnilo se stavént budov ve velkych roz- 
mérech. Klenba dopoustéla staybu vice- 
paternich budovy kollosalnich a poskytala 
zarove pohyblivou Zivosti linif prostfedku ku 
bohatému roztlankovaéni zeynéjsku estheticky 


Kterak bylo moZno spojiti dva Zivly zasadné 
tak razné, z nichzZ jeden na odpor jest 
druhému ? : 

Organické splynuti obou neni mozné a 
proto oba Zivlové postaveni jsou zevné to- 
liko vedle sebe. Oblouk, klenuti vyvinuje 
se bezprostitedné ze hmotné stény, sloupent 
pak pYidruZuje se k ni zptisobem pouze de- 


Efe a] 
A: ST 
E atl 
Se ittiim ae? 
= = IM we = TS se 
eas = Sanees See = : TA 
Pe 6 Aleg) KERR gig t yin sae : : 
a oases aa CRG O68 eae oi ~ 
asa muha? | Si: ae 
—- 7 all) i > S eng! | 
Hie i ; - vu | 
MTS e ae 
= ——— lp 
MT MI | 
(i). Wa ae [SRA Ht —— 
Me WE if j i | i 
Hi iN 1 Lr ah | ! 
sal Han MA all V4 i i iM, 
is a Hl 
LE TT TN" ‘i ! " ET d 
conte a Tana 
Pal ! =) \\ Ha a a Eg 
iim": be ee ee 
= ——— ; —$——<— 
ee \f sar raaTn a We AE 
= Ne oT SS i A = 
: Soo Se 


velmi sptsobilého. Také vnitini archi- 
tektura klenbou znaéné se vyvinula. Pomoef 
klenby bylo mozno pokryti nejrozsdhlej§i pro- 
story bez onéch podpor tzce a tésné roze- 
stavenych , jakych vyzadovala krytba royno- 
éarna. 

Rimané uzivali trojiho druhu klenby: 
klenuti valeného, klenuti ktizového a 
kuple, duté to polokoule, které nad kulatou 
prostorou se pnula. 

Stavitelstvi vimské rozezndvé se tudy 
podstatné od architektury fecké. Jestli Ze ve 
slohu Yeckém na sloupy klade se horizon- 
talni ¢i vodoroyné kladi, ve slohu *{imském 
rovné ¢éra ustupuje kulatému oblouku, po- 
udivajic ySak zéroveil tecké soustayy sloupové, 


korativnim. (Viz ob. 4.) Sloupy ochotné na- 
bizejice se k sluzbam podpiraji se na sténu 
vSeliké ozdoby prostou; vystupuji zde tudy co 
zivel cizi, libovolné prtidany — a vypijéeny. 
Nepfichazeji vsak samy; prindSeji s sebou 
veskeré kladi, architray s vlysem i iimsou. 
Rimsky oblouk jest tudy zasazen do 
ramce fecké architektury. (Viz ob. 4.) 
Sloup, vykvét helenského stavitelstvi, pozbyl 
takto svého téele, podpfrati totiz a nésti n4- 
sloupi a degradovaén jest za pouhou dekoraci 
na oziveni prazdné stény. Piisny zdkon, kte- 
rym pYedpisovala se urGitd vzddlenost 
sloupu jednoho od druhého, pozbyl platnosti; 
sloupy nesestavovaly se jiz vedle zdkona, jak 
Vlastni podstatou sloupi uréovalo se; nynéjaf 


ent Ck tom 


sestavent jejich bylo zcela libovolné, zavislé 
od vzdalenosti rozpinajiciho se oblouku bud 
brany, bud okna, bud vyklenku. Tim zrugen 
jest prisny architektonicky zdkon fady, a 
misto jeho zaujal vice malebny zdkon sk u- 
peniny. Ponévadz ale sloup u Rimani byl 
pouhou dekoraci ploché stény, zavddna jest 
_priéina k jiné proméné, kterou se mu zista- 
vuje pouhy stin samostatnosti. Zatasté uziva 
se totiz jen polosloupu aneb rovnouhelné 
vystupujici pasky zdiva (pilastru) v ten vSak 
zplisob, Ze patka, Zlabkovanf dtiku a hlavice 
tvarem uplného sloupu se priodivaji. Pro pi- 
lastr pYetvotuje se pak korintska hlavice v ten 
smysl, ze ozdoby kladou se do plochy rovno- 
éarné a nikolivék kulaté. 

Nesouvislost a nesoustaynost obou riznych 
zivlu — sloupeni a klenby — nejpatrnéji a 
nejzivéji jevi se ve zptsobu, jakym kladi nad 
sloupem vystupuje a zase ihned rovnouhelné 
ustupuje, tak ze tim povstavaji 


svym poukazoval, i nyni je’té poslednim vyde- 
chnutim proti neptirozenému spojeni se opiral. 

Ponévadz takméi vSecko, co z teckého 
stavitelstvi u Rimani se ujmulo a zachovalo, 
jen dekorativni uéel mélo, prostého, édisté 
dorského sloupu ziidka toliko se uZivalo. 
A kdyz se ho uiilo, stalo se tak zpisobem 
neutéSenym a suchopdrnfym. Dorsky sloup 
Timsky pfeménény, jemuz nepravé privlastiiuje 
se nazev toskanského, miv4 na étverhranné 
desce attickou patku (viz obr. 6.), hlavici 
manirirné ozdobenou s krkem tzkou, vystupu- 
jici paskou oddélenym. Vnadného sloupu 
jonského Rimané Gastéji jiz uzZivali, até 
vnada linif vy rukou mdélo jemnocitného Rimana 
se ztracela. Vkusu fimskému nejlépe se hodil 
sloup korintsky. Tvarem pro jakékolivék 
stanovisko stejné vhodny odporouéel se 
k volnému pouziti. Vyvinutim znaéné orna- 
mentalnim shodoval se s fimskou zdsadou, 
vedle niz architektura byla vice 


konstruktivné zcela Dbezicelné 


ozdobou, nez-li dimyslné nut- 


kostkovité vystupky, (viz obr. 4.) 


nym, idedlnim zjevem Zivota. 


jimiz zbytetnost celého  slou- 


Bohaté nddhera, které nad to 


poradi jesté jasnéji do ott 
bije. Ackoli zbytetnost tato 
prisnym zakontm konstruktiv- 


i libovolnosti volnou ruku zi- 
stavovala, nejvhodnéji se odpo- 
roucela uméni  stavitelskému, 
které slouziti mélo na oslayu 


nim odporuje, predc stavbam 
malebného razu znatné pii- 
dava. 

V_ poslednich teprv dobach 
Yimského uméni dovtipili se 
stavitelové, aby sloup s obloukem 
bezprosttedné spojili. I tu ob- 
jevilo se vSak opétné, s jakou 
nechuti prijima sloup konstruk- 
tivni zivel jemu wuplné  cizi. 
Sloup podrzel i nyni useknuty 


svétské a svétové velmoci. Na 
vicepatrovych budovach vysky- 
tuji se ostatné zhusta vSechny 
tfi slohy, jimiz zevnéjSek 
velikych staveb v  bohatém 
¢lankovani se zdobiva. Ku po- 
vaze veskerych ttech pordadkt 
rozumné pyrihlizejice vykézali 
rimSti stavitelové slohu dor- 
skému spodni; utlejsimu, leh- 


kus architravu na sobé, tak Ze 
onen zakladni zakon vodorov- 
ného kladeni, na néz sloup feckym ptiyodem 


3. Sloup 


Ponéyadz Rimané stavéli sloupy také tam, 
kde zidn& tize po podpore neyolala, tedy vice 
na odiv a k oziveni a okrasleni zdi, které 
takovou podporou peyného razu nabyvaly, byl 
véel sloupi u Rimani jen dekorativniho 
druhu, vice na efekt nezli na skuteénou po- 
tiebu vypocitany. Objevuje se tudy v sesta- 
veni sloupu rozdil od reckého nenepatrny. 

1. Patka obyéejné attick’ se zdlibou 
rozmanité se ozdobuje listy, vénci a jinym 
pletivem. Sloup, ktery u Reki ze spoleéného 


stupné podlahy chramové vyristal, zde osifely | 


stoji, Z4daje ndhradu za spoleény podstavek. 
Proto ma timsky sloup svaj vlastni, samostatné 
a pravidelné zalozeny, vysoky podstavec 
»Pidestal*® nazvany (viz ob. 4.), ¢imZ sloup 


Obr. 5. Dorsky rad u Rimant. 


éimu slohu jonskému_ stfedni; 
bujné rozkyétlému slohu ko- 
rintskému syvrchni patro. 

rimsky. 

s vétSim sice tdinkem vystupuje, za to vSak 
na osamélost svou zYetelnéji poukazuje. 

2. Drik sloupu zistal bud hladky anebo 
se svrchni GaAst (dvé tietiny celé délky) 
“labkovala. Snad Riman k tomu byl sveden 
mramorem temnym neb pestte kropenatym, 
jeho% se zalibou uZivalo se, na kterém Zlab- 
kovdni neprichdzel ku platnosti zidouci lesk. 
Zajisté jevi se vsak také v tom drsnaé mysl 
Rimana, jako% i nedostatek citu, ktery ne- 
dovedl vnitiniho Zivota udileti jednotlivym 
élanktim. 

3. Hlavice korintské plnéji vyvedené 
zhusta se uzZivalo. (Viz obr. 3.) Rimsky duch 
vysak na dlouho s ni se nespokojil. Pro kollo- 
silni dila snazil se vymysliti novou hlavici, 

* 


Sp 


v nz by bohat& ozdobnost pojila se s tézkou 
nddherou. Na spodni ¢dst korintské hlavice 
na misto lehce pruznych zavitki polozily se 
tézké voluty is echinem jonského kapitelu. 
Tak povstala hlavice fimska, ktera pro 


i zde libovolné promény. Glanki se priddva, 
profily jsou plnéjsi, konsoly bohaté ozdobené 
se spojuji se zuborezy, jak ob. ike ukazuje, 
ornamenty vSeho druhu se plytva a udiva se 
jich mnohdy ina architravu. Hlayni fimsa 


Je 
| 


N\ 


mM 
S\ 


Obr. 6. Rimské hlavice z vitézné brény Titovy. 


toto slozeni md jméno ,komposita* (Viz ob. 
6.), tvar to véru! ne pravé Sfastné voleny. 
Na misto Zivého vzristani a vypindni se lehkych 
tlanki spatiuji se zde dvé protivy nesprostied- 
kovany. Mezi jemnymi konci kolmo spiimenych 


neinddhernéjsiho slohu korintského dosdhla 
zde vSak vyvinu nejbohatSiho, (Viz. obr. 7.) 
Riman nemél na zfreteli jenom konstrukeci a 
na konstrukei zakladajici se uéel a smysl 
jednotlivych ¢lankti, coz u fecké architektury 


S a & 
, “Z \-Y ¥ 
\ y \ \, ‘VAN \ \ 
\ | S WANN 

f ia) MEM OOO OV MOON OANA) 

i HW) ARE WH i] | WV WT | | 
Ha | ) | } i | i MT | | 
| i ‘| Wh iH i] i ¥ 

HH NT) UREA dH hi 
] | e ee 
TWAT MWS f 
DB S f 
fa > ra N > A 
( 


Obr. 7, Hlayni timsa z chrému Dioskurai (neprdvé Jupitera Statora). 


lupenti akantovych spatiuje se tézké biimé 
horizontélné polozeného echinu i s volutami. 

3. Kladi timské vypijéeno jest vétSinou 
taktéZ ze slohu korintského. Spatiuji se v¥ak 


jediné rozhodovalo; jemu Slo jediné o docflent 
zevnéjsiho efektu, ktery tou mérou se mnoiil, 
cim hmotnéji architektura se vyvijela. Kde 
vsak, zejmena na budovach yvicepatrovych, té% 
Pokracovani v priloze. 


Priloha k Gis. 7. ,,Methoda‘. — 8&1 -—~ 
dorského a jonského slohu se uidilo, | chrama, Velikolepy, bohaté rozvétveny mno- 


spatruji se detaily suchopdérné, bez smyslu a 
pravého pojmuti provedené. Nejpatrnéji jevi 
se to vibec na dorském kladi, kde ptvodni 
vyznam triglyfi tak zneuznén jest, Ze na 
rozich, k vuli matematické stejné vzddlenosti, 
triglyfy té% nad sted sloupu se kladly, tak 
ze polovitni metopou roh se konti. (Viz. ob. 5.) 
Metopy byvaly zdobivany réizicemi a emblemy. 

Na kladisloupi Gili vlastné na jeho 
hlayni timse byla zalozend bud klenba (u vniti 
néjaké prostory) anebo na ni spoéivala na 
pricelni strané tak zvana 

attika, nizky to a vyhradné v tim- 
ském stavitelstvi se vyskytujici pii- 
stavek na hlavni fimse, éasto kratkymi sloupy 
nebo pilastry ozdobeny (viz obr. 4.) a k tomu 
uréeny, aby bud stitechu zakryval anebo misto 
k napisim ¢i jinym dekoracim poskytoval. 

Jest-li Ze v timské architektufe postradali 
jsme tvtrciho ducha, nelze predce upirati, ze 
od Rimanti pole umélecké znaéné rozSiieno 
jest. Jako architektura byla jim sluzebnici 
zivota, nedohledné bylo té% pole umélecké 
Ginnosti. Neobmezovali ji pouze na budovant 


hotvarny Zivot ndrodu vlddnouctho cel¥m 
svétem mél v kazdém odvétvi zndzorniti se 
jistym architektonickym tvarem. Vyvinuta 
soustava pravnick& vyzadovala mnozstyi ba- 
Silik; zdlezitostem stdtnim slouzilo forum; 
naruzivé touha lidu po divadlech zplodila 
obrovské amphiteatry acirkusy; verejné 
zabavé vénovaly se thermy; na pamatku 
slovutnych osob stavély se vitézné brany 
a estné sloupy. V paldcich cisaiskych 
pojil se lesk nejvy$8i nadhery a p¥epychu 
s dtstojnosti a majestatnosti panoynickou, 
pribytkové pak a letohradky bohatych 
senatort, zbudované ohromnymi poklady, o né% 
tri dily svéta oloupeny jsou, zdvodily jeden 
s druhym, NepiYekonatelné koneéné jsou stavby 
statni verejnému prospéchu vénované, 
jimiz Rimané vSeliky krok znamenali: mosty 
a vodovody, které zaéasté tiemi i ¢tyrmi 
oblouky nad sebou klenutymi zde nad hlubo- 
kym tdolim, tam nad Sirokou fekou se vypinaly, 
silnice a pevnosti vSeho druhu, které na 
zpusob sité rozprostiraly se po daleké fii. 
Neni k nalezeni ani jediného odvétvi zivota, které 
tyarem architektonickym nebyloby se vtélilo. 


DILDO 


Poklad hlavniho chramu svato-Vitského v Praze. 
Popisuje F. J. Lehner. 
Skvostny kiiz oltafni z nejlepsiho zlata, Getnymi dobrymi perlami a draho- 
kamy ozdobeny. 


(Obr. 


Vives 


Drahocenny kriz jest zajisté nejvzicnéjsim 
predmétem pokladu syv.-Vitského, ponévadz 
vy nem velka partikule sy. krize ukryta jest; 
zaroven ysak také pro vahu drahého kovu a 
bohatost velkych safiri a perel; méné ze 
stanoviska technického provedent. Jest 0°63 m. 
dlouhy a 0°4 m. Siroky, Ktiz sklada se vlastné 
ze dyou spojenych reliquidtti, ponévadz u vnitt 
pritnich ramen 0.05 m. tlustych vyskytuje se 
vrstva ze zlatého plechu, na které po obou 
strandch ostatky se nachdzeji. Na ¢tyrech 
koncich vybiha kiizZ v ozdoby na zptsob 
»fleur de lis“, které k horejsiku nad to na- 
sadkou v podobé listu jetelovitého ozdobeny 
jsou, ¢imZ vybézkim ramen bohatého tvaru se 
dostava. Hlavni strana vybézku jest nad to 
ozdobena po péti dosti velkych safirech do 
kovu zasazenych, jimiz zevné hrany kiize 
obrubuji se. VétSina jich maji krasny ohei, 
mezi nimi vyskytuje se vSak téZ nékolik 
luxsafiri menSi ceny. Mezi témi drahokamy spa- 
tiuje se po étyrech perlach neobyéejné velikosti, 
na tyéink4ch svobodné vztyéenych, podobné 
jako na krdlovské koruné Geské vidéti Ize. 


19.) 
Ve stredu, kde ramena sbihaji se, utvoren jest 


ukonéujicimi paskami zlatymi opét kiiz menSi, 
opétné protazen podobnymi dvéma paskami, 
priéné pres roh polozenymi. U vniti pod timto 
kitizem spattiti Ize kristalovymi sténami vétsi 
Gastku sy. kitize v zlatém pouzdru ukrytou a 
prekrasnymi safiry, rubiny a velkymi perlami 
na vse strany ozdobenou. 

Ve étyrech ramenech mensiho krize skryty 
jsou pod kiistalovou zAponou rovné%Z vzacné 
ostatky; na vrehnim konci spattfuje se totiz 
éAstka houby, kterou Vykupitel na kiizi na~ 
padjen jest; na spodnim nékolik vétSich trnt 
z koruny Vykupitelovy; na levém ramenu 
piitnim t4stka hfebu; na pravém konetné 
étyrta reliquie z latky, o které nic DlizSiho 
se neudava. 

Udanou éastku sv. kiize obdrZel Karel IV. 
vy cistercianském klaSteve, Parys nazyaném, 
diecése basilejské, jak sdm vypravuje v listiné 
darovaci arcibiskupu prazskému a jeho kapi- 
tole ndsledujicimi slovy: ,Hine (z tcty totiz 
a ndklonnosti k prazskému chrému Pané sto- 
liénému) est, quod lignum vivificae Crucis 


BL g 


ORO ees 


preciosum, partem illam videlicet, quam inclita 
Imperatrix illa B. Hellena, quae superno munere 
almae Crucis, quae mundi tulit precium, in- 
yentrix esse promeruit, thecis vive laminis 
aureis, miro quodam opere expolitis, recon- 
ditam, Constantinopolim quondam legitur 
attulisse, quamque processu temporis Religi- 
osus quidam Martinus Abbas de Parys ordinis 
Cisierciensis in Alsatia, tunc Apostolicae Sedis 
Legatus, ad idem monasterium apportavit, in 


ozdoba rozmanitych drahokami znaéné veliko- 
sti. Ve stiedu zadni strany, kde ¢tyry ra- 
mena se sbihaji, jest v kriSfalovém utkrytu 
neobytejné velk& partikule sv. kiizZe, rozméry 
vsech podobnych reliquif pfevySujici. Podélna 
ramena obndSeji 0154 m., pritna ramena 
0°14 m., Sitka 0°032 m.; tlouStka vSak neni 
gnatna. Karel IV. obdrzel tuto reliquii od 
trierské stolitni kapitoly, kdyz biskupsky stolec 
pravé uprazdnén byl. V listu na prazskou 


! as 


iil il NGI IN 


ipso monasterio nobis 


donatam , 
praedictis thecis sive laminis aureis, vestrae 
devotioni pro perpetuo decore et honore dictae 
Pragensis Ecclesiae destinamus.“ *) 

Na zadni tasti kitze spatiuje se nddherna 


una cum 


*) Phosphorus septicornis etc. pag. 448. 


kapitolu z r. 1354 sdéluje toto: »Damus et 
donamus eidem Pragensi Ecclesiae imprimis 
partem tertiam de ligno Dominicae Crucis 
quod manu propria praecidimus, quodque 
Vivificae et sanctae Crucis lignum Beatissima 
Helena Mater Imperatoris Constantini, de 
Hieruzalem ad Trevirensem rediens civitatem 


, 


secum attulit, ubi illa pro tune habitationem 
et domicilium habuit et ubi Natalis sui origi- 
nem duxerat, ob Boémundo Electo et paucis 
de Capitulo dictae Trevirensis Ecclesiae clau- 
destine et secrete habitam et obtentam.“ *) 

V znamenité této ¢dstce spatiuje se na 
yrchnim konci velk&, mnepravidelnd dutina, 
které dle tradice pry od hfebu pochdzi. Kra- 
lovsky darce neopomenul drahocennou reliquii 
v krasném zlatém kifizi zasazenou obroubiti 
kameny nejbohatéji fezanymi. Zdda se, Ze 
Karel IV., ktery se zadlibou ostatky po cely 
zivot az do skonani sbiral, mél zaroven sbirku 
drahokamtii a jinych Sperkii; v_ kostelnich 
inventarich ¢itava se totiz pri zmince o vel- 
kych a zvlast vzicnych kamenech zatasté po- 
znamka, ze pochazeji z pokladu krdlovského. 
Dle vyozdobeni zadni strany krize lze souditi, 
ze soukromy poklad Karla IV., jejz v Italii 
nashromazditi dosti mél p/filezitosti, velmi 
gnatny byl, i zd& se zaroven, ze pokladu 
zejmena ku prebohatému ozdobovani nadob 
pro reliquie pouzivano jest. 

Tak spatfuji se v zlatém roubeni na 
zadni casti ktize tfi vétSi ,Camee“, jak se 
zd& z onyxu fezané, a Sest menSich draho- 
kami, z nichZ vétSina jest patrné razu byzan- 
tického a vysoké stati objevuje. Na vrchni 
strané kfize spatfuje se zvlast znamenity 
drahokam ovalni 0°05 m. v praméru majici, 
ktery jest zdrovel poklopem malé dutiny pro 
tkryt ostatki. Slohem velmi uSlechtilym a 
jemnym, patrné na zrucnost byzantického rytce 
poukazujici, jest vyobrazen Kristus na kriZi, 
vedle ného Jan a Maria. VeSkerymi jednotli- 
vostmi, jako jsou: suppedaneum, na kterém 
Vykupitel vedle feckého zptisobu na krizi vice 
zehnaje a vladna stoji. Draperie postav; obé 
truchlici polofigury u hlav Vykupitele, slunce 
a mésic zndazornujici, kterak lesku vlastniho 
pozbyva; vrch Golgota, na kterém kriz vztyéen 
stoji, u jehoz podnozi objevuje se jako na 
veskerych starSich vyobrazenich lebka pryniho 
Adama; — to vse dosvédéuje, ze umélecké 
dilo toto s pilnosti od feckého umélce jest 
provedeno. Pyi blizSim prohlédnuti lupou po- 
mava se téZ fecky ndpis po obou stranach 
Ukiizovan¢ho, jak na veskerych feckych vy- 
obrazenich se zra¢i, CimzZ fecky ptivod prace 
nade vSi pochybnost se zjistuje. Cteni napisu 
neni pravé snadné, ponévadz pismena piilis 
mélce a jemné jsou ryta; zda se, Ze ma Cisti 
se: v titulu na kiizi [2 XX; nad pfitnimi ra- 
meny 4% KAYPQ=I%; nad hlavou Panny Marie 
MHP QEOY; po strandch druhého obrazu 
IOANNES; dole na podnozi kiize na jedné 
strané T, na druhé strané K. 


*) Phosphorus septicornis etc. pag. 443. 


83 — 


Na levém piitnim konci kiize spati‘uje se 
opétné v ovdlnim onyxu v praiméru 0'065 m. 
vyryty obraz Spasitele a Soudce svéta, pti- 
chazejiciho ve slavé s pravici Zehnajici; leyou 
rukou drzi popsanou knihu; po obou strandach 
kfizového nimbu éte se znaémy hierogram IS 
XZ. Napis, jako% i pohyb a zpisobem Feckym 
zehnajici ruka Vykupitelova prozrazuji byzan- 
tinsky ptvod. 

V ornamentu liliovém na protéjS{m ra- 
menu pravém jest rovnéZ vz4cny kamen 0:058 m. 
Vv priméru obnaSejici, v ném% die domnénky 
poznati Ize poprsi rimského cfsaite typem ie- 
ckym. Snad se tim vypodobtiuje poprsi Kon- 
stantina Velkého. Ndahled vysloveny odivod- 
fuje se jinym velmi uSlechtile provedenym 
obrazem na spodni noze kiize, kde na kamenu 
mensiho priméru po obou strandch nimbu tte 
Se gotickym pismem majusklovym z dob KarlalV. 
zkraceny napis: Sancta Helena. Nesnadno jest 
rozhodnouti se, pochazi-li oboji velmi uSlechtila 
prace umélecké z doby klassické, aneb zda-li 
jest napodobenim néjakého vlaS’ského umélce 
z dob Karla IV. 

Na spodnim obdélném ramenu zafi se téz 
prekrasna kameje, predstavujici *imsko-néme- 
ckého cisate v plném ornétu fiSském; sedi na 
trinu bohaté ozdobeném, drze v pravé ruce 
zezlo, v levé pak ruce kouli zemskou s kfizem. 
Z velmi wSlechtilych tvari téla a pékné dra- 
perie odéyvu soudi se, ze kameje pracovana 
jest v Italii za doby Hohenstaufa ku konci 
XU. véku. Nad jmenovanou kameji spatiuje 
se jinad s piekrdsnou technikou, s dvéma vy- 
raznymi figurami skoro hautrelief rezanymi, 
jimiz rovnézZ vypodobiuje se Konstantin a He- 
lena, matka jeho, jak spoletné znameni spasy 
nesou. Kameje ta povazuje se za uméleckou 
praci latinskou, té% z doby Hohenstauft. 

Kromé uvedenych spatrfuji se na krfizi 
jesté tii jiné kameje, jejichz ptivod opétné na 
¥ad dovednosti feckych umélct pripotisti slusi. 
Na levém ramenu pfyiéném vyskytuje se dosti 
veliky safir, na némz pYedstavuji se stojici 
postava sv. Michaele, v odévu vdleéném, s vy- 
tasenym mecem. Po obou stranach nimbu 
étou se zkrdcen& slova ’Apyayyehos Miyanh. 
Na protéjSim ramenu spatfuje se jiny safir, 
jehoz% vypuklé yvyobrazeui nyni jiz pouze jen 
tastetné poznati lize. Udzivanim jest znactné 
oSoupdn, tak Ze nesnadno da se urtiti, zda-li 
predstayuje figuru ndboZenskou a nebo svétskou. 

Na vrchnim ramenu kiize pod kameji 
s uktizovanim vidéti lze jinou, meni v Sesti- 
hranu, které v znatné vypouklém reliefu 
z ametistu vyobrazuje poprsi Spasitele, s pra- 
vici po zptisobu latinském Zehnajici, v levici 
pak knihu zavienou drZict. 

Uvedené kameje dostate¢éné dovozuji, ze 


et i 


umélé brougeni drahokamai od Rekiv a Ri- 
manty zhusta péstované ani ve stredovéku 
nevyhynulo, nybrz od umélci se zalibou se 
dale péstovalo na nddherymilovném dvore 
byzantinském, i zd& se, Ze mnohych takovych 
drahokami, nabozZenské osoby a sceny vy- 
obrazujicich, jiz pted X. stoletim uZivalo se ku 
vyozdobovant reliquiati. Bylo by mozno dosti 
urvité tvrditi, Ze veskeré drahokamy ku ozdobé 
Yeteného krize uzité z pokladu Karla IV. po- 
chizely, a ze jmenovité poprsi Konstantina a 
Heleny, odvozuje-li se puvod obou z davno- 
vékosti, o ¢emZ se nepochybuje, nikolivék bez 
umyslu upotiebilo se na krizi, ktery tuto se 
popisuje. 

Neni pochybnosti, ze dal Karel prebohaté 


a vzaené toto dilo zhotoviti pro krizovou— 


kapli a pro kapli VSech Svatych, kterou 
v kollosalni hlavni vézi na Karlové Tyné 
zbudoyal. A skuteéné spatfuje se v kollegiat- 
nim chramu nanebevzeti Panny Marie téhoz 
hradu kralovského na velkém obrazu vyobrazen 
Karel IV., kterak pravé zaméstnava se vklé- 
danim obdrzené éastky sy. kfize do zlatého 
reliquidfe, ktery stoji pfed nim na oltari. 
Vyobrazeny na sténé reliquidt podoba se 
ktizi tuto popsanému. Na onom kiizi stkvi 
se jesSté i noha trojhranné zalozend s tiemi 
vynikajicimi fidlami, kter& viak ve valeéném 
nepokoji nasledujicich vékt se ztratila. NynéjSi 


pohyblivé noha nem4 formalni ceny, proto 
tuto ani se nenakreslila; skoro nepékné po- 
tatetnim slohem renesanténim vyvedend ma 
nabraditi nohu starsi a jest bezpochyby roku 
1522 k rozkazu Ludyika zhotovena. Az do 
roku 1645 nachdézel se kiiz s jinym jesté 
mensim, ktery Karel IV. darem od Urbana 
V. obdréel, v kapli Svatého Kiize na Karlové 
Tyné *) mezi Setnymi ostatky, které odevsad 
shromaZdoval. V onom roku preneSeny jsou 
totizZ veSkeré ostatky do sv.-Vaclavské kaple 
chramu sy.-Vitského v Praze, ¢imz také tento 
kiiz do pokladu svato-Vitského veSel. 

Popsany kfiz ndlezel i s tim menSim jiz 
diive vyobrazenym korunnimu pokladu ée- 
skému; pi slavné korunovaci ¢eského krale 
musel kiizZ tento pokazdé byti vystaven na 
zylastnim oltari. 


*) Karliiv Tyn, tuto perlu éeskou, popisovati budu 
s veskerymi pamdtkami, — stin to byvalé slavy 
a nddhery —, které az dosud tam se zachovaly, 
po dokonéeni tohoto popisu pokladu chramu 
svato-Vitského. Kazdy vlastenec katolik, jemuz 
svata jest pamdtka slavné pro uméni cirkevni 
doby Karla IV., se vsim wsilim mél hy se pfi- 
cinovati, aby Karliv Tyn distojnou opravou 
zastkvél se v byvalém lesku zlata a drahokamu. 
»Method“ zalezitost opravy a obnoveni velebného 
pomniku velikého a zbozného krale nepusti vice 
z oci. Neprestane volati: ,Opravte nam a na- 
vratte v ptivodni ozdobé narodu a koruné sva- 
tyni nérodni — Karltiv Tyn!“ Red. 


Kriz k privodiim. — XIV. stoleti. 


vey 


Kriz ten sklad4 se 
z nékolika kusi kii- 
Stalu mnohohranné brou- 
Seného, které pozlace- 
nymi stfibrnymi spona- 
mi spojeny jsou. Kazdé 
rameno sklad& se ze 
dvou takovych kust. Ve 
sttedu pak ki'ize, kde 
ramena se sbihaji, na- 
chazi se spona do ¢étyr 
stran se rozkladajict. 
Ramena krize vybthaji 
v ploché linie, pouhym 
narysem naznacené. Na 
zevnéjsich bodech ramen 
jest kulaty, pozlaceny 
knoflik stfibrny. Veskeré 
kusy kfistélové jsou 
v prostfedku provrtény 
a silnym zeleznym dra- 
tem se zlatym plechem 
protazeny. Druhé spo- 
jeni kristalovych kust 
tvori se pozlacenymi spo- 
nami sttibrnymi, jichz 
na rozlitnych ¢édstkach 


(Obr. 20.) 


(Obr. 


vyskytuje se devét. Otyry 
sttedni spony ozdobeny 
jsou k hotejsku hiebe- 
nem pozlacenym, ¢étyry 
zeyni spony maji v pro- 
stfed toliko profilovany 
krouzek. Na _ pfredni 
strané kiize vyskytuje 
se pouzdro pro ukgyti 
ostatkti, v némzZ se na- 
chizi mala ¢Astka sy. 
ktize, kterou za pro- 
lamovanymi, zasklenymi 
ctverpasy spat¥iti Ize. 
Také spodni knoflik 8 
ctm. vy pruméru obna- 
Sejici zd& se byti pa- 
vodni praci, spojenf 
vsak tohoto knofliku 
S dolenim ramenem po- 
chazi s pozdni doby 
renesantni. Neni po- 
chybnosti, Ze kfizZ, jehoz 
prazsk& kapitola pri 
slavnych prtvodech u- 
“iva, z dob Karla IV. 
pochazi. Jest to jeden 


20.) 


aie 0 de 


ze tfi kiizi, o nichZ seznam pokladu z roku 
1354 pravi: ,Item tres cruces cristallinae, 
duae solemnes et tertia simplex valde est 
fracta.“ Ponévad% kiiz neni ani zlamany, ani 


jednoduchy, néleZi patrné k obéma prvnéjsim, 
které v obSirném seznamu z r. 1387 uvedeny 


jsou slovy : »item duae cruces cristallinae sine 
defectibus. “ 


PD LL LLL LIL LLL IPP IDI 


Obraz sv. Vaclava na hlavnim oltaii ve farnim chramu Pané na Kysperku. 


Svatého Vaclava, tohoto svého vzdcného, 
velikého svatého patrona éeského vidivame 
vyobrazeného po kostelich a domech na 
rozliény zptsob. Bud jako vejvodu na koni 
s kopim a praporcem, bud jako krale éeského 
s korunou na hlavé, s zezlem a znakem staro- 
ceskym, bud, a to snad nejéastéji, drziciho 
se kruhu u chramovnich dveri a klesajictho 
pod ranami: ale tak, jak se v chramu Péné 
KySpereckém naskyt’, nevim, abychom sv. 
Vaclava kde jinde v podobném zpiasobu vidéli. 
Prestavujet obraz tento sv. Vaclava oroduji- 
ciho a yvznaSejiciho se v oblacich nebeskych 
mezi cherubiny ; pod jehoz nohama skupenina 
potrebnych, nuznych, o pomoc volajicich a 
sice v sestaveni dost dobrém. — Pravé umé- 
lecké dilo to neni, ale co do skladby, kresby 
a barvitosti, souladné se k sobé naskyta. 
Malovan jest ve Vidni od Christiana Sambacha, 
datuje se od 8. brezna 1780 a stal 300 zl. str. 

Popisujet malir sam tento obraz v jazyku 
némeckém a popis ten, ktery farni KySperecka 
pamétni kniha podavaé, zni takto ve vérném 
prekladu: 1. Svaty Vaclav ukazuje se v slavé, 
ozareny v nebeské skvélosti, v takém posta- 
veni, jakym se jeho svata ochotnost k vyza- 
dani pomoci Nejvyssiho ve vSech nasich po- 
trebach jevi. 

2. Po pravici vzndaseji se dya_ velci 
andélé strazni. Prvni s krvavym vrazedlnym 
nastrojem a zlatym kruhem, muécenickymi to 
odznaky; druhy s kralovskym praporem, na 
némz hnédy orel v bilém poli. Tito dva andélé 
projevuji své tajemstvi plné udiveni nad srdnaté 
prestalymi mukami. 

3. U pravé nohy svétcovy v_ prostred 
obrazu vidéti opét andéla, jenz mocnym 
pohybem k patieni na sv. serafa povzbu- 
diti chce. Timto andélem se vyznamenava 
spéSné a rychlé pfrispéni pravym ctitelim 
sv. Vaclava. 

4, Po levé ruce téhoz svétce vidi se 
Zezlo a Yisské jablko s palmovymi vétvemi a 
dvéma malymi andilky, jenz chvalu  svatého 
péji. 

5. Nyni dochdzi na dolni, spodni ast 
osob a jeji vyznam. Stalost a vytrvalost v po- 
bozZnosti. Ta se vyznacuje podobou starce, 
ktery se o hal opira4 a vysoko pozdvi- 

Zenou leyicf dayéru k syatému vyznamenava ; 


on se zd& pri svém stiibroSedém vlasu a 
vousu jisté pri dobrém zdravi téla i pti 
zdravyych smyslech byti. Pryni to  hlayni 
osoba. 

6. Utinény slib k ucténi téhoz svétce 
predstavuje se v_ sliéném mlddenci, jez 
v poutnickém odévu na kolenou kleti a uctu 
sepiatyma na poutnické holi slozenyma rukama 
a pozdvizenym obli¢ejem na jevo davdé. U jeho 
nohou leZi zaviena kniha a klobouk, pak ra- 
yenec a Stavnaté hrusky ma za pasem. To 
druhi hlavni osoba. 

7. Uplna, dokonala divéra v ptimluvu 
svétce v hodinu smrti — jest predstavena 
sliénou, mladistvou osobou Zenskou v plném 
kvétu, kter&é na pohodIném lozZi cela u vy- 
trzeni pokojné umfrati se zdé. Skapulif ji 
visi na prsou a horici svice jest v pravici 
jeji; u nohou spatrfuji se rozmanité léky co 
neprospésné pozemské prostfedky a spéchajici 
andél strazny ¢is. 3. zd& se, Ze ji zvlast ku 
pomoci pyispiva. Treti hlavni osoba. 

8. Horlivé vzyv4ni a prispéni a pomoc 
svétce v nejtrudnéjsich dobach predstavuje se 
obrazem yzacného Slechtice s odkrytou hlavou 
a otevfenym listem, ktery sv. Vaclavu s uslze- 
nyma ocima odevzdava. Cepice a hil jeho lezi 
na zemi a jeho §Slechtictvi jest vyznaceno 
zlatym fetézem a Frady na prsou. Ctvrta hlavni 
osoba. 

9. Kajicnost hriSnika plna skrouSenosti, 
vy némz hlas svédomi se probudil, vyobrazuje 
se obrazem silného, jako od slunce osmahlého 
muze, ktery vrazedniku se podoba, okolo jehoz 
ramenou se had vine a jemu srdce v téle roz- 
ryvaé, im hrozn4 bolest povstava, kteraz se 
na ném vyjevuje, ackoliv studem a hanbou 
tvai zakryti hledi. Posléze 

10. Duchovni touZebnost po nebeskych 
pokladech a dokonalostech na primluvu svat. 
Vaclava. Ta se vypodobiuje postavou mladé, 
sliéné pani Slechtického stavu, anat kletfc, 
0 yekeje se opira, kudy se do chramu svétcova 
jde a pravici drii zapetetény list do vySky; 
dychtivost, jakou ona vie toto vykonava, uka- 
zuje postaditelné touzebnost, aby na primluvu 
sy. Vaclava vyslySeni dosla. 

Nyni v oblém obrazu zjevuje se sv. Lud- 
mila v celé postavé nebesky proménéna, tézZ 
kleémo. Pred ni lezi nékolik knéh a vévodsky 


— 86 — 


klobouk éesky s palmovymi vétvemi, a aby | 
se jeji muctenictvi vyznatilo, vznasi se andél 
nad ni zavojem, kterymzZ zardousena byla, ji 
prikryvajici. Na zavoji vidéti jest mnoho 
krve a kapek. 

Cely obraz upomind na slova eccli. 51, 
10.: ,,Patiil jsem ku pomoci lidské a nebylo 
ji;* abychom nedoufali v sebe, jako bychom 
byli spravedlivi a dostateténi mysliti néco sami 
z sebe, jakoZto sami z sebe, ale dostatecnost 
nase z Boha Ze jest. 2. Kor. 3, 5., nebot 
»Zloreceny Clovék, kteryz doufé v Clovéka a 
klade télo za ramé své a od Hospodina od- 
stupuje srdee jeho: ale pozehnany muz, kteryz 
doufé v Hospodina a bude Hospodin doufanti 
jeho. Jer. 17, 5. 7. ProtoZ my ne v konich, 
ani vozich doufejme, ale jmeno Hospodina 
Boha yvzyvejme.“ Zalm 19, 8. Ponévadé ale 
dle Zalm. 149, 1. ,chvdla Hospodina budiz 
v shroméZdéni svatfych;“ tedy my Cechové 


zvlast v nynéj§ich nevéreckych doba&ch vzy- 
vejme sv. Vaclava, nebot o ném se da fici, 
co povédél OzidS o proroku Jeremidsi: , Ten- 
tof jest. milovnik bratii a lidu éeského: tent 
jest, kteryZ se mnoho modli za lid a za vse- 
cko mésto svaté.“ Ano tohoto svého mocného 
orodovnika pied trinem Bozim vzyvejme a on 
vztahne pravici a meéem zlatym nds braniti 
bude, ned4 zahynouti nam i budoucim a ten- 
krA4t nastanou opét blahé dobré Casy, kdyz 
rozkvete opét v Cechdch vira svato-Vaclayska. 


J. hts 


*) Diky za upozornéni, které vykonati nebylo 
mozno pro nedostateénost prostredki, jakych 
provedeni obrazu by nutné vyZadovalo. Prosim 
o dalsi ¢lanky. Snad pfikladem tim i jini se 
pohnou, aby ,,Methodu® dopisy zasilali. Vzdyt 
v Cechach na vzdor neprizni yvéki prede znaénych 
zachovalo se pamdatek. Red. 


————— -sooSgocos——— 


Z Reditelstva Akademie kiestanské. 


Poéet ¢lent Akademie dostoupil poslednimi 
prihlaskami ¢cisla 2488; v posledni dobé piibyva 
valné ¢lenii stayu svétského. 

Dart ku knihovné a sbirkam uméle- 
ckym dostalo se Akademii od ndsledujicich pant: 
od p. prof. Justina Praska z Klatov ,,politia 
historica“, Veleslavinské vydani; od p. prof. dr. 
Reinwartha ,Caeremoniale episcoporum Romae“ 
1873; ,,Heilige Schrift* od Schnappingera, jmenem 
ct. predstavené klastera Vorsilek; od prof. Drozda 
staré modlitebni kniha z r. 1686; od dp. far. 
Petery dvé staré knihy ,Series pontificum“ 
z r. 1500, ,sermones* z r. 1490; od vp. Voj. 
Houdka, far. admin. ve Zvolefovsi staré mapa 


conventuum st. Francisci; od dp. Frt. Richtra, 
far. v Péedhradi, 18 papezskych penizi se slibem, 
ze jesté mnohymi jinymi dary sbirku Akademie 
obohati. VeSkerym darctim vysloveny jsou vrelé 
diky teditelstva. 

Odbor védecky uzaviel vypsati cenu na 
védecké pojednadni, aby takto budily a podporovaly 
se snahy védecké. Reditelstvo povolilo kk tomu cili 
dotaci 200 zl. 

Odbor hudebni péedlozil organisaéni statut 
pévecké skoly sborové, ktera potatkem Skolniho 
roku do zZivota vstoupi. Ohledné mistnosti a vnitrni 
upravy pévecké Skoly utini se zatim piipravné 
kroky. 


Odbor umélecky Akademie krestanské. 


Biskupsky dar. J. M. nejdistojnéjsi pan 
dr. Karel Pricha, svétfef biskup prazsky, da- 
roval knihovné odboru pro vytvarna uméni Akademie 
nasledujici vzacna dila a spisy: 1. ,Jahrbuch der 
k. k. Central-Commission“; vSech 5 svazkii 1856 
az 1861. 2. ,Mittheilungen der k. k. Central- 
Commission zur, Erforschung und Erhaltung der 
Baudenkmale“. Uplny exemplai. 20 velkych svazkit 
(1856—1875). 3. Organ fiir christliche Kunst* vy- 
davano od Baudri v Koliné n. R., 12 roénika, 4. 
»Mirchenmusik“. Ein Archiv fiir kirchliche Kunst~ 
- schopfungen und christliche Alterthumskunde. 


Redigirt von Laib und Dr. Schwarz; 16 svazki. 5. 
Abbildungen altdeutscher Gebiude; 1 svazek. 6. 
Kreuser’s ,Der christliche Kirchenbau“; 2 svazky. 
7. Dursch’s ,Aesthetik der christlichen bildenden 
Kunst“. 8. Otte’s ,,Kunstarchaeologie.“ 9. Otte’s 
»Archaeologisches Worterbuch*. 10. ,,Studien iiber 
die Geschichte des christlichen Altars“. 11. ,,Mittel- 
alterliche Kunstdenkmale*, 2 svazky. 12. ,,Christ- 
liche_ Kirchen-Baukunst*. 13. ,Jakob’s Die Kunst 
im Dienste der Kirche*. 14, Liitzow ,Kirchen- 
Baukunst*. 15. ,Gothische Verzierungen“. 16. Bock’s 
»Heiliges Kéln“. 17. Bock’s ,,Liturgische Gewander“. 


18. ,Bronze-Thiire des Domes zu Augsburg“. 19. 


»Glagolitische Fragmente“, Dr. Safarik. 20, ,,Charak- 
teristik der Baudenkmale Béhmens* y. Grueber. 
21. ,Katechismus der Baustyle von Dr. Ed. von 
Sacken“. 22. ,Die Ausschmiickung und Ausstattung 
der Kirchen*, 23. ,Versuch einer kurzen Ge- 
schichte der bildenden Kiinste Béhmens“. Zap. 
24. ,Anleitung zur Erforschung und Beschreibung 
der kirchlichen Kunstdenkmale*. 25. ,,Vorschule 
zur Geschichte der Kirchenbaukust des Mittelalters* 
v. W. Liibke. 26. ,Die Baukunst des christlichen 
Mittelalters“ v. A. Springer. 27. ,Abriss der Ge- 
schichte der Baukunst* vy. Dr. Litbke. 28. ,,Grund- 
ziige der béhmischen Alterthumskunde*. J. Wocel. 
29. ,,Fingerzeige auf dem Gebiete der kirchlichen 
Kunst“ von A. Reichensperger. 30. ,,Pamatky 
archaeologické a mistopisné* od Zapa, 7. svazki. 
A jiné drobnéjsi knihy a spisy. Jest to pravé kni- 
zeci dar, jehoz cena se pati na nékolik set zlatych. 
Jakym zptisobem slechetnému darci slusny dik se 
vzda, uréeno bude od ieditelstva v nejblizai 
schuzce. 

Nové zhotovené natini oltarni. Architekt 
Barvitius piedlozil vyboru sekce umélecké nové 
zhotovené natini oltatni, které na objednani roz- 
Jitnych pp. zikaznikiiv dle jeho nakresi od stit- 


ee ee 


brnika Kautsche ku véeobecné spokojenosti prove- 
deno bylo, a sice dyé ciboria, jedno zcela stif- 
brné a bohatéjsi, druhé ne ziplna stiibrné a jedno- 
dusi. Obé ciboria silné v ohni pozlacend vynikaji 


SS SEE 


Dp ® w Y I we : & Vv 2 AG 
uvérné slovo étendrwum ,,Methoda*, 

Dokonéent prvntho a potatek nového pololeti poskytuje ,Methodu‘ prilezitost, 
aby s prately uménf k¥estanského divérné pohovoril. Redaktor predpoklada totiz, ze 
dosavadni skromny hloutek pfedplatiteli na ,Methoda* sklad4 se z muzi vytrvalych 
a osvédéenych bojovniki, jimz uméni ve sluzbé Cirkve neni ani lhostejnym piedmétem, 
ani pouhou hiitkou okamzitého rozmaru, nybrZ piedmétem, ktery hoden jest rozumné 
tivahy, vytrvalé prace a kdyZ potteba kaze, také obéti. Pititel uménf kiestanského hodlé 
dohodnouti se s prately uménf. 

VSeobecné se uznava, Ze casopisem za dob piitomnych nejlépe a nejvydatndji 
podporuje se vSelika snaha dtlezita a verejnd. Ma-li tedy uméni, které Cirkvi sluzeb 
zasvétilo, rychleji domoci se piiznivctiv a pfratel, bez uméleckého ¢asopisu tézko jest 
obejiti se. KdyzZ pisatel potatkem bézictho roku ,Methoda* samostatného do svéta poslal, 
‘aby Sel buditi lasku k uméni posvatnému, byl si zcela jasné védom, Ze na néjakou dobu 
kratsi neb del8i pro nedostatek hmotnych prosttedkt, jimiz by zapravoval honordi spi- 
sovatelim, bude odkazan a pied verejnosti zavazin k osamélé praci literérn{ na krasném 
poli uméni kfestanského, kterou — ostatné je-li dovoleno mluviti ztejmé — rad kona, 
pokud Pan Buh zdravi a sily popfava. Kdyz idedlové mladosti odivaji se télem, kdyz 
po klidné pifpravé nastava doba utéSené prace, kdyZ bylinka jarni nasazuje na kvét, 
z néhoz — da-li Pan Bah vlahy — dozraje ovoce; — kdoz by tu Setiil potu a 8Stitil 
se prace! Vzdyt ku praci jest ¢lovék zrozen. Konaje praci kona ¢lovék svou povinnost. 
Ze ostatné na osamélém poli pridruzi se poznendhla dobrovolnych délniki a spolupraco- 
vniktv pro uméni nadSenych, kdoz by pochyboval? 

Ze vydavani listu uméleckého nebude zdroven bez znaéného deficitu, s ji- 
stotou dalo se predzvidati. Narod ¢esky pottem nevalné Getny nikdy nevyrovna se mo- 
htitnym nérodim jediny jazyk spisovni majicim. Vydavant dila nakladného jazykem 
ceskym vzdy spojeno bude s obéti. 

Byva-li s obtizemi spojeno podniknuti prace literdrn{ razu povSechného, co slusi 
Fici, jde-li o vydavani nékladného dila odborného? — Coz je-li to odbor uméle- 
cky? — Coz, kdyz dokonce umélecky ten odbor pohybuje se na pidé ryzé cirkev- 
nosti? V dobdch politickych boji zle se dati védam, v dobach kultu zlatého telete zle 
se daf{ idedlim, v dobach frivolity a apatie zle se dati uménam, v dobach lhostejnosti 
a liberalismu zle se dati umén4m ki‘esfanskym. A takovi jsou dnové nasi. V takovych 
dobach, kdyz védy a umény s plaGem opoustéjf posvécena sidla, pomysleti na praci po- 
koje, miru a lasky, pomySleti na vydavan{ listu vénovaného uméni kiestanskému jest 
viastné smélosti a odvahou. 

A pYedce! V povSechné potopé neni tieba utonouti v8em bezvyminetné. 

»Method* vehaézi do druhého pololeti samostatné pouti. Kratka to pout mla- 
distvého Zivota! Nevyhovél-li redaktor co do obsahu a formy aZ dosud pfisnym pozZa- 
davkim uméleckym a pfrdni ¢tendfstva, budiz ptipsano na uéet lidské nedostatetnosti 
a obmezené védomosti, zdérovei ale také na téet sporého ¢asu, ktery jemu po vykonant 
povinnosti s povolénim spojenych na ostatni prace rézu soukromého vybyva. Aby vSsak 
casopis umélecky vychdzel do svéta odén rouchem slusnym, o to nizepsany svédomitou 
mél péci a neketiil véru ndkladu na distojnou formu a representaci listu. Organ umént 
kfestanského nesmi prec uméni kiesfanskému délati hanbu. Uprava vSak, jakou »Method* 
nutné vyzZadoval, spojena jest se znatnym nakladem. A pravé o této otazce hodlam se 
étendistvem ,Methoda‘ promluviti divérné, vedle zdsady, ktera pravi, Ze duvéra divéru 
plodi. Od prdtel nékterych bylo mi vy¢itano, Ze s reklamou délam malo hluku. _ Kdyz 
pry v Némecku cos podobného se podnika, jde do vSech uhla svéta agentu a zasylek, 
reklam a chvdly bez konce. Proé pry u nas nedéje se podobné? — Odpustte, pratelé ! 
Svindlu jakéhokolivék zrna ¢eska povaha nesnese. VZdy v zivobyti Tidivam se vedle vy- 
roku Gamalielova. Radéji v divéie obracim se na prirozené prately a spojence, na ¢te- 
naistvo a predplatitele ,Methoda* s prosbou: 


piekrésnou uslechtilosti tvaru a pohodlnosti pri 
uzivani fecenych nddob posvatnych. 
Lehner. 


(Pokraéovani.) 


CR ees 


»Vlastenci! ktefi uznavate potiebu, aby odvétvi beské litera- 
tury aZ dosud ladem leZici se péstovalo a takto prazdna mezera VY- 
plnéna byla; priznivei a pratelé umént! kter{ uznavate potrebu, aby 
laska k uménf, vykvétu to véd, v nérodé se ujimala a Sirila; knéZi 
a katolici! kteti uznavate potfebu, aby Zivot cirkevni ve vSelikych 
oborech a tudy také v uméni vymanil se z poroby ospalé lhostejnosti 


a zurivého liberalismu: — odbfrejte a rozsirujte »Methoda*, ktery . 
jest prvnim av éeské literatuée jedinym organem posvatného umént 
kfestanského. 


Ze vseobecnéjsiho rozkitenf potieb{f jest, dokazuji ¢fslice. VeSkery poéet 
predplatiteli na ,Methoda* do dne&niho dne obnasf, Ghrnem: 164, pravim: 
stosedesatétyri, z nich% ptipad4 na Prahu 27, na ostatni Cechy 106, na Morayu 31, 
na Slezsko 0. Z celorotniho piedplatného veXkerych abonenti kryl se sotva naklad 
prvnich tif é{isel, tedy as étvrtina celoroéniho nakladu. Druha étvrtina 
uhrazena jest subvenci, kterou ,Methodu“ vykazal odbor umélecky a archaeologicky 
»Akademie kiestanské“, aé vlastné pojisténd tato podpora byla piitinou, Ze predplatné 
na 2 zl. se snizilo, aby takto i nezimoZnym odbfrani listu se usnadnilo. Vétsi subvence 
,Akademie kiestanska“ poskytnouti nemize, ponévadZ kaZdy ze 4 odbori s dotaci vy- 
kézanou jen pfi nejvét’i sporivosti vystati. Uhrazent zbyvajici poloviéky celo- 
roéniho nakladu na ,Methoda‘ ztistayuje se vedle nynéjsiho poctu predplatitelt re- 
daktoru samému. 

Piedpokladaje, Ze kazdy z nynéjSich ¢tendrai ,Methoda* jest horlivym 
prizniveem uméni kfestansk¢ého, zd& se mi pomoc byti velmi snadna. Kazdy Clovék na 
svété ma alespoi dva prately, jimZ mozno fici: ,Piiteli! Piedplaf se na list, jehoz 
tivelem jest buditi a Ziviti lasku k uméni kfesfanskému!“ Kdyby tak se stalo, Ze by 
kazdy z dosavadnich piedplatiteli dva jiné privedl, valné by se ulehéilo redaktoru, ktery 
ostatné pod tizi hmotného bremena shrbeny a skliéeny prec pracovati neprestane, aé 
uvolnénim nasledkem vétSiho poétu odbératelstva volnéj8i byl by dech, zpfimila by se chtize 
a svobodnéjsi byl by vzlet. Bud jak bud — Paénu Bohu poruéeno! Staroéeska vytrvalost 
snad neopusti syna ceskych luhi. ,Methoda* tak snadno vydavati nepfestane, ktery po 
mnohaleté pripravé naleza v praci té nejmilej8i zalibu a tkol Zivota zaroven. Nazna¢end 
cesta vedla by ovSem nejrychleji k cili, a vSichni faktorové Zivota cirkeyniho poznenahla 
seznamili by se s védou a znalosti uméleckou, kazdému knézi nutné potiebnou. Po- 
sledni decenie valné se prohyesily, Ze pole krasného uméni zcela ladem lezZelo, tak Ze 
zZ nezavinéné namnoze neznalosti vétSina i téch, jimZ svéren jest dozor i fzeni vnitini 
tipravy chramové, lhostejnymi jsou k uméni kiestanskému. Nadejde bohd4! doba, kde se 
to polepSi a pak také ,Method“ nabude dostateéného odbératelstya. Urychlete, mozno-li, 
pratelé a pfiznivei uméni kfestanského! ten proces ziskanim vétsiho pottu ¢tendfstva 
pro organ vénovany uméni kfesfanskému. 

Vyzpovidal jsem se. F 

Zasluhuje-li toho smér ,Methodem“ zastoupeny, raétez, prosim, kruhové v die- 
césich rozhodujici a zavazni vSimnouti sobé jediného toho organu uméni kfesfanského 
v literatuée Geské se objevivSiho. K rychlému rozitten{ listu valné napomdhati mohou 
zejmena nejdistojnéjsi ordinaridty a konsistote v diecésich, vdp. p. vikatové 
ve svych okresich, pt. pp. feditelové klerikalnich semindéa a studentskych 
konvikti v ustavech cirkevnich spravé jejich svéfenych, dp. fardtové ve svych osadach 
u katolickych jednot a besed, u vzdélanéjSich a Cirkvi sv. oddanych katolikt, vp. ka- 
techetové a reditelové stiednich Skol u svého Zdkovstva. Kdo uménf opraydu mi- 
luje, tomu netieba uvadéti prostitedki vhodnych. Laska samodék na jiné se prenasi 
a dédi. _Laska k uméni jest vynalezavé a neunayndé. Neodpotine, pokud nedocilila, po 
cem toudzila. Srdce pak lidské vidy nejpevnéji Ine k dilu, které nejvice potu vyZadovalo. 


Lehner. 


ce ae vay vor y ' evs ase v 
reas iene vidy 20. kazdého mésice. PYedplaceni obndéSi 2 zl. roéné, Predplatné p¥ijim4 administrace 
yl ethoda' ae, es 234. Jen frankované listy prijimaji se. Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopisy. 
cajici se redakce, budtez  zasild rank i i <arling, ¢ ilany 
ykaj : oo 7 dtez zasilény franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, ¢, 234. Reklamace zasilany 
udtez do expedice v knéhtiskérné Cyrillo-Methodéjské v Praze, v Retézové ulici tis. n. 5. 


Nakladem vydavatelovym, — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské vy Praze. 


Casopis vénovany uméni kiestanskému. 


Organ odbord pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie ktestanské v Praze. 


PADADDAIS 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
E'erdinand J. lehner. 


Cislo 8. V Praze, dne 20. srpna 1876. Roénik Il. 


z amine, : : are - es 5 i gomnc te. uate ; , 
Obsah: Nazorny prehled vytvarného uméni cirkeyniho. Vzdjemny pomér ¥ecké a ¥imské architektury ; krasoumny 

ve . 7 4097 ys . ve r . vy. s : , avs Vs , + 4 £ 
vyznam a déjepisna dulezitost architektury tfmské. Staroktestanské stavitelstvi v ¥{$i timské. 1. Uvod. 2. Starok¥estanska 


basilika. (Pokracovani.) — Z Akademie kiestanské: Z Reditelstva Akademie k¥estanské. Odbor umélecky Akademie 

¥ Y * * £ ra s y g . a : v ~ Ev. s 

krestanské, Kalichy akademické. Nové objednani. — Z odboru archaeologického Akademie ktestanské. — Z uméleckych 
ateliert. — Umélecké zprdvy domdci. — Otdzka redakce. 


ata POP DIOS ROP 
PPFD ava PLRPDP ILS ILLS SS PDIP LDLIL LL LPL DD 


(PDL IIL II II DIPOLE LPP 


Nazorny piehled vytvarneho uméni cirkevniho. 
Pise F. J. Lehner. 
(Pokraéovani.) 
Vaajemny pomér Fecké a timske architektury; krasoumny vyznam a déjepisna 
dilezitost architektury itimske. 


V diivéjsich Gislech jsou vysvétleny struéné 
hlavni a zdkladni zasady stavitelského slohu 
Yeckého a fmského, které védéti nutno jest 
kazdému, kdv ztiplna rozuméti chce stavitel- 
skym slohum kfestanskym. Proto z antického 
stayitelstvi pouze ony ¢astky tuto se vytknuly, 
jichz sloh kfestansky pozdéji pouZival. 

Na prahu starokiesfanského slohu stavi- 
telského stojice, sluSi na ukonéenou jesté jednou 
nazpét pohlednouti a zrale uvaziti vz4jemny 
pomér obou sloht stavitelsky¥ych — 
feckéhoatfimského —, jakozikraso- 
umny vyznamadéjepisnou dileZitost 
architektury fimské. 

Chram fFecky vSeliké libovile prost jest 
yznesenym, dokonalym, ukon¢éenym or- 
ganismem. Zakladni jeho mySlenkou kon- 
struktivni jest krytba rovnymi kladami 
kamennymi. Tato zdsada pii vSeliké obmeze- 
nosti vynikéa nejvétsi jednoduchosti a dokonalou 
prirozenosti. Pri nejvySsim vyvinu, jaky vibec 
Ize mysliti si, udili veSkerym tvarim az do 
nejmensiho profilu tentyz raz krasné jedno- 
duchosti, zakonnitosti a srozumitelnosti. Zde 
neni ZAdné libovile; jakoby ptisobenim pjt- 
rodni sily vyristé zde vse z uslechtilého 
usporadéni jednotlivych Glanki. Zde spodiva 
chrém Siroce rozlozeny vy utéSené distojnosti, 


v klidné spokojenosti, jakoZto koruna vnadné 
a krasné krajiny jej vakol obklopujici. Tak 
vypina se v_ plastické ukonéenosti, prisvitné 
a jasné, s vitéznou distojnosti, jako ty pla- 
stické postavy staré Illiady. 

Rekoyé opustili jevisté Zivota déjepisného, 
aby zmizeli ve spousté svétové rise tmské 
zadnych rozdilii nedopoustéjici. Piedce vSak 
v ni nezasli. A¢ podmanéni, vitézné vtiskli 
vitézi peéet vlastnf vzdélanosti. Rimané zejmena 
dédili, co narod onen vysoce nadany v oboru 
vytvarnych uméni zplodil. MnozZstvi idedlnich 
vytvoru, jichz hojnost neobyéejnou poskytovala 
tecké mésta a krajiny utéSené, zavléklo se co 
vitana kofist valeéné, aby se staly ozdobou 
chramia palact svétovladného mésta. A mnohem 
vice! Vitéznd Roma prenesla sloh frecky na 
vlastni uméni své, acé sama nebyla zejmena 
v architektute bez samostatnych Zivli domacich, 
které napotom s feckymi tvary zajimavé a zpu- 
sobem zvlastnim sloutily se. 

PYechdzejice k timské architekture jest 
nam sestoupiti s idedlni vySiny, na které stdlo 
stavitelstvi tecké. Recké uméni stavitelské ven 
nas vyvadélo nad potiteby a hranice Zivota 
vsedniho; dlelo v utéSenych svobodnych, vese- 
lych krajinach, kde vééni bohové bydleli. 
Z toho vypuéelo ono kouzlo radostné jasnosti, 


8 


BE OY A ee 


vznexené samolibosti a spokojenosti, které ve- 
Xkerymi tvary stavitelskymi ovlada. Stavitelstvi 
‘¥imské na takové vySi neudrzelo se; opustilo 
H8i idedlni a dalo se do sluzby Zivota prak- 
tického. V tom spatruje se jednak obmeze- 
nost, jednak vSak i pfednost. Neuzavirajic se 
pred Zddnou pottebou Zivota véedniho a ne- 
pachtic se po organickém, dtsledném provedeni, 
odiva piece veskeré vytvary leskem krasy 
tecké, pridavajic pfedmétim uzite¢énym prosté 
ynady uSlechtilosti umélecké. Riman neobdateny 
genidlni silou tvirdi, kter4 schopna jest zploditi 
i to nejvyS8Si a nejvzneSenéjSi, s prevahou 
rozumu svého neobjevil zadnych novych tvart ; 
za to vsak slouciv a spojiv formy staré zpu- 
sobem novym vytvoril novou soustavu architek- 
tonickou, jaka na jakékolivék velikolepé budové 
pouziti se dala. V tom jsou Rimané velci a ne- 
dostizitelni. Zd4 se, jakoby Rimané svétovladou 
k tomu byli byvali povolani, aby veskeré 
architektonické dédictvi minulosti v jeden tvar 
umélecky soustfedili, tak Ze pro mnohostrannost 
a velikolepost mané zapomind se na nedosta- 
tec¢nost organické nutnosti a oduvodnénosti. 
Hmotna stavba orientalni s konstruktivni klenbou, 
kter& ponejprv se vyskytuje na starych palacich 
Mesopotamie, pozdéji bezpochyby od hellen- 
skych staviteli na residencich diadochi s feckou 
soustavou sloupovou sloucéend, dochazi v tomto 
tvaru u Rimand v¥vinu nejvySsiho. Orientalni 
klenba a hmotna stavba ve spojeni 
s nadhernou inkrustaci feckou jest 
podstatou architektury fimské. 

Nasledkem toho objevuje se ve vytvarech 
timskych jist&é rozdvojenost a nesroynalost, 
které jest na odpor prisnému zakonu archi- 
tektonickému, organicky vyvin vyZadujicimu. 
Prakticka potfeba zvitézila nad pouhym 
smyslem krasoumnym a pfinutila jej ku 
mnohym ustupkim. Architektura druhu vice 
kombinatnfho spokojila ses pouhym sefadénim 
zevnit¥nim. Uplné sloutiti raizné  Zivly 
v organicky celek Slo nad vlohy Rimana. 
Rozdvojenost fetend spattuje se jiz ve tvaru 
Kimské hlavice, nejvice pak ve slou¢ent stavby 
sloupové se stavbou klenutou, piimoéarné 
s okrouhlou. Ky div! Ze v ¢imské architekture 
pozoruje se jakas chladnost citu. Zaroven ne- 
smi vSak také zneuznavati se, Ze utla jemnost 
Feckych slohi stavitelskych neshodovala se 
S novymi poméry a Ze tudy hrubsi a hmot- 
néjsi tvar jednotlivosti byl nutnym ndsledkem 
nového pouzivanf. 


Naznatenjm razem neorganiénosti 
pozbyla timsk& architektura prirozené, ziko- 
nité piesnosti. Tvary a Clanky jeji nejsou jiz 
dale svobodnymi kvéty krasné nutnosti, nybrZ 
vysledkem rozumdiské vypoéitavosti. 
Budovy timské vynikaji proto vice raézem ma- 
lebnosti. Malebnost architektury nezakladé 
se vSak ani na vyristéni forem z podstaty 
konstrukee, ani na zdkonu, vedle néhoz ¢le- 
nové titvarem syym struktivni vyznam osvéd- 
tuji, nybrz na vice zevnéjSim Zivlu sku- 
penin, na takovém stiidani tvari, které, pokud 
mozno, nejpriznivéji ucinkuje na bohaté a roz- 
manité vyvozovani protiv — svétla a stinu. 
Tak v architekture povstalo nové stanovisko, 
kterym kolosdlnost ifimskych budov utéSené 
oZivovala se, aniZ by tim ujmy trpéla veliko- 
lepost dojmu celkovitého. 

U y&ech jinych narodéi souvisela archi- 
tektura zdroveli s povahou pidy, jejizZ nej- 
vyssim, nejduSevnéjsim kvétem byla. U Ri- 
mana, kde architektura ptivod odvozuje 
z rozumairské vybéravosti, neni uméni stavitel- 
ské vice plodem ptdy, nybrz jest plodem ducha 
voliciho. Potratila tim ovSem oné vvYelosti, 
ktera jest plodem zvl4stniho védomi nabozZen- 
ského a narodniho; za to vSak vySinula se 
ku svétovladé. Kam Riman vniknul, tam 
architekturu svou zanesl a zasadil. Ve vie- 
likych provinciich fi8e, od Rynu az ku kata- 
raktaém Nilu, od sloupi Herkulovych az ku 
bfehim Eufratu zvedala se nddhernd mésta 
s forum, kapitolem, basilikami, chramy a pa- 
laci. Rimska orlice zanesla fecké formy po 
veSkerém okrslku znamého svéta. Porovnava- 
me-li tento pomér s vétSi uzavienosti, s kterou 
druhdy kazdy narod uméni vlastni sdm pro 
sebe vyvinoval, ihned pozndvame, Ze takovy 
prevrat nebyl by byval moznym, kdyby tehdejsi 
védomi y téchto tvarech nebylo shledalo vyraz 
vsSeobecné platny. 

Na poméru tom zaklad& se hluboky vy- 
znam fimské architektury vzhledem vyvinu 
veSkerého uméni. Prakticky toliko narod 
byl s to, aby idealni formy fecké ziskal pro 
cely objem Zivota; svétovl4dny toliko na- 
rod byl s to, aby je vymknul z uzkych hranic 
Zivota nérodniho a vykazal jim za vlast a pi- 
sobisté zem celou. Tim jevi se byti archi- 
tektura fHmsk& nutné pfedchidkyni ar- 
chitekturykftestanskéhostéedovéku, 
které cestu  klestila) jako svétovlada 
timskacestuklestilavitekfrestanské. 


Starokitestanské stavitelstvi v iisi timské. 
1. wW vod. 


Pad antického svéta nema nic spoleéného 
8 padem jednotlivych nérodi. Neznamend zii- 


ceninu jisté soustavy politické, nybrz ipadek 
celého nazoru svétového. Zivot anticky dokonal 


— 91 — 


obéh svij, zasthnul mocfi vytvarnou do vexke- 
rych obori Zivota zpisobem nejrozsdhlejsim, 
vyslovil bytost svou az do vyéerpani. Proto 
musel umfiti. Veskeré pokusy zvniti odiviti 
jej opétné, ztistaly bez vysledku, ba nemohly 
miti vysledku. Star4 vira vymizela, stary mrav 
vymrel. Co zbylo, bylo jiz toliko stinem. Vnitini 
hniloba vyrazila také na venek. Aby vyplunili 
prazdnotu duSevni a ukojili hluboky nepokoj, 
vzali utocisté k cizimu, zejmena asiatskému 
nabozenstvi a jeho formém a zvykim. To vise 
ale jiZ nespomahalo. Pochybovaéstyi hlodalo 
na zakladech veSkerého Zivota duSevniho. 
S hroznou nevérou pojila se jesté hroznéjsi 
fanatické povéra. 

Také tvofeni architektonické potalo umi- 
rati. Jako fimsky mrav nemél dosti sily, aby 
odolal vlivu cizimu, ani architektura nedovedla 
ubraniti se prostopéSnym Ziylim. 

Vetcha budova starého svéta az do nej- 
hlubSich zakladt otéesend nebyla schopna nového 
vyvinu. K Zivotu bylo potfebi nového z4kladu, 
nového naézoru, a¢ méla-li nova, silnd budova 
povznésti se. Takovym novym zakladem mohlo 
byti jen nové nabozenstvi. Krestanstvim 
znovuzrodil se mrtvy syét. 

 Kdyz stara stébla vadnou, tiSe a skryté 
kli¢i jiz nové simé; mezi tim, co stara setba 
jesté zcela se nerozpadla, piekvapeni byvame 
mladou zeleni Zivota nového. 

Jakmile mlady svét uprostied hniloby a 
umirani syéta starého bylo lze pozorovati, kli- 
ily jiz tiSe a nepozorované také v architekture 
Zivlové slavnou budoucnost véStice a na novy 
vyvin poukazujice. 


_ Uréité vytknouti okamzik, kdy dilezity 
obrat k novému Zivotu v architektue nastal, nen{ 
mozno. Také na cesté vyvinu duSevniho vy- 
skytuji se sice mezniky. Ale téZko jest zasaditi 
je na uréity bod, jelikoz tajemny vyvin duSeyni 
nelze méfiti mfrou viditelnou. 


Zda-li novy obrat nastal v dobé, kdy% 
Konstantin prohlasil kfestanstvi za viru stdtn{, 
neb kdyZ zapadni HSe fimsk& od vychodni se 
oddélila, aneb konetné, kdyZ prvnéjsi zahynula 
— komu lze s urtitosti udati? Novy duch 
vyZadoval nového téla. V této dobé piechodné 
prvniho kfestanstvi podrzela také architektura 
jesté stale starfych tvari pohanskych. Neby la 
vSak nadale tkolem jednohondrodu, 
nybrz veSkerého élovééenstva. Doba 
novych utvari nastala aZ po utiSeni boure, 
kterou zptsobilo stéhovani se ndrodu, kdyZ 
jednak mohutné pomniky antického Zivota tim- 
ského vétSinou ztroskotany jsou, jednak novi, 
mladistvi nérodové v popredi jevisté svétového 
objevili se, ktefi novy obsah novym tvarem 
obdafili. Mladistvy vék objevoval v sobé novou 
tviréi silu. NebyJa vSak ani tato prvni doba 
architektury kfestanské bez mnohych promén, 
které do vnitrni podstaty jeji ostte zasahujice 
pritinu zaydaly k délezitému vyvinu, jaky 
v budoucnosti se objevil. 


Umélecka ¢innost vyvijela se dvojim smé- 
rem s dvojim stiediskem. Stary Rim a nové 
zalozené mésto vychodni fiSe fimské, Cafi- 
hrad (Konstantinopolis), staly se ohnisky dvoji 
rozmanité ¢innosti stavitelské, jak v ndasledu- 
jicim vysvétleno bude. 


2. Starokrestanska basilika. 


Za prvnich dob pronasledovani shromazdo- 
yala se k sluzbam Bozim mladistva Cirkev 
tajné po domech zémoznéjsich kfestant, 
v katakombach a na jinych skrytych mi- 
stech. Jakmile vSak s Konstantinem zvitézil 
k¥iz, Cirkev z temnych katakomb pfesfdlila 
do jasnych basilik. 

O milych téchto kiestanu dobach a pied- 
métech jednal spisovatel obSirnéji v , Methodu“ 
roku minulého v_ Gélancich nadepsanych: 
1. Cirkev po domech, 2. Cirkev v ka- 
takombdach, 3. Cirkev v basilikach, *) 
na které tuto pouze poukazujeme. 

Na. doplInéni posledniho pojednani o ba- 
silikach zbyva4 jiz jen doplniti, ¢eho tam 
nedostava se. 

Starokrestanska basilika stoji zde jakozto 


*) Viz ,Method* roénik I. str. 14—20, 21—25, 
35, 37—42, 48—54, 69—71, 78—80. Vyobrazeni 
str. 17, 19, 23, 24, 38, 40, 52, 53. Dale ,Me- 
thod* roénik II. str. 41—43. 


pova stavebni koncepce, vynikajici 
vnitfkem velikolepé zalozenym, ar- 
chitektonicky rozdélenym a roz- 
élankovanym. V basilice ktestanské, jejiz 
prost¥edni lod obnagela dvojndsobnou Sitku a 
vySku lodi pobotnich, vytvorila se krasna 
skupenina vnitfnich prostor, ktera 
dvojim svétlem osvicenaé na dvoupatrovou kon- 
strukei svou poukazovala a vysoko vyénivajici 
lod{ stiedni hlavni smér celé polohy jasné 
vyznatovala. Apsidou dostalo se celé budové 
imponujictho ukonéeni, zejmena v_basilikach 
s piiéni lodi, kde zvySenou vnadou perspektivy 
absida jesté urditéji vynikala. 

Porovnavajice basiliku s antickou archi- 
tekturou timskou, spatfuje se na krestanské 
basilice dilezity pokrok. Na antickych stav- 
bach timskych sloup zahalel, maje pouze 
yyznam dekorativni. Zde sloupu vracen jest 
puvodni ukol, jaky Rekové druhdy mu vyka- 
zali: stal se opétné élenem podpirajicim, 
prostoru otvirajicim, ag a podpory 


im GO ees 


vever 


jeho pouZivalo se mérou mnohem opravdovejsi, (viz obr. 8.), kde ziroven vady za dyéma 
nezli u Reka byvalo. Bylot véru smélou my- | sloupy pilit daleko do st¥edni lodé vystupuje 
‘lenkou konstruktivni postaviti celou sténu lodé | a s protéjSim se spojuje pomoci velikeho zdé- 
is krovem na Yadu sloupi. PYi novém kroku | ného pasu, ktery stéechu nésti pomaha. 
takové dilezitosti radi _Ackoli stény rovné 
odpoustime, ze sloupu nicim prerusSovany ne- 
k nové funkei nebyl byly, oblouky sloupo- 
jesté dan novy tvar. tadi poskytovaly prede 
Rada sloupt, kte- Zivé pohyblivou lini 
rou lod stiedni od po- a pruzné nesly brimé 
botnich lodi se dé- steny. na nich spoti- 
lila, méla  zdrovem vajici. 
nésti celou tizi vrchni Jakolivék  basilice 
stény hlavni lodé. v zakladnich rozmé- 


Aby k novému tkonu rech velikolepost u- 
zpusobilou se stala, ob~ priti nelze, nedosta- 
jevena jest dulezita no- valo se predce onomu 
vota. Sloupy postaveny véku dostateéné jem- 
jsou ponékud dale od nosti, ani smyslu u- 
sebe, ana misto ar- méleckého k disled- 
chitravu spojeny nému provedeni je- 
jsouSirokymi po- dnotlivosti na sta- 
looblouky (archi- XS ell vebni této _kostte. 
voltami) (Viz ,Me- . = A= \\ \4 “ Ostatné véru malo z4- 
thod“ roé IL, obraz ‘ : leZelo na tom. Hlavni 
4, str. 24.), jimiz po- bci 


péci bylo, -aby pro 


vos re ¥ Sonn y L- 
boéni tlak vzajemné cr novou potfebu du 
se vyrovnava a vrchni ig choyni vynasla se 


primerena _ celkovita, 
koncepce, z niz by 
pak vytvofrila se 
nova architek- 
tonicka forma 
celku. A _ pravé k 
tomu byl tehdejsi vék, 
kde ztratil se smysl 
pro detail, velmi pfri- 
hodny. Neni tedy div- 


sténé siln& podpora 
poskytuje se. Klidna 
jednota antického ar- 
chitravu vyménéna jest 
za pohyblivé mnozstvi 
stejnych éleni, jemné 
zaokrouhlenych, jimiz 
oko poukazuje se na 
cil celé budovy — 
na velky polovyklenek 


(apsidu) s oltdtem. == no, Ze pri vytvaru ba- 
Kde vSak architray an- (Obr. 8.) Z basiliky S. Prassede v Rimé. siliky spatfuji se mno- 
ticky podrzeli, zbaven hé nedokonalosti. Sta- 


¥ 


jest biemena plochymi oblouky, nikoli polo- | vély se nazvice z cihel, taste¢éné té% z opuky 
kruh, nybrZ maly segment kruhovy tvoricimi, | a kvddrt, dosti vSak nedbale, coz v pozdéj- 
jak spatruje se v fimské basilice 8. Prassede | Sich vécich jeSté se zhorSilo. (Pokr.) 


SS SE 


[Zn LASSIE cLeTynice Gereetarm Sizes 
Z Reditelstva Akademie kiestanské. 


Z aposStolské nunciatury ve Vidni | i diky za opétné titinné osvédéenf lasky i ticty ku 
dosla ihned po doruéeni adressy, kterou feditelstvo | slavné hlavé Cirkve katolické.“ — Dne 9. &ervence 
Akademie kiestanské svatému Otci zaslalo, od apo- | nasledoval druhy list datovany 4. éervence, ktery 
stolského nuntia na starostu Akademie vdp. kano- | zni: ,Dodateéné k fadkim €. 5563 jest mi gs velikou 
vnika dra. Mik. Karlacha odpovéd nasledujiciho | radosti sdéliti, ze Jeho Eminencf, kardinal Antonelli — 
obsahu: ,Vyraz vzneSené a oddané lasky adressou | sv. Otci ptedlozil ono osvédéeni vérnosti a ticty 
sv, Otci vyjadfené, jakoz i elegance a stkvéla iprava | které jemu od velezaslouzilé Akademie kiestanské 
jsou véru dtistojny a hodny té uslechtilé i ktestan- | u pfilezitostném slaveni slavného povyseni Jeho na 
ské Akademie, a ji skladim sv4 blahopfdni jakoz | trin papeZsky zaslano bylo. Jeho Svatost rAdila 

Pokracovani v priloze, 


Priloha k Gis. 8. ,,Methoda‘. 


milostivé a s pravym uspokojenim piijmouti osvéd- 
ceni ucty i lasky, a na dikaz zalibenf, jez Jeho 
Svatost ve skutku onom shledala, udilf sv. Otec 
% plna srdce Apostolské pozehnani vSem élenim 
vibec, kteti k fetené Akademii ndlezi. Rattez ko- 
neéné prijmouti osvédéeni ticty z hloubi srdce, jakoz 
i pfizné, s kterou poznovu znamendm se nejod- 
danéjsi sluha Ludvik, arcibiskup Thessalo- 
nicky, apostolsky nuntius.“ 

V posledni pravidelné mésiéni schiizi ‘editel- 
stva vzato na védomi, ze poéet Glenstva zrostl 
jiZ na 2600. Posledni dobou piistupuji k Akademii 
premnozi muzZové vSemoznych tifd stavu svétského, 
z Gehoz patrné se jevi, jak pfiznivé posuzuje se 
dosavadni Ginnost jednoty v kruzich stale rostoucich. 

Téz dari pro knihovnu spolkovou mnozi 
se vitcihledé. Tak vénovali zejmena: dp. J. Weiser, 
duchovni spravce ve vSeobecné nemocnici nékolik 
anglickych knéh: Maninga ,,Essays on religion and 
literature“, Wissmann-ovu Fabiolu a j.; p. Arthur 
Pilz, sménarnik zde: Ringende Machte v F. Laicus, 
2 dily, Sydows Schuladas; dp. Frt. Bezloja, 
koop. v Drevohosticich, zpévy od ného samého vy- 
dané; dp. Voj. Houdek, administrator ve Zvole- 
hovsi, z poztistalosti + fardte Kuéery, snimek véno- 
vaci listiny knizete Spitihnéva; p. Jos. Spot 
z Kublova starou minci; dp. J. Buchar, kaplan 
v Ourinovsi z poztistalosti + fardte Materny: Cale- 
pini Dictionarium z roku 1575; dp. Fr. Kondelik, 
farat ve Msené: Joannis Bonae Opera omnia, tri 
svazky; vp. M. Benes, katecheta v Karliné: ,,Bi- 
bliotheca sanctorum Patrum® z r. 1680, 1 svazek 
in folio; dp. F. Alf. Illem, fara ve Zbraslavicich, 
mapu Italie po velkych prvnich obratech francouzské 
revoluce; vp. J. Kosatka, koop. u sy. Apollinare 
v Praze: starou bibli Geskou, ve 3 svazcich, J. 
Schwetze Theologia dogmatica, 3 dily, Theologia 
fundamentalis, 1 dil, dr. Lad. Riegra Cechy, zemé 
a narod, Amosa Komenského Labyrint svéta z r. 1752, 
Casopisu Musea 4 rotniky, Zlaté z4pisky karlinské 
od V. Stulce, Desatero pisnf s privodem od Marti- 
novského, Pisné Geské od V. J. Picka s pritvodem, 
3 sesity, Karel Skreta Sotnovsky a j., J. M., nej- 


— 93 


diistojnéjsi pan svétici biskup Dr. Karel Pr ticha 
celou vzdcnou sbirku nevzAcnéjsich dél uméleckych, 
jichZto cena pfesahuje 4 zl., se zvldstnim dopisem, 
v némz oznamuje, Ze knihy dosud nevazané nakladem 
darcovym maji byti svazdny, dila pak zapoéata, v jichz 
vydavani se pokraéuje, na jeho téet Akademii dale 
odbirana. — Ve&Skerym darctim vysloveny jsou diky 
pisemné, J. biskupské Milosti skrze zvlistni deputaci 
feditelstva, do které zvoleni jsou pp. dr. Bauer, 
Hellich a Mockr. 

Odbor védecky vypsal cenu 200 zl. na 
spis, ktery ma odpovéditi na otazku: Jaky ch né- 
sledktii m4 podvracovani cirkevni aukto- 
rity v Zivoté spoleéenském? Doba konkursu 
urcuje se na jeden rok. Spisovateli zistavuje se 
pravo majetnické. Uchazeci opatriti maji praci 
heslem a priloziti pod timze heslem zapeéeténé 
jJmeno. Knihovna Akademie, pod spravou védeckého 
odboru stojici poradaé se jiz do novych jednoduchych 
skrini dle navrhu architekta Mockra od truhlate 
Stolce zhotovenych. 

Odbor hudebni piijima Zaky a Zikyné do 
sborové Skoly pévecké. Prostranna a krasna mistnost 
v domé Svato-Vaclavské zalozny jest jiz upravena. 
Potrebny nabytek zhotovuje dle navrhu odboru pro 
vytvarné uméni truhlaé Stole. 

Prostiednictvim p. architekta Mockra darovan 
jest Akademii kirestanské velky obraz na platné 
malovany 10 Geskych loktti ¢. 6. metrit zvysi, 5'/, 
lokte ¢i 3°35 metri Siroky za tim ucelem, aby byl 
darovan néjakému chudému kostelu. Obraz pred- 
stavuje nahote Matku Bozi v oblacich, dole pak 
na zemi bohaté skupeni osob, v némz spatiuje se 
Vv popredi papez, Slechtic a architekt, kterak vespolek 
se radio stavbé chramu. Bezpochyby jest to vy- 
obrazeni Panny Marie Snézné. K Zadosti dp. far 
Fr. Zribka darovan jest obraz novému kostelu 
v Hudlicich. 

Jednohlasné stalo se usneseni, aby predméty, 
jez Akademii svéreny jsou od rozlitnych dodavatelt, 
jakoz i knihovna spolkova a sbirky umélecké po- 
jistily se proti ohni u méstské pojistovny. 

Lehner. 


Odbor umélecky Akademie krestanske. 


Halichy alkademiciké. 


Jiz zevnéjiim tvarem jevi se na kalichu dle 
nakresu Akademie kiestanské vyvedeném dilo umé- 
lecké. Ani pii nejjednodusiim kalichu nespatruje 
se noha pouze kulatd, na soustruhu proste oto- 
éeni; m& nohu alespoh Sestihrannou; vy- 
lohou 5 zl. mozno z rovnych hran utvyoriti kulaté 
polooblouky, ¢imz ze Sestihranu stavda se Sesti- 
kruh, ktery vyniké vyhodou technickou, Ze kalich 
pevnéji stoji. U nadhernéjsich a tudy drazsich ka- 
lich m4 noha osm polokruht. Hrany pak, 
kde oblouk s obloukem se sbiha, vypliuji se vy- 


bihajicimi rohy, ¢imz kalich takové pevnosti na- 
byva, Ze neni ani mozno jej prevrhnouti. V osmi- 
kruhu spatiuje se zikladni forma kiize. Jest to 
véru my3lenka pékndé, kdy% jiz pri kalichu se se- 
tkavame se symbolem kifze. Nad kalichem délaji 
krize se naznacuji. 

Také dtik u vzdcnéjsich kalichti jest vice- 
hranny. Makovice pak (¢i knoflik) u prostied 
difku ku pohodlnému drzeni kalichu umistnéna, 
ozdobena jest pokud mozno i pri ponékud naklad- 
néjsim kalichu bud drahokamy neb emaily, bud 
pismem rytym neb jinymi ozdobami. Stavba 


ae 7 Vee 


éelku wu nékterych kalichi vynika zimysinou di- 
Kladnosti a soliditou, u jinych pak vice pruznosti 
a jemnosti, aby jedenkazdy objednavatel dle vkusu 
svého tu neb onu formu si zvolil. Jeden i druhy 
tvar ma svych privrzenci. Kuppa u jednéch po- 
nékud vypouklé konéi se vice kolmo (tvar stredo- 
véky), u jinych pak na zpisob rozvitého kvétu 


linii jemné na venek se otvirajic (tvar vice mo-. 


dernf). Nékomu se libi forma prvni, jinému druha. 
Pisatel jest ostatné rozhodnym pritelem tvaru stiedo- 
vékého, jehoz% linie oku jeho vice lahodi. Kuppa 
dle nékladu na ozdobu’vénovaného jest bud hladka, 


pominati, Ze pti kazdém obnovovaném vyzlacovant 
sttibru na tloustce ubyva. Je-li stiibro hned na po- 
éatku slabé, nebyvé pozdéjsi nové v ohni vyzlacent 
ani mozné. Komu neni neznama dilezitost posvatné 
nddoby, v nfZ nejsvétéjsi tajemstvi viry kiestanské 
se kona, nebude se diviti svédomitosti slovutného 
architekta pii komponovani kalichu, jakoZ i svédo- 
mitosti sekce umélecké, kterd kalichy s mens{f dii- 
kladnosti a lehkovézné, pouze na oko zhotovené, 
zakaznikim odporouéeti a objednavati nehodla. 

Z uvedeného odiivodnéni ovSem jiz samo od 
sebe vysvité, ze Akademii neni ani mozno za oby- 


Kalich uméleck¢ho odboru Akademie ktestanské. Komponoval A. V. Barvitius. (Na dievo kreslil B. Sixta.) 


bud méné neb vice okraslend ozdobami zlatymi 
neb sttibrnymi, ndpisy vyrytymi, drahokamy neb 
emailem. Kazdé kuppa i toho nejjednodussfho ka- 
lichu jest zhotovena z velmi silného plechu stifbr- 
ného, co% obyéejné na kalisich jinde objednanych 
se pohreSuje. Vétsinou byva zhotovovana z tak 
tenkého plechu, Ze obfadniku pokazdé pti uzivani 
jest bati se, aby si bud pysky nepotezal aneb pti vy- 
myvani plisek nepromaéknul. Kalich jest nadobou 
nejsvétéjsi, a proto pravé kuppa musi byti tak 
pevna a silna, aby nikdy nenastala obava mozného 
promacknuti a porouchéni. Pfi tom dluzno neza- 


cejnou cenu, které nadbozZenskou matici povolovana 
byva, kalich objednati. Aé ministr kultu ducho- 
venstvu péstovani uméni vrele odporuéoval, povo- 
leno jest predce pred neddynem od ndbozenské 
matice jistému farnimu chramu na kalich pouze 
36 zl. Za 36 zl. nezaplati se v’ak ani kov, stifbro 
a bronc, na kalich pot¥ebny. Nejjednodussi kalich 
dle nakresu Akademie kfestanské zhotoveny obje- 
dnava se za 70 zl. 

Sekce umélecké nevysilé sice po zpisobu 
obchodnikii se zboZim sttibrnym a zlatym do svéta 
ani nadkresti, ani cenniki. Predce v8ak vZdy mozno 


Rea es 


jest rozhodnouti se pro ten neb onen z drive uve- 
denych a vysvétlenych tvara. Uda-li se cena, které 
na zhotoveni kalichu pouziti mozno, sdéli-li se 
ostatni poméry a prdni, na kter& bez prohieSenf 
se proti liturgickym a uméleckym zdsaddm a pra- 
vidlim mozZno ohled brati, postarano bude svédo- 
mité od sekce umélecké, aby kalich Akademii kie- 
stanskou objednany byl distojny oslavy nejsvétéjsi 
obéti a zdrovei slouzil k radosti i spokojenosti 
objednavatele. 

Na vysvétlenou podava se tuto ndkres ka- 
lichu, na némzZ spattiti lze typus kalichii akade- 
mickych (viz ob. 1.). Spodéiva na Sestikruhové noze, 
Mezi jednotlivymi polooblouky vyénivaji Spice Gi 


ruzky, kterymi prevrhnuti kalichu nemozné se 
stava. Nejvzddlenéjsi primér od jednoho oblouku 


k naprotéjsimu obnasi 16 ctm.; primér od spitky 
rohu k naprotéj8i obnasi 18 ctm. Dva ctm. vysoka 
obruba nohy jest bohaté profilovanad. Tam, kde 
polooblouky se Spicemi se sbihaji, povstavaji na 
horejsi ploSe nohy G¢tverecky zelené emailované 
8 vystupujicim zlatym ¢tverlistkem slusné modelo- 
vanym. (Na vyobrazeni nasem spatiuji se pouze 
vynikajici body ¢tverlistku.) Noha znenahla vystu- 
pujici ozdobena jest na hrandch stylisovanym troj- 
listkem a prechazi v Sestihranny sokl s rimsovanim 
nahore a dole bohaté profilovanym, ktery jest 
pevnym podstaycem na ném spocivajiciho diiku 
rovnéz Sestihranného. Diyik tento opétné nahore 
i dole zajimavé a bohaté profilovany ma u prostred 
nddherné ozdobenou vypuklinu, na které u pro- 
stred kazdé ze Sesti oblych ploch zasazen jest 
drahokam temnémodré barvy dobre tocenym obrou- 
ékem olemovany, kteryzto obrouéek z prostredku 
od jednoho drahokamu k druhému vybiha. V bodu, 
kde prechdzi toéeny obroucek sbihajici se hrany 
na vypukliné, spatiuje se étverlistek bile emailo- 
vany se zlatou obrubou a zlatym knofli¢kem. Na 
Jestihranné hofrejsi timse diiku spotiva kulaty pod- 
stavec, z ntéhoz vyvinuje se v uslechtilé linii kuppa 
razu vice stredovékého. Kuppa sedi v kosi bohaté 
ozdobeném. V souhlasu se Sesti hranami vsudy se 
objevujicimi spatiuje se Sest vypouklych kruhtt 
bez jasného lesku zlacenych. Zevnejsi krouzky 
jsou dovniti “libkovany. Vnitiek kruht ponékud 
vyhloubeny jest modte emailovan; 2 krasné mo- 
drého pozadi vystupuje pak zlaté hvézda s bile 
emailovanym silné na venek vynikajicim knoflickem 
u prostred. Kruh ke kruhu prepasdn jest stuzZkou 
toéenou, zlatou Snirkou ozdobenou. K horejsku 
gpojena jsou kola kruhovym segmentem. Tim po- 
ystavaji prohloubené trojhrinky hnédé emailované, 
z nichz vynikaji zlata kvite¢ka. Podobné troj- 
hrany na dolejsi Gasti koSe ozdobeny jsou styliso- 
yanym trojlistkem. — Stribrna kuppa 3 mlm. flu 
sta, silnd stiibrna patena, jako vSechny ostatni 
pbroncové ééstky kalichu jsou v ohni silné pozla- 
ceny a maji podivuhodné krasny lesk a oheii, 
ktery ve spojeni s drahokamy, ozdobami a ruzno- 


barevnym, vyteéné volenym emailem dodavaji ka- 
lichu nadhery neobyéejné. — Cely kalich jest 
22 ctm. vysoky. — Architekt A. V. Barvitius, 
ktery kromé toho, jak jiz diive uddno bylo, celou 
fadu kalichi posloupné od nejjednodussiho az 
k velmi nadhernému komponoval, daroval tento 
nakres umélecké sekci Akademie kfestanské, ktera 
vlastnim nakladem u stiibrnika Kautsche kalich — 
zhotoviti dala. Lze jej kazdému spatiiti ve stalé 
vystavé Akademie kéestanské, Nakres jest majetkem 
sekce umélecké a padélan{ se zapovida. 

Kromé tuto vyobrazeného kalichu zhotoyeno 
na zakazku a doddno na patiiénd mista vice jinych 
kalicht, taktéZ dle ndkresii A. V. Barvitiovych, od 
stifbrnika Kautsche provedenych. Pryni_ tak 
zvany ,kalich srdce Pana Jezise*, ponévadz 
objednavatel vp. Vaniéek, koop. v Novém Mésté 
nad Metujf, pral si, aby na kalichu byl obraz srdce 
Pana Jezise. Noha kalichu jest osmipas s boha- 
tymi profily. Knoflik jest emailem ozdobeny. Na 
éerveném pozadi spattuji se bile emailovand kvitka. 
Kolem kuppy u prostied vine se zlaté vyvySend 
piska, dvéma medailony proti sobé s obou stran 
stojicimi preruSend. V jednom spattuje se zlaté 
srdce plose ryté na éerveném pozadi, v druhém 
pak modte emailovaném pozadi bila pismena: 
IHS. Na pasce kolkolem kuppy se vinouci éte se 
do zlata vyryty napis: JESU. MITIS. ET. HUMI- 
LIS. CORDE. FAC. COR. MEUM. SECUN- 
DUM. COR. TUUM. Rozmanitost zlata a barev 
dodava nddobé neobyéejného pivabu. Cely kalich 
jest sttibrny. — Druhy kalich pro cep. Frd. 
Vodiéku, bohoslovce IV. roku v Olomouci, ku 
knézské primici objednany, jest zpisobem opétné 
jinym proveden. Pri uSlechtilych linifch jsou 
ozdobou tohoto kalichu drahokamy na paté a kno- 
fliku dimysiné upravené. Spodni cast kuppy jest 
okraSlena jednoduchym ornamentem emailovanym 
v harmonickych se zlatem barvach. Kalich cely 
jest ze stribra. — Treti kalich jest broncovy 
se stribrnou kuppou a patenou, vse v ohni silné 
pozlaceno. Forma jeho jest ta nejjednodussi. Né- 
kolik profili jest jedinou jeho ozdobou. Celkovity 
tvar vynika vsak podobnou uSlechtilosti, jako ostatni 
kalichy nadhernéjsi. 

VY podobném duchu jako kalichy jsou dle 
nakresii architekta Barvitia provedena téz ¢i- 
boria na znaény poéet hostif. Ciborium s kuppou 
a vikem ze silného sttibra, vse v ohni dobre vy- 
zlaceno, Ize objednati za 100 zl., zcela stribrné za 
150 al. 

Dale zhotovil tyZ stribrnik dle nakresu Bar- 
vitiova nadobky na svaté oleje. Obyéejné ne- 
vynikaji nadobky tyto prazadnou formou. Tuto 
proveden& nadobka ma tvar malého dosti vysokého 
yalce. Viéko nahoru se otvirajici upevnéno jest na 
tetizku po zpisobu starych nadob podobného druhu, 
které bud v Sarnirech se pohybovaly aneb retizkem 
s dolejs{ éAstkou nadoby spojeny byly. Vicko na 


Baa Cae 


dolejsi obrubé jednoduchym cimbufim ozdobené 
vystupuje do vySky, a konéi jabliékem, na némz 
spatiuje se kiizek. Na vi¢ku, jakoZ i na spodni 
nadobce étou se prislusnd pismena: C-O-I. Nadobky 
gtiibrné zhotovovaly se vedle objednavek jednotlivé, 
a také jiz vSechny tii na jednom tacku v podobé 
trojkruhu s drzétkem u prostied. Vedle pfedpisu 
synody Milanské (sv. Karel Borromejsky) wlozily se 
nadobky stiibrné na svaté oleje pro nemocné do 
pouzdra dievéného vnitr potazeného hedbavim 
fialové barvy, zevné kozi téze barvy s pozlacenymi 
ozdobami do kfize vtlaéenymi. Pouzdro pak ulozilo 
se vedle téhoz predpisu do hedbavné z fialového 
hedbavi zhotovené bursy s pevnym, kulatym pod- 
kladem, nahove stazené provazkem na zptisob saéku. 
V tom zpisobu pohodIné i distojné mozno knézi 
dondseti je k nemocnym. 

Nyni uvolil se Barvitius na Zadost sekce 
umélecké utvoriti nakres na konvitky sklenéné, 
vkusnym vsak kovanim a vickem opatrené. 

Paramentni ustav. Co ma miti stalého 
trvani, musi se opatrné a pozvolna stavéti. Z ma- 
lého seminka vyriista veliky strom. Prirozeny vyvin 
byva nejbezpeénéjsim. Na téchto zdsadach poéalo 
se 8 paramentnim ustavem. Nejprvé se prijmula 
fiditelka ustavu, kter& zpocatku sama pracovala; 
pak piibrala se jedna pracovnice; nyni opét dvé 
jiné, tak ze v paramentnim ustavu pracuje nyni 
osm pilnych a dovednych rukou. Chloubou tstavu 
bude, aby i nejjednoduSsi bohosluzebna roucha vy- 
nikala cirkevni formou a wthlednou, uméleckou 
tipravou. Prvni praci bylo meSni roucho, na némz 
zkusiti se méla primérenaé forma, velkost, jakoz 
i rozlusténi jinych technickych otazek. Za tou 
piitinou zvolila se latka pouze vlnénd barvy éer- 
vené. Odbor umélecky rozhodnul se uziti na ka- 
sulich formy krize nikoli rovno- nybrz krivoédrného 
vy podobé fecké pismeny ,Psi* (), tak ze kiiz 
zadpi na ramenou s kfizem prednim se sgetkdva. 
Do kiize prisivaly se jemné Snfrky ze Zlutého 
hedbavi v pékné ornamenty se rozbihajici. Jedno- 
ducha ozdoba dodala meSnimu rouchu netugené 
ozdobovati péknou praci ruéni. Prvni tu kasuli 
ve vlastnim ustavu pracovanou koupil si dp. dr, Rehak. 
Kromé pradla kostelniho pracoval se napotom po- 
hiebni prikrov na objednani. Na Gerné sukno 
_ prisil se kiiz ze sukna fialového, obroubeného 
portami z hedbavi zluté fialového. Do étyrech roht 
piikrovu vysily se Stity fialové s ozdobami lupe- 
natymi. Pres stity vinula se pentle, s napisem vy- 
sivanym Zlutym hedbavim: Requiem — Aeternam 
— Dona ei — Domine. — Od té doby pracovaly 
se jiné hedbavné kasule. Nyni pak kromé jinych 
objednavek zhotovuje se velmi nddherny apparat 
pro kollegidtni chram VySehradsky, 0 kterém poz- 
déji jekté referovati se bude. — Veskeré prace pa- 
ramentniho ustavu fidi obezfetné a obétovné élen 
feditelstva dp. fart Edm. Langer, jeho% zalibou 


hned od vysvéceni bylo, pravé v oboru paramentiky 
theoreticky a prakticky se vzdélavati, tak Ze zku- 
Senosti jeho v letech diivéj8ich ziskané nyni ustavu 
paramentnimu velice prospivaji. Akademie kie- 
stanské ma patrné Stésti. Kdykoli ma potrebi 
vy tom neb onom oboru rady a pomoci, ihned jako 
samo od sebe vyskytuje se élovék té véci znaly a 
zaroven obétovny, ktery tekne: ,Tu jsem!* Jevi-li 
se tak ve vselikych odborech, v sekci umélecké 
zejmena sesli se muzové netoliko v uméni nad jiné 
vynikajicf a zdroveh obétovni, nybrz také vz4jemné 
se dopliujici. Nenif odvétvi uméleckého, které by 
ye vyboru sekce umélecké nemélo kompetentniho 
soudce, ochotného rddce, obétovného pomocnika, 
vidy k sluzbam volného piitele. Jedna-li se o stavbu, 
ve vyboru zasedaji predni architektové naéroda ée- 
skéeho; jedna-li se 0 obrazech, ve vyboru zasedajf 
maliti, kterymi se chlubime; je-li teé o sochach, 
ve vyboru zased4 socha¥ na slovo vzaty; jedna-li 
se o paramentech a kostelnim nacini, ve vyboru za- 
seda ctihodny knéz obeznaly v kanonech a predpisech 
cirkeynich. Z takového vz4jemného se dopliovant 
povstava pri lasce a nevSedni obétovnosti takové 
shoda a harmonie ve vielikych otazkach, Ze lze 
odboru uméleckému véstiti zdérnou a utéSenou, 
Stastnou a blahodarnou budoucnost. Kdyz s umé- 
nim druzi se vytrvalé obétovnost, snadno jest do- 
pracovati se vysledkiv pozehnanych. Pan Bih Ze- 
hna praci uSlechtilé. 

VelkaA a menSi peéet Akademie kfre- 
stanské. Reditelstvi Akademie kiestanské dalo 
zhotoviti dvé pecéeté, velkou a menSi. Prvnéjsi bude 
se uzivati zridka pouze na listinach velmi dilezi- 
tych a pamatnych, druha jest uréena pro obyéejnou 
potrebu. 

Slavnostni velka peéet ma podobu kruhu, 
jehoz primér obnasi 5°5 ctm. Ve stiedisku kru- 
hovém jest maly monogram Kristiv, vyznatujici, ze 
strediskem veSkeré pisobnosti Akademie kfestanské 
jest a zustane Kristus. Kolem znaku krestanského 
spatruji se poprsi sv. patroni étyr odborii Akade- 
mie. Za tou pricinou rozdélen jest kruh dvéma 
na zptsob kiize se protinajicimi ¢arami na étyry 
pole, v nichz spatiuji se sv. patronové, jejichz 
ochrané jednotlivi odborové se odporuéili. Na ktizi 
zaklad& se veSkera budova krestanskaé a kolem ktize 
jsou svétci a svétice, pod jichz za&titon Akademie 
kfestanské se nachdzi. Patron odboru uméleckého, 
sv. Cyrill, jest vyobrazen vy rouchu mnicha drize 
v levé ruce knihu, na jejiz desce spatiuje se kii- 
zek; proti sobé ma svatého bratra Methoda, pa- 
trona odboru pro vytvarné uméni, v rouchu arci- 
biskupském, obéma rukama desku s obrazem po- 
sledniho soudu drziciho. Mezi obéma a sice v pravo 
od sy. Cyrilla a v levo od sv. Methoda jest uilech- 
tila’ postava sv. Cecilie, patronky odboru hudeb- 
niho, majic v levici ruén{ varhénky, v pravici pak 
mucenickou palmu. Naproti jest sv. Helena, 
patronka odboru archaeologického, s korunou; y pra- 


as Gann 


vici ma 3 svaté hieby, levici objima kiiz. — Kolem 
hlav jednotlivych figur étou se vyryté jména svétet 
a svétic. Kolkolem étyr obrazii tte se napis: SI- 
GILLUM ACADEMIA, CHRISTIANA: PRAGEN- 
SIS; kolem ndpisu vine se pak na obrubé vénec 
vaviinovy. — Dimyslny nakres provedli élenové 
feditelstva Sequens a Barvitius. Do ocele ryta jest 
pecet od p. profesora Radnického ve Vidni. 

Men&i peéet, které jiz ddyno se uziva co 
Stampilie, jiné pak pro peéeténi s voskem, dle niz 
daly se zarovei zhotoviti barevné vignetty k uza- 
Virani listi, ma uprostted monogram Kristtiv 
s Alpha a Omega po stranach, kolem kruhu vine 
se vénec vaviinovy a napis, jako na peceti velké, 
Kreslil Barvitius, ryl Braun, c. kr. dvorn{f rytec 
v Praze. 

Vyobrazovani Srdce Pana Jezise. V jedné 
z poslednich vyborovych schiizi sekce pro vytvarna 
uméni vzato jest na uvézenou, Ze mnozi v dobach nej- 
novéjsich pocinaji srdce Pana Jezise vyobrazovati 
na krizi pod nohami Spasitele. Vybor sekce umé- 
lecké ucinil usneSeni, Ze slusi vysttihati se tako- 
vého vyobrazovani, zejmena v kostelich, a to z na- 
sledujicich divodi: Na vSeobecném snému cirkey- 
nim v Trientu stalo se usnegenf, kterym také na 
’ prazském snému provincialnim r. 1860 opétné roz- 
kazuje se: ,,Nemini liceat ullo in loco publico vel 
ecclesia etiam quomodolibet exempta wllam in- 
solitam ponere vel ponendam curare imagi- 
nem, nisi ab Episcopo approbata fuerit. (Nikomu 
nedovoluje se, aby na verejném misté neb v ko- 
stele byt i jakolivék vyjmutém stavil aneb sta- 
véti dal obraz neobvykly, leé by se tak stalo se 
syolenim biskupa). Uvedené vyobrazeni bylo by 
zajisté neobvyklym Gi neobyéejnym; pokud 
biskup je neschvali, nesmi nikterak do kostela byti 
pripusténo. Proti vnitrni opravnénosti takového 
vyobrazeni Ize mnoho namitati, uvazi-li se zeymena 
hluboce promySlen& symbolika cirkevniho uméni 
vibec, jakoz také opatrnost cirkevnich tfadi, které 
vseho bedlivé se stiéezi, Gim by zavdati se mohla 
pricina k jakémukolivék nedorozuméni neb nepra- 
vému pojmuti. Kazdy snadno upamatuje se na no- 
véjai rozhodnuti timské, kterym se zapovida nadale 
vystavovati obrazy, na nichz spattuje se Jezisek 
stojici u nohou matky Bozi. Az dosud vyobrazo- 


vovs 


vows 


srdce samo o sobé, v kterémzto 
pripadé jest pouhym symbolem a nikoliv obrazem. 
Zde a onde vyskytovalo se téz vyobrazeni, kde srdce 
nad osobou Pana Jezise bylo lze spatiiti, ¢imz snad 
gnazornovala se ldska vtéleného Syna Boziho nad 
ostatni vlastnosti jeho vynikajici. Srdce u nohou 
JeziSovych nedopousti v8ak Zidného vyznamu, ba 
naopak dopousti bludnych vykladi, ani k tomu ne- 
ptihlizejice, Ze i pri v8eobecné srozumitelnosti a 
moZném vykladu — coz patrné uptrame — zpouzi 


xsvs 


Pané na podnodi kifze. 


Ocelorytina bl. Anezky Geské dle J. Hel- 
licha, kterou odbor umélecky svym nakladem dal 
zhotoviti, aby lidu do rukou dostalo se znendbla di- 
stojnych obrazki: piedevsim svatych patront ceskych, 
Jest jiz na skladé, Provedent rytiny do ocele svéril 
odbor p. Schmidtovi, umélci krajanu nyni ve Vidni 
zaméstnanému. Prace zdatila se umélei vytetné. Obraz 
jest formatu osmerkového, tak ze je} 1ze poho- 
diné v modlitebnich knihach uchovayati, jak u zboz- 
nych krestani ve zvyku byva. Upozoritujeme velebné 
duchovenstvo na krasny obrazek, ZAdajice, aby di- 
stojné toto vyobrazeui nejnovéjsi Geské svétice v lidu 
rychle se rozsitilo a obliby doglo. Ocelorytina jest 
vyhradnim majetkem sekce umélecké. Objednavky 
budtez adressovany na kancelér Akademie kiéestanské 
v Praze (Retézova ulice é. 223—I.) Cena budoucné se 
oznami, TutézZ Ize dostati téz fotografie téhoz obrazu 
quartového, kabinetniho a visitkového formdatu. 

Obrazy Diisseldorfské. V Diisseldorfu jest 
od davna spolek nazvany ,,Verein zur Verbreitung 
religidser Bilder“, ktery vydava rytiny zdarilé roz- 
liénych obrazti ndébozenskych. Sekce umélecka stala 
se éGlenem spolku a tyto dny dosla cela kollekce 
obrazi. Clenéim »Akademie* jest volno prohléd- 
nouti si prilezitostné zaslané obrazy. Clen spolku 
plati roéné 6 markt, zacéez obdrzi vyroéni premii, 
dive pak vydané obrazy v leynéjsi cené, Chtél-li 
by kdo Glenem se stati, mize tak uCiniti prostfed- 
nictyim sekce umélecké pri , Akademii kfestanské‘. 

Poslani na vystavu uméleckou do Mni- 
chova. Dle vyroku v zalezitostech uméleckych 
velmi kompetentniho soudce architekta Barvitia, 
ktery tyto dni na umélecké cesté v dtlezité zale- 
Zitosti také Mnichovskou vystavu prohlednul, jest 
velikolep& vystava v sklenném palaci velmi po- 
ucnd a zajimaya, zejmena v oboru archaeologickém 
a v oddéleni pro uméni kostelni. Za tou pricinou 
usneSeno ve vyboru sekce umélecké, aby tri Glenové 
odboru: architekt Barvitius, farat Hd. Langer a 
redaktor ,,Methoda vystavu navstivili, kteri koncem 
tohoto mésice na cestu se vydaji. 


Wova objednani. 


Novy hlavni olta’ ve slohu gotickém 
pro farni chram Pané v Nezamyslicich. Vdp. 
Jan Duben, biskupsky vikar a farai vy Nezamyslicich 
hodl4 dosavadni hlavni olté# farniho chramu svého 
slohu copového vyméniti za novy oltar, ktery by v sou- 
hlasu se stavbou chrémovou presnym slohem gotic- 
kym proveden byl. V zalezitosti té obratil se nej- 
prvé na predsednictvi Akademie a napotom na re- 
daktora téchto listfi, Zadaje, aby néktery élen vyboru 
sekce umélecké do Nezamyslic ku shlédnuti a vy- 
getieni vSeho potiebného poslan byl. K obapolué 
zadosti jak vdp. objednavatele, tak i vyboru sekce 
umélecké odebral se do Nezamyslic redaktor listu 
tohoto, ktery ohleday zajimavy chram zméril a na- 

| kreslil vse, co ku konstruovini nového oltaie po- 


— 98 — 


tiebnym byti se vidi. Také o podminkach prace 
s vdp: vikétem se dchodnul. Po navratu svém vSe 
predloZil s pattitnymi navrhy vyboru sekce umélecké, 
které provedeni dila svérila architektu Mockrovi. 
Referat, ktery vyslany zpravodaj vyboru ohledné 
chramu Pané Nezamyslického podal, uverejni se 
prilezitostné. 

Novy oltar renaisanéni. Vp. Jos. Baudi8, 
kaplan z Némecké Prusnice, predlozil sekci umélecké 
nakres nového oltdie 22 strevicii vysokého. Od koho 
nakres zhotoven byl, neni znamo. Prace byla tak 
nedokonala a neorganicka, ze neposkytovala ani moz- 
nost opravy. Architekt A. V. Barvitius, velky mistr 
v slohu renaisanénim, obétovné skomponoval dle 
udani miry novy nékres v ¢istém slohu. Sochar 
Simek, len ieditelstva nakreslil do ného ast figu- 
ralni (na pedrelle: Pan Jezis v zahradé Gethseman- 
ské). S patriénym pak navodem zaslan jest novy 
nakres objednavateli. Nakres piijéeny ztstava ma- 
jetkem sekce umélecké, pro kterou Slechetny umélec 
bezplatné jej zhotoviti se nabidnul s podminkou, 
aby priméreny honorar pripadnul sekci umélecké. 
Vybor sekce vzdava umélci vrely dik sviij. 

Bozi hrob. Dp. J. Prochazka, farét v Opatovi- 
cich, obratil se na sekci uméleckou s ZAdosti, aby pro 
farni chram podan byl nakres Boziho hrobu. Na 
dotaz dalsi bylo odpovédéno, ze v recéeném kostele 
neni zadné kaple, kterou bylo by Ize pouziti k vy- 
stavéni Boziho hrobu, i udana prostora, kde by as 
stati moh]. Ponévad% od té doby jini tii dp. fardii 
v tétéz zdlezitosti na vybor sekce umélecké se 
obratiJi, pozadan jest predseda odboru Jos. Hellich, 
aby vsouhlasu s liturgickymi predpisy podal nakres, 
dle néhoz by mozno bylo Bozi hrob priméieny a 
diistojny stavéti. VZdy ochotny umélec Zadosti vy- 
boru vyhovél. Dle nakresu jeho spatiuje se dole 
pod mensou Kristus Pan v r- hrobé _ledict, z% mensy 
ve trech dnech pasijového tyhodnu (nemé-li chram 
jiného mista vhodnéjsiho) vypindse trin pro vystav 
nejsvetéjSi Svatosti. Po obou stranach jsou andélé 
kleéici drzice svicny v rukou. Také na oltdinim 
stolu po obou stranach tabernakula jsou svicny, 
které nejsou rozestaveny v primé ¢are k vali maleb- 
néjsimu rozhledu. Ponékud v pozadi pne se oblouk, 
na némzZ jsou vyobrazeny nastroje umuceni Pané. 
Vse jest dekorovano zivymi kvétinami. Celek koru- 
novan jest kfizem, s néhoz bily sat doli visi. Po 
stranach Boziho hrobu jsou opony zastupujice takto 
misto stén, kde v kostelich neni zvlastni kaple, 
ktera by k tomu wéeli pouziti se dala. Celek koneéné 
ptikryt jest baldachynem. — Sekce umélecka da 
vlastnim nakladem zdafrilé vakresy rozmnoziti, které 
napotom na zakazku zasilati se budou. Sekce vy- 
hrazuje si ovSem pravo dusevniho majetnictvi. 

Kalichy. Dp. Ant. Kopp, fara v Zacléii, 
objednava kalich za 180 zlat. Zvolila se forma 
vzorkového kalichu akademického. Dp. Strébl, 
faraét v Christianbergu, Z4d4 kalich za 79 zl. Po- 


uzije se forma néijednodinsiac kalichu dle shkroe 
Barvitiova. Podobné ku kalichu. od dp. Hof- 
manna, farare v Kartouzich. Jiny kalich zada 
dp. Voj. Holy, dékan v Pelhtimové. Obstarani 
vsech kalichi ochotné prijim4 architekt Barvitius, 
ktery pti prdci dozor miti bude. 

Ciboria. Stribrné ciborium.v ohni pozlacené 
objednavé dp. Jan Halda, farét v Bohdikové na 
Moravé. Cenu uréuje na 180 zl. Jiné ciborium 
zada se za 100 zl. Obé zdkazky zhotovi se dle 
nakresii Barvitiovych, jemuz se odkazuje rovnézZ 
i objednani obou nadob u stiibrnika Kautsche. 

Pacifikal. Dp. Severin Kovar, farat 
v Plani Vézovaté, objedndva pacifikal. 

Obrazy. Vp. Antonin Gruda, duchovni 
spravce vy Katefink&éch, Z4d4 za obraz sv. Rocha, 
ktery zednici Velko-Kostiéti v Pruském Slezsku 
farnimu chramu vénovati chtéji. Dp. Frantisek 
Javiirek, dékan v Heralci na Moravé, objednava 
obraz sv. Vaclava pro kapli v Boukové. Vybor po- 
zAdal lena feditelstva Sequense, aby dovolil maliri, 
jemuz syérena bude malba, kopfrovani vlastniho 
origindlu provedeného na okné u sv. Vita, coz 
umélec ochotné uéinil. Jemu také odkazdno vy- 
hledati malite, ktery by zadany obraz provedl. 

Ocelorytiny bl. Anezky Geské v malém 
formdtu osmerkovém. Vdp. J. K. Rojek, dékan 
v Budyni, objednal 300 ocelorytin nakladem sekce 
umélecké dle Hellichova originalu vyteéné prove- 
denych. Dne 3. zafi bude totiz v Pistech k osadé 
Budynské ndalezejicich prvni kaple pamatce blah. 
Anezky Premyslovny zasvécena. Zaroven objednal 
40 fotografii téhoz obrazu, kteréz nakladem odboru 
uméleckého vydany jsou. 

Sochy. Dp. Josef Renner, fardr v Obofe, 
objednava sochu Panny Marie k privodim. Po- 
dobnou pieje si miti dp. Norb. Prochazka, 
farat v Kacové, zaroven téZ sochu sv. Anny. Obé 
zakizky svéteny Clenu ieditelstva, sochaii Simkovi, 
ktery se po nich ohledne v podobnych zdvodech. 
Pri té prilezitosti stalo se. usneseni upozorniti du- 
chovni spravce, aby podobné sosky, jsou-li 
v kostele stale vystaveny, nezaviraly se 
do sklenénych skrini. K Gemu uzavirani sosSek 
do sklenénych Zalaériki? Soska mA stati svobodné 
bud na vykazaném oltati, bud na priméreném kon- 
solu na sténé. Kdyz kostelnik kazdého tyhodne 
opatrné prach sfiukne, neni pak pot¥ebi mdlo esthe- 
tické ochrany sklenénych skatulek a skiinek, jimiz 
svatyné chramova se hyzdi. Vzdyt nejvzdcnéjai 
umélecké pamatky v museich a obrazdrndch ne- 
byvaji pod sklem a nic se jim nestane, ponévadz 
kustos jest odpovéden za neporusenost uméleckych 
predméti. Jest katolicky chram méné, neZli museum ? 
A od kostelnika nelze Z&dati tétéz opatrnosti, jako 
od kustoda? — Vzhledem krasocitu skle- 
néné skfinky na sosky nikdy se neodpo- 
ruéuji. 

Paramenty. Dp. Fr. Zribek, fara? vy Hud- 


ee Oye 


licich, objednava pro novy kostel Hudlicky, ktery 
na pocéatku tijna bude konsekrovan, veskeré para- 
menty; vdp. dékan Taborsky z Moravy kasuli 
za 170 zl. Dp. Ludvik Subert, fardt v Polego- 
vicich na Moravé jednu bilou kasuli za 50 zl., 
jinou za.200 zl.; — vp. Re hak, kaplan vy Dobruice, 
bilou a éervenou kasuli; — dp. Ant. Gernovicky, 
fardt v Kiinti, plastik na ciborium; — dp. Stép. 
Ressel, fardt v Ninsiedlu, bily pluvial; — dp. 
Vine. Machaéek, fardt vy Kondratcich, éerny 


pluvial a ptikrovy. — Ve&keré zakazky odk4zdny 
jsou ku vyfizeni spravci paramentniho tstavu 
dp. Edm. Langer-ovi. 


Rizné predméty kostelni. Vdp. J. K. 
Rojek, dékan v Budyni objednal kropenku, zvonek 
a 6 svicnti; — vp. Jackovski, knéz ve Staraviesi 
v Halici, kaditelnu a 8 malych zvonki; — dp. Né- 
mecek, fardr v Loukové, missil; — dp. Norb. 
Prochazka, fardt v Kacové, zvonek ku klekAnf. 

Lehner. 


Z odboru archaeologického Akademie kiestanské. 


Odbor archaeologicky povazuje letoSnfho roku 
za hlavni tkol, aby jednak pro knihovnu odbornou 
archaeologie, napotom aby védecky material se po- 
radal a rovnal. Prvni tento krok nen{f bez pod- 
statné dilezitosti. Nejdtlezitéjsi dila domaci ob- 
drzela knihovna Akademie od rozlitnych prdtel a 
dobrodincé darem, jin4 nyni jiz vzicna a velmi hle- 
dana dila bylo nutno pro knihovnu zakoupiti. Pro 
krestanskou archaeologii nejdilezitéjsimi jsou dojista 
spisy slovutného Cavaliere de Rossi, jakoz i 
francouzského Abbé Martigny. Prvnéjsiho spi- 
sovatele a badatele 14 roéniki archaeologickych 
publikac ,Bulletino d’archeologia cristi- 
ana‘ jsou nyni velmi vzacny a nesnadno jest do- 
moci se jich. Z jiného velkého jeho dila ,Roma 
sotteranea* Ize jen dil I. dostati, dil II. jest 
na dobro rozebrén a III. ma vyjiti v fijnu. Pra- 
vym pokladem epigrafickym jest rovnéz ditlezité 
dilo jeho: ,Inscriptiones christianae.“ Abbé 
Martigny vydal prvnéjsi dilo kromé prvnich étyr 
rotniki od r. 1867 zacéinaje téz jazykem francouz- 
skym pod nazvem: ,Bulletin d’Archeologie 
chretienne“, napotom dilezity ,Dictionnaire 
des Antiquites chretiennes*. Predseda sekce 
archaeologické A. VY. Barvitius vSemoZné se pficinil, 


aby ziskal dilezité spisy pro knihovnu odbornou. 
Psal za tim Géelem piimo obéma spisovatelim a 
podarilo se pricinénim jeho, Ze m4 knihovna vSechna 
ta dila. Zvlastniho diku zasluhuje rytit de Rossi, 
ktery dozvédév se o umrti jednoho ze starych od- 
bérateli dila Roma sotteranea* ve Florencii, rychle 
tam pisemné Zadal, aby mu z pozistalosti druhy 
dil zcela rozebrany ponechali, naéez jej bez me- 
8kAni naSemu odboru archaeologickému z Rima do 
Prahy zaslal, k Gemuz téz vlastni spisek maly ,,Se- 
polcri del secolo ottavo“ s vlastnoruéni dedikaci 
Akademie kiestanské piilozil. — Podobné uéinil 
Abbé Martigny, piiloziv darem monografii: ,Lettre 
a Monsieur Edmond le Blant.“ — Redaktor ,Me- 
thoda* co jednatel sekce archaeologické Z4dal jme- 
nem vyboru ,¢.k. centralni komisi pro zachovani 
uméleckych pamatek ve Vidni* za doplInéni chybu- 
jicich publikac a zAdosti jeho velmi ochotné bylo 
vyhovéno, ,Organ fiir christliche Kunst“ v Koliné 
n. R. vychazejici rovnéz byl doplnén az na L. roénik, 
ktery jest uplné rozebran. Dale objednany jsou: 
Fr. X. Krause némecky vytah ,Roma sotteranea“, 
»Archiolog. Wérterbuch von Miller und Mothes 
(az dosud 15 seSsitii), vice spisi Otte-ovych: Alte 
Glockenkuude, archiol. Wérterbuch, Handbuch der 
Kunstgeschichte a j. Lehner. 


Zumeéleckych ateliert.. 


Proroci na hlavnim oitari u sv. Vita. 
Krasny hlavni oltér metropolitniho chramu Pané 
u sv. Vita obohacen jest opét o novy, umélecky 
skvost. Clen tiditelstva Akademie kiestanské sochat 
Simek, ktery, jak zndmo, pred kratkou dobou 
velkolepy model sochy Jungmannovy dokonéil a do 
c. k. statni slévarny videnské zaslal, aby napotom 
na frantiskanském ndmésti postavena ku vééné 
paméti velkého spisovatele a okrase krdlovské 
Prahy byla, oslavil uméni ¢eské novym plodem. 
PredeSlého tyhodne doplnéna jest ozdoba prekras- 
ného hlavniho oltaéie sv.-Vitského Simkovymi po- 
prsimi starozikonnich proroki na pfedni desce ka- 


menné mensy. Jako ostatni oltéi jsou také proroci. 


pracovani z opuky. Pedni strana mensy oltaroi 
rozdélena jest na 7 pravidelnych ¢tverch do vniti 
formu étverkrubi majicich, z kterych vystupuje 
sedm poprsi starozékonnich proroka. V prostrednim 


étverkruhu spatiuje se Mojzis s deskami zakona 
diskem zjeveni starozdkonniho. Po boku jeho, na 
pravo a na levo jsou étyti velci proroci: Isaids 
a Jeremids, Ezechiel a Daniel; na kraji pak v pravo 
a v levo nejkrajoéjsi a zjeveni novozikonnimu nej- 
bliz8i proroci — Zacharias a Malachias, s nimiz 
hlas proroké v nérodé vyvoleném umlknul. Vestba 
prestala — skuteénost nastala. Prorokovani preslo 
u vyplinénf. Stary zakon vykonal sluzbu a 
ustoupil zikonu novému. Na ramenou prorockych 
zbudovan jest novy oltat krestansky. Proto tak 
vyznamné na hlavnim oltaéfti svato-Vitském obétni 
stal spocivé na zikladé prorockém. Obraz ustoupil 
skuteénosti. Co prorokové véstili, na oltdfi se 
déje — Beranek Bozi se tu obétuje den co den. 
Krvava obét ustoupila obéti nekrvavé. Slib a splnéni 
uménim znazornéno jest na oltéfi metropolitniho 


— 100 — 


chramu. — Prorokové tuto vyobrazeni{ jsou ctihodné 
postavy, vzneSené pojaté a mistrné provedené. 
Pyejeme stésti nasemu Simkovi k takové praci. 
Ti proroci i potomktim chv4liti budou mistra, 
ktery s takovou laskou mrtvy kimen ozivuje na 
oslavu uméni kYestanského. — Nyni bude také 
pravy a levy bok mensy ozdoben podobnymi po- 
prsimi prorokdi. Joel, Amos, Jonas a Micha budou 
z boki podpirati novozikonni desku oltarni. 

F. Sequens proved! opétné novy obraz tento- 
krat pro hrobku rodiny Priebsch-ovy na hrbitové 
VolSanském. Predstavuje se tu Kristus Pan z hrobu 
vstdvajici, maje pro pravé i levé strané andéla. 
Oko navStévovatele hibitova volSanského pookfiva, 
kdyz v té rfizné a neladné smésici nahrobkti a tru- 


chlicich genifi setkévad se s kiesfanskym obrazem 
smrti a nadéje za hrobem. Obraz Krista Pana 
yzkiigeného ve mésté hrob&i dojima dvojndsobné, 
zejmena v pojmuti a provedenf, jak ptivykli jsme 
vidati u Sequense, ktery nadpfirozenou krasu véro- 
uky kfestanské dovede liciti hlubokym duchem a do- 
vednym stétcem. Jak mile vystupuji tu z modrého 
pozadi tii tyto jasné postavy! Obraz jest malovan 
na mramoru. Zdravy ten napad jest chvaly hodny. 
Obraz na sténé malovany nutné skodu trpi na misté 
vlhkém a povétrnym nepohodém piistupném. Prace 
tak svédomité hodna jest materidlu, ktery nedo- 
pust{ tak snadno pohromy.. Pro krasu obrazu rad 
zapomind Glovék na vikolni architekturu ve sloha 
Zelezni¢ném provedenou. Lehner. 


TJmmélecké zwzpravy domaci. 


Prvni kaple bl. Anezky Premyslovny 
v Gechaich. Dne 3. z4ii bude se syétiti v Pistech 
prvni kaple bl. Anezky Geské. Vdp. J. K. Rojek, 
dékau v Budyni nad Ohii, pozadal za tou pfri¢inou 


sekci uméleckou, aby na objednanych ocelorytinach | 


a fotografiich bl. Anezky datum pamatného dune vy- 
tisténo bylo. 

V Hradei Kralové zartidi se v katedralnim 
chramu sy. Ducha novy skvostny oltét ve slohu 
gotickém, k Gemuz se Brandlova obrazu sy. An- 
tonina poustevnika, jenz jiz na drivéjSim oltari 
na témz misté byl, zase pouzije. 


V Hostiném zapoéne restaurace starobylého 
gotického chramu Pané dékanského a m& ve dyou 
letech provedena byti. Naklad k tomuto podniku 
byl od byvalého tamnfho dp. dék. Jana Webra, 
nynéjsfho kanovnika kapitoly kralohradecké, s vel- 
kym pYi¢inénim od dobrodinci sebran. 


V Staré Boleslavi dikladné opravuje se 
starobyly chram sv. Vaclava. Oprava ma ukon¢éiti 
se do sy. Vaclaya, v kteryZ den chram ten se opét 
vysvéeti. 

Lehner. 


-——_—_ coco 


Staziz=a’ redaszce: 


Redakce dovoluje si skromnou otazku, nebyla-li od ¢tenaru ,Methoda‘“, 
jimzZ rozkvét uméni cirkevniho na srdci lezi, prehlidnuta ZAdost redaktorova 
za rozsireni listu mezi prately a znamymi? Byla-li nepovsimnuta, budiz 
jesté jednou ¢teno ,Divérné slovo étendarim ,Methoda* na konei 
posledniho ¢isla 7. Navrhu ujali se az dosud pouze dva dosavadni étenari, 
jeden vdp. vikar v Sirsich kruzich co pritel vSeho dobra po vlasti chvalné 
mamy, ktery ,své dva muZe nov é« do kad vojenskych pod prapor , Methoda‘ 
odvedl, a jiny uméni milovny dp. fardt s jednim novatékem. Ten élovék 
dotiravy v podobenstvi evangelickém tloukl v noci na okno pritele s takovou 
vytrvalosti, az dosahl, ¢eho Zadal. Pradtelé odpusti redaktoru nezbytnost 


, 


evangelickou, které se dopousti z lasky k ,Methodu‘. 
Redaktor. 


VeSkera letoSni Cisla jsou hojné na skladé. 
I. roénik ,Methoda“ proddvé se za 1 zl. r. m. 


» Method“ vychaézi vzdy 20. kazdého mésice, 


ae az vad: Predplaceni obna%i 2 zl. roéné. Predplatné prijima administrace 
»Methoda“ vy Karliné ¢. 234, 


Deer caN 23 Jen frankované listy prijimaji se. Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopisy, 
Ykajici se redakce, budtez zasiliny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, ¢. 234. Reklamace zasilany 
budtez do expedice v knthtiskarn? Cyrillo-Method&jské y Praze, v Ret&zové ulici tis. n 5 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské v Praze. 


METHO 


Casopis venovany uméni kfrestanskému. 


Organ odborti pro Rvacnd uméni a archeologii 
Akademie krestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
E'erdinand J. Lehner. 


Cislo 9. V Praze, dne 20. zari 1876. Roénik Il. 


Obsah: Nazorny prehled vytvarného uméni cfrkevniho. 2. Starokresfanskdé basilika, (Pokracovani.) — Pout za 

uménim. — Dopisy: Ze Zbraslavii — Z Akademie k¥estanské: Z Reditelstva Akademie kéestanské. Odbor 

umélecky Akademie kfestanské, Nové predméty kostelnf. Nové objednénf. Z odboru archaeologického Akademie 
kresfanské. — Drobné aso umelecké. — Michel Angelo. eee nastin. (Pokratovant.) 


a PIII III y RA rn 
~- Dare ns LLLP IPI LILI I PRIS IIOP DILL LLP PI OL DIP PDI LO PIP LDP LDP LIL LLLP DDD 


det rahe vytvarného uméni cirkevniho. 


2. Starokrestanska basilika. 
Pise F. J. Lehner. 


(Pokraéovani.) 


-  Sloupy zejmena v Rimé braly se z an- | lodé, podobné jako vyklenky a vitézny oblouk 
tickych budov nadhernych, jichz tehdaz valné | nddherou mosaiku a fresk. Kolosdlni postavy 
jesté se vyskytovalo. Z vét8i krdsy a souhlas- | Krista, apoStoli a muéenfkai pohlizely z lesk- 
nosti sloupti soudi se tudy s jistotou na vy88i | lého pozadf zlatého na osadu dole shromazdé- 
stati basilik. Nebo ¢im drive se zfizovaly, tim | nou, tak Ze cely vnitiek plodil téinek veliko- 
vétSi byl jesté vybér z pozistalych antickych | lepy a harmonicky. Nebylo véru bez hlubo- 
pomnikt. Nebylo-li mozno dostateéného pottu | kého vyznamu, Ze kiestansky chram, ktery 
stejnych sloupi dopiditi se, — ¢im pozdéji, | z potatku vnitfni toliko architekturu znal, 
tim Gastéji tak se délo, —- kladly se razné | plastickych ozdob zanedbdval a s pouhou malbou 
sloupy vedle sebe a stejnost docilila se zpi- | se spokojoval, kdezto anticky chram na venek 
sobem zcela jednodachym; dlouhé se zkratily, | obrdceny skulpturou se zdobival. Nebo pravé 
kratké prodlouZily se vySSim podstavcem. Proto | malba leskem a pohyblivosti barev, jimiz lze 
stiidaji se té6% v iimskych basilikach rizné | vyjadtiti mySlénky nejhlubsSi a city nejvrelejsi, 


slouporadi antickych slohi zaéasté v pestré | jest uménim —- vnitra, citu hlubokého. 
smésici; -nejéastéji objevuje se sloup ko- Nejhoreji preruSovana jest dlouha, vazné 


rintsky, bezpochyby proto, Ze na timskych | prisna zed stiedni lodé na obou stranach vadou 
pomnicich nejéastéji se vyskytoval. Jest ostatné | oken s pocatku vysokych a Sirokych, polo- 
k fecenému téeli hlavice korintsk& nejpri- | obloukem prepdsanych, tenkymi, prolamova- 
méienéjsi, ponévadZ jsouc tvaru nézného a bo- | nymi deskami mramorovymi uzavrenych, jimiz 
haténo nejlépe s kulatého diiku sloupového na | zaroveii s okny lodi postrannich do vniti 
étverhrannou archivoltu se prevddi, at i zde | vchazelo svétlo bohaté sice, ale lomené. 
piilis jemné tvoreny abakus neni Stastnym | V pozdéjSich teprv vécich dostalo se oknim 
prostfednikem pasu Siroce vyvstavajiciho. poznenahla tvaru mensiho. 

Také v ostatnim ztistalo se stati na zi- Pouze polokuple byla preklenuta. Ostatni 
skanych zasadach nové soustavy, tak | dfevény strop byl plochy, dfevénymi deskami 
fe ani zed nad slouporadim nad sedlové stéechy | uméle vyklidany, na kterém vystupovala stiecha 
pobotnich lodi se vypinajici, Zidnymi archi- | ne prilis vysoka. Teprv v pozdéjsich dobach, 
tektonickymi Glanky se nezjemiiovala. Piisné | kdyZ nuznéji se stavivalo, vypoustéli strop, 
vAinost a opravdivost ze vSeho zirala. Za to | tak Ze bylo vidéti otevienou konstrukeci kroyu. 
yiak ozdobovaly se veliké tyto plochy hlavni | (Viz: ,Method* roé. 1. obr. 4.,° str. i obr. 6.,: 

: ( £ 


ras 
‘ 


— 102 — 


str. 40, porovnej ,Method* roé. II. obr. 8. 
strana 92). 

Takovy byl vnittek basiliky. 

Pravé tato prost&é prisnost, v jednotlivo- 
stech i nemotornost objevujici, plodila dojem 
gnamenity. MySlénka, na které basilika za- 
klddala se, byla velmi jednoducha; prvi ve- 
Skerém vsak tvoreni uméleckém byvaji nej- 
jednodussi mySslénky zérovel nejplodnéjsimi, 
schopny vyvinu nejdokonalejsiho. Hudebnik 
tvori z thematu nejprostéjsiho nejkrasnéjsi 
symfonii, basnik z nejprost8i mySlénky za- 
kladni drama nejdojemnéjsi. Ze také mySlénka 


(Obrae9s) 
Vaz kostela S. Maria vy Cosmedinu vy Rimé. 


basiliky ve zkouSce obstaéla a dimyslnost osvéd- 
éila, z dalSiho pribéhu historickych uvah pye- 
svédcime se. 

Z ynité basiliky nyni pozornost obratme 
na zevnéjsek jeji. 

Tak jednostranné obracena jest pozornost 
nového sméru na ynitiek, ze ha oZiveni ze- 
vnéjSku prozatim niéeho nezbylo. Basilika na 
venek byla hola, pouze okny a portély pferu- 
Sovand. Pri veSkeré vSak jednoduchosti, plo- 


dila lod stiéednf mohutné vytnivajici, na kte- 
rou sluzbovolné a odvisle niz&i lodé poboéni 
priléhaly o ni se opfrajice, ve spojeni s vy- 
sokou lod{ piféni a vyklenkem z vazné stény 
vystupujicim, bez vSelikych naroki prede do- 
jem velkolepy, imponujici. V odporu s veske- 
rymi difvéjsimi chraémy ukazovala basilika roz- 
délenim a dyvojndsobnou fadou oken dvou- 
patrové zalozeni jakoz i slouéeni 
vice riznotvarnych prostor v jeden 
celek. 

Dosti vysoké a Siroké dvéfre, které 
nejéastéji broncovymi vratni se zaviraly, byly 
prikryty rovnym tramcem, jehoz tize zbavovala 
se poloobloukem nad nim sklenutym. Kde ne- 
bylo dvoru, mfyal portal malou pfedsin, na 
dyou sloupech spoéivajici, obyéejné krizovou 
klenbou pokrytou. Také se vyskytuji pred- 
siné celou sifku chramu zahrnujici. 

Co protiva antické fagady chramové ote- 
vrené, sloupotadim obklopené, plastickou praci 
ozdobené, méla basilika fagadu uzavfre- 
nou, které pouze portalem neb predsini pie- 
rusovana a kolossélni mosaikou ozdobovana 
byvala. Ukonéovala se pod stiechou vystupu- 
jict Mmsou s deskou na konsolu, zaéasté téz 
bez konsolu. K tomu pfridruzoval se jedno- 
duchy neb dvojndsobny vlys vyvedeny z vrstvy 
palenych cihel do thlu proti sobé kladenych. 
Stény byvaly vétSinou bez obmitky z palenych 
cihel. Rozmanitost docilena jest vrstvami rizno- 
barevnych cihel; kterymi téZ obruby oken le- 
movaly se. I'v tom spatruje se potvrzeny 
drivéjSi vyrok, ze starokrestanské architektura 
Stitila se plastického a se zdlibou pridrZovala 
se ozdobovani maliiského. 

V pozdéjsi dobé pyidavala se k basilice v éZ, 
étverhrannd neb kulaté zvonice s kulaté pfe- 
klenutymi otvory ve svrchnich patrech, bez 
vSelikého organického spojeni k boku budovy 
postavena. Ozdobny piiklad podobné zvonice 
jest timsk& véZ v §S. Maria v Cosmedinu. 
(Viz obr. 9). 

Nejvice basilik vyskytuje se v Rimé. 
Z veSkerych za Konstantina yvystavenych vy- 
nikal velikosti a bohatou ozdobou stary chram 
svato-Petrsky, ktery mél 5 lodi a pro- 
stranné atrium. Na misté oblouki spotivalo 
na sloupech je&’té antické kladi. V 16. stoleti 
musel ustoupiti novému, kolosdlnimu chramu 
sv. Petra. Na pamdtku nalezeni svatého kifze 
vystavéla cisa¥ovna Helena v paldci sessorium 
basiliku 8. Croce v Gerusalemme. Také 
maly kostel S. Pudenziana ndleZi do doby 
konstantinské. Pozdéji, v_6. véku, pridana 
jest mu ozdobnd zyonice. Ctyrtému stoleti n4- 
lezi v podstaté téZ% ohromna, tiilodova basilika 
S. Maria Maggiore s nddhernym sloupo- 
fadim. Chr&m sv. Pavla pted hradbami 


Himskymi o néco pozdéji za Theodosia od 
r, 386 do 400 vystaveny lehl popelem roku 
1823, byl v8ak ned&yno obnoven nazvice dle 
(Viz. ,Method* roé. I. 


pliivodniho zalozent. 


obr. 4., str. 24) M&l po délce pét Jodi a &tyry 
sloupi (v kazdé fadé po 
dvaceti sloupech) nikoli kladim, nybrz jiz oblouky 
spojenych a mohutnou lod pritni. Délka veliko- 
lepé budovy obnasela 450, pritni lodé 240, 
Sitka stfedni lodé 77 st®evich, kdezto stiéedni lod 


fady korintskych 


nynéjsiho ohromného chramu 
sv. Petra pouze 70 stievict 
Siroka jest. Do 5. stoleti ita 
se uslechtila basilika S. Sa- 
bina prostiedni velikosti s 24 
nadherny mi, korintskymi sloupy 
mramorovymi. Pozdéji, okolo 
r. 450 poystal pékny chram 
8S. Pietro in Vincoli s 20 
sloupy z bilého mramoru a 
dorskymi hlavicemi. Pak tit- 
lodové basilika §. Martino 
ai Monti s 24 sloupy mra- 
moroyymi a architravem spoje- 
nymi. Pod ktrem vyskytuje 
se ,confessio“. *) Po 40 
schodech sestupuje se do star- 
Siho, spodnibo kostela o trech 
lodich s pilifi a kfizovon klen- 
bou bezpochyby anticky-yim- 
skou. Na sténdch jsou zbytky 
mosaiky a malby na obmitce, 


podlaha ozdobena jest jednoduchym mosaikem 


z bilého a Gerného kameni. 


V jinych fmskych basiljkdch patého a na- 


*) Vysvétleno ,Method® yoé, T. str. 48. 


= 103 — 


tz \ 
ZZ ‘ He | 
Sala te" 


(Obr. 10.) S. Apollinare vy Classe. 


lumbarii. 


EWA E 
KS Hh, 
(Se 

nr | ii\\ 
Npels ) 2 


wareerereert feres 
Tia MEN 
YONG 
7 Wy } 


(Obr. 11.) 
Ze §. Apollinare Nuovo v Ravenne. 


sledujicich vék&i vyskytuji se na mnoze zvlaAst- 
nosti a nové motivy konstruktivni ico do roze- 
staveni sloupt, i co do krytby stiedni prostory. 
V kostele 8. Maria v Cosmedinuz 8. véku 


spattuje se po kazdych 3 sloupech korintskych 
Siroky pilit, ktery slouzi ku sesflent Casti pod- 
pirajicich. Ma malou hrobku o 3 lodich na 
sténach kolkolem s vyklenky na zpisob co- 
Podobnou tpravu ma tézZ kostel S. 
Clemente z 12. stoleti, zajimavy proto, Ze 


vy ném uplné zachoyalo se staré 
zavizeni (ndbytek), mramorové 
zabradli kiru s ambonami. *) 
Pod kostelem vykopan jest v po- 
slednich letech jiny kostel 
mnohem starsi s prekrasnymi 
sloupy a s malbami veSkeré 
stény prikryvajicimi. V basilice 
S. Prassede z 9. stoleti vy- 
stupuje vzdy po dvou sloupech 
pilit obloukem prepasany s na- 
protéjsim pilitem. **) 

Z dtivéjsich vékti vyskytuji 
se koneéné jesté jiné dvé ba- 
siky, které maji empory nad 
postrannimi lodmi. Zrizeni toto 
bylo vymineéné v kostelich za- 
padni ffSe za onoho véku. 
Obé basiliky jsou pred hrad- 
bami mésta: §S. Lorenzo 
ze 6. stoleti, S. Agnese ze 
7. véku, k nimZ druzi se jesté 


kostel SS. Quattro Coronati. 


*) Vyobrazeni ,Method* roé. I. piidorys ob. 5- str. 
38, vnitfek ob. 6. stranka 40, ki ob. 8. str. 53. 
**) Vyobrazeni Method“ roé. Il. ob. 8. str. 92. 


V ostatni Italii jsou basiliky nazvice bez 
priténi lodé, za to vsak mnohdy velikolepé 
zalozené, na pi. basilika 8. Frediano v Luc- 


a Ae 


) 


lodich. 


| ce, S. Maria Maggiore v Capui, obé 
o péti lodich, S. Pietro v Perugii otfech 


3. Basiliky v Ravenne. a 


V mnohém ohledu samostatné vyvinula 
Od té doby, 


se stavba basilik v Ravenné. 
co Honorius z bazné 
pred severnimi na- 
rody, Italii neusta- 
lymi vypady ohrozu- 
jicimi, sidlo cisarské 
sem pYelozil, nastala 
méstu doba neoby- 
éejného rozkvétu. 
Kdyz vychodni Go- 
thové nastoupili dé- 
dictvi zapadni 7iSe 
timské, sidlil zde 
od r.493 kral Theo- 
dorich. Kdyz kone- 
éné podmanitelé r. 
539 premozeni u- 
stoupilivojsku cisare 
byzantinského, stala 
se Ravenna sidlem 
exarcha, ktery co 
mistodrzitel italské 
panstvi fiSe byzan- 
tinské — sprayoval. 
Dlouha doba bohat- 
stvi a lesku mocné 
tézZ ptisobila na ar- 
chitekturu. Novému 
méstu sidelnimu bylo 
zdobiti se nadherny- 
mi budovami. Kdyz 
pak kolem pyistayu 


wae 


== A 
‘ 


& 


ok 
AEN 
ch ey 


a 
inh 


razu rozhodnéji byzantinského v podobé zvonu 
s konventionelnim vétvovim a listim ozdobené. 


Na hlavici kladl 
se zatasté kostko- 
vity pridatek ¢i pod- 
stavek, jimz abakus 
sesiloval se, z néhoz 
pak teprv oblouk vy- 
stupoval. (Viz ob. 
11a, 12:) “Le byt 
zivel zcela novy, © 
jehoz dluzno po-— 
zdéji dakladnéji vsi- — 
mnouti si. Arkady 
lodé pridatkem tim 
lehéeji a mohutnéji 
vystupovaly. Vibec 
nabyla basilika tvaru 
pravidelnéjsiho a p-- 
ynéjsiho, a to sice 
bez priéni lodé, 
zacasté vSak s dvé- 
ma menSimi ap- 
sidami poboé- 
nimi. Zde prvni 


3 > y/| 


Ls 


téz staly se pokusy 
na ozdobnéjsi. roz- 


élankovani zeynéj- 


Sku. Zdi totiz sta- 


————_ 


(Obr. 12.) Ze 8. Apollinare v Classe. 


yény jsou s mohut- 
néjsimi na -sténach 
pilifi Gi lisenami, 
sténa pak pro okna 


rayennatského, Classis nazvaného, poznendhla mezi nimi se nachdzejici vyvedla se tenti, 


bohaté mésto piistavni povstavalo, bylo za- 
mésto. 


kladati i stavéti ¢asteéné nové 

Aé na téchze zdsaddch ba- 
silik spotivajice rozeznavaji se 
budovy rayennatské podstatné 
od budov timskych. Ponévadz 
pak zde nebyl distatek anti- 
ekych zbytki, jako v Rimé, 
kde mozno bylo pouziti jich 
hojné k budov4m novym, na- 
stala stavitelim Ginnost samo- 
statnéjsi. Sloupy stejnych roz- 
mérii délany jsou z prokonne- 
ského mramoru, ktery ostroy 
Marmora hojné _ poskytoval. 
Obdrzely korintskou neb tm- 
skou hlavici, s piisnéjSi yak, 
vice anticky feckou nez% #{mskou 


ozdobou lupenatou, kter4 vy jednotlivostech 
chladnou ostrosti se vyznatuje, Jiné hlavice byly 


(Obr, 13.) Hlavice z kaple San 


Benedetto ve Veroné, 


éimZ jednek ubylo tize a tlaku, jednak na 
zeynéjsku objevil se rytmicky pohyb. Jestli Ze 


kromé toho vrehni konce lisen 
spojeny jsou  oblouky, (viz 
ob. 10.) vyjadfovalo se na ze- 
ynéjsku zietelné vnitini roze- 
staveni ark4d sloupovych a za- 
roven dospélo se na prvni stupen 
pozdéjsiho vlysu obloukovi- 
tého. Koneéné postavila se vedle 
basiliky jednoduch4é, kulata . 
zvonice bez vSeliké vnitini sou- 
vislosti s ostatni budoyou. Véze 
jako i veSkeré zdi kostela’ na 
yenek stavély se z cihel. 

Mezi  basilikami — ravennat- 
skymi co do velikosti a stati 
na prvnim misté byl. dém 


oO peti lodich na potétku 5. véku zbudovany, 
ku konei pfedeslého stoleti uplné prestavény. 


Pokracovani v priloze. 


Priloha k Gis. 9. ,,.Methoda“. -- 

roe Sg é 
Za to zachoval se a% dosud nayzdor mnohym 
proménam kostel 8. Giovanni Evange- 
lista okolo r. 425 postaveny s 24 pie- 
‘krasnymi, antickymi sloupy mramorovymi. 
Apsida jest na venek tvaru vicehranného, 
coz u veSkerych kostelii- ravennatskych se 
opakuje. Podobnou apsidu ma v tété% dobé 
vystaveny chrém sy. Petra, nyni S. Fran- 
cesco, jehoz 24 mramorovych sloupti prvy- 
nimi snad byly v dobé staroktestanské. Nad 
hlavici spatiuje se zde ponejprv onen podpi- 
rajici pridatek, na némzZ Siroké oblouky arkad 
 spocivaji, jichz potieba 


se objevila, jakmile 
potalo uzivati se sloupt 
nedostateéné silnych. 
Za panovani Theodo- 


richa (+ 526) povstal 
nadherny kostel svat. 
' Martina, nyni 8. Apol- 
linare Nuovo (obr. 
11.), Kter¥ s 24 mra- 
morovymi sloupy a pre- 
nadhernou, musiyni 0o- 
zdobou stén k nejslav- 
néjsim zbytkim staro- 
kiestanského umén{ na- 
lezi. Byval. kostelem 5 ui 
arianskym. Kratce na i | 
to (534—549) zbudo- i 
vana jest nejimposant- i 
néjSi z dosud zacho- 
yanych basilik ravennat- 
skych, S. Apollinare v Classe, s lodi 
stfedni 45 stfevici Sirokou, obroubenou 24 
mramorovymi sloupy, jejichz hlavice jsou 
prepjatym pyetvorenim fimské hlavice ,Com- 
_posita* zvané, s pridatkem, jenz nese Siroké 
oblouky arkad (obr. 12.). 

Pod vlivem ravennatské architektury po- 
ystalo napotom mnoho jinych budov a kosteli 
po Italii, jako: v 6. véku chram hlavni v Pa- 


I 
i] 


NANT 


(Obr. 14.) Hlavice z loggie v Troghiru. 


— 105 —~ 


renzo, v 7. stoleti hlavni chram v Tor- 
cello, v 12. stoleti basilika vy Murano. Jak 
mnohé pamatky dosud zachované dosvédtuji, 
rozsifil se sloh ravennatsky nejen po Italii, 
nybrz vniknul té% do Dalmacie. V kapli San 
Benedetto ve Veroné vyskytuje se hlavice, 
jako shledava se v S. Vitale v Ravenné. (Viz ob. 
13.) Jest to snad pamatka diivéj§iho chramu 
v 10. stoleti vystaveného. V Troghir-u dal- 
matském spatfuji se na nékterych mramorovych 
sloupech loggie, podstatného to tlanku archi- 
tektonického kazdého ndmésti, kde Benat- 
éané vilivu méli, by- 
zantinsko - ravennatska 
hlavice, kter& patrné 
povstala pred 12. sto- 
leti. (Viz ob. 14.) 


Nejdou-li nejstarsi 
budovy kiesfanské v 
Rimé pred dobu Kon- 
stantinovu, ac zndmo 
jest, ze jiz pred pro- 
nasledovanim Diokleci- 
auskym vice ¢étytidceti 
basilik v Rimé_ bylo, 
vyskytuji se predce v 
jinych krajinach zbytky 
basilik z potinajiciho 4. 
stoleti, na kterych lze 
vidéti zakladni podobu 
kfestanskych chramt. Na 
severnim pobreziA friky 
a v Egypté spatrfuji se zficeniny takovych 
staveb. V rozmérech skromuych zbudované 
ukazuji zalozeni pétilodni stfidavé se trilodnim. 
Misto sloupii uziva se zaéasté prostych pilift. 
Pritni lod neprichazi; apsida zahrnuta jest v bu- 
dové rovnouhelné zakonéené. Tak basilika Repa- 
rata v Orléansville v Algerii 325 zbudovana ; 
podobné zbytky v Tefaced-u u Kyrene, na 
oasdch libycké pousté a v Hgypté. 


$$ SSS —— 


tetany Us Beil) ora) 1 Enema op lhe om on 


Cestopisné tryvky. 


Tato ynadnd dcera nebes jest tézko k na- 
lezeni v tomto slzavém tdoli. Nesnadno jest 
spatiiti vnadnou a krdsou se stkvouci tvar 
“nebeStanky. Jen tém vyvolenym genitim objevuje 
se obéasné, a ti pak nadSeni vzneSenosti 
ide4lu snazi se zjeveni nadpozemské krasy 
zazorniti smysiné, jeden undsejici pisni a ne- 
beskou harmonii, druhy Carokrésnym nadechem 
lahodnych barev, tYeti duchaplnym ozivenim 
mrtyého mramoru, Ctyrty oduSevnélou hmotou 


Zaznamenal F. J. Lehner. 


nebetyéné budovy. Véeliké dilo pravé umélecké 
jest pouhym odleskem vétné krasy. Zjeveni, 
na které Sfastny umélec a vyvoleny milaéek 
umén ziral v blazené chvili, snazi se zachytiti 
a zobraziti pomoci latky pozemské. Ale ta 
l4tka smysInd neni dosti ohebnd k zndzornéni 
nebeskych idedli, a nikdy nedovede umélec 
i p¥i nejdokonalejsi genialité dostihnouti a vy- 
lititi vérné obraz, — ktery v blazené chvili 
se mu byl zjevil. Dokonalost dila uméleckého 


f 


Sey Tog es 


méHi se vidy métitkem vétSi neb menSi vzda- 
lenosti od krasy odvéké. 

Portiznu toliko roztrouSeny jsou po svété 
Sirém stopy, jimiz uméni znamenalo cestu, 
kterou obéasné kondva krajinami pozemskymi. 
Milovniku pak uméni, chce-li stopovati plody 
krasy, jest podnikati pout za uménim. 

Uméni poznati pravé a posuzovati spra- 
vedlivé jest védou nesnadnou velmi. Mnoho 
vody uplyne, pfemnohych cest jest vykonati 
bedlivych i nam&havych, mnoho jest prekonati 
piekizek a mnohych vykond se zachazek, 
diive neZ opravnén jest ¢lovék tvrditi: ,’Tento 
pfedmét jest krasny, onen pak ohyzdny!“ 
A piece jedenkazdy bez rozpakii ma se za 
opravnéna kati: ,To jest krasné!“ OvSem, 
chuté jsou rozliéné. Jednomu se libi jen takova 
kostelni hudba, pri které se otrasaji okna 
chramova, jiného takova hudba z chramu ven 
vyhanf. Onomu se libi himot v kostele, — 
viteni bubni a trub, tomuto posvatny klid — 
nebesky jdsot lidskych hlasG. Of soud jest 
pravy? Kdo rozhoduje? Odvéka krasa! Jen 
ten jest kompetentnim soudcem, komu nejsou 
neznamy zdsady krasy. V uméni zejmena cir- 
kevnim nerozhoduji zlozvyky a méda, nybrz 
predpisy Cirkve a pravidla krasy. 

A co jest krasa? 

Veskeré takmér ostatni védy jsou_ pit- 
stupnéjsimi. Velkym matematikem moZno stati 
se v uzaviené komtrce, fysikem v osamélém 
kabinetu fysikalnim. Bohoslovei a filosofu stati 
folianty ; pravniku krimindly a lékafi nemocnice. 
Kdo ySak stopovati chce tajné zdsady odvéké 
krasy, tomu nestaci pouhé knihy a uzaviend 
komirka. Ven do svéta musi. Jako mravenci 
jest mu hledati po vSech koncich svéta roz- 
trouSena zrnka a stopovati v nich skrytou 
zakonnitost. V uméni neni libovile. Vnada 
a lahodnost zakladé se na pfisnych pravidlech. 
Soulad, na némzZ krdsa spotiva, neni libovolnou 
smésici, nybrZ vysledkem zdkona. 

Dlouha sice, lopotnd i obtiznd jest cesta, 
ktera vede ku poznani krdsy, bedlivy poutnik 
byva vSak odméiovan takovou mérou nejéistéjSi 
rozkoSe, které pouze rozko%i modlitby pied- 
cina byva. 

Opétné jeden kousek blazené pouti za 
uménim bylo vypravovateli vykonati koncem 
predeSlého a v prvni poloyici tohoto mésice 
a to za okolnosti velmi priznivych. Jind leta 
bloudival svétem sém, v jedné kontiné hledal 
gotické démy a romanské velechramy, v druhé 
rozbila ,,Musica sacra“ posvdtné stanky, zde 
vabily obrazy, tam opét sbirky stitedovékého 
uméni drobného. Nebyva sice nepiijemno takové 
pouté veskerou dui poutajici konati o samoté, 
osamélému ySak v ciziné &asem se zasteskne, 
nemtZe-li city p¥etékajici svétiti dui zptiznéné. 


Letosniho roku i jedin& tato nepfizniva okol- 
nost méla byti odstranéna. Pan architekt 
Barvitius navstivil na posledni své cesté umé- 
lecké Mnichovskou vystavu. Vrativ se do Prahy, 
dirazné zddal, aby odbor umélecky Akademie 
kéestanské nékteré Gleny do Mnichova vyslal, 
ponévadz se nenaskytne tak bray opétna, vhodna 
piilezitost na jednom mfsté tolik krasnych a 
dob¥e spovddanych predméti ze vSech takmér 
obor& uméleckych spatiiti. Od vyboru byl 
ndyrh s ochotou piijat, a tak bylo navrhovateli, 
dp. Edm. Langerovi a redaktoru téchto lista 
odebrati se do Mnichova. K veliké nas vSech 
radosti p¥idal se k ndm jeSté pan architekt 
Mocker a tak z trojlistku povstal velmi har- 
monicky étverlistek. Dva listy byly bilé a dva 
éerné. A Ze pYi cestovani vzdy na tom zalezi 
vybrati si smér pro pouéenou nejzajimavéjsi, 
usnesli jsme se opétné k navrhu p. architekta 
Barvitia na tom, Ze se dime na Mnichov pres 
Solnohrad. 

Jedina toliko nesnaze mne jeSté souzila. 
Soutasné byla totiz ve Styrském Hradci hu- 
debni slavnost Cecilianské Jednoty némecké 
a ¢lovék by rad vSude byl, kdyby nebyly le- 
tosniho roku tak zlé éasy. Ulehtilo se mi 
ponékud, kdyz dp. P. Josef Pachta, ceremo- 
nat Jeho Eminenci pana kardinéla mi ozna- 
mil, ze do Styrského Hradce se odebéye. 
O dobrého a velmi kompetentniho referenta 
bylo takto samo od sebe postardéno a s Jehéim 
srdcem oZelil jsem letoSni slavnost, jelikoz 
umluvend cesta odloziti se jiz nedala na dobu 
pozdéjsi. ,Methoda* srpnového jsem mél za 
sebou. ,Cecilie“ pro mésic zaii dodana jest do 
tiskarny. A tak nebylo ani za mak starosti. 

ZasednuvSe do vykazaného coupé ihned 
bylo pozorovati, ze u vSech étyr cestovateli 
jest k nalezeni tataZ cestovni natura. Pie- 
stoupiv domdaci prah nechal kazdy starosti 
pod klitem zavfené doma a bezstarostné di- 
vali jsme se do svéta ivna sebe. Bylo pozo- 
rovati zejmena na dp. farafi Langerovi, jak 
si v jizdé libuje. Kdyby pry byl vétSim 
panem, dopYal by si obéasné zvlaStni rozko§. 
Jezdil by néjaky éas ve vagonu Zeleznitném, 
kde na nic nemysli a pak by se vratil zase 
domi. V utéSeném, rozmarném hoyoru mijela 
cesta, Slunce svitilo a pak zase zaSlo za mraky 
po nebi prehanéjici se. Nam nepi*ekdzela ani 
slunce jasnost, ani mraten Skaredéni. U nas 
bylo stale vyjasnéno. S jasnou mysli dostavil 
se i obligdtni na cestach hlad s privodkyni 
zizmi, naé v moudré opatrnosti na&i pani ce- 
stovatelé ptipraveni jsouce otevieli vaky. 
V éas piihodny najednou objevila se pomoc, 
tu vy podobé lahve s vinem, tu opét v podobé 
masa s chlebem. Vypravovatel v bezstarost- 
nosti nemaje nigeho v nepatrném vatku, byl 


— 107 — 


Ziv po zptsobu ptaki nebeskych v evangelium. 
Nesil a neZal, a piece dobie Ziv byl. 

JizZ jsme se octli za Budéjovicemi; ani 
takmé¥ nepozorujice piekrotili jsme hranice 
éeské. Cim vice blizili jsme se k Linci, tim 
vice mnozilo se zndmek, Ze v Solnohradé za 
pobytu naSeho bez deSté as nebude. Véude 
bylo louzi svédéicich o dlouhém de&ti. Nebe 
bylo zatazené mraky. Tu ja vytasil se s po- 


véstnym svym na cestach Stéstim *), a ujistil 
jsem spolucestujici pany, Ze zitra v Solnohradé 
uvitaé nas jasny den a potasi krasné. Pozdé 
dorazil vlak do nddra%i Solnohradského. 


*) Vys., dp. vikér Duben neprozradi, Ze na cesté 
do Sumavy rozkosné, kterou mne provedl, na 
postovnim voze s destniky nad hlavami ve vodé 
jsme sedéli a az na kazi promokli, co ovSem 
vinou bylo poéasi nepiiznivého, a nikoli mou. 


-——_oo3gZcooo—___. 


aia amy o) fs Saw of 


Ze Zbraslavi. 


(Domnénka, komu Ize pfivod hlay- 
nihooltate vpohtebnim chramu P4né 
sv. Havla ve Zbraslavi pfiéi{sti.) 

V Gisle 21. ,Kvéti“ z roku 1869 po- 
pisuje predseda spolku ,,Vlastimila“ pan <A. P, 
Schmitt hlavni oltat v pohfebnim kostele sy. 
Havla na hore Oseku nad Zbraslavi, pri ¢emz 
prichazi k usudku, Ze jest i co do invence 
i co do provedeni dilem mistrnym a vim pra- 
vem ze zasluhuje, aby mezi nejvzdcnéj$i pa- 
matky uméni fezbatského vibec a ye vlasti 
nasi zvlast viadén byl. A s timto tsudkem 
zajisté souhlasil kazdy, kdo mél prilezitost vidéti 
zminény oltai, kdyZ po dikladné opravé, kteraz 
chyalné znamému akademickému sochati, panu 
Eid. Veselému svérena byla, v Praze v kvétnu 
1869 verejné vystaven byl, anebo komu nent 
obtizno podivati se nati nyni v samém chramu. 

Tim vice a tim spiSe jest litovati, Ze neni 
mamo, kdy oltat shotoven a kdo jeho ptivod- 
cem a jelikoz jsem dosud neslySel, aby se bylo 
prani pané Schmittovo, Ze monogram, pri 


opravé vypatrany k rozlusténi otazek téchto | 


prispéje, naplnilo, dovoluji si na néco upozor- 
niti, coz dle mého zdani by mohlo k Zadoucimu 
ceili vésti. Tyto dni mi prisla do rukou illustro- 
vana bible Jitika Melantrycha Rozdalovského, 
tisknuté 1556—7 a hle pri pocéatku evangelia 
sv. MatouSe k svému prekvapeni spatrim ,rod 
JeziSe Krista, syna Davidova* vyobrazeny cel- 
kem pravé tak, jak nam jej umélec na nasem 
oltavi zndzortiuje, s tim toliko rozdilem, Ze 
dle slov prorockych: ,Egredietur virgo de ra- 
dice Jesse“, vyristé jary kmen z tiader Jesse 
a ne Abrahama a ratolesti od krale Davida 
na dvé se rozdélujici ze kon¢i Marif a Josefem 


a ne Annou a Jakubem, jak pan Schmitt 
uvadi. Z toho jde na jevo, Ze mohl umélec 
mySslenku k zhotoveni oltaie pojmouti ze jmeno- 
vaného obrazku bible Melantrychovy a Ze i pri 
podrobném vyvedeni jejim se alespon v pod- 
statnych ¢éastech dle toho fidil, nasledovné 
tedy, ze ptivod oltaie nemiize sahati vySe leda 
do druhé polovice stoleti 16. a zajisté nevadi 
domnivati se, Ze pochazi z prvni ne-li dokonce 
z druhé polovice véku 17. A je-li tomu tak, 
pak by mohl byti pivodcem jeho sochar, ktery 
v naSem farnim, druhdy klaSternim chramu 
Pané odpotiva a na jehozZ nahrobnim kamené 
se Cte: ,,Pr. Daniel Kitzinger sculptor 1648% — 
anebo byl jim , Abraham Felix Kitzinger“, jenzZ 
dle ,,vlasteneckého slovniku historického“ Zil 
a provozoval svoje uméni ku konci 17. stoleti 
vy Praze, na néhoz ostatné s4m monogram 
A. F. (Abraham Felix?) zd& se poukazovati. 
Tak ovSem domnivam se jen z toho, Ze 
Pr. Daniel Kitzinger sculptor, v naSem chramu 
Pané ve zvlastni hrobce odpotiva, nebo toho 
vyznamenani, jak znamo, dostavalo se osobam 
svétskym o chram, nebo o klaSter vysoce za- 
slouzilym a byl tedy bud on sam _ piivodcem 
olta%e, anebo pozdéjsi Adam Felix Kitzinger, 
k jehoz snad Zddosti a prosbé onen, jsa tuSim 
otcem anebo jinak pribuznym, zde pochovan jest. 
Tésilo by mne velice, kdybych timto po- 
kynutim byl mohl pfispéti k tomu, aby se 
s prislusné strany dalo na jisto postaviti, komu 
tak vzdcnou pamatku uméni fezbaiského dé- 
kovati mame. (4 


*) Diky za dopis! Spoleéné pracujme a jinych 
k praci povzbuzujme. Snad ptikladem Vasim 
povzbuzeni vyskytnou se mnozi az dosud ne- 
zndmi spolupracovnici Methoda. Red. 


Ee 


7 Alzademie ictestanecike. 
% Reditelstva Akademie kiestanské. 


Co zakladajici Glen s pitispévkem 200 zl. pri- 
stoupil ku kéestanské Akademii prof. bohoslovi vdp. 
dr, Jan Starek. Dp. fardé Zritbek zaslal podékovaci 


pifpis za velky obraz Akademii vénovany novému 


i chrdmu Pané v Hudlicich. Ku knihovné a sbirkaém 


| Akademie pfrispéli pani: Frant. Karlik, ucitel na 


a 108 = ‘ 


odpocinku v Rokycanech, vénoval znacéné mnozstvi 
knéh starsich vétSinou vzdcnych; dp. Ant. Pavlik, 
teditel’ skoly v Bélé, obraz sv. Pavla z Arezzo (na 
hedbavné latce) z r. 1773; pan Rudolf Laube, ob- 
chodnik zde, pismo sv. a sedm slov Krista Pana 
od Haydena; vp. Fr. Poimon, katecheta hlayni 
skoly vy Slavkové, nékteré staré knihy; p. Josef 
Slechta, byv. skladnik zde, star$i knihy; dp. Fr. 
Richter, fardé# v Predhradi, 33 starych, vzdenych 
minci, 2 bankovky staré a papezské breve Kle- 


menta XII; dp. dékan V. Hampejs z Lohovic a * 
dp. fardé ve Stéti Vaclav Ka8prek, nékteré staré 
wince; dp. dékan broumovsky, Simon Matousek, 
»Die ewige Woche“ a vys. dp. Jan Fleischer, ka- 
pitolni dékan vySehradsky, daroval pres 200 roz- 
liénych minci. Vsem darctim vyslovily se vrelé diky. 

Novymi prihlaskami rozmnozen jest poéet Clent 
az na témér 2700. : 

V poslednim mésiénim sezeni vyrizeno zaro- 
ven vékolik dilezitych zdlezitosti spravnich. 


Odbor umélecky Akademie kiestanske. 


Wové piedméty kostelni. 


Kalichy. Sekce umélecka zaklidi znendhla 
sbirku vSelikych utensilii kostelnich, aby takto 
predméty kostelni, které z Akademie do sveta 
vychazeji, zde jednak k orientovani objednavateli, 
jednak jakozZto plastické historie ¢innosti uméle- 
cké stéle pohotové byly. Jestlize sekce umélecka 
jiz ditve pro vlastni sbirku dala zhotoviti kalich 
yzorny, formy bohatéjs{f, nynf dodan jest ji zhoto- 
veny kalich formy nejjednoduSsi, bez véeli- 
kych ozdob, vynikajici pouze uSlechtilosti celkovi- 
tého tvaru. Spatiuje se na ném pouze zakladni 
forma kalichi Akademickych, kterad ovSem pfi- 
pousti voln¢ho ozdobovani v nejriznéjsich i nej- 
bohatsich variacich. Proto se na ném nepouzilo ani 
plastickych ozdob, ani emailu. Zde ma mluviti 
forma sama ze sebe. Kalich jest zcela hladky se 
sttibrnou kuppou a patenou, cely vSak v ohni silné 
pozlaceny. — S vylohou nepatrné vétsi lze vsak 
na kalichu Pehtimovském od vdp. dékana 
Vojt. Holého objednaném, jehoz ,nodus* ozdobil 
se emailem. Nepatrnou touto ozdobou dodava se 
bohosluzebné nadobé razu slaynostniho, ktery tak 
mile souhlasi se vzneSenym tiéelem kalichu. Na 
Vv souvislosti jsou, mi se spatfovati obétovnd nad- 
hera, Cim blizsi pak tajemnému proménovani jest 
dotyény predmét, tim okdzalejsi ma byti nadhera 
a ozdoba jeho. Proto s veskerou vrelosti odporu- 
éuje se velebnému duchovenstvu, aby objednavajice 
treba i nejjednodussi formu kalichi Akademickych, 
tu nepatrnou ¢astku vénovali téZ na vyzdobeni né- 
kterého élanku kalichu alespoi emailem, ktery ne- 
obyéejné okrasluje posvétnou nddobu. P¥idé-li se 
k nejnizsi cené treba jen 5 zl., jest jizmozno uiiti 
barevného emailu na nékteré tastce. Jaky utinek 
recené vyozdobeni barevné ma, nejlépe dalo se po- 
souditi, porovnaval-li se nejjednodussi kalich sekce 
umélecké bez vselikych ozdob s kalichem pro Pel- 
hiimovsky chrim pracovany, jemuz se pridal jedno- 
duchy kos a email na makoviéce. Smim-li osobni 


S jednoduchymi prosttedky je&té vice docililo se na 
jiném kalichu objednaném, u kterého pouzilo se 
modernéjsi facony, emailu, perlitek a pisma rytého 
do kovu. Nohakalichu jest Sestikruhova, pékné profi- 
lovand. Na makoviéce éte se na zlaté vyryty napis: 
AGNUS. DEI. QUI. TOLLIS.. PECCATA. MUNDI. 
Gerné pismenky na zlaté pidé dobte se vyjimaji. . 
Kos, v némz kuppa sedi, ozdoben jest emailem. 
Cervené trojhranky stiidajf se s modrymi. Prvnéjsi 
jsou ozdobeny zlatymi trojlistky, poslednéjsi pak 
malymi perlickami ve sttedu kazdého trojhranku 
zasazenymi. — Kromé 8 kalichti zhotovila se dvé 
nova ‘ 

ciboria, jedno formy starsi, s vétsim primé- 
rem, 8s Sesti kruhovou patou a kuppou stribrnou 
pro dp. Jos. Strébla, fardte v Christianberg-u 
za 100 zl.; — druhé ponékud meni, za to v8ak 
jemnéjsi a ozdobnéjsi, zcela stribrné za 150 zl. na 
objednani vp. FrantiSka Prikryla z Vicova. 
Jest to odkaz zbozného souseda + Jakuba Kou- 
delky rodnému chrému farnimu. Proto na véénou 
pamét ¢éte se na Gtverkruhové rizky preruSované 
noze vyryty napis: ,Zjednal Jakub Koudelka roku 
1874.“ Sestikruhova patka prechazi v osmihranny 
diik. Z osmihranného ,nodus“-u vyriistaji na vSech 
osmi strandch koletéka uvnitt éervené emailovand, 
tocenym perlovcem obroubena. Uprostted kazdého 
koletka spatfuje se bily ¢tverlistek s ty¢inkami 
zlatymi. VSech osm koleéek spojeno jest &nfrkou 
perlovcoyou. Prechod diiku ku kogi tyori osm 
listkti plastickych, které s osmi stran kulatou mi- 
sku podpiraji. KoS pak sém konéi se bordurou na 
sptsob listki plose pilovanych se skldédajici. Viko 
8 vyénivajici po kraji dolejsim obrubou, v niz na- 
chazeji se dirky pro zavéSeni pléstiku, neni hladké, 
nybré ryhované. Jedna ryha jest kulaté vyhloubena, 
druhé kulaté vystupujicf; k hofejsku pak sbihaji 
se vsechny v tzkém kruhu, z néhoZ vystupuje mala 
korunka. Podobna ozdoba obiha na dolejgim kruhu 
vika. Z prosttedku korunky vystupuje na krasném 
podstavecku ktizek celou nddobku vyznamné ukon- 
éujici. : 

Veikeré tuto uvedené nddoby bohosluzebné 


vkus prozraditi, radim, aby kazdy objednavatel | provedené jsou dle nékrest a za osobni intervence 


pridal si néco na ozdobu. Nebude toho litovati, 
Tak okrasleny kalich dvojndsobné Clovéka tés{, — 


architekta Barvitia, ktery tsiloyné radou a skut- 
kem na rozkvétu drobného uméni cirkeyniho pra- 


me) LOG) st 


cuje. Poroyndme-li Akademické posvétné nddoby 
8 podobnymi_ nejlepsich tuzemskych i cizozemskych 
firem na umélecké vystavé mnichovské hojné vy- 
stavenymi, shledavd se, ze vynika forma nagich ka- 
lichtt a ciborif co do vnadné uslechtilosti, zakonni- 
tosti tektonické, jakoz itvaru z podstaty predméti vy- 
vozeného nade vSecky moderni nadoby téhoz druhu 
‘tamtéZ zastoupené. Nase kalichy nejblizsi jsou sta- 
' rym, hluboce promyslenym vzoriim a jest znamenim 
diimyslu a velké znalosti, komponovati predméty pit- 
-vodni a nové duchem starym. Komposice Akademi- 
cké nejsou kopiemi, nybrz originaly. Co do provedeni 
technického s potéSenim slusi zaznamenati, Ze stitibr- 
nik Kautsch, jemuz veskeré uvedené prace svéreny 
byly, s uznini hodnou svédomitosti si pocina, tak 
Ze kazdé nasledujici dilo dokonalejsi jest diivéj- 
Siho. Akademii krestanské zalezi na povzneSeni 
uméleckého primyslu. Jak brzy nadejde doba, aby 
nové predméty kostelni vyrovnaly se ptedmétim 
starym i co do ducha i co do techniky? 


Obraz bl. Anezky Premyslovny pro dp. Hejnu, 
far. ve Z@aru Pluhové, dle Hellichova originalu ko- 
pirovany od jednoho z umélci prazskych, upokojil 
-objednavatele, tak ze sekci pisemné uznani své vy- 
jadril. — Obraz sv. Rocha na platné od dp. 
Ant, Grudy objednany, zaslan jest na misto uréené. 


Wowa objednanti. 


Dva nové kostely. J. J. Karel knize 
z Loéwensteinu svéruje celé ztizeni kostela 
ve Strazi, ktery pred dvéma lety vyhofel, s ve- 
Skerou vnitrni upravou odboru uméleckému ku vy- 
tizeni s neobmezenym pravem co do stranky umé- 
-lecké. — Dp. J. K. Rojek, dékan v Budyni, hodla 
za pomoci sekce umélecké stavéti novy filialni 
kostel vy Nizebohach. Obé zalezitosti svéruji se 
architektu Barvitiovi. 

Monstranci gotickou objednava vdp. jene- 
ralni vikar prazsky Albert Kiiffer, rytir z Asmanns- 


villu. Odbor da nejprvé zhotoviti ndkres jednomu 
z prazskych umélei, naéezZ se provedeni svéii né- 
kterému z domacich préimysloika. 

Kalich objednava dp. Bier, dékan v Ma- 
nétiné. 

Ciborium k pozlaceni zaslal dp. Petr Gétz, 
fardt ve Zhuti, ktery zérovei pteje si nadobky 
na sy. oleje i s pouzdrem. 

Bozi hrob pieje si dp. Jos. Binder, fara 
pro kostel v Niklasbergu. Vypsav a vysvétliv ob- 
Sirnéji misto, kde teéeny Bozi hrob stati m4, uréuje 
na provedeni 500 zl, Nakres bude mu zaslan, 
nacez prace primérenym silam ‘svéfena bude. Po- 
dobny obraz Boziho hrobu z4da dp. Jos. Hejna, 
farat ve Zdaru Pluhové. Oba nakresy od Hellicha 
provedené objednavatelim zaslany budou. 

Paramenty. Dp. Karel Pazour, farat 
v Tuchoméricich objednal zelenou kasuli a cin- 
gulum, dp. Stépan Ressel, farét v Kinsiedlu, 
cerny pluvial, dp. Petr Gotz, fardt ze Zhuii, 
velum. Dp. far. Edm. Langer-ovi, spravci parament~ 
niho ustavu, dina od vyboru sekce umélecké plna 
moc, aby pribral do ustayvu tolik sil, mnoho-li zvét- 
sené pozadavky vyzaduji. Jest zajisté zadoucno, 
aby v ustavu pohotové byla téa jist’ zasoba boho- 
sluzebnych rouch, kdyz okolnosti mnobdy vyzaduji 
rychlého obslouzeni. 

Svieny. Dp. prof. Drozd objednal 6, p. Jos. 
Fryauf, starosta v Néméicich, 4 kovové svicny, 
dp. H. Jackovski, rektor kollegia jesuitského 
v Starawiczi (Hali¢) 2 lucerny bronzove k slavnost- 
nim privodim; dp. Fr. Vesely, farar v Repiné, 
Jampu véénou pro filidlni kostel v Radouni. Posled- 
néjsi svérila se ku provedent HirSovi, pasifi v Praze. 
Jmenovany pan faraé objedndva zarovenh kamenny 
pomnik nahro bni. 

Odporuéeni a rady. Dp. Vincenc rytit 
z Halle, fara v Nivnici, z4d4 o muze, ktery by 
dovedl opraviti skupeninu sock. Odporouét se 
Giavinno a Enzio v Praze. Lehner. 


Z odboru archaeologického Akademie krestanské. 


V posledni schtizi vyborové odboru archaeolo- 
gického oznamoval predseda sekce Barvitius, jaké 
zkuSenosti on a ostatni dvavyslani clenové Langer 
a Lehner na umélecké vystayé mnichovské nabyli. 
Na vystavé byly zastoupeny vSechny sméry, vyroba 
novéjst a dusevni plody vékti minulych. Sever a jih, 
Némecko a Rakousko zaslalo to nejlepSi do Mnichova. 
‘se. Ze podnik se zdaril, nelze se diviti pti svorném 
pisobeni tolika faktori. Vystava jest skuteéné bo- 
hat&é a nenaskytne se véru brzy podobna prilezi- 
tost, aby ¢lovék na jednom misté nalezl nahro- 
madéno tolik pokladi. Vyslani ¢lenové svédomité 
pouzili té piilezitosti, aby jednak na plodech star- 
Sich se vzdélali a diikladnéji studovali, jednak, aby 
na nové vyrobé umélecké, parameutil, kalichi a p. 


se orientovali, porovndvajice plody Akademie kre- 
stanské s vyrobou cizou. 


Co moderni vyroby se tyée, jest ua vystavé 
zastoupeno zbozi tovarni vSeho druhu. Celkem Ize 
tvrditi, Ze takmét veSkera odvétvi umélecké vyroby 
nastoupila cestu lep3i. Porovname-li pak vlastni 
vytvory umélecké pomoci Akademie kfesfanské 
zhotovené, na pi. nadoby bohosluzebné, vsichni svorné 
souhlasili jgme, Ze drzime stejny krok s nejpokro- 
Silej3imi toho druhu vyrobami; ba vice jesté, aka- 
demické nddoby posvatné nejblize a nejvice se 
podobaji plodiim dimyslnych mistri starych. 


Nesmirné bohaté jest zejmena ve vystavé od- 
délen{ archaeologické 2889 ¢isel vykazujici. 
Vieliky obor jest zde zastoupen exemplary nej- 


— 110 — 


lepsimi ¢tvrtinou as svétskymi; ostatni dobré tri 
étvrté nalezi ku ptedmétim cirkevnim. Nam ze- 
jmena nesmirné dilezitosti bylo toto oddélenj, jednak 
pro neobyéejnou bohatost predméti, jednak pro 
moznd porovnani, jaké sama od sebe se naskytovala. 

Jak neskonalé pile, jakého namahani, jakych 
hmotnych prostiedkf, jaké divéry a pomoci vsech 
kruh& vl4dnich acirkeynich, mnoho-li pfitinlivych, 
obétovnych i zjednanych rukou bylo potfebi ku 
provedeni takové vystavy! Nabyté zkuSenosti ne- 
zistanou'pro nas bez uzitku. Ukolem odboru archaeo- 
logického v nejblizSich letech bude, aby se domahal 
viemi prostiedky 1. literérnich pomacek, 2. odlitki, 


3. fotografii nejdtlezitéjsich ploda na poli cirkev- 
niho uméni z dob minulych. Troji bude tudy 1 smer 
appardtu archaeologického: prvni literarni, 
druhy plasticky, treti graficky. 

Lehner vykladal na to nutnost, aby odbor 
umélecky s archaeologickym zaroven poznenahla za- 
klddal museum krestanské i ukazoval, kterak i s men- 
Simi prosttedky mozno bude zakladati systematicky 
potrebné sbirky. 

Edm. Langer pak navrhoval, aby jiz prigtim 
rokem do prelimindfe prijata byla polozka na po- 
éAtetné realisovani takovych sbirek. 

Lehner. 


Drobné zpravy umélecke. 


Nova hrobka dle soustavy katakomb 
na Volianském hrbitové. Hrobkdém hibitovnim 
vénovalo se a% dosud ze stanoviska uméleckého 
velmi malo pozornosti, jesté méné vsak co do 
celkovité soustavnosti a souladu vseobecného. 
System prazskych hrobek jest velmi jednoduchy 
i nelze pravé stavitelim u nds vyéftati, Ze by si 
byli hlavy prilis lamali vynalezavosti a dimyslem. 
Udéla se do zemé ¢tverhranné jima, jako dé- 
lavaji zednici pri. stavbé domi na vapno. Ta se 
vyzdi a preklene; nad ni se postavi mala kapli¢ka 
tu v podobé zahradni besidky, tu opét vy podobé 
domku hlidaé&é na Zelezné trati. Zadny pritel uméni 
nebude dojista upirati, ze pravé na hibitovech se- 
tkavame se s nejhriznéjsi a nejriznéjsi architekturou., 
Do ¢tverhranného sklipku kladou se pak rakve, 
napred jedna vedle druhé, napotom jedna na druhou. 
Ze novou tizf stara sprdchnivélé rakev se proboit, 
stavitelim malo to vadi. Takovy jest obyéejny 
system rodinnych hrobek na hfbitovech naSich. 
V dobach novéjgich uziva se od nékterych staviteli 
jiné soustavy. Do zdi nadélaji se diry na zptisob 
peci, do kterych se rakev vSoupne. Kazdy neboztik 
ma jednu takovou pec za obydlf. Dfimyslny archi- 
tekt Barvitius vratil se ku soustavé katakomb. 
Ctverhrannou prostoru rozdélil po vSech étyrech 
strannach na vice pater. Do kazdého z téch pater 
klade se po délce rakev jedna, pti éemz jesté pro- 
stredni prostora prazdnou zistavd. To jest diistojné 
pochovani krestanské, jak jiz u prvnich kfestant 
v obyéeji bylo. Architekt Barvitius jest prvnim 
z prazskych staviteli, ktery v hrobce Lanové a 
Sebkové dle soustavy této hrobku konstruoval. Jest 
véak celé usporadani, jakoz i umélecké tiprava jeji 
v ohledu architektonickém, sochaiském a maliitském 
praci tak eminentni, originelni a zajimavou, Ze si 
ponechavam obSirné pojednéni na dobu pfilezitost- 
néjsi. Budiz pouze zde podotknuto, ze Barvitus 
dokonéil pravé jinou hrobku v mengich rozmérech 
na hrbitové Vol8anském dle téZe soustavy kompo- 
novanou, které kromé toho nad jiné vynika také 
tim, Ze jest provedena z kararského mramoru pfi 
neobyéejné jednoduchosti. Podzemnf hrobka m& 


na vsech étyrech stranach po tiech patrech mista 
pro dvandct rakvi, které po délece se tam kladou. 
Patro od patra oddéleno jest pouhou mramorovou 
deskou 2 palce tlustou z kararského mramoru. 
Hrobka prikryta jest deskou z téhoz mramoru, 
roynéz i zed hibitovni, s prislusnym napisem. 
K nejvétsi jednoduchosti druzi se zde elegance 
a praktick&é pro krestanskou hrobku zptsobilost. 
K otdzce v8ak, jak by hrbitovy katolické celkem 
as vypadati mély, pro dilezitost je8té vicekrat se 
vratime. 

Novy kostel v Jachymové, slohem goti- 
ckym od architekta Mockera vystaveny, posvécen 
jest od J. Em. pana kardinala knizete arcibiskupa 
prazského dne 20. zati. Nemaje Zadného referenta 
v zalezitostech cirkevniho uméni, nemize redaktor 
prozatim pfinésti ani popis, ani posouzeni. Obé se 
stane, az pisateli mozno bude zajiti si na néjaky 
den do Jachymova samého. Do té doby zada 0 po- 
shovéni. 

Prvni kaple bl. Anezky Premyslovny 
v Cechach. Jiz v piedeslém ¢isle uvedena jest 
kratka zprava, kterou tuto dle moznosti rozsitujeme, 
as radosti opakujeme, Ze na svatek sy. Andéla 
Straznych v Pistech posvécena jest kaple, vlastné 
chram, jejZ obec ve stiedu svém vlastnim nakladem 
ve slohu ¢isté romanském vystavéla a pamatce bl. 
Anezky Premyslovny, na blizku y klaStefe doksan- 
ském vychované, zasvétila. 

Prvni podnét ku stavbé dain byl r. 1876 0 sy. 
Stépanu, kde velect. pan Tacheci, co starosta obce 
upozornil své spolusousedy, ze by naves svoji prazd- 
nou néjakou prihodnou kapli opatriti méli. Navrh 
jeho vyborem schvdlen a ptijat.. Usly’ev o tom 
veled. pan dékan Rojek, pfimlouval se veskerou 
vihou svého véhlasu, aby obec pistecka, stavic, 
stavéla diimyslné a krasné, v slohu pravidelném, 
dobé bl. Anezky Piremyslovny pfiméfeném, v slohu 
roménském. Dobra rada zkuSeného se libila a jak 
u pana starosty tak i u ostatnich sousedi piste- 
ckych vrelého souhlasu nalezla. Tu pozddal vele- 
dtist. pan dékan spolek ,,Vlastimil“ 0 ndkres planu. 
S uznani hodnou laskavosti a ochotou uydzal se 


— 111 — 


»Vlastimil“ se svym piedsedou p. Prokopem Schmit- 
tem v ulohu tua podal stavebny pldn, z rukou 
_ pana profesora Mikuleck¢ho pochazejfci, 3 nakre- 
sem oltdfe a celé vnitini tpravy. Polychromcvani 
provedl pan Miiller. Obraz oltdini zhotovil dle 
nakresu p. Prok. Smitta akademicky malit Antonin 
Kraus. Obraz oltdtni piedstayuje blah. Anezku 
stojici, v pravéruce berlu abatySe, v levé chramek 
drzici, v pozad{ pravé strany vidéti chram svaté 
Anezky v Praze ji vystavény, na levé strané pozo- 
rovati stil s korunou a plastém cisatskym, kterym 
pohrdla. VSecko to jsou oznaky, je% na Zivot bl. 
Anezky se vztahuji a dle historickych prament 
velect. panem Prokopem Schmittem jsou nakresleny 
ap. Ant. Krausem stétcem jsou provedeny. Obec 
pistecka postavila si stavbou tou pomnik nehynouci 
_ a zaroven ozdobila obec a krajinu zpisobem da- 
stojnym. *) 

Z jednoty svato-Vitské. Na stavbé chramu 
pokraéovano v prodlouzené ¢Asti nové zalozené, a 
sice: Na pazenich velkych oken u kapli a v pred- 
sini sakristie nové, nad kterou bude stavati kér 
pro zpévaky; vyklenek u dveri v predsini byl 
uzavren a plotny na reliefy, jakoz i leziny pod 
klenutim v piredsakristii jsou osazeny. V kapli sv. 
Anny byla klenba krypty obnovena, trhlina pak, 


*) Velevitanou byla by ndm obSirnéj8i zpravas po- 
drobnym popisem. Pozen. Red. 


ktera se ukazala na zdkladn{ zdi blize sakristie, 
hydraulickou maltou dobfe vyplnila se; Gast zdi, 
kde stéval pomnik apogtolského legdta Octavia de 
Sancta Cruce, novym tesanym kamenim osazena, 
pamatny kimen pak zazdén na misté, kde druhdy 
byval pamatnik rodiny Nostické. V kapli sv. Lud- 
mily postaveno leSeni, aby se klenba poSkozend 
snesla. V kapli Martinicko-Lobkovické oblozeny 
jsou zdé mramorovym stukem ku provadéni malby 
na sténach. U cisaiského oratoria byl pilfr posko- 
zeny bedlivé opraven, rozsedl4 Zebra klenby zde, 
jakoz i ve Valdstynské kapli vybrana, za nova vy- 
ménéna a mosaznymi skobami opatiena, pak legeni 
sneseno. V kapli sv. Vaclava postavilo se leSenf 
na opravu pazenf okenniho. V kapli sv. Ludmily 
koneéné snesena jest klenba na mnohych mistech 
rozsedla — Vysoky c. k. hofmistrovsky titad ve 
Vidni dal svoleni, aby domy ¢. 34 a 36 na Hrad- 
éanech jednoté odevzdany byly, jak o to reditel- 
stvo zadalo. V dobé nejblizsi budou domy ode- 
vzdany, napotom pfrikro¢ci se ihned ku stavbé dvou 
residenci pro nejd. p. proboSta a jednoho kanov- 
nika metropolitniho na obou vykazanych mistech. 
Stavbu hodla provésti nejd. kapitola metropolitni. 
Na to odstrani se nynéjsi dvé residence ¢. p. 41 a 
48, Gehoz% potreba nalehava tim vice se jevi, jelikoz 
poéatkem budouciho jara stavba nova pokracovati 
bude smérem ku residenci nyni od vdp. kanovnika 
Hory obyvané. Lehner. 


TF 9§ REIFREY 
DVELCiel) “Sn eSclo-. 


Zivotopisny nastin. Sepsal F. J. Lehner. (Pokracovani.) *) 


Dokon¢iv Pietu byl zalezitostmi rodin- 
nymi donucen vratiti se do Florencie. Z 15 
soch mramorovych, které kardinal Piccolomini 
dne 5. éervna 1501 pro kapli hlavniho chramu 
Sienského u ného objednal, dokonéeny jsou 
pouze étyry. JelikoZ tato prdce umélce patrné 
netéSila, od provedeni ostatnich soch upustilo 
se. Zato jest vSak vznesené a lahodné doznivajict 
ozvénou Piety krasné, mramorovaé Madonna 
s dét4tkem **), kterou chram Notre-Damesky 
vy Briigge pfechovavé. Na kolenou matky stoji 
dité, které ona levou rukou pozvolna spouSti, pra- 


*) Viz ,,Method“ roé. I. str. 61, 71, roé. II. str. 6. 
**) Dle Condivi byla pracovana pro kupce z ro- 
diny Moscron (Moscheroni) ve Flandrii. Pierre 
Moscron, ,,Licentie de droit et Greffier“ z Briigge, 


str. 115 a 181). 


4, 


vici pak drZ{ knihu v liné polozenou. Jest to 
jedna z nejroztomilejsich praci mistra pojmuta, 
shlubokym citem, komponovana s vnadnou u8lech- 
tilosti taha, provedena s vrouci laskou. 

A je8té jednou pracoval v téZe dobé 
Madonnu, a to nikolivék dl4tem a palici, nybrz 
Stétcem a barvou. Obraz objednan jest od 
florentinského méstana, Angelo Doni a nachazi 
se na tribuné galerie ufficif ve Florencii. Spa- 
tiuje se zde bl. Panna na zemi kle¢ict; od- 
kl4d4 modlitebni knihu a sahd po ditéti, které jf 
sv. Josef v zadu sedici pies rameno podava. Aé 
skupenina piiliiné jest hledand s pohyby patrné 
nucenymi, pozndvd se predce, kterak Michel 
Angelo stale nové a neobvyklé, byt i nejtézsi 
drahy jal se vyhleddvati. V pozadi jest plno 
malych postav v nejriiznéjSich pohybech, v nichZ 
spatiuje se vzrozend a nepremozitelna touha, 
postavu lidskou v stale novych pohybech a po- 
dobach lititi. Obraz a tempera s podivu- 
hodnou petlivosti provedeny malovan jest tonem 
jasnym a jemnym. 


— 112 — 


Od palety vratil se vSak rad a rychle © 


k zamilovanému uméni — ku plastice. Na- 
skytovala se pfilezitost veSkerou umélost a ge- 
nialnost v zipas vyzyvajici. Mistr s nejvétsi 
zalibou roz¥eSoval ukoly, které meni umélce 
marné se lopotici v zoufalstvi privadély. Na 
pddvor{ stavitelské dilny pri hlavnim chramu 
Santa Maria del Fiore ve Florencii sto let jiz 
lezel balvan mramorovy 9 loket vysoky od 
nedovedného sochafe pokazeny. Za pricinou 
pohodInéjgi dopravy z Karrary do Florencie 
otesal jej tehdej§i sochai jiz v lomech kar- 
rarskych tak nemotorné a nestastné, Ze na- 
potom ani s4m, ani jiny z umélci neodvazil 
se, aby z mramoru vyvedl sochu nedim téze 
velikosti, ba ani v rozmérech menSsich. A tak 
balvan pohozeny zahdlel jsa majetkem pred- 
stavenstva bdné stavebni. Nyni také na néj 
doslo. Andrea dal Monte a San Savino, mistr 
dovedny, vida kamen takové velikosti ne- 
upotfebeny, domnival se, ze by bylo mozno 
obdrzeti jej darem. Uchazel se tudy u pied- 
stavenstva a slibil, ze z ného vyvede sochu, 
nastavi-li se nékolik kusi. Pfedstavenstvo, 
dvive neZ se rozhodlo, poslalo pro Michel 
Angela, jemuz sdélena jest zadost Andreova, 
jakoz i nahled jeho. Posléze byl tazan o viastni 
tsudek. Prohlidnuvy bedlivé mramorovy balvan 
ucinil nabidnuti, ze hodla bez. nastavovani 
a pridavki z ného sochu zdatilou vytesati. 
Nabidnuti piijalo se. *) Dne 15. srpna 1501 
ucinéna smlouva, vedle které povoluji se ku 
provedeni dila dva roky, jakozZ i 6 zlatych 
ve zlaté mési¢niho platu. Chuté pustil se Michel 
Angelo dne 13. za¥i do prace. V_ rychlosti 
zhotovil neprovedenou, malou skicu voskovou, 
podle které bez vSeliké jiné pomoci vytvoril 
Zz mramoru kolossalniho mladistvého Davida 
pastyfre s prakem, ktery az do predloiiského 
roku u vrat paldce Vecchio na strazi stal. 
V_ levici pozdvizené drzi prak pies rameno 
prehozeny, v pravici hluboko svislé kamen. 
Pravé hodl4 na nepfitele vypadnouti. 
Uvazime-li obtizné podminky, dluzno diviti 
se velikolepému rozlusténf ukolu, até jinoch 
kolosalné zvétSeny neplodi pravé dojem pilis 
prijemny. Michel Angelo slfbil, Ze z balvanu 
vyvede sochu bez nastaveni. A Michel Angelo 
slovu svému dostal. Na vrehu hlavy a na pod- 
stavci bylo Ize z¥etelné spatriti stary jeSté povrch 


*) Usnesent predstavenstva stavebniho, dokonati 
totiz sochu pred 100 lety poéatou, stalo se dne 
2. Gervence a 16. srpna 1501. 


mramoru..Podobné uéinil pozdéji na ndhrobku 
papeze Julia II. pti so’e *) piedstavujici Zivot 
rozjimajici. V tom zajisté spatiuje se mistr, _ 
ktery jest panem uméni svého ovladaje hmotou. 
Zde tim vice bylo jest diviti se, ponévadz dle 
vlastniho. vyroku jeho nesnadno ba dokonce 
nemoZno byvd sochaii, aby napravil, co jiny 
pokazil. 

David dohotoven jest r. 1504, naéez 
svolana komise umélci, aby se radila o pfi- 
méiené a vhodné postaveni. Zasedali v ni nej- 
slovutnéj8i mistii florent’ti: Andrea della 
Robbia, Cosimo Roselli, Simone Cronaca, Fi- 
lippino Lippi, Sandro Botticelli, Giuliano a 
Antonio da San Gallo, Andrea Sansovino, 
Lionardo da Vinci, Pietro Perugino. S nej- 
vét8{ opatrnosti dopravena jest socha ode. 
vsech ,gigantem“ zvané z dilny u_ hlavniho 
chramu ku brané paldce della Signoria. Do- 
prava trvala 4 dni. **) Dne 8. zai byli ho- 
tovi s postavenim. Tam ,gigant“ dréel straz 
po staleti. Pied dvéma teprv roky prenesena 
jest do akademie krasnych uméni; aby chra- 
néna- byla pred zhoubnou povétrnosti, ktera 
i-na mramoru hlodati poéala. ***) 

Aby pak nebylo latky, o kterou Michel 
Angelo nebyl by se pokusil, ulil na vybidnuti 
pritele svého Piera- Soderini z broncu sochu 
»giganta“ v prirozené velikosti +), kter& na- 
potom do Francie zaslana jest. 

Pro hlavni chram florentinsky mél pra- 
covati 12 mramorovych soch apostoli, z nichz 
vsak pouze jediné zapotala, ale nedokontila — 
se. Stoji na dvore florentinské akademie umé- 
lecké, svédtic o pamétihodné, smélé virtuosité, 


»s jakou Michel Angelo pri praci sobé poéinal. 


*) Condivi prilezitostné tuto zmiliuje se o technice 
Michel Angela charakterisujici, kterak dovedné 
8 mramorem zapolil. Uvedena socha jest znama 
pod jmenem Rahel. V nasledujicim klade diraz 
na ,ripartir“-ovani broncovych predméti, éimzZ 
nevyrozumiva se nynéjsi ciselirovani, nybrz hla- 
zemi povrchu kovového, kterym bronctim renais- 
sance zaéasté vnady neobyéejné se udili. 


**) Dne 14, kvétna 1504 poéala doprava sochy 
z dilny sochatské u hlavniho chrému ku palazzo 
della Signoria. Postaveni dokonano teprv dne 
8. zari téhoz roku. 

*“**) Postament sochy navrzen jest od Cronaco a 
Antonio da Sangalo. Na misté, kde David Michel 
Angeliiv az dosud stéval, byvala druhdy Dona- 
tellova Judita, nyni v logii dei Lanzi umisténa, 

+) Byla objednana r. 1502, odlitek dohotoven jest 


r. 1508. Byla darem pro Marechal-a di Giés. 
Prisla do Francie, kde zmizela. 


Method“ vychazi vzdy 20. kaidého mésice. 


Predplaceni obndasi 2 zl. rotné. 
»Methoda“ v Karliné c. 234. Jen frankované listy ptijimaji se. 
tykajici se redakce, budtez zasiliny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, 

budtez do expedice y knéhtiskdrné Cyrillo-Methodéjské v Praze, vy Retézo 


Predplatné pfijim4 administrace 
Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopisy, 
€. 234. Reklamace zasilany 
vé ulici Cis. ne 5. 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské v Praze. 


METHOD. 


Casopis NE PL IMALAY: umeéni ktestanskemu. 


Organ odbord pro vyivarile uméni a archeologii 
Akademie Khoestanske Ny) ee 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Merdinand J. peso Litie ts 


Cislo 10. ~V Praze, dne 20. ijna 1876. Roénik II. 


Obsah: Poklad hlavniho chrému sv.-Vitského v Praze. Naddobka pro tikryt nejsv. Svatosti. — XY. stoleti. Velka 
deska na ostatky ze sttibra pozlaceného, bohaté ozdobend drahokamy practf ,,niello“ a »filigranskou, (Pokrac.) — 


Pout za uménim, — Dopisy: Z Vodnan, (Pokratovaénf.) Z Rima. — Z Akademie k¥estanské : Odbor umélecky 
Akademie kresfanské, — Nové zhotovené pfedméty pro Museum k¥esfanské. Paramentn{ tistav, — Drobné zpravy 
umélecké. 


NOOO IOP IIOP IPI IAAI AAP PP LO LPLPP PDP LE P PILI LLL PDL DIDS. PIPL LPIDL RAP PLP PLLA IIIS) 


~ Poklad Navn shina svato- Vitskeho v Praze. 


Popisuje F. J. Lehner. 


Nadobka pro tkryt nejsv. Svatosti. — XV. stoleti. 
(Obr. 21.) 


dle napisu na pergamenu bezpochyby ze XVII. 


Zajimava nadoba sklada se z valce kti- 
véku pochazejiciho, ukryvaji se ostatky sy. Jana 


Stalového 31/, ctm. vysokého, pri nejvét%im 


priméru 6 ctm. Kititele, svat. 

s obou stran za- 7 G33 apostolé Petra 

aie wks arene 
SP: ra Wi v : 

vani stfibrného, ee spatfuje se ve 

které jest pro- Hee étverkruhu na 

lamovano béZici pozadi modre 


emailovaném o- 
_ braz Beranka 
Boziho, z Gehoz 
lze souditi, Ze 
druhdy uzivano 
jest nadobky k 


ozdobou étver- 
kruhovou. Obé 
obruby jsou spo- 
jeny tremi kol- 
mymi paskami 
kovovymi, nepa- 


oan i peer 
= re LP A a, i spite kruhem 
lvi ciselovani ja- te / | Sane | ae 
ore S: [OAN N I ll protéjsi ploxe 


zavira se stti- vnitini vyobra- 
zen jest na vza- 


brnym vickem Oe ETT 7 = ) 
ae ett hrapvé SCONE NENG SOC ONG jem Spasitel 5 
3 = a ( eB ? ktizovou ziti 
Zang 


vkusnym cim- 44+ 
A 


ui 


X 


éervené emailo- 


buiim ozdobe- SN {rs 0- 
ném. Viko za- | (Obr. 21.) vanou,. rovnez 
kulacené vybiha na pozadi mo- 


v kréek ozdobeny AV oiietobade rizici gotickou. | drém. Nadobka patrné sloudila k ukrytu SY. 
Nynf uzivé se nddobky za relikvidt, v némz, | hostie v tabernakulum, jakmile po ukonéenych 


— 114 — 


viele péknd nddobka za vzor k népodobeni. 
Zd& se, Ze byla zhotovena ku konci XIV. 
véku. 


sluzbach Bozich monstrance nazvice draho- 
cenn& na misto bezpeéné k uschovani se od- 
nesla. Kde podobné se déje, odporutuje se 


Velka deska na ostatky ze stiibra pozlaceného, bohaté ozdobena drahokamy, 


praci ,,niello a_,,filigranskou‘. 


Z desk, jichz az dosud zachovalo se né- 
kolik v pokladu kathedrdly Stédrotou kralov- 
ského protektora, Karla IV., uméni milovného, 
bohaté nada- 
ném, jest uve- 
dena deska, kte- 
ra teprv pred 
nedlouhou do- 


jak ptivodné bezpochyby u veskerych se vy- 
skytovalo; zd4 se, Ze téch nékolik facettova- 
nych drahoham&i pozdéji zasazeno bylo. 
Plocha pro- 
hloubena jest 
celkem vyplné- 
na ozdobnou 
praci  filigran- 


bou do pokladu 


skou. V_ roz- 


sy.-Vitského se 
dostala, ceny 
neobyéejné v o- 
hledu —_ techni- 
ckém i esthe- 
tickém. *) 

Na vysvétle- 
nou  pridavaji 
se tuto dva o- 
brazy. Pryni (0- 
braz 22.) pouze 
vy konturach, 
druhy (obr. 23.) 
cast jednu v pri- 
rozené velikosti. 

»labula re- 


i 
U 


ici 


lo 
a) 
ii 
) JOU 
O 


eaionel 


liquiarum“ ma 
podobu obdél- 
niku 0°725 m. 
dlouhého,0'545 
mil. §sirokého. 


Sklad& se ze 


yétvenych  or- 
namentech opa- 
kuje_ se_ stale 
znama raze pé- 
tilista, vroman- 
ském uméni 
zlatnickém uZi- 
yana. 

Veliké dile- 
zitosti jsou an- 
tické ,,gemmy “ 
a » camee “, 
jichZ tuto zna- 
éné se vyskytu- 
je. Nékteré jsou 
puvodu Yecko- 

byzantského, 
jiné timsko-kla- 
sického. Zylast- 
ni pozornosti 
zasluhuje dra- 


cS 


sSOB Ogos 


78,0 


dvou dili: z 


hokam umisté- 
ny ve stYedisti, 


prohloubené de- 
sky prostfedni 


kde ramena 


viv 


az ramce bo- 


krize hofenniho 
se kfizuji. Jest 
gnatné veliko- 


haté  ozdobe- 
ného. Vnitrni 
deska — _ ,ta- 


bula reliquiarum* ve smyslu uz8im — jest 
drahym kamenim prosté zasazenym prebohaté 
okraslena. Jsou to ametisty, smaragdy, safiry, 
rubiny, karneoly, topasy a j. Celkem nevyni- 
kaji prilisnou cenou. Vétsi Gist neni brougena, 


*) Pred francouzskou revoluci byla tato ,tabula 
reliquiarum ozdobou kurfirstského mésta Trier- 
ského, v némz zachovalo se mnoho vzdenych 
predméti uméleckych z dob stredovéku. Nékteré 
z nich odvozovaly pfivod od samé cfsaroyny 
Heleny. Z Trieru pak stéhovaly se jinam. Deska 
nadherna stala se majetkem zyéétnélého hrabéte 
Nostice, ktery obmyslel darovati ji jistému ko- 


sti, tvaru oval- 
niho a pochazt 
patrné z doby kfestanské. Spatiuje se zde 
zatné vypuklé vyobrazeni Roditky Bozf typu - 
reckého, nesouci v liné Spasitele svéta a uka- 
zujiciho jej svétu, vedle slov: ,,Et filium tuum 
nobis ostende. “ 


stelu ve Slezsku, jehoz% patronem byl. Tehdejsi 
strizce pokladu sv.-Vitského, kanovnik Pegina, 
dobré paméti, pohnul majitele, Ze na misto ko- 
steliéku vesnickému daroval vzécnou desku po- 
kladu hlayniho chramu. Tak dostalo se katedrale 
distojné nahrady za pfemnohé, nenahraditelné 
ztraty vékii poslednich. 


— 115 — 


Na jinych kamenech jsou vyobrazena zvi- 
Fata, na jinych potykini se geladiatoré, ba 
i bohové olympiéti, hlava Cesarova, té% jedno- 
tlivé podoby, jich% v egyptské bohosluzbé 
uZivalo se. 


U prostiéed plochy spatiuje se velky kiiz 
patriarchalni s dvéma rameny pfiénimi, ktery 
za tou pritinou ve stargich inventdiich obyéejné 
miva téZ ndzev: crux bipartita. Jest to jeden 
z tak nazvanych kfizi Jerusalemskych, jichZto 
vzory prineSeny jsou z kfizackych valek. Od- 
vozuji ptivod zaéasté z XI. a XII. véku a uziva 
se jich co relikvidti v téZe podobé a pod 
timze nadzvem v mnohych chrémech zdpadnich 
az po dne&Sni den. Kriz tento sklada se vlastné 
ze dvou kiizi; horejSi pohybuje se v char- 
nierech jsa z¥izen za schranku ostatki, v jehoz 
vnitfku ukryto jest nékolik vétSich ¢dstek 
svatého ktize. Na povrchu jest ozdoben dra- 


hymi kameny pevyné zasazenymi. 


Na spodnim kiizi s ptitnimi rameny Sir- 
Simi jest télo Spasitele Ukiizovaného duté lité 
a ciselované. Jakolivék cela ,Lipsanotheca“ 
jest razu jesté zuplna byzantsko-romanského, 
»suppedaneum“ pod nohama Uk?izovaného nent 
zde vice k nalezeni. V pohybech postavy jevi 
se vsak Spasitel vice panujici, nez trpici, vedle 
znamého verse leonského vy knihach miniaturnich 
u obrazt Ukrizovaného se vyskytujiciho; ktery 
zni: ,In cruce confixus ad se trahit omnia 
Christus.“ Po obou strandch Spasitele spatruji 
se postavy Panny Marie a sv. Jana Ev., rovnéz 
duté lité a ciselované, o néco vsak mensi, 
nezli jest postava Spasitelova. V koruné trnové, 
ktera jest na hlavé Vykupitelové, ve zvlastni 
draperii roucha, jimZ opdsdn jest, jakoz i na 
rouchu obou figur jiz hranaté stylisovaného, 
jasné jevi se tvary svobodnéjsi. V pojmuti 
figuralniho zndzornéni objevuje se touha po 
rozmanitosti a zméné; prosvité z nich tradi- 
tionelné-hieratick4é forma uméni byzantského 
v jemném toliko doznivaini. Technika detailt, 
jakoZ i komposice listnatych ornamenti od- 
kazuje pavod na&i desky do posledni periody 
romanského uménf. Ve zménéném vyobrazeni 
Ukrizovaného jest zietelné jiz vyslovena snaha 
po individualisovani figur. Doba oblouku ku- 
latého s_hierarchicky-asketickou uzavrenosti 
se poznendhla opousti, a potind jiz vyvin 
doby umélecké, které vy éastetné novych 
a konstruktivnich tvarech vice svobody udziva. 


Domnénka, odkazujicf vzicnou tuto praci 
zlatnickou do druhé polovice XIII. véku, stvr- 
zuje se napisem, ktery v ,niello“ kolem vnitint, 
hlubs{ hrany st¥edni desky obihd. V jedendcti 
leonskych yersich, jichZto pismo m4 r4z druhé 
polovice XIII. véku, ¢te se téel desky, jmeno 
darcovo a rok, kdy zhotovena jest. Napis zni: 


Suscipe Christe bone featris munuscula Thome 
Sancto Martino que dat amore tuo, 
Ut conserventur reverenter eé ut venerentur 
Ossa beatorum qui nobis regna polorum 
Obtineant precibus pacem nostrisque diebus. 
Pro meritis cuique cum reddes yite* — ,venite“ 
Dones eterne Thome tune premia vite, 
Istam qui tabulam fieri fecit preciosam 
Milleno ducenteno sexagesimoque anno 
Cum sexto nato de Virgine Christo 
Cui subtractori anathema sit ut spoliatori. Amen. a) 
Kdo v8ak byl ten ,bratr* Tomas, jak 
sim sebe nazyva v napisu, jest véru nesnadno 
Nici. Ze desku sim nezhotovil, z¥etelné se 
udavé (,fieri fecit*). A Ze chudjym nebyl, 
o tom svédéi cena i prace. Jisto jest, Ze rytiti 
v kvizackfch valk4ch na posv4tnych mistech, 
kudy Spasitel a apoStolé jeho krAtivali, se 
zalibou a pilné sbirali ostatky, které co nej- 
vzicnéjsi klenoty prindSeli za dar rodindm 
svym. Ostatky takové po navratu v drahocen- 
nych skiinkach, jakoZ i s priméfenymi napisy 
ukladaly se pak v kostele osady domaci. 
Ostatky na nasi desce zapuStény jsou do 
malych étvercovych butiek (hierothecae, locelli). 
Strana mévila 0.045 m. Kazda butka zavirala 
se deskou kfisfdlovou, takze vélicim ostatky 
bylo Ize vidéti. Na pasce ze slonové kosti byvalo 
pak vSudy starogotickym pismem minusklovym 
zamamendno jmeno ostatku. Napisy byly, jak 
se zda, pozdéji obnoveny. Buiky jsou v fadach 
rozestaveny, po stranach po Sesti, u prostited 


‘pod kiizem a nad nim po ¢tyrech, uhrnem 


dvacet. 

Kolem prohloubeného dilu prostfedniho, 
ktery jest vlastné deskou na ostatky, bézi Si- 
roka obruba vystupujici. PYechod utvoren jest 
Sikmo vystupujici plochou, ozdobenou jedno- 
duchym ornamentem lupenatym, jehoz zlatnické 
uméni romdnské takmér po celé stoleti uZivalo. 

Sirok& obruba ozdobena jest piebohaté 
drahokamy, praci filigranskou a niellovou. Do 
étyrech rohi zasadil‘umélec ¢tyry velké topasy 
takméf na zpisob polokouli vyénivajici, pod 
nimizZ rovné% ostatky ukryty jsou, s napisy 
pivodu pozdéjsiho. 

Ctyry strany obruby jsou rozdéleny na 
pravidelné stiidajici se prouzky s ozdobou 


*) Jak patrno netini napis naroky na klasicitu 
ani co do rymu, prosodie a metriky, ani co do 
presnosti feci. V prekladu znél by as takto: 
»Prijmiz, Spasiteli mily, darek bratra Tomase, 
ktery svatému Martinu vénuje z lasky k Tobé, 
aby distojné zachovany a uctény byly ostatky 
Svatych, kteti piimluvou kralovstvi nebeske, 
jakoz% i pokoj za Zivobyti pozemského (za dniiv 
nagich) nam ziskati chtéji. AZ jednou odplaceti 
bude’ jednomu kazdému dle zasluh jeho slovem 
svym: ,Odejdéte!* a ,,Vejdéte!* o pak daruj 
odménu Zivota vééného Tomasovi, ktery tuto 
vzacnou desku zhotoviti dal roku MCOCLXVI. 
po narozen{ Krista z Panny. Béda tomu, kdoz 
by ji odeizil neb oloupil! Amen, 


filigranskou a niello. Kazda plocha filigransky 
ozdobend ma pét drahokami uméle zasazenych, 
tak ze jeden velky obklopen jest étyrmi malymi. 

Nejvice zajimavosti poskytuje prace , niello 
zvand, ktera na obdélnych. stfibrnych deskach 
s praci filigranskou se stiidd, slouzic celé 
obrubé piijemnym stiiddnim stiibra se zapu- 
Sténymi ornamenty éernéjsimi k nemalé ozdobé. 
Prace ,niello® zvané uzivano nejprvé v. XI. 
stoleti v Italii, odkud i jmena se ji dostalo. 
Umélec vyryje hluboce kresbu sirokymi kon- 
turami na dosti silnou desku z nejjemnéjsiho 


et pou at mT a ] ‘ E al . E Ae z yy 
os IK) ( <2) 
PSUR ieee =. 


i i)! 
Uiags a AST I D 
i} 


se 
NY GPO HS pays 
‘i 


es it b 5 i 
al ‘ hi y {| 


At 
‘fi 
WU g 


(Obr. 


stfibra; tyto vyhloubené kontury vyplni se 
éernavou létkou kovovou (uméle oxydovanym 
a preparovanym stiibrem), kter&4 v ohni se 
vypali a pozdéji vylesti. Této techniky celkem 
jednoduché nyni ziidka se uziva, ba mnohym 
mistrim zlatnickym ani zndmou neni. Ve XII. 
a. XII. véku ozdobovali zlatnici niellem v umé- 
lych ornamentach celé hladké plochy. Pouze 
v Rusku zachoval se a% dosud podobny druh 
prace, kdeZto u nds sg niellem se tepry opétné 
zacinaji pokusy C¢initi. Obrazy na plochdch 
niellovych vytiaty jsou. GAstetné ze svatych 
déjin, GAsteéné z Tie prirodni, kolem nich% 


Ze Gee 


“spatiuji se geometricky spotddané lilie a jiné 


ozdoby listnaté, poukazujice dosti zfetelné na 
potdtek gotické doby umélecké. V kruhovem 
obroubeni jest vyobrazeno zvéstovani andélské, 
narozen{ a bitovani Pané (obr. 23). Na druhé 
pasce st#ibrné Ize vidéti v prostfednim kole¢ku 
eucharistického Berdnka s vitéznou korouhvi, 
po obou pak strandch fantasticka zvifata, sa- 
lamandry, je’térky a p., jichZ pozdéji v gotice 
k téelfim vedlejsim uzivalo se. 

Tloustka desky jest rovnéZ oblozZena stii- 
brnym plechem, do néhoz hluboce a. energicky 


l 


23.) 


vryty jsou ornamenty z doby romanské pozdni. 
Spodni plocha tézké desky dubové, na jejiz 
svrchni ploSe sttibrny plech pozlaceny pribit 
jest malymi hfeby stiibrnymi, nem& ZAdnych 
ozdob a jest potazena latkou na zpisob kize 
pracovanou. 

Podobné ,,tabulae reliquiarum“ -zachovaly 
se v poctu dosti znaéném té%Z v jinych po- 
kladnich komordch starSich chrami z piitin 


*) (Viz. obr. 23. predstavujicf jeden roh vzicné 
desky, aby ¢tendfové porovnavajice tuto éd4stku 
8 obr. 22. zcela jasné si dovedli predstaviti 
dilo ce €). 


Pokracovani v priloze. 


Piiloha k Gis. 10. ,,Methoda“. 


snadné pochopitelnych. Kdyz totiz kostely pod 


rozmanitymi z4minkami o vzdcnosti zlaté a. 


stfibrné olupovany jsou, tabulae reliquiarum 
-usly lJupu, ponévadz deska dubov4 tenkym 
pouze stfibrnym plechem pozlacenym pokryta 
byla.. Vyte¢nym provedenim krasnych detaili 
doplnilo vSak uméni zlatnické, eho se nedo- 
stavalo na hmotné cené. 

Zbyva konetné odpovéd dati na otdzku: 
»Jaky liturgicky titel mély tabulae reliquiarum 
ve stfedovéku ?“ 

StarSich, zejmena onéch vedle ndpisi od 


1 


Pek |e 


vrativSich se rytifh kyizickych, piineSenych, 
uzivalo se v hradech, z&meich, v kaplich {a 
oratoriich co oltatikii ku kondni domdci po- 
boZnosti. Pozdéji, po smrti majiteli byvaly 
darovany chramim. Na vyroén{ den tmrtni 
darctii vystavovany jsou k jejich pamAtce na 
oltdri, co se délo té% na dny syatetn{, jakoz 
ina dny onéch svétci, jichZto ostatky v desce 
se chovaly. Tak se déje az dosud ve chra- 
mech, kde podobné desky zachovany jsou. Také 
pri slaynych priyodech cirkevnich od kleriké 
noseny. byvaly. 


LSS — 


Roatan en a: 


Cestopisné tryvky. Zaznamenal F. J. Lehner. 


’ Ve&keré hostince byly ‘pfepinény, poné- 
vadzZ v mésté prapory hojné ozdobeném za- 
_sedala na neStésti valné hromada juristii a 


advokati. ze vSech kontin neStastného syéta.- 


A tak s bidou ubytoval nds jeden hostinec 
po dvou a dyou, jeden pdr v tfetim patie, 
druhy pér v podkrovni komirce étvrtého patra, 
kde jsem hlavou 0 tram stropu zardzel. Ho- 
stinsky té komore fikal Zimmer N. 4.“ 
 Casné z rana se probudiv pohlizim z okna 
k nebi — neprSelo. PospifSili jsme do blizkého 
-hlavniho, arcibiskupského chramu. Kdyz jsme 
se z kostela vraceli slunce jiz svitilo. PYi 
. snidani na novo as jistotou sl{bil jsem spolu- 
cestovatelim krasny den, a zaru¢éil jsem se 
~ a% do zdpadu slunce. : 
' Za rizového rozmaru vydali jsme se bez 
meskani na prohlidku nejdilezitéjsich pro uéel 
na& pYedméti, aé zddnému z nds Solnohrad 


nebyl nezndmym. P¥edméty umélecké chovaji: 


v sobé podivuhodné kouzlo, ze jim nikdy vnady 
neubyvé. Ba naopak! Cim ¢astéji je clovék 
vida, tim lépe teznamuje ses nimi a tim vice 
je miluje. V uméni skryv4 se odlesk krasy 
véténé. Odtud pochazi ona stale rostouci a ne- 
ubyvajici laska k predmétim uméleckym. Solno- 
hrad jest pak bohaty v tom ohledu.. A po- 
névadzZ z nds ¢tyr architekt Barvitius nejéastéji 
y Solnohradé dlival, svéfrili jsme se-jeho vid- 
covstvi- 

Prvnim ¢islem programu byl vrch Kapu- 
cinsky, tak zvany od kostela a klaStera otctiv 
kapuciniv, kté¥i zde na skale sidli. V Solno- 
hradé nezasedaji totiz v radé méstské ana- 
baptisté, ktefi z novu kiti staré pojmenovant, 
“pouze proto, Ze pripominaji na néjakou feholi, 
neb klaSter, neb svétce, jako se stava jinde, 
kde ulici Dominikaénskou prekitili v ttidu Hu- 
sovu a p. Zkrdtka, v Solnohradé putovali 
jsme nejprvé na vreh kapucinsky. 

Vira katolick&4 se zdlibou p¥eméiuje za- 
miloyané vrehy v hory kalvarské. A tak se 


stalo, ze zbozny lid po cesté na vrehu kapu- 
cinském zbudoval kaplitky mi{Zovanymi dveimi 
chranéné a do téch kapli¢ek postavil sochy 
ze dieva v pyirozené velikosti vesmés poly- 
chromované, tyai, télo i roucho. V kazdé 
z nich piedstavuje se Zivé nékter& upominka 
na posledai pout Kristovu pied smrti jeho. 
Olovék vidi zde ndzorné a plasticky jakoby 
zkamenélé nejpohnutlivéj’i momenty krvavé 
-cesty vykupitelské pied sebou. Zde stoji ty 
rozlitné .osoby naproti sobé. . V pohybech a. 


tvaiich, v postavdch a vyrazech -spatfuje. se 


tu nevyslovna laska a hore bolesti némé, tam 
opét bestidlni surovost a @abelské bezcitelnost. 
Ty osoby jednaji a pozorovatel vidi jasné 
jejich jednani. Mluyiti tém osobam neni tieba. 
Tyaie a postavy mluyi samy sebou. Red jest 
zbytetna, kde ¢lovék okem.diva se aZ% do hloubi 
duse.. A aby na dojmu k utplnosti a jasné 
predstavé jiz ni¢eho vice nedostdvalo se, zka- 
menély Zivy obraz doplnén jest maloyanou 
scenerii na zadnich i postrannich sténdch kaple, 
vy niz pravé jisty déj s celym okolim i kra- 
jinou pred oti se stavi. Tolik dimyslu a citu 
zaroveh mél ten umélec, od néhoz mySlenka 
i provedeni dila tak velice zajimavéhoi- po- 
hnutlivého zéroveni pochazi. Malo kdy byva 
v jedné osobé vtéleno zasnoubeni technické 
zrucnosti mistrovské s hloubkou citu a laskou 
k uméni posvatnému. V tom umélci, od néhoz 
Stace na kapucinském vrchu solnohradském po- 
chdzeji, obé vzdicné vlastnosti slou¢eny byly 
vy dusi jedné. Odtud ta krasa pozorovatele do- 
jimajici. Abych jen o jednom obraze blize se 
zminil, zastavme se u jediné toliko z .posled- 
néjsich kapli, u Piety, o kterou nejZenidlnéjsi 
umélci se. pokouSeli. Blahoslavend Matka Bozi 
sedi pod ktizem, na kliné spi syn Bozi a mrtvy 
syn jeji. Mezi matkou i synem-v pozadi stoji 


-Jan Mildéek, jednou rukou podpiraje matku 


hovep!nou, druhou mrtvého syna. jejiho a Pana 
syého, jehoz% druhé svislé ruky mrtvé ponékud 


— 118 — 


vatyéené dotyké se Maria Magdalena na zemi 
kleticf, Ta Zena neopovazuje se ani mrtvého 
Krista blize dotknouti se. Druhdy se odvyazila az 
do domu fariseova, aby slzami litosti smoéila 
a vlasem svym utirala nohy onoho, ktery hiichy 
odpousti; nyni kle¢i u mrtvého mistra i Pana 
svého a koncem jediného prstu podpira dlai 
ponékud pozdvizené mrtvé ruky Spasitelovy 
a pomahé Matce sndxeti tisici toliko dil pie- 
ho¥kého a p¥esladkého biimé. — V té sku- 
pening vytetné pojaté a mistrovsky spordadané 
spatiuje se tak svrchovand& mira citu nejnéz- 
néjsiho a ndbozensky hluboce dojatého, Ze 
élovéku takméi ani moZno neni odlouditi se od 
genidlni skupeniny. Nikdy pied tim nevidél 
jsem tak dojemné l%enou Pietu. Na sténach 
jest malovana piiméfend scenerie, Kalvarie, 
kiize, a p. Nejsou to obyéejné Stace krizové 
cesty, nybrz% jiné, celkem 10, a sice: Kristovo 
louéeni se s matkou, Kristus na hore Olivetské, 
Kristovo odsouzeni, Kristus v Zalari, rouhani 
se jemu, Kristovo biéovanj, kleséni pod bre- 
menem kiize, kfizovani, Pieta, Kristovo v hrobé 
odpotivani. AéveSkera skulptura pochazi z doby, 
kde vy uméni vée se prehadnélo a figury duchem 
éasu tehdejSiho provedeny jsou, zde ta pfi- 
lisnost neni na zdvadu krasy a dojmu. Téla 
jsou vyteténé provedena. Postava Kristova jest 
vsudy tataz, a umélci vzdy dokonale se zdarila 
a lze vidéti, ze na provedeni jeji vynalozil 
veskerou silu duSevni. Zde a onde vyskytujici 
se nespraynost neb pYriliSnost v fasach odévu 
neprekazi. Vsudy, na kazdém kousku spatruje 
se, s jakou ldskou pracoval umélec na dile 
tom. Komposice jest celkem tak mistrovska, 
usporadani podivuhodné krasy a citu tak 
uslechtilého, Ze neni snadno k nalezeni dila 
podobného. To plati zejmena o dvou Stacich: 
vo ,Pieté“ ao ,Kristovo v hrobé odpotivani.“ 

Pozitek duSevni a radost, jako citi ¢lovék 
pri dukladnéjsim pozorovani a rozebirdni ta- 
kovych plodi uméleckych, nelze ni¢éim jinym 
nahraditi. Kdyby pri podobném studium lilo 
se ze zamraceného nebe, dest by Glovéka odtud 
nevyhnal. Nam vsak nebe pyalo. Slunce se na 
nas usmivalo. A ve slunetni zairi jest Solno- 
hrad s vukolim kusem raje na zemi vykouzle- 


ného. Vzduch po desti byl obéerstvujici, ve- 
getace bujnd, hory bliz8i i vzddlenéjsi, ti obri, 
velikAnové éarokr4sné osvétlent se zavoji stii- 
brnymi. Pf¥edchdzejici noci napadl totiz na 
nejvy8si hory prvni snih, jeho% nevinnou ¢i- 
stotu paprslkové slunetni jesté jasnéji postri- 
byovali. Pod nohama nejbujnéjsi vegetace, tam 
ve zdali vétény snih! Pifroda toho dne v ma- 
gickém osyétlen{ zddla se slaviti svatek. Pri 
slaveni takovych svatki byvé cestovateltiim volno. 
Oti od krésy uméni zadivaly se na krasy 
piirody. Dnes krésa oboji v harmonickém 
akordu se sluéoyala. 

Kdykoli oko odpotinulo si od pozorovant 
zajimavych skupenin plastického uméni, hez- 
dééné pak zabloudilo do dalky k tém nebe-- 
tyCénym hordm, aneb na ten hrdy hrad Hohen- 
salzburg, ktery majestatné na hote naprotéjsi 
se vypina ku trvalé paméti slavnych knizat 
arcibiskupi; bud na trodné planiny rolemi, 
stromovim, roztrouSenymi letohrady, vzdale- 
nymi mésty a vesnicemi poseté a v nedohledné 
dadlce na obzoru se ztracejici, aneb doli na 
mésto razu italského s mnozstvim kostelt a 
vysokych budov, jimiz se vine jasna pentle 
rychlopohé Salzy. 

Kolem nas spéchalo mnoézstvi sfastnych 
a nestastnych turisti a turistek, pachticich se 
a téZce oddychujicich a v potu tvate s éer- 
venym Bedeckrem dle pYedepsané routy na 
temeno hory ku pékné vyhlidce se ubfrajicich. 
A ponévadz v Bedeckru o stacich niteho ne- 
stoji, ani jeden z nich nevidél a nevSimnul 
si umélecké krasy, které vedle schodi, po 
nichz kraéel, za nim se divala. A mnozi z nich 
na misto na sochy, zadivali se na nds. Nemohli 
si to v hlavé srovnati, kterak cizinci v Salz- 
burku mozno putovati od Staci k Staci. V Be- 
deckru to nestoji. Jig David o nich prorokoval: 
Oculos habent, et non videbunt. 

Na otce kapuciny mél by pilny a svédo- 
mity poutnik na cesté k jejich kostelu jen 
jedinou Zadost, aby totiz velké tabulky kovové 
S modlitbami z prosttedku mYizovanych dveri 
posinuli ponékud nize, ¢imz se poslouz{ i mo- 
dlicimu se i pozorujfcimu a rozjimajicimu. 


Se ee 


LEO RS pias az 


Z Vodiian. 
Stavba véze dospéla tak daleko, Ze mohlo 
svéceni kiize a vztyteni tého% na voz na den 
24. za%i, nedéli XVI. po sv. Duchu ohld¥eno a 
piedseyzato byti. Vysoce distojny pan dékan 
kapitoly Budéjovické, Jan Savel, s panem ka- 
novnikem kustodem Janem Kubitkem piipoyé- 


déli obiad syécen{ vykonati ve Vodianech, nez 


nenadaly piichod papeZského nuncia do Bu- 
déjovic nedovoloval jim ptijiti. Na misté jich 
vykonal svéceni pan viké¥ traktu Vodiianského, 
Karel Cysai, faraét v Protiviné u spolupritom- 
nosti sekretate vikaridtniho P. Martina Klouéka, 
fardte vy Blsku a roddka Vodiianského, pak 
osobniho dékana z Bavorova P. Jana Machy, 
P. Martina Stécha, fardie v MiSenci, P. Josefa _ 


— 119 — 


Fremunda, farate v Cheléicich, P. Jana Ondoka, 
kaplana v Bavorové, mistniho dékana a tii 
domacich duchovnich. — 

Slaynost svécen{ v ndsledujicim pofddku 
se odbyvala: V sobotu jako v svatveter na- 
stavajici slavnosti vyzvanélo se vSemi zvony, 
pri setméni ve vyklenku vySSiho oddéleni nové 
véze postaven transparent, shotoveny tesaiskym 
mistrem Josefem Chroustem, na kterém vy- 
podobnéno bylo naéini tesaiské s ndpisem: 
»Dtvérou v Boha a lidskou pilnosti docileno 
rovnosti. “ 

V nedéli pak slouzena velki mie svata 
8 asistenci P. Janem Machou, osobnim dékanem 
v Bavorové. 

Po poledni pred druhou hodinou shro- 
mazdili se ve méstské radnici idové méstského 
vyboru s radou a purkmistrem spolu s jinymi 
jesté hodnostafi domacimi. Tam chovan také 
do té chvile kiiz ozdobeny véncem na_ nosit- 
kach k tomu zvlasté shotovenych. Ke druhé 


viv 


hodiné vyzdvizen kfiz a neSen v privodu od 


mladenctt s druzi¢kami do chramu Pané pro- ; 


vazen spolkem veterani s hudbou a spolkem 
sokoli, obou v_ stejnokroji, kterézto spolky 
k zyvySeni slavnosti a k udrzeni poradku zvlasté 
byl pozval pan purkmistr. KdyZ se byli i cf- 
sarsti pani uradnici dostavili, oteviena slavnost 


litaniemi k Panu JeziSi, nacez byla feé slavnostni | 


a po té ndsledovalo svéceni samo s ucténim 
ktize od veskerého pritomného duchovenstya, 
pak ubiral se pritvod kolem kostela pri hlaholu 
zyonu, znéni hudby -a stfelbé z mozdiri az 
k mistu, kdeZ kfiz mél tazen byti vzhtru. Zde 
p. purkmistr Dominik Bélohlavek a pan radnf 
yzdali poctu krizi polibenim, natez kviz vznaSel 
se vyS a vySe, aZ se octnul na vrcholu véze, 
kdez upeynén a usazen byl tesatskym mistrem 
Josefem Chroustem, kteryZ s vrchole véze od 
kiize za stfelby a hudby provolaval slavu Jeho 
Veligenstvu, slavné obci Vodnhanské, patronu 
kostela, J. Exc. nejdustojnéjsimu panu bisku- 
povi, dust. p. mistnimu dékanovi, a veske- 
rému pfritomnému velebnému duchovenstvu, 
architektu Prazskému p. A. Baumovi a jeho 
spoletnikua p. B. Miinzbergrovi, vSem panim 
pachtyfim této stavby a vSem neunavnym 
spolupracoynikim v provedeni této stavby. 

Pii ndvratu do chramu Péné bylo slavné 
Te Deum a pozehnani s nejsvétéjsi Svatostt. 
Tim slaynost tato velepamétna ukonéena. 

Spis na pergamenu psany, ktery do bané 
nové dostavené véZe viozen byl, zni dosloyné 
takto: 


Ve jmenu nejsvétéjsi nerozdilné Trojice Bozi. 


Kdyz byl v kral. mésté Vodiianech Léta 
Péné 1722 ve sttedu po Hodu Bozim Svato- 
dusnim dne 27. maje po devaté hodiné ranni, 


takfka s celym méstem dékansky kostel s vézf 
is Sesti zvony ohném v zkdzu ptigly, dosta- 
vena byla vézZ koneéné opét roku 1734 shle- 
danymi podporami a s piispévkem z obecnich 
dichodiiv 6516 zl. 59 kr. vid. isla, i byly 
opatteny nové zvony: ,Marek* 54, ,Jan“ 26, 
a ,Matka Bozi* 10 centiiv t&zké. Nejvétsi 
zisluhu o shledani nakladu na toto opatienf 
a provedent celého dila mél tehdejsi Veleda- 
stojny Pan Antonin Jan Vokoun, doktor v svatém 
pismé, vika¥, pozdéji kanovnik, pak svétict 
hiskup Prazsky a piedseda arcibiskupské kon= 
sistofe, druhdy ¢esky kazatel Videisky, jenz 
opatril téZ pricinénim svym varhany a nové 
hodiny, poslednéjsi sestrojené Bechyiiskym 
mistrem Janem Hénerem r. 1737. Na pamatku 
svého v tom pisobeni vytknouti dal P. T. P. 
dékan Vokoun obrazné jmeno syvé na lici za- 
padni strany véze nad oknem zyonice Okounem 
ve zdi vypukle vytvoftenym v obdélném kruhu 
ana severni strané véze pismeny A. W. 1735. 

V roce 1865 v nedéli po Sko¥ické pouti 
dne 9. éervence poystala veéer po 9. hodiné 
boure, hrom udefil do véze a tak zvany stu- 
deny blesk roztriStil jeji stfechu, porouchal 
zdé a vézni schody a% k zvonim a vichr pfi 
tom panujici zpisobil spoustu takovou, az byla 
kolem kostela zemé poseta zdivem a dievy 
v té mife, Ze sneSena byti musela pro nebez- 
peci st¥echa vézni az k hodindm, tedy s bani 
is kfizem, i byla vé% tehdejSim purkmistrem 
p. Antoninem Skalickym, za pritinou, Ze se 
zastupitelstvo obce pro velky naklad na pravé 
vedenou staybu svého nejpamatnéjsiho obecniho 
ted uredniho domu é. 18. k nové stavbé od- 
hodlati nemohlo, opatiena novou zatimni nizkou 
stfechou bez bané a bez krize. 

V roce 1875 nové zvoleny purkmistr pan 
Dominik Bélohlavek, jehoz v hodnosti té pted- 
chazeli od konstituovani obce 1850 vzdy tri- 
krate voleni pani Antonin K. Herites a An- 
tonin Skalicky, obral sobé za tlohu zvlastni, 
okrasliti mésto velezddoucim dostavénim této 
véze, a kdy% zamér jeho nejen od distojncho 
mistniho dékana, nybrzZ i ochotné a usilovné 
od celé méstské rady schydlen a podporovan 
byl, opatiila rada poéitkem roku 1876 do- 
macné p. Josefem Moserem hotoveny plan a 
rozpocet stavebni. Distojny pan dékan zaslal 
oboje k posouzeni slavné Akademii kfestanské 
v Praze, a odbor jeji pro vytvarna uméni svéril 
tuto zAlezitost chvalné zndmému architektu Praz- 
skému panu Antoninovi Baumoyi, jenz odebray 
se diive s pomocnikem svym p. Bediichem 
Miinzbergrem na misto stavebni, shotovil plany 
nové, slohu dékanského kostela primérené. 
Kdy% pak byli prosluli architektové Prazsti 
pp. Barvitius a Mocker tyto nové plany schva- 
lili, podle nichz véZ vyS8i bude o 10 stop 


— 120 —. 


zdiva nezli byla, a kroy az k bani a kfiZi 
vice deseti sdhiv dostoupf, — predlozila je 
rada i s rozpocten zastupitelstvu obecnimu, 
zarovei patronu kostelnimu, kteréz jednomyslné 
snesio se za piitomnosti architekta p. Bauma 
dne 19. kvétna 1876 nejen na_ provedeni 
stavby véZe podle vykresi kiestanskou Aka~ 
demii schvalenych, nybrz ina opatfeni novych 
hodin a sice letoSnim jesté rokem. Naklad na 
tuto stavbu a na hodiny, ktery bude okrouhlou 
sumou dosahovati as deset tisictiv zlatych, vede 
obec ze svych prostfedktv, bez konkurence 
farni, aé znatnd ¢dst obcéanstva a prifafenych 
prispéla dovozem staviva, a sejdou se bohda. 
i penézné ptispévky dobrodinctiv jinych. 

Stavba tato, kterézZ se déje za duchovni 
ylddy Jeho svatosti Papezské Pia IX. a trvani 
v cirkevnich tivtadech Jeho Eminence kardinala 
Arcibiskupa Prazského a Primasa krdélovstvi 
éeského Bedficha . knizete. Schwarzenberga, 
Jeho Excellence Nejdistojnéjsiho biskupa -die- 
cese Budéjovské Valeriana Jirsika, 
okresniho P. Karla Cysate, fardie v Protiviné, 
mistniho dékana, 
ského P. Vaclava Mosteckého; za panovani 
Jeho Vélitenstva cfsate Rakouského a krale 
éeského Frantiska Josefa I., za ¢asu misto- 
drzitele kralovstvi ¢eského p. Filipa Webera 
barona. z Kbenhofu, c. k. mistodrzitelského 
rady a hejtmana Piseckého p. Frantiska Ur- 
bana, c. k. sudiho okresu Voditianského p. 
Martina. Cisate, c. k. berniho ve Vodiianech 
p. Erharda Martana; za purkmistra obce kr. 
mésta Vodiian p. Dominika Bélohlavka a rad- 
nich pp. Jana Vaika ml., Jana. Kurge ml. 
a Dominika Jiletka, pak ostatnich hodnostatai 
méstskych nize podepsanych — potala po 
slySeni slavné mSe svaté dne 26. éervna 1876 
a bude dokonana béhem mésice fijna 1876. 

(Dokonéeni.) 
Z Rima, 3.. ¥ijna. 

Kdo v Rimé bee se cestou z Vatikanu 
pres most Andélské tvrze ke kostelu. sv. Lucie 
del Gonfalore, nalezne naproti tomuto kostelu 
na domé ¢is. 132 nAdsledujici pro kazdého 
Cecha velezajimavy napis: Carolus Imperator ILI 
Rex Bohemiae me fecit et H. Rorav Pro- 
curator Hospitalis praesentis et Nationis Bohe- 
morum ruinosum refecit anno MCCCCLXVII. 
(Cisa¥ Karel IV. kral Sesky mé zalozil a-H. 
Roray spravee hospice tohoto éeského ndroda 
mé opét obnovil v roku 1467.) 

V_ pozdéjSich bouftlivych dobdch — pri§li 
Cechové. o tento tstay (pro poutniky z Cech), 
az teprv velkomyslInost a spravedinost nynéj- 
Siho sv. Otce Pia IX. a dlouholeté obétovné 
namahani a Slechetné snazeni nynéjsiho rektora 
ustavu dell’ Anima vy Rimé, Gecha Monsera. 


vikdi‘e | 
| by je poutal k sy. Vaclavu, patronu ¢eskému 
éestného méSfana Vodiian- | 


-kapli 


ae Jiniga, a jingen ea nfotoktort 


éeskému narodu k jich  staroslavnému, avsak 
jiz jako ztracenému majetku zase pomohli. 

Ale v nové a vkusné obnoveném éeském 
domé marné patralo oko ¢eského poutnika po 
a oltari, jiz prvni zakladatel hospice 
éeského byl zde na podéest sy. Vaclava a sv. 
Marty zaridil. Bylo tedy vrouci snahou Gechi 
a zvlAsté obnovitele. hospice,. aby v~Geském 
domé novy oltaéi% sv. patronu éeskému: a sv. 
Marté se upravil. Aby tento oltaé sy. patrona 
na§eho v Rimé posvétil, p¥iputoval schvalné 
za timto uéelem nejdp. biskup Prucha ze vada- 
lené vlasti do véténého mésta a konsekroval 
na zAkladé zylaStniho splnomocnéni od sv. Otce- 
oltaé sv. Vaclava a sv. Marty dle obradi sy. 
katolické Cirkve, 
hospice v listiné z r. 1378 si zadal. 

Ma tedy tento Gesky dim, jak nejdp.. 
biskup pri  svéceni dojemné vy matefstiné ku 
krajanim svym éeskou fect pravil, opét byti- 
Gechim vy Rimé. posvatnym magnetem, kteryz - 


a. zaroveli napliioval .vérnosti a pritulnosti 
k timské Stolici a Cirkvi katolické. 

Timto magnetem m& a mize tento oltar 
tim vice byti, jezto se v ném nalezaji ostatky 
sv. mucenikit éeskych: Vaclava, Vojtécha a Jana 
Nepom., jakoz i kamen z. katakomb sy. papeze 
Kalixta. K témto sy. ostatkim pripojena jest 
potvrzovaci biskupska listina-a naznatéeno 7 
hlaynich-kosteli v nynéjsi podobé, jakoz i obrazy 
sv. apoStoli. Petra a Pavla. Mramorovy tento 
oltat sv. Vaclavu a sy. Marté zasvéceny na- 
chazi se v -kapli sice skroyné, ale dovedné 
freskami od videtiského akademického malife . 
p.-Vojt. Hynaise ozdobené. Nad oltdiem na- 
hofe zari-milostny oblitej Matky BoZi sBozim 
détatkem, pod ni v rytitské postavé (jeji. 
vrouci ctitel) sv. Vaclay mezi sv. Vojtéchem 
a Prokopem, pred nim kle¢i Karel IV. a j. 
Obraz tento jest dovedné napodobeni prasta- 
rého olta%e sy. Vaclava v starém chrdmu sy.- 
Petrském, jakzZ nam jej kanovnik od sv. Petra 
Petr Grimaldi v -codexu Grimaldiho zachoval. 
Strop zdobi erby Geeh, Morayy a Slezska. — 
Ale nejen kaple nageho sy. patrona jest do- 
vedné ozdobend, i fagada celého éeského domu 
(0 -dvé poschodi vyvySeného a opraveného) 
kazdému na prvni pohled tlumoéi t&éel domu 
tohoto. Facgada ozdobena jest poprsim svat. 
Vaclava a Karla IV., mimo to erby cfsaistvi 
rakouského, insigniemi koruny teské (erby :totizZ 
Cech, Moravy a Slezska), erbem: RoZmberkiy, 
jejichzto statky Karel IV. tento “ustav nadal, 
erbem Roraya atd. 

V ornamentice vynikaji a ‘proplétaji se 
stale pétilist4é rize Rozmberkiv a lilie z Geské 
koruny. Vroubi pak ji ndpisy: I. Pio IX. 


jak vyslovné i zakladatel 


+ 


Pontifice Maximo, Francisco Josepho Imperatore. 
II. Ferdinandus et Maria Anna (kte¥ na hospic 
20.000 byli vénovali). III. Bohemis Hospitio 
excipiendis A. 8. MDCOCLXXV. rs 
Ndp. biskup Pricha zasvétil v den sy. 
Vaclava netoliko oltat naeho svatého patrona, 
ale obnovil spolu starodévny krAsny, ale jiz 


zapomenuty dobry skutek. Na zdkladé starého 


zvyku rozdélovala kapitola od sv. Petra rotné 
na den syatého Vaclava 600 bochnika& chleba 
chudym. Tento krdsny zvyk v bouflivych do- 
bach prisel v opomenuti, letos ale velkomyslna 
Slechetnd obétovnost pdné biskupova jej ob- 
novila. Dal totiz spolkem sy. Vincence z Pauly 
v ustavu rakouském dell’ Anima opét 600 
chlebti mezi chudé k oslavé sv. Vaclava roz- 
dati. Den po svatém Vaclavu Jeho bisk. Milost 
odebral se se zdejsimi i sem priputovavSimi 
Cechy k sy. Otci, aby co zadstupce teského 
ndroda vyjadiil sv. Otci vdétné diky za ob- 
noyeni ceskébo hospice a ¢eské koleje, zdroveti 


ero ik 


zanou adresu diki za blahoteéent Anezky 
Geské a projevil i vérnou pfichylnost a od- 
danost k sv. apoStolské Stolici. 

Sv. Otec, uplné zdrdv, viidné otcovsky 
se usmivaje, vyjadiil radost a dik, Ze jeho 
apostolsky nuntius v Cechdch véude (jak sv. 
Otci sdélil) s ldskou_ piijat byl, piijal s ve- 
likym uspokojenim piekrdsnou adresu, jiZ list 
za listem obdivoval, kf¥esfanskou Akademif ob- 
staranou, jakoz i krasny ornat z éeského hed- 
bavi, jemu od éeské ddmy darovany, Zehnal 
nejen piitomnym Cechim, ale i vem ve vzda- 
lené ylasti. — I pfipojené krasné fotografické 
obrazy Prahy (daroval p. Pinkas), starého 
inynéjsiho éeského hospicu, prohlizel se zélibou. 

Pyi nastdvajicim. cerklu, jehoZ ndp. bisk. 
Pricha i Msgr. Jinig ucastni byli, vyptdval se 
sv. Otec Zivé na nynéjsi jak cirkevni, tak n4- 
rodni poméry v Gechach, na Zivot a na ucténi 
bl. Anezky nasi a s radostnou pozornosti na- 
slouchal nadSenym odpovédim nejdp. biskupa 


aby k nohoum sy. Otce polozil skvostné va- | Priachy. (Cech.) 
Se OO GN Or 


Pa Akademie iT oete rs ia 


Odbor uwmélecky Akademie kirestanskeé. 


Nové zhotovené piredméty pro Museum krestanské. 


Odbor umélecky dal opétné vlastnim nékladem 
nékolik novych predméti zhotoviti, rozmnoziv takto 
sbirku, ze které vyvinouti se m&é Museum kfestan- 
ské, a sice: ciborium, pacifikal a reliquidr. 

Ciborium broncové se stéibrnou kup- 
pouavikem v ohni silné pozlacené. Ci- 
borium, které v jistém ohledu m& byti vzorem 
jinych, jez Akademie na objednani obstaravati bude, 
podoba se ve vSem onomu vy predeslém ¢isle Methoda 
popsanému. Pouze noha naSeho ciboria jest po- 
nékud Sirsi, ne tak z nutnosti, jako diive k vuli 

-vsestranné souladnosti. Podobné ciborium Ize ob- 
_jednati za 105 zl. 
Pacifikal broncovy v ohni pozlaceny 
s bohatou ozdobou emailu a drahokamt. 
Osmikruhové noha s péknymi profily vystupuje 
znenahla vy osmihran jednou mensi a jednou sil- 
délnik pidorysu pné kiizZového dtimyslné sprostied- 
kovan jest dvémi polokoulemi, do nichzZ pen ktize 
zasazen jest. Predni polokoule jest velmi ozdobna, 
prekrasnym prihledné zelenym emailem okraslena, 
vertikalnimi, zlatymi paskami na tri dily rozdélena, 
které na vrehu se. sbihaji v jednom bodu okras- 
leném tureckym kaminkem. Zadni polokoule jest 
pouze hladké. Pei kiize vystupujiciho, jakoz 
i obé ramena pritni jsou dovnitt vyhloubena, v pro- 
-gthedku fadou malych modrych, tak zvanych tu- 


reckych kamink& ozdobena. Stied ki ize, kde totiz ra- 
pné jakoz% i dolejsi jeho Gast ve stejné od stiedu 
vzdalenosti vybihaji v pravidelné ¢tverokruhy. Ve 
vsech péti étverokruzich spatiuji se figuralni ozdoby 
emailované a ryté. V prosttednim é¢tverokruhu na 
svétlomodrém pozadi eucharisticky Berdnek Boi 
s vitéznou korouhviékou, na niZ se nachazf mono- 
gram Kristiv tmavoéervené emailovany. Ve étvero- 
kruzich kolkolem Berdnka Boziho na vsech ¢tyrech 
strandch jsou na tmavomodrém pozadi se zlatymi 
hvézdiékami vyryty krasné stylisované okridlené 
symboly étyr evangelisti drzici pasky, na nich% se 
étou jména evangelisti. Figurky jsou na zlaté 
vyryty Gernymi konturami. Zate kolem hlay jsou 
svétlomodré barvy. V dolejii éasti étverokruhu 
jsou vyryty pékné listky. — Kolkolem étverokrubii, 
jakoz i po stranach pné i ramen kiize vybihaji ne- 
pretrzitou fadou pilované kvétiny a listky, cely 
pacifikél neobyéejnou pohyblivosti zdobice. Pro- 
stiedni étverokruh duty jest ziizen na ukryt svatych 
ostatkii, a jest za tou pridinou uzavien sklenénym 


okénkem. Také do ostatnich ¢étverokruht mozno 
uloziti ostatky. Celé vyska, pacifikalu obnasi 


31 ctm., délka priénich ramen kiize 17 ctm., priimér 
nohy 16 ctm. — Podobny pacifikal Ize zhotoviti 
za 110 zl. 

Reliquiar broncovy v ohni pozlaceny. 
Profilované noha étverkruhoya. vystupuje v pen 
étverhrany, jeho% hrany pod makovici prikryty jsou 


— 122 — 


pilovanymi listy. VSechny ctyry strany ozdobeny | 


jsou zasazenymi grandty. ,Nodus“ po zpusobu 
starsich tvari zakulaceny vybihd na étyrech stra- 
nich v knoflitky, z jejicha Gervené emailovaného 
pozadi vystupuje bily ¢tverlistek s jemnou zlatou 
obrubou po hranach a zlatou tyéinkou u prostred. 
Z “lanku tohoto vyvinuje se sokl, na némz spotiva 
vysoky peti, korunovany ozdobnym krizkem, v jehoz 
koneich zasazeny jsou modré turecké kaminky. 
Pen pak u prostied vysky vyvinuje se v pouzdro na 
uschovanf svatych ostatkii do predu sklenénou ta- 
bulkou kulatou zavfené, Kolkolem kulatého pouzdra 
na ostatky rozklada se na vSe strany bohata zar 
na zpisob monstrance ze tii kovovych vrstev nad 
sehou polozenych. Prvni vrstvou tvori se prekrasny 
rameéek dovnitr jemnymi na venek vétsimi listky 
pilovanymi kolkolem ozdobeny, na jehoZ hladké 
ploge éte se napis do zlata éerné vyryty: DE . 
RELIQUIIS . SANCTI . METHODII . EPISCOPI. 
Svaty Method jest totiz patronem sekce umélecké, 
ktera v reliquiari svém chce uctivati ostatky vlast- 
niho patrona svého. Tato prvni vrstva kovova silné 
vystupuje. Za ni pak jest vrstva druha, kterd 
prvnéjsi zevné ovéncuje Sestikruhovou, plochou rizi. 
Kolem ynitrniho kruhu totiz, v némz ostatky se 
ukladaji , obiha zare ze Sesti krubi se skladajici. 
Ve stredu kazdého ze Sesti koleéek jest zasazen 
kulaty chalcedon, kolem ného krouzek modie, vedle 
toho druhy éervené emailovany, napotom treti zlaty 
_ 8 vystupujici to¢enou snirkou. Kraje jsou pilovany 
na zptisob polokulatych krajek. Z prostor, kde 
kruhy se sbihaji, vyénivaji na venek na zpisob 
paprskti rohy u prostred modrym kaminkem ozdo- 
bené. Za tim uéelem upravena jest pod druhou 
vrstvou kovovou tieti vrstva, tak Ze na ve’kerou 
ozdobu tak velice zajimavou dostaéuje pilnfk. Barvy 
emailu, drahokamy, rozlitné hlubsi a mél¢i vrstvy 
kovové dodavaji pri vsi jednoduchosti reliquidti ne- 
malé zajimavosti a vnady neobyéejné. Cely paci- 
fikal jest 30 ctm. vysoky. Préimér nohy obnagi 
14 ctm., primér zare 12 ctm. — Naklad na reli- 
quiai paci se i s pouzdrem na 75 al. 


Paramentni usta. 


Mitra pro J, Exe. nejd. pana biskupa 
Jirsika. Velebné duchovenstvo diecése budéjo- 
vické chystalo milaéku svému k jubileum 25letého 
nastoleni na biskupsky stolec piekvapeni darem 
objednanym v Akademii kiestanské. Vérni synové 
venovali otci milovanému k pozehnanému jeho a 
celé diecése svatku velmi vyznamné mitru a pe- 
ktoralni ki#iz s fetézem. 

Odbor umélecky svéiil zhotovent mitry para- 
mentnimu ustavu, kde prdéce zdarné provedla se. 
Forma jeji neni ani prili§ nizké, anf prilis vysoka. 
Na provedeni neSetfilo se ani nakladu, ani pile. 
Cast svrchni provedena jest na lAtce stribrné, Gast 
spodni na latce zlaté. Provedenim i praci lisi se 
strana predni od strany zadni. 


Na predni strané spatiuje se na pfidé zlatem 
vySivané v mandorle Vykupitel svéta sedici na 
duze, opiraje nohy o oblohu modrou zlatymi hvé- 
zdami posetou. Pravici Zehnd, v levici pak drzi 
knibu s A aQ. Roucho jeho jest bilé a ¢ervené. 
V zelené obrubé mandorlu tvorici. jakoz i na dolejsi 
tastce v pasce kolem hlavy se vinouci éte se nadpis 
éervenym hedbayim vySivany : ,Cum sederit Filius ho- 
minis in sede Majestatis suae; sedebitis et vos super 
sedes, judicantes duodecim tribus Israel.“ Vyznamny 
a radostny to slib, ktery Pan Jezis, apostolim a 
biskupfim, ndstupcetim jejich, uéinil! Kolem- man- 
dorly vysizena jest celé fada grandtt a perel, 
tesné vedle sebe rozestavenych. Za kazdym ¢eskym 
granitem ndsleduje vzdy dobra perla. Skvostnou 
tuto a nddhernou obrubu obklopuji zlati paprskové. 
S obou stran mandorly spatiuje se po pravé strané 
medaillon s poprsim sv. Mikula8e, patrona bis- 
kupského cbrému budéjovického, na levé strané 
medaillon s poprsim sv. Vojtécha, jakozto re- 
presentanta a patrona ceskych biskupi. Oba bis- 
kupové jsou vySivani riiznebarevnym hedbavim, 
zlatem a stribrem vy plném orndté biskupském 
§ mitrami na hlavach a s biskupskymi berlami. 
V modré obrubé prvniho medaillonu ¢te se napis 
“lutym hedbavim: vySivany az kollekty m&e na den 
sv. MikulaSe vyiaty, ktery zni: ,Ejus precibus ct 
meritis a gehennae incendiis liberemur.“ Kolem 
poprsi sv. Vojtécha Gtou se poéatecni slova hymnu 
na den naSeho svétce pripadajici: ,Praesulum salve 
celebris corona et decus nostrum Pater et Patrone.“ 

Figury tuto uvedené vySivany jsou vesmés 
hedbavim, v jasnych, ur¢itych barvach s bohatou 
nddherou zlata a stfibra. 

Zadni strana mitry pri tomtéz rozdéleni jest 
vsak v barvach temnéjsich; také zpisob vySsivani 
jednodussi a to z pritin snadno pochopitelnych. 
Zde u prostted vyobrazen jest Vykupitel do nebe 
se navracujici; jemu po stranach spatruje se Melchi- 
sedech s kalichem, a Aron sg lilif. Ponévadz vsak 
zikon stary stinem toliko byl a obrazem zdkona 
nového, jest raz zadni a tudiz méné dilezité strany 
téz méné jasny. 

Na dolej8i ¢astce mitry nachazeji se v ko- 
leékach pestrobareyné kvétiny stylisované, u pro- 
stfed pak na obou strandch na emailovaném zlatém 
koleéku skupenina péti perel. 

Spravce paramentniho ustavu, dp. Edm. Langer, 
pricinil se véru svédomité, aby dar otci od synti 
z lasky vénovany byl distojny i laskavého otce i mi- 
lujicich syni. Odbor umélecky Akademie kiéestanské 
téSi se z toho, Ze prvni vétsi plod paramentntho 
ustavu zdobiti bude skrané milaéka vSech éeské 
zemé syntt — biskupa Jirsika. 

Skoda! Ze pro pfilisnou kratkost éasu nebylo 
moZno dle vyteénych nakresii architekta Barvitia 
zhotoviti ktiz pektor4lni s fetézem doma. Obé 
z ryz¢ho zlata objednal odbor umélecky u nej- 
lepsi toho druhu rakouské firmy Bolzani-ho ve Vidni. 


— 123 — 


vey 


Pan Bah nas na mnoha leta! 

Nové paramenty. Ustay paramentni za- 
méstnava nyni jiz 5 osob a zhotovily se od posledni 
zpravy nasledujici predméty:.4 nové kasule s kiizi 
vySivanymi s celym pfisluSenstvim a sice 8 Gervené 
a jedna bila; 2 derné pluvidly, 5 ptikrovii; spolkova 
korouhev; 4 pary kostelnich korouhvi; 1 alba s hu- 
meralem, 4 rochetty, 1 vySivand stola, 22 stol 
jednoduchych, 8 bursy (sdtky) na svaté oleje pro 
nemocné, mnoho purifikatorii a ruéni¢kt. 

Pro Hudlicky novy kostel 8. fijna od 
Jeho Eminenci konsekrovany znacné mnozstvi véci, 
a sice: 2 kostelni korouhve, 1 oblek pro kostelnika, 
2 obleky pro ministranty, 1 piikrov, humerdalni 
yelum, alba a 6 humerali, 3 rochety, 12 purifika- 


‘ 


Nova dvorana katolicka v domé zélozny 
sv.-Vaclavské. Dne 4. tijna slavnostné oteviena 
jest a uceltim katolickym odevzdina dvorana, kterd 
nema sobé rovné v celé Praze. Na levé strané 
prvniho dvoru vchazi se zvlastni chodbou do scho- 
disté, osvétleného okny skladajicimi se ze samych 
kulatych tabulek venecianskych. Tabulky jsou ze 
skla bilého olovem kulatym mezi sebou spojeny; 
étverhranné prostorky povstdvajici ze segmenti 
4 koleéek k sobé priléhajicich vyplnény jsou sklem 
barvy fialové. Kolem celého ramu drevéného jest 
nejprvé bila, napotom zelend obruba s malovanymi 
listky. Jednoducha tato okna mily dojem na vstu- 
pujiciho naystévovatele dvorany katolické tvotice 
vésti jiz svym zvlastnim razem v obyéejnych domech 
nevidanym, Ze se tudy jde k mistnostem, z nichz 
vylucuje je vSedni obyéejnost. Podlaha mezi jed- 
notlivymi skupeninami schodii ozdobena jest mo- 
saikem jednoduchym sice, ale vkusnym, ktery bychom 
vrele odporucovali pro podlahy chramové na misto 
suchoparného yykladani dvojbarevnymi dlazdicemi 
na zptisob prkna Sachovniho. KYestan premySlejici 
chee v kazdé jednotlivosti spattovati smysl a my- 
Slénku. V jakém poméru se ma Sachovni prkno 
ku podlaze chramové? Zde véru zZddny dimysl 
nevymysli analogii néjakou. Na kamennych pilifich, 
o které se opira Zelezné zabradlf, stoji pacholata 
svieny drZfci. Pozdéji snad nahrazena budou ji- 
nymi. Zcela dohotoven jest az dosud pouze strop 
schodigté prekrasnou malbou ozdobeny. Pri vku- 
sném rozdéleni spatiuje se na stropé pét medail- 
lionii, jeden velky u prostied, a 4 mensi ke étyrem 
stranam. V prostrednim vita vstupujiciho dédic 
zemé éeské sy. Vaclav ze zlatého pozadi v pre- 
krasnych barvach vynikajici. V ostatnich ¢tyrech 
medaillonech spatfuji se popraf sv. patronti Geskych 
Vojtécha, Vita, Jana Nep. a sy. Ludmily. Vazné 
tyto tydfe nagich svétei s htiry se divajici slouzi 
ke cti nasemu Sequensovi. Ostatni stény jsou 
dosud jen prosté natfeny a budou se teprv pozdéji 


torii, 6 ruéni¢ki, 20 oltdinich prostéradel, 3 anti- 
pendia, 6 prikryvek oltétnich, 2 éervend sukna na 
klekatka, zelené opony k BoZimu hrobu, a koneéné 
cely bily ornadt a sice: casuli, dalmatiku, tuni- 
celu a pluviale, vse z bilého hedbayného damastu. 
Ozdobné éastky vysivaly se na hedbavné latce barvy 
zazloutlé, Na zadni éastce kasule jest vysito jmeno 
Jezis, v ptedu monogram Kristiv. ,,Cappa“ plu- 
vialu jest vyznacena vétsim kiizem; na obrubé éte 
se napis: ,Per signum crucis de inimicis nostris 
libera nos Deus noster.“ Cappa, konce stol, dolejgi 
dil dalmatiky a tunicely, (o nékolik centimetrai 
kratsi), jsou ozdobeny trasnémi bilé a Zluté barvy. 
Roucha a ozdobné Gastky olemovany jsou hedbay - 
nymi bordurami Zlutohnédymi. 
Lehner. 


Drobnéeé zwpravy umélecke. 


dopliovati malbou. U prostred hlavni stény na 
proti okntim jest krucifix, ktery v Zadném_ kato- 
lickém domé nechybi. Jest zhotoven od sochate 
Veselého. Svym éasem bude bezpochyby i tato 
nejnadhernéjsi ozdoba katolické domacnosti vymé- 
néna za jinou monumentalni z kararského mramoru, 
k éemuz ovSem potiebi bude téZ soch bl. Panny 
Marie a sy. Jana Hvangelisty. Mezi vysokymi 
obéma okny ¢te se na mramorové desce vyryty 
napis oznamujici ucel budovy. Znit: ,K uéelim 
spolktiv katolickych zbudovala roku 1876 zalozna 
svato-Vaclavska.“ Ten mramor nechat hlasa vékim 
budoucim ld4sku katolikii ceskych! Ta tabule na 
distojném pomniku, ktery sama sobé zbudovala za- 
lozna svato-Vaclavska, necht povzbuzuje véky pristi 
k lasce a obétovnosti a horlivosti krestanské! At 
po prikladu zakladatelii spolkové katolitti odtud 
prikladem jsou vlasti celé! 

Ze schodisté vchazi se do predsiné. Byla-li 
okna na schodisti pékna a primérena, zde die pra- 
yidla prirozgené gradace jsou okna ozdobnéjsi ze 
skla kathedralniho s malovanymi znaky zemé Geské 
a kralovského mésta prazského, pak znakem pa- 
pezskym a cisarskym; stény pokryty jsou skvost- 
nymi calouny tmayohnédymi s jemnou zlatou orna- 
mentikou pavi a kvétin. 

Z predsiné pak prichd4zi se do dvorany samé 
plodici mimodék dojem slaynostni. Jest to sin 
svétu. modernimu uzavrené a proto nedopousti 
uglechtilé malba na barevnych oknach ynikati sem 
svétlu vsednimu. Jen barvou lomeni paprskové slu- 
necni sem pfrichazeji. Byla-li jiz okna predsiné 
bohatsi, okna dvorany samé nad vse ostatni kragou, 
harmonii barev a nadherou vynikaji. Malba jest 
pouze ornamentalni svédéic o neobyéejné vybrou- 
seném vkusu, jakym ptivodce celé vnitini upravy 
vyniké. Okna jsou velka, vysku obyéejnych dvou 
pater zaujimajici, konéice kulatym poloobloukem. 
Celkem jest jich 7 a sice 4 na levé, 3 na pravé 
strané, kde na misto ostatnich tri oken nachazi 


SOLON fone ea | va 


se galerie. Veskera skla malovana pochazeji z to- 
yarny Neuhausera v Inspruku. Dvorana pak sama 
tvori obdélnik 9 sahti dlouhy a 5 sdhii 3’ siroky 
a jest rozdélena na 18 poli obloukem konéicimi 
3 22 pilastry s timskymi hlavicemi. 

Stted oblouk&i ozdoben jest lvimi hlavami. 
Pilite jsou hladké, tmavozelené s prislusnymi pod- 
stavci; hlavice jsou polychromovany; barva stén 
jest rudohnéda. Vy8e vlddnou barvy stale svétlejat, 
zluté a bilé. V prostéednim poli na’ obou stranach 
uzsich jsou zrcadla na proti sobé zasazend do pft- 
slu’ného rémce, ktery na jedné strané dvorany 
konéi se obrazem sy. Vaclava, na druhé pak 
strané hodinami. Na hofejsi Gasti skla zrcadelniho 
jsou barvami malovany dva geniové korunu nesouct. 
Na jednom spatruje se koruna svatovaclavskaé, 
na druhém tak zvané rud olfinskaé koruna domact. 
Malby tyto provedl p. Barvitius, mali. Nad oblouky 
bézi kolkolem vlys az dosud prazdny. Strop jest 
kasetovany s neobyéejnou eleganci polychromovany. 

Aékoli az dosud pouze strop a okna jsou do- 
kondna na dobro, uslechtilost detaili a harmonie 
celku mile dojimé. Coz teprv po uplném provedeni 
a dokonani! Pod stropem totiz na vlysu az dosud 
prazdném bude v barvéch na obmitce provedena 
-celé historie éeskych véd a uméni od prvopo- 
éatku az do zalozeni Akademie kfestanské. V dlou- 
hych radach krateti tam bude priivod Geskych uéencit 
a umeéleti, nékolik set staviteli, sochari a maliri, 
jakoz také nejdilezitéjsich mecenasi a pratel véd 
a uméni. Stredistém celku bude monogram Kristiv, 
to heslo katolické osvéty, od dvou geniii drzeny; 
na pravici bude sedéti Cirkev v allegorické po- 
stavé, na levici pak Kristova monogramu Vlast. 
Odtud vyjde ten priivod. Vlast jej vysilé a u Cirkve 
se skonci s Akademii krestanskou, zasvétivsi ¢in- 
nost svou tém obéma liskim — Cirkvi a viasti. 
Co z piidy vlastenecké vyrista, Cirkvi byva uslechto- 
vano a posyécovano. Nazorny vyvoj celych déjin 
éeskych v obrazech bude malovati Nestor maliré, 
nis J. Hellich. — 

Obé piiéni i uzsi stény dvorany rozdéleny 
jsou na tri pole kulaté jako okna obloukem ukon- 
Gena. Ve prostrednim, jak jiz na hote uvedeno 
jest, stoji zrcadlo v bohatém architonickém zardmo- 
vani na zptsob portélu zbudovaném, Zde na na- 
klonéném timgovaném pfistiesi budou plastické 
postavy allegoricky vyobrazujice: viru a nadéji 
na jedné, lasku a pokoru na druhé strané, vady 
po dvou na proti sobé sedice, které dle modelfi 
Myslbeckovych vy diéevé provede tezbaét Vesely. — 
Na obou polich poboénich pod obloukem spatiujf 
se malované festony, koberce a vzduchové po- 


adi, Na étyrech téchto kobercich ku étyrem strandm 


dvorany budou v barvach se stkviti sedici postavy 
allegorické étyr ctnosti: Sily a spravedlnosti 
z jedné, sttidmosti a opatrnosti z druhé 
strany, které bude malovati Fr. Sequens. Pod 
témi obrazy pak stati budou poprsi papeze a 
krAle éeského, sochati Simkovi svéfena. 
Veskerd tato nddhern& uprava provedena jest 
dle nékresi a osobnim fizenim architekta A. V. 
Barvitia, ktery opétné osvédéil dokonalé mi-. 
strovstvi v oboru dekorativnim. Zednicka prace 
svédomité a dikladné vykonand pochdzi od pana 
Zikmunda, mistra stavitelsk¢ho, ktery diimyslné vy- 
uzitkoval mista na stavbu vykazaného. — ’ 
Zalozna svato-Vaclavsk&é pripravila a zbudo- 
vala spolkiim katolickym distojny stanek, jemuz 
Siroko daleko nen{f rovného k nalezeni. Budiz Casto 
pouzivan, na oslavu Cirkve a vlasti! 
Krivoklat se rozpadava. Jiz v éervnu le 
to’niho roku sesula se na starobylém’ hradé krivo- 
klatském GAst tak zvané stavby viadislavské. Po- 
néyadzZ dle nahledu znalci sesuti hrozf téz ostatnim 
castkim této stavby, ohrozujic i Zivoty lidské, po- 
éalo se pomysleti na primérenou opravu jiz asi po 
desaté. Védeckych a archeologickych a znaleckych 
komis odbyvalo se v poslednich letech hojné, az 
koneéné jeden dil hradu se sesul a druhy bude 
strzen. Pan Mocker architekt a pan Benes konser-, 
vator pozadani jsouce podali dobrozdani, dle néhoz 
jest treba celou tu Gast vladislayskou v’ éas od- 
straniti, ponévadz jest bez zakladi postavena na 
skalu bridlicovou. SneSeni musi se stati brzo, po- 
névadz% sesutim zdi ohrozena jest i blizka hradni 
kaple, ve které pro nebezpecenstvi sluzby Bozi se 
nekonaji. Reéen& kaple jest, jak znaémo, perlou 
celého hradu a nachazi se v ni pékny goticky oltar 
sktinovy, a jest zaroven farnim chramem okolnich 
obei, Necha-li se spadnouti, nebude tieba ji obno- 
vovati. Za prozatimni kostel slouzi byvala rytifska 
sii ku bohosluzbé na zpisob dievniku upravena. 
Pred sneSenim rozpadavajici se éasti hradni ma se 
nakresliti podrobny naértek priéeli atd., aby se 
pozdéji zbourana Gast opét zbudovati mohla. Kdy 
to bude, neni zndmo. S uvedenym dobrozdanim 
souhlasi rakousk& ustiedni komise pro zachovani 
stavebnich a uméleckych pamatek a nafidilo se, 
aby se bez odkladu poéalo s bourdnim. Piitomna 
generace velice si vAzi staroslavnych pamatek sta- 
vebnich a uméleckych vibec a svédomité se stara 
0 jich zachovéni, éeho% dokladem jest Ktivoklat. 
Svédomité budeme registrovati dal&i kroky Gelici 
ku opravé ¢4sti poSkozenych a ku zachovani dosud 
stavajicich. Lehner. 


» Method“ vychézi vzdy 20. kazdého mésice. 
»Methoda’ y Karliné ¢. 234. 


Predplaceni obna&$i 2 zl. rotné. 
Jen frankované listy prijimaji se. 


Predplatné prijim4 administrace 
Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopsy, . 


tykajici_se redakce, budtez zasilény franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, ¢. 234. Reklamace. zasilani 
budtez do expedice vy knthtiskaérné Cyrillo-Methodéjské v Praze, v Retézové ulici Gs. n. 5: : 


Nakladem vydavatelovym, — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské vy Praze. 


METHOD. 


Casopis vénovany umeéni ktestanskemu. 


A 


_~ 


Organ odbort pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie ktestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J... duehnner. 


Cislo Il. 


V Praze, dne 20. listopadu 1876. 


Rocnik Il. 


SS CSS SS SSS SSS 


Obsah: Sloh byzantsky. 1, Uvod. 2. Byzantska soustava stayebnf. — Poklad hlavniho chrému sv,-Vitského v Praze. 


Vv 


Meé sy. Vaclava, 
v y 7 Z ti ees 
predmety kostelnf. Nova objednanf. — 


DLL LIF LIF LIE PIP DD PPT oA 


Zelezna prilba sy. Vaclava. — Z Akademie kéestanské: Reditelstvi. 
Z oboru archaeologického. — Dopisy: Z Vodian. (Dokonéenf,) 
Z Hudlic. 


Odbor umélecky. Nové 


LLY POP LD DO LD ILL LID LP LD LIL LLLP LLLP LED LPP LPI PP LPP 


Sloh byzantsky. *) 


Pise F. J. Lehner. 


41. Uvod. 


Theodosius rozdélil M8i r. 395. Honorius 
stal se cisatem Y¢iSe zipadni; Arkadius cisaiem 
rise vychodni. Na ffiSi zA4padni hrnuli se od 
severu privalové novych narodt, zaplavivse a 
zpustoSivSe svétovl4dnou Romu. Boure se vy- 
zurila nad Italif. Svétovldda uhasla. Rim pfe- 
stal byti sidiem cisativ, zistal vSak sidlem pa- 
pezty. Stary lesk vyblednul. Forum fimské — 
druhdy stfedistém svéta — travou porostlo. 
Sic transit gloria mundi. 

Ze vabec Rim Rimem zistal jest zdslu- 
hou papeziv. Svétovlada svétska vyménéna jest 
za syétovl4du duchoyni. Kapitol ustoupil Vati- 
kanu. Imperatorsky triin postoupil mista stolci 
papezskému. Ravenna stala se sidlem byzant- 
ského mistodrzitele, ktery se exarchem nazyval. 

Mezi tim, co sestarly kolos z4padni k smrti 
pracoval umiraje poznenahlu seslosti vékem, 
yyrostlo na bfehu motském v krajiné ¢éaro- 
krasné nddherné sidlo cisativ rise vychodni. 
Nové Byzantie zhlizela se udivena nad vlastni 
krdsou v hladindch Bosporu. Byzantie nebyla 
yak Rimem; neméla minulosti pozistavivéi po 
sobé marnotratnou nadheru pomniki zasabuji- 
cich i do zdivotilé piitomnosti, nebyla stiedi- 
skem svétovlady od véki zalozené, nebyla ohni- 
skem prastaré yzdélanosti. Teprv pred ne- 


davnem povstala zde novaé residence, na noyé 
yzdélanosti takméi nedotknuté pidé. Prepy- 
chem, jemuz vlddcové pfivykli, mél dosaditi 
se nedostatek minulosti. A jelikoZ ve zvyk 
vesel veskery Zivot fimsky se z4sadami pravnimi 
a mravnimi, také architektonické zakony dle 
anticky-fimského vzoru zde v platnost veSly, 
aé tim zpiisobena jest protiva a nesroynalost 
mezi novou virou a starymi tvary Zivota ob- 
éanského a statniho. A ta protiva zde viélila 
se i ustélila dlouhym mirem, ktery vladu kie- 
stanského ndbozenstvi upevnil. ByzantSti cisa- 
fové vykoupili se od vypada barbarskych bud 
zlatem, aneb udatnosti dovednych vojevidct. 
Pravi se, ze Allarich, jizjiz na cesté, . spattil 
Minervu s Acropole mu hrozici, s hrtizou prch- 
nul a boute vyyitila se nad Italii. 

Jestli dlouhy mir priznivy byl vyvinu nové 
¥iSe, pfede nepfiznivé ptisobil na zifizeni nova, 
nejnepriznivéji na kiestanstvo samo. Jelikoz 
spravcové rise zasadili na pidu novou nejapny a 
nemotorny apparat zivota pohanského, —mrtvou 
formu, z niz duSe uprchla —, nemohla 
kiesfanské vira silou znovuzrozujici pro- 
niknouti veskeré vrstvy. Jest-li Ze v Rimé pri 
stalych bojich na Zivot a na smrt s ndarody 
surovymi sice a nevzdélanymi, predce vSak 


*) Hlavni nazev ,Nazorny prehled vytvarného uméni cirkevniho“ pro uisporu mista vypousti se, jelikoz 
pokraéovati se bude v nékolika roénicich »Methoda*. ; 


celkem mravné nepokazenymi a détinsky nai- 
ynimi kitestanstvi v plny kvét se rozvinulo i 
zmohutnélo v muznou silu a narody divoké 
odchovalo proniknuvsi je kvasem Bozské viry, 
ktera polodivochy proménila v lidi mravyné, 
bohabojné a yzdélané: v Byzantii s ktestan- 
stvim v zdpas se pustila, jednak pfemoudyela, 
seSedivéla dialektika, kter4 pro formu na jédro 
zapominala, jednak nitemnost a mravni zkaze- 
nost s hairy se rozzirajici poznendhla do vrstev 
nizSich, tak Ze pod ndtérem uhlazenosti a dvor- 
nosti namnoze Sklebila se hrizna sprostota a 
padousské nigemnost smySlenf. Na zapadu zvi- 
tézil k¥esfansky duch volnosti a mravnosti, 
na vychodé zbyla keneéné pouha literatura 
a forma volnost i mraynost ubijejici. Litera 
zabiji, duch ozivuje. 

Sted nové tise, poSinuv hlavni sfdlo své 
daleko na vychod az ku brandm asiatskym, 
dopoustél volného pristupu vlivu orientalnimu, 
kdezto pfed ozivujicim vlivem duSevniho Zivota 
zipadniho uzkostlivé se uzaviral. Jest-li za po- 
slednich let svétovlady fimské vliv orientalni 
i do vzddleného Rima vniknul usadiv na trin 
despotismus, do lidu pak piepych v Satstvu, 
rozmarilou rozkoS a nevazanost mravi; ¢im 
plodnéjsi naskytovala se piida nyni v Byzantii, 
tak blizké a ptistupné! Zivot zipadni jest razu 
pohyblivého a mnohotvarného, Zivot 
vychodni pak razu nehybného a jedno- 
tvarného. ‘Ten podstatny vliv stal se By- 
zantii i Ti8i osudnym. Z veSkerych tvart Zivota 
nabozenského a uméleckého, statniho a obéan- 
ského ustdlily se mumie. VeSkeren Zivot by- 


zantsky zmumisoval: ndbozenstvi v jednostranny 
dogmatismus, uméni v mrtvou schemu, stat 
vy neobmezenou, ukrutnou despocii, Zivot ob- 
tansky v liché tvary. Za SkraboSkou domnélé 
osvicenosti skryvala se nepravost a zkazenost. 
RéSe po staleti vlastnima rukama kopala sobé 
hrob, ktery koneténé mumii pohltil a nad ni 
se zavrel. 

Aé celkem #i8e byzantské takméf ve ve- 
Skerych oborech malo potéSitelnou bfti se jevi, 
stojic po staleti na rozhrani vychodu a z4- 
padu, bylat piedce prostfednici vzdélanosti, byt 
i zevni toliko a zkfehlé a méla dilezitého 
vlivu na v¥vin ostatni Evropy. V bourich, kdyz 
narodové se stéhovalia ve vSelikych pomérech 
spoleéenskych panovalo kvaseni a proces oviStu- 
jici, byla vzorem i pYikladem veliké jednoty 
politické; umfrajic odkdzala klesajici riSe by- 
zantsk& narodim zdpadnim poklady jazyka i 
basnictvi feckého, na nichZ Zivi jazykové se 
yzdélavali a ktestanské basnictvi se tiibilo; 
zachovala mnohou tradici antické zruénosti 
umélecké a techniky; vytvofila koneéné s ou- 
stavu architektonickou — nejdulezi- 
téj8i dojista plod ducha byzantského, — ktera 
nebyla bez dilezZitosti pro stavebni vyvin za- 
padni Evropy. Uméni byzantské nemélo pouze 
vliv na uméni arabské a ruské, nybrz také na 
celou zapadni Evropu, jiz proto, Ze Ravenna 
byla kolonii byzantskou a Benatky mosaiky 
své z Byzantie si objednaly, tak Ze veSkeré 
uméni béhem mnoha stoleti byzantskym byti se 
prayilo. 


2. Byzantska soustava stavebni. 


VvIVe 


Také vy f48i byzantské vySlo se v archi- 
tektuie cirkevni od basiliky. Jako v Rimé, 
zbudoval Konstantin téz v nové residenci a 
v jinych méstech rise chramy, které se liti co 
basiliky s plochym stropem; tak kostel sy. 
hrobu v Jerusalémé, chraém Matky Bodf 
v Betlehemé, basilika v Tyru. Z dob 
justinianskych velikolepy kostel proménéni Pané 
na hofe Sinai. Jiné basiliky starokfestanské 
preménény jsou bohuzel! na muhamedanské 
modlitebnici na pr. velké basilika sv. Deme- 
tria v Salonichi a j. 

V patém stoleti vyvinul se vsak pozne- 
nihla v timské #Hsi vychodni sloh na jinych 
zikladech i z4saddch vytvoteny, jejz sluSi by- 
zantskym nazyvati. Pivod odvozuje od staro- 
fimskych staveb centrélnich, kulatych do kuple 
sklenutych, o kterych k vali uplnosti nejprvé 
dluzno krdtce promluviti. 

Bohaté stavitelstvi staroktestanské se ne- 
spokojilo s pouhou formou basiliky. Jiz zdhy 


zakladaly se nejen men&{ kostely pohfebni a 
kaple kfestni, nybrZ té% vét8i chramy, které 
od tvaru basiliky znatné odchylovaly se. Nej- 
castéji jsou to budovy kulaté, vibec centralni, — 
nazvice kupli, mnohdy v8ak i plochym  stro- 
pem kryté. 

Jiz z dob Konstantinovych pochdzi cela 
Yada prostych budoy kulatych, které ptimo 
z timskych rotund povstaly a jimiz je8té ne- 
vysloyuje se Zadna nova mySlénka architekto- 
nické. Tak hrobka sv. Heleny, matky Kon- 
stantinovy v Campagni bliz Rima, kostel sy. 
Jiti v Salonichi, baptisteriam DblfZ dému 
v Neapoli. Zcela novy obrat nastal v dobé 
Konstantinové snahou po rozdéleni ynitfni pro- 
story podporami, jakoZ i urtitéjSim vyznato- 
vanim myélénky centrdlnf po zpisobu basilik 
v ten rozum, Ze vy8Si stavba sti&edni obklopo- 
vala se nizSimi prostorami pobotnimi, jako jest 
kostel S. Constanza u Rima, hrobka dcevi 
Konstantinové vystavéna a baptisterium 


— 127 — 


lateranské. Ale také na hlavnich chramech 
z doby konstantinské uzivalo se jiz zalozeni 
centralniho, jako se spatiuje na kostele vy An- 
tiochii, od Konstantina zbudovaném, v Je- 
rusalémé, zpisobem velikolepym pak u S. 
Lorenzo v Milané (obr. 15). Zde mo- 
hutna, osmihranné kuple, v-priméru 75 stop 
obnadSejici a 120 stop vysok4 spotiva na 8 
pilifich, mezi nimiz se stedni prostora na étyry 
strany rozSifuje do 4 velikych vyklenki se 
slouporadim. Ctyry jiné pi- 
life prevadéji osmihran v po- 
dobu quadratickou. Kolko- 
lem ynitrnich prostor tahne 
se loubi s emporami smé- 
rem ku stiedni prostore 
otevrenymi. Co do veliko- 
-leposti zalozZeni, smélé klen- 
by a bohatého ¢lankovani 
jest to dojista jedna z nej- 
zajimavéjsich, nejpivodnéj- 
Sich i nejdilezitéjsich budov 
starokfestanské doby. — 
Podobna vSestrannost a bo- 
hatost architektury spatruje 
se na §. Stefano ro- 
tondo v Rimé, na S. An- 
gelo v Perugia a j. 
Nebyla tedy Italie bez 
cirkeynich budoy, u_nichz 
prevladal tvar kuple. Uzi- 
valo se vSak v zemich za- 
padnich budov kulatych jen 
v jistych pripadech a 
osamotnéle; byzant- 
ské uméni uZivalo 
jich ale co Zivlu 
zakladnihonave- 
Skerych budovach 
kostelnich. 
Vytvorila se tedy 
vysoka prostora stfred- 
ni, v dalekych od- 
staveich , obklopena 
mohutnymi piliri, kte- 
ré mezi sebou vyso- 
kymi oblouky spojeny 
byly. Nad tim pak 
vznasela se klenuta 
kuple. Kolkolem pri- Obr. 16. Hlavice ze 8. Vi- 
druzovaly se niz&i pro- tale v Ravenneé. 
story pobotni spojené s mistnosti stifedni slou- 
poradim, kterym hlavni oblouk vyplioval se. 
Zd& se, Ze pavodni formou zakladni byval 
osmihran, ktery véak prostory prilis obmezoval 
a proto pozdéji ttvercem nahrazovan jest. Po 
délce a po Sifce byval pieruSovan povySenymi 
prostorami st¥ednimi; kde tyto se ktizovaly, 
poyznégela se hlayni kuple. Tak z quadrati- 


KR RIAA RNIN ORIG 
smiessenreasreres ooo 
EOS SEES EES SEE 


ckého tvaru zdékladniho povstal kiiz se 4 ra- 
meny stejné dlouhymi, ktery kiizem ¢eckym se 
zove a tim od latinského kiize s prodlouzenym 
hlavnim ramenem rozeznava se. Ve slozitém 
tvaru druZily se ku stiéedni kupli moené polo- 
kuple aneb uplné kuple poboéni. Za prostoru 
oltaini podrZel se velky polokruhovy vyklenek, 
bohosluzebné potieba dala vSak vzniknouti v pro- 
storach poboénich mensim vyklenkim, které 
vsak obyéejné na venek nevystupovaly, vyve-. 
deny jsouce v tlouStce stény 
zevyni. Ptimé déleni dle po- 
hlavi zaydalo pfitinu k za- 
kladani empor nad nizkymi 
prostorami pobo¢nimi, které 
rovnéz slouporadim do stited- 
ni mistnosti otviraly se. K zé- 
padu pristavéna byla pred- 
sii obyéejné malou kupli 
‘prikryté, odkud vchazelo se 
na empory a do prostor 
ptizemnich. *) 

Tak povstal vnitfek, 
ktery pri veSkeré rozmani- 
tosti dili i skupenin vy- 
nikal velkolepym dojmem 
jednotnym. Celek nepouka- 
zoval ovSem na hlayni ap- 
sidu s oltafem jako pri 
podélném sméru_basiliky 
jsme spatrili, nybrz soustie- 
doval pozornost na _ pro- 
storu stredni, ktera, jsouc 
nad hlayni fimsou 
kuple véncem oken 
ozatena,  sesilenym 
svétlem apsidé kras- 
nou perspektivou za- 
jimavosti dodavaia. 
Naproti prosté, pri- 
rozené jednoté basi- 
liky spatfuje se zde 
jednota slozita, uméla. 
U byzantskych stavi- 
telii jevilo se vice 
védeckého  poznani, 
praktické zkuSenosti a 
technickych pomtcek 
a plod dtmyslu na- 
Obr. 17. Hlavice ze S. Vi- byva vahy a diilezi- 

tale v Ravenné. tosti tim, Ze ponejprv 
svétu. se objevila soustava architektury 
slozité. Jiz Rimané udtvali sice kuple roz- 
méru velkolepého. Porovnévame-li vSak pan- 
theon s byzantskymi chramy hlavnimi, ihned 


*) Vypravovani objasnéno bude v Gisle pri8tim na- 
zorné vyobrazenim ptidorysu, fezu a perspektiy- 
nim pohledem ynitiku nejpamatnéjsi budovy 
byzantské : chrému 8, Sophia v Cafibradé. 


L1* 


— 128 — 


objevuje se veliky pokrok konstruktivni. Tam 
spotivala kuple na mocné zdi kolkolem zbu- 
dované majic takto primérené opory na ve- 
Skerych bodech. Zde viak prevadi se tlak 
kuple jen na nékolik bodi — na 4 neb 8 
pilffi — a dostavad se ji z4roveli uméle vy- 
potitané protivahy pridruzenymi kuplemi po- 
boénimi. 

Nové zdsady vesly v platnost také u pro- 
vedeni jednotlivosti. Ptiivodné uzivano zdé- 
dénych tvari antického uméni s uchylkami od 
prace fimské podstatné se liSicimi. Korintska 
hlavice v Byzanci za onéch dob zhotovena 
rozeznava se od pozdni hlavice rimské jem- 
nym, ostrym, ozdobnym provedenim lupenu, 
v éemzZ pozndvaé se ozvéna a doznivani do- 
maciho krasocitu feckého. Jakmile vSak zvlast- 
nosti slohu byzantského patrnéji jeviti se 
potinaly, v souhlasu s vnitfkem pfeménhovaly 
se také jednotlivosti. Vyskytuje se nyni hla- 
vice ,Composita® zvand, s dolejsi fadou listi 
mocné vystupujicich, za to vsak s volutami 
zmensenymi, ¢im hlavici tv4inosti uplné zmé- 
néné dostalo se. Charakteristicky raz hlavice 
byzantské jest vSak kostka na dolejSim konci 
zuzena, jejiz 4 postranni plochy tvaru trape- 
cového ozdobeny jsou konventionelnim listim 
na zpusob plochého reliefu tesanym. Jednotlivé 
stranice maji obyéejné na veskerych 4 stranach 
tesany ramec se zyléstnich vzorki slozeny 
(viz obr. 16. a 17.). JestliZe takové hlavici 
nejapnost v jistém ohledu upfiti nelze, pravé 
tim, jakoZ i raézem hmotnym zcela pravé hodi 
se k architekture byzantské a souhlasi s mocnymi 
kuplemi a mohutnymi oblouky. Oblouk nevy- 
stupoval vsak bezprosti‘edné z hlavice; byzant- 
ské uméni uéinilo zde novy vyndlez. Na hla- 
vici nasadila se nova kostka dole s hranami 
utesanymi, ktera nib éZnikem slove, zastu- 
pujic takto abakus a pyijimajic na sebe oblouk. 
Plochy zistaly bud prazdné, aneb zdobily se 
monogramem anebo jinym ¢Gisté ornamentalnim 
reliefem. *) 

Provedeni jednotlivosti jest ve slohu 
byzantském celkem chudobné. Kazdé patro 
ukonéuje se fimsou, kter4 veskerymi hlaynimi 
céastkami chramu obih4; nad hlavnimi oblouky 
pak byvi obyéejné jesté t¥eti timsa, od nizZ 
*) O uvedeném tvaru hlavice mluvilo se jiz v ,,Me- 

thodu ¢, 9. str. 104. pti popisovani basilik ra- 
vennatskych. 


kuple vystupuje. Rimsy, jakozZ i ostatni Clanky 
tvotily se vedle fimského podani, cely vnitrek 
zdobival se drahocennou okrasou mosaikovou 
na zlatém pozadi aneb malbou na obmitce, 
sloupy zhotovovaly se z nejnadhernéjsich druht 
mramorovych, stény plné okraslovaly se vlysy 
a bézicimi ozdobami musivnimi nebo malova- 
nymi s nadherou véru orientalni, dolejsi castky 
stén pokryvaly se ziplna riznobarevnym mra- 
morem. 

Zeyvnéjsek vystupoval jako. u basiliky 
ve dvou oddélenich; nad nizké prostory po- 
botni yynikala vysoké prostora stfedni. Dvoji 
¥adou oken, jakoz i timsou oddélujici dostavalo 
se véak poboénim prostoram tvarnosti dvou- 
patrové. Stény velmi silné stavény jsou nazvice 
z cihel a skladaly se obyéejné z vrstev rizno- 
barevnych. Okna byla dole v rozich primo- 
uhelnd, nahote pololobloukem preklenuta, jako 
v basilikach. Do vétsich oken postaven jest 
sloup, kterym pod velkym obloukem dva mensi 
povstavaly. Portdély jsou vodorovnym tramem 
kryty, jehoZ tize vyrovnava se svrchu kulatym 
obloukem. Sloh byzantsky jest vSak nejzretelnéji 
charakterisovan kupli, kteraé neni pokryta 
zvlaStni stiechou, tak Ze kulaté Gary také 
na zeynéjSku vystupuji. Hlavni fimsa na 
zpisob fimské fimsy konsolové déli klidnou 
hmotu vystupujicich zdi od kuple. Tyto kulaté, 
mékké Gary, které vice pro ynitini staybu se 
hodi, pripominaji na Orient, ktery ve tvarech 
plnych a mékkych si libuje a tvori patrnou 
protivu s vaznou, rovynocarnou hmotou stén. 
Ostatné plodi zevnéjSek, aé kulatdé stf%echa po- 
nékud cize vypadaé, dojem prosté, imponujici 
dustojnosti. 

Tato oriestalni zaliba na tvarech slozitych 
byla snad hlavnim divodem, pro& staybé cen- 
tralnt s kupli p¥ednost dana jest v fiSi byzantské 
pred basilikou s dlouhou lodi a plochym stro- 
pem. Soustava klenby na rafinované technice 
a vybrouSeném umélustkaistvi zalozend uplné 
souhlasila s povahou vychodniho statu tim- 
ského. Dilezitym dtvodem pro pfijeti stavby 
kuplovité byl bezpochyby téZ nedostatek divi 
stavebniho, jakoZ i bohatstvi pomicek a pro- 
stiedki Byzantie ptepychu oddané. K vyvinu 
byzantského slohu nemdlo pfispéla konetné 
také rozlitnost liturgie, jakoz% i snaha po pied- 
nosti touzici a ptisné oddélovani se v chramu 
podle pohlavi. 


PokraCovani v priloze. 


(Obr. 25) 


— 129. — Priloha k Gis. If. ,,Methoda‘. 


Poklad hlavniho chramu svato-Vitského v Praze. 


Popisuje F. J. Lehner. 


Mec sv. Vaclava. 
(Obr. 24. a 25.) 


Podobnym duchem, prosté a jednoduSe, jak za Zelezného véku 
v Cechich a za prvnich dob ujimajiciho se kfesfanstvi ani jinak byti 
nemohlo, proveden jest meé sy. Vaclava. Neni Z4dné pochybnosti, Ze 
jilec acepel (obr. 24.) jsou pivodni praci. Jilec jest Zelezny, mA podobu 
kiize, nahofe ozdobeny kii8tdlovym knoflikem brouSenym do mnoho hran, 
ktery bez pochyby od Karla IV. ptidan jest Latka jilec pitikryvajict jest 
novéjsiho ptivodu; Gepel jest znatné Siroky se silné vyhloubenym Zldbkem. 


ata 


Hil 


SH i 
(Obr. 24.) 


Pochva neni stejného stati. V prazskych seznamech z r. 1354 a 
1387 ini se zminka o ptivodni jeSté pochvé perlemi a drahokamy ozdo- 
bené. V seznamu starsim se pravi: ,Item gladius cum solemni vagina de 
auro, gemmis et perlis facta S. Wenceslai.“ V seznamu jedva o dvacet let 
pozdéjsim se vsak di: ,Item gladius ipsius Wenceslai cum vagina, quae in 
parte inferiori est fracta, gemmis et perlis ornata.“ Zda se tedy, ze brzy 
potom, bezpochyby v druhé polovici XV. véku kralovské reliquie prvniho pa- 
trona Geského, na misto pivodni jinou pochvu obdrZela, ktera, aé ozdobné 
z serveného sametu zhotovend a stiibrem lemovana jest (obr. 25.), predce 
dojista diivéjsi nadhery postrada. 

Meé svato-Vaclavsky jest podstatnou ¢4stkou insignif korunovaénich, 
jich% uZiva se pri korunovaci krale ¢esk¢ho. 


— 180 — 


Zelezna prilba sv. Vaclava. 
(Obr. 26.) 


Vedle hodnovérného podani jest to prilba 
hlavnfho patrona ¢eského sv. Vaclava. Ve 
svato-Vaclavské kapli metropolitniho chramu 
PAné sy. Vita na hradé prazském od Karla IV. 
pamatce svatého dédice zemé Geské zasvécené, 
spatiuje se na zadni sténé oltafe za sklem 
tézZ vétSi tAstka drdténé koSsile, kterou vedle 
poddni sv. V4clav na sobé mél, kdyz pohri- 
yenému v modlitbé smrtelnid rana zasazena 
jest. S jednoduchou draténou kosili druhdy 
spojen byl na ochranu krku pancifovy limec, 


jind silnymi h¥eby s kulatymi blavami pfiny- 
tovanda ozdoba, jejiz uéelem patrné jest chra- 
niti krk a zdda pied ranami. Ozdoba fetend 
jest velmi charakteristické i zd& se, jakoby 
od sy. Vaclava upravena byla a to nikoliyék 
bez umyslu. Mat totiz podobu kiize temné 
barven¢ho s rameny téméé stejné dlouhymi. 
Rameno hovejgi vybihd do &pitky a jest pri- 
pevnéno hiebem s hlavou kulatou. Ramena 
piiéni jsou svrchu pilovana v tak zvané po- 
dobé cikcakové a na koncich pripevnéna po- 


Sy = 5 
[a SONG 
RU « b 


(Obr. 


ktery na zevni obrubé krouzkovanym zlatym 
dratem opatien jest a nyni ve vlastnim po- 
kladu chramu se nachdézi. 

Prilba zhotovena jest z kutého Zeleza 
obloukovité vystupujic a sklad& se ze dvou 
dili. Jednoduchosti a tvarem charakteristickym 
poukazuje na vék sy. Vaclava. Na dolejsi obrubé 
jest ozdobena v podobé kruhu prostym orna- 
mentem pfibitym, ktery v piedu uplné chybi. 
Na zadni strané tuto vyobrazené, spatfuje se 


26.) 


dobnymi hteby. Rameno dolenf jest Sirsi, ob- 
nasejic na nejsirSim misté 3 ctm. 2 mm. na 
némé spattuje se dole vyénfvajici tlanetek, 
kterym bezpochyby spojovala se piilba s pan- 
cirem. Ze by ozdobou ovSem dosti netipray- 
noa mohl zndzoriovati se kiiz, zd& nasvédto- 
vati také jind okolnost. Na plechu stiibrném, 
ktery na Zelezné ozdobé pYivaten jest, spa- 
truje se néco vyryto, co obrazem Uktizova- 


| ného byti se zd4, zpisobem ovSem pfilis pri- 


— 131 


mitivnim. Kdoz vi, zdali podoba Vykupitelova 
zumysiné zpisobem ornamentdlnim a vice sym- 
bolicky od zhotovatele neupravila se z opa- 
trnosti kfesfanské? Vidyt drozina knizete na- 
mnoze tehdazZ jeSté v pohanstvi Zila, at své- 
tec naS pri vSeliké pHilezitosti s hlubokou vi- 
rou svou v Krista JeziSe Ukfizovaného se 
chlubil. Bud si to s domnénkou pouhou tak 
neb onak, poddvéime tuto yérné vyobrazenf. 
Slusi vSak podotknouti, Ze v_ starozitnickych 
sbirkach na severu podobndé vyobrazeni Ukii- 
zovaného vice ornamentélni a skryt& se vy- 
skytuji. 

Ze prilba s jistotou nalezi véku X., stvr- 
zuje se podstatné privatenym na Zeleze stiibrem, 
jak se shlevava ve Vlasich na mnohych vratech 
chramovych od byzantskych umélci zhotove- 
nych, zejmena na starych vratech vy Monte 
Cassino. Reéend technika ptipomind na jinou 


podobnou vyskytujici se na metich damascen- 
skych s ozdobami z pozlacené médé pracoya- 
nymi v ohni pak pfivatenymi, jako jest na pi. 
met Karla Velkého, ktery vedle poddni pochazi 
od Harun al RaSida a nyni v cisa¥ském pokladu 
videiiském se nachdzi. Také zAtotiny dolejgf 
pasky piilbice objevuji znaénou pribuznost s po- 
dobnymi ozdobami X. véku, které zahy jiz, ze- 
jmena v miniaturdch normandskych a anglo-sa- 
skych, od antiky tplné se riznily. 

Od neistarSich dob jest pak piilba -sv. 
Vaclava u veliké vdzZnosti v ndrodé éeském, 
jak dosvédéuji seznamy pokladu z dob Karla IV., 
které az do dneSniho dne v archivu svato- 
Vitském se chovaji. Ve stargsim z r. 1354 
pravi se v rubrice armorum: ,Item cassis 
ferrea sancti Wenceslai“ a ,,item lcrica s. Wen- 
ceslai.“ 


LE O89 ID SD ae 


ime ee Ot O Via restam Giz. 
Reditelstvi. 


V predposledni fadné schtzi feditelstva Akade- 
mie krestanské stalo se usneSeni, aby J. Excell. nejd. 
panu biskupu budéjovickému Janu Valerianu 
Jirsikovi zaslana byla adresa k jubileu 25leté 
pamatky nastoleni J. Excell. na biskupsky stolec, 
pri Gemz vdééné pripomenuto jest zasluh, jakych 
velky biskup a milaéek naroda gsobé ziskal na poli 
cirkevnim i narodnim, v Zivoté i literature, ve vé- 
dach i uméni. Zejmena pak vytklo se, kterak 
milovany biskup prvnim byl, ktery v synodé die- 
césni viele odporucéoval duchovenstvu Akademii 


' krestanskou s otcovskym povzbuzenim, aby snahy 


od veskerého duchovenstva vSemozné podporovany 
byly. — Vedle jednohlasného souhlasu oslavila 
timto zpisobem Akademie den, ktery celé vlasti 
byl milym, blahoprejnou adresou. — V poslednim 
yéidném zasedani mésiénim ¢ten jest od starosty 
dékovaci pripis J. Excell., kterymz zdroven udé- 
luje nadéjnému podniku vrchno-pastytského po- 
zehnani. 

Napotom oznamovany jsou dary, jichz Akademii 
krestanské od rozliénych dobrodinci se dostalo. 

Knihovna jednoty obohacena jest nasledovné: 
dp. fark Fr. Alfons Illem daroval papezskou li- 
stinu jmenujici Jana Novdka, kanovnika v Budéjo- 
vicich, arcibiskupem Jaderskym; dp. Jan Roskot, 
farat v Nechyalicich, starou latinskou knihu; dp. 
Jan Dobiser, fara v Moreci, stary rukopis bibli- 
cky v éeské teci s illustracemi; dp. Jan Matéji- 
tek, farat v Cachrové, starou bibli z r. 1549; dr. 
Jan Palacky z poziistalosti zemrelébo historio- 
grafa kralovstvi éeského Fr. Palackého mnoiZstvi 
&asopish; vdp. probost vysehradsky V. Stule, vzdcny 


slovnik polsky a nadherné vydani polské bible; 
dp. Jos. Sankot, farat v Radkové, vlastni bro- 
Surku ,Pomniky“, pak z r. 1677 Lodi Cirkve sv. 
a 4 staré knihy; dp. Josef Schafer, spiritual 
v Olomouci, ,Otée nas“ ve vsech narecich v né- 
kladném yvydani a evangelium pro slepce tisknuté; 
dp. Jos. Schwarz, farar v Bejstrosicich, nauku 
o harmonii a Mariade, dp. Bohumil Hak}, farat 
v Hoticich, starou knihu od Spanoyského, spisy 
»Klidné chvile* a ,Katolické nabozenstvi* od téhoz; 
dp. Frt. Richter, faraf z Pfedbradi, pamdtnou 
»Chronicon Gotvicense“; dp. Vacl. Mostecky, 
dékan ve Vodnanech, homilie Origenovy a rukopis 
teckého spisu Rehore Thaumaturga; dp. Michal 
Hornik, fardit v Budysiné, luzicky kancional z roku 
1787; dp. Antonin Malec, farar v Bubenéi, sta- 
rou na pergamenu psanou knihu. 

Museu krestanskému dostalo se nasleduji- 
cich dari: dp. Vaclav Mostecky, dékan ve Vod- 
hanech, daroval reliquiér renesanéni prekrasné pra- 
covany, pak veliky kancional na pergamenu psany, 
dp. Bohumil Hak}, farat Horicky, starou vypuk- 
lou praci sochaiskou ze dreva, v bohatém skupeni 
osob predstavujicf celou rodinu Panéasice uprostred 
Pannu Marii s dététkem a sy. Annu matku jeji, po 
obou pak strandch obé Marie, sestry Roditky Pané 
§ ditkami jejich, za nimi pak tri skupeniny osob, 
v prosttedni muZové svatych zen s Joachimem a 
Josefem u prostied, po strandch pak jini jeste 
piibuzni svaté rodiny. Jest to patrné price Ceska 
z prvni polovice 16. véku. O uvedenych tuto darech 
promluvi redaktor obsirnéji v odstavci jednajicim 
o ,odboru archaeologickém“. Tentyz darce vénoval 


— 132 — 


odboru archaeologickému téZ tti kkiizky v hrobce 
nalezené. P. Justin Pragek, prof. v Klatovech, 
daroval 33 sttibrnych minci, dp. Jan Roskot, 
farat v Nechvalicich, 8 minci, p. V. Pond éliéek, 
méstan vySehradsky, 12 dilem stiibrnych, dilem mé- 
dénych starch minci, dp. Karel Zima, farat 
v Klapi, cilicium a stary pacifikal, sleéna Roh le- 
nova 12 rozliénych starych mincf. 

Slechetnym darcfim vysloveny jsou vielé diky 
feditelstva Akademie. 

K pfsemné zadosti, jiz jmenem Akademie kre- 
stanské zadal starosta k rozli¢énym dédictvim a 
spolktim tiskovym, daroval vybor dédictvi sv. Cyrilla 
a Methodéje a podobné i feditelstvi dédictvi sv.- 
Janského s povolenim nejd. kniz. arcib. konsistote 


prazské po jednom exemplati veskerych aZ dosud 
od obou vydanych knéh, a sice prvnéjsi 19 spistt, 
druhé 11 rozliénych dél v 17 svazcich. Obéma dé- 
dictvim vysloveny jsou diky feditelstva. 

Piijal se navrh, aby skvostné predméty, kteréz 
u odboru uméleckého objednany a péci jeho zho- 
toveny jsou, po néjaky éas v mistnostech Akademie 
vystavény byly, dopusti-li toho lhitta vymérena. 

Vyborim jednotlivych odbori ulozZeno vypra- 
covani preliminéri na budouci rok, aby na zakladé 
dat pokladniku jednoty mozno bylo piedloziti cel- 
kovity prelimindé v nejbliz8im zasedani. 

Zaroven vyrtizeny jsou bézné zalezitosti ae, 


Poéet éleni presahuje 2700. 
Lehner. 


Odbor umélecky. 


Wové pitedméty kostelnt. 


Mitra a berla. Vdp. Arnost Sichrava, opat 
klastera Zelivského, slavil t. m. 50leté jubileum 
svého do ‘ehole vstoupeni. Tehdejsi spolunovic 
jeho a nynéjsi farat reholniho chrému Pané Zeliy- 
ského chtél milovaného opata prekvapiti v den pa- 
matny zvléstnim darem. Obratil se tudy na umé- 
lecky odbor Akademie kYestanské s zddosti, aby 
ndkladem darcovym zhotovila se mitra a berla 
k slaynosti jubilejni. met kmetu chystal radostné 
prekvapeni. Dlouhy vék a padesatileté sluzba fe- 
holni utuzila pasku prdtelstvi, které v mladi uza- 
vrely dvé duchem i Slechetnosti spriznéné duse. 
Velkodusny darce, ktery pro chram Zelivsky zdroven 
i kfizovou cestu u uméleckého odboru objednal, 
a prikladnou obétovnosti rozdélil vSe, Geho dédi- 
ctvim se mu pravé dostalo, na dva dily; jeden vé- 
noval Panu Bohu, druhy svému opatovi, sobé niéeho 
nepoztstaviv. Dojemna i prikladna Stédrost kie- 
stanska pripomina na nejkrasnéjsi doby zivota cir- 
keyniho. — Odbor umélecky s laskou jal opatiovati 
predméty z lasky objednané. Mitra, zcela dle vzoru 
mitry J. Excel. nejd. panu biskupu budéjovickému 
vénované, zhotovila se v paramentnim tstavé; berla 
pak objednala se u nejlepsi toho druhu firmy. 

Krizova cesta, kterou jednotlivi osadnici 
velko- a malo-retovsti ve spojeni a pricinénim hor- 
livého administratora farniho vp. Josefa Kaspara 
u odboru uméleckého pro farni chram Pané ve 
Velké Retové objednali, dokonéena jest od umélce 
prazského, jemuz odbor umélecky provedent syéyil 
i zaslala se na osadu feéenou. Horlivost mezi kre- 
stany jeSté nevyhasla, V osadé pohorské a pomérné 
chudé vyskytly se rodiny a osoby, které jednotlivé 
Stace darovaly a farnimu chrédmu vénovaly. Umélec 
kopiroyal Fiihrichovu kiizoyvou cestu. 
platné malované zasazeny jsou do dikladnych 
ramcit dubovych. Pod obrazem éte se dedikace 
jednotlivych Staci, 


Ciborium zcela stfibené v ohni pozlacené 


Obrazy na | 


s emailovanym knoflikem dle vzoru ciborii akade- 
mickych pro dp. Drahotina Haldu, farare v Boh- 
dikové. 

Kalich tvaru ponékud moderniho ozdobeny 
kaminky tureckymi a listky pilovanymi pro dp. Ji- 
fiho Biera, dékana vy Manetiné. 

Reliquiar na zpiseb malé monstrance ozdo- 
beny ceskymi granaty, chalcedony a tureckymi 
kaminky pro dp. Drahotina Haldu. 

Nadobky na sv. oleje a sice cela fada, nizsi 
a vyssi, jednotlivé, po dvou a po tech na jedné 
misce, nékteré upeynéné, jiné zasazené k volnému 
vyndavani ; jedny kon¢i se vizkou, druhé cimburim. 
Na vlysu vyryta jest holubice s palmou olivovou, 
jiné maji vlys hladky. Odbor umélecky bude ob- 
jednavati pouze stitibrné nadobky, aneb bronzové 
v ohni viak silné pozlacené. Bronzu posttibreného 
se uzivati nebude. 

Veskeré ndcini uvedené zhotoveno jest dle 
nakrestt a za dozoru architekta Barvitia od stii- 
brnika p. Kautsche. 

Nahrobnik + Jana Frydrycha, fardie y Re- 
piné. Do mramorového podstavce zasazena jest 
odevsad svobodn& deska z kararského mramora 
$ napisem pozlacenym, nahore ozdobend véncem 
olivovym. Dle nakresu architekta Barvitia zhotovil 
Ciani v Praze. 

Ocelorytiny bl. Anezky Ceské, které dle 
nakresu Hellichova odbor umélecky vlastnim na- 
kladem dal zhotoviti, jsou jiz ‘na skladé vy nékolika 
tisicich exemplati. Obrazek formdtu osmerkového 
vytecné se zdaril. Hodi se dobée do modlitebnich 
knizek, skolnim ditkém za odménu a k podobnym 
dariim. Odboru uméleckému jde o roz&iteni distoj- 


| nych obrazti svatych patrontv éeskych. Se svatou 


Anezkou utinil se potatek. N&klad na jednotlivy 
obrazek prisel odboru uméleckému na 7 kr. Kdo 
odebere nejméné 50 obrazkai najednou, dostane je 
v cené plivodni po 7 ky., 25 kus&i najednou pro- 
davati se bude po 8 kr., jednotlivé po 9 kr. 
Fotografované mitry J. Exc. nejd. pana 


—— 133 — 


biskupa budéjovického, jakoz i vdp. opata Zeliy- 
ského, které pred odeslanim na pfisluiné mista 
odbor umélecky fotografovati dal, a sice ve formatu 
- foliovém, Ize v kancelati Akademie kéestanské u se- 
kretafe dostati. Predni strana mitry fotografovina 
jest na jednom, zadni na druhém listu. Mnohému 
miloyniku obou ctihodnych jubilanti naskytuje se 
vitand pfilezitost, opattiti si vérné vyobrazeni obou 
umélecky provedenych dari éestnych. Kdo se _pfi- 
hlasi do nového roku, obdrii list formatu foliového 
po 1 zl. 50 kr. yr. m, Oba za 8 zl. Po novém roce 
bude cena zvygena. Fotografii pékné provedl élen 
vyboru p. Eckert, jemuz odbor umélecky za mnohy 
dar jiz dikem zavdzan jest. 
Wova objednant. 

Oltare. Dp. Vojtéch Hnévkovsky, farat 
v Mutovicich, odevzddva odboru uméleckému zho- 
toveni nového oltdre s obrazem sv. Markéty pro 
filidlni kostel Nesuchynsky na patrondtu Fiirsten- 
bergském, Odkazuje se ku vyrizeni Barvitiovi, 
ktery vyhleda architekta, jemuzZ nakres i dozor nad 
provedenim se svéri po schvaleni predlozenych ni- 
krestt odboru. —- Vp. Karel Kotrbelec, koope- 
rator z Pouchova, objednava olta¢ Mariansky slohu 
renesanéniho s pranim, aby obraz malovan byl od 
Hellicha. Provedeni prijima architekt Barvitius. 

Kazatelna pro chram novosuchynsky, kterou 
diive jmenovany dp. far. Hnévkovsky zada, odlca- 
zuje se témuZ umélci, jemuz oltar svéren jest. 

Bozi hrob. Dp. Jos. Binder svéruje aft- 
zeni Boziho hrobu pro chram Pané v Niklasbergu 
odboru uméleckému, ktery zhotoveni nakrest dle 
ndértku Hellichova, jakoZ i obstarani a dodani 
celého dila v éas svéruje p. B. Sixtovi, jemuz zaroven 
ulozeno jest zhotoveni rozpoétu na jiny Bozi hrob. 
pro dp. Jos. Podhajského, farate v Opatovi- 
cich. — Vp. Jifimu Tykalovi, kaplanu v Brez- 
nici zaSle se nakres Hellichtiv. 

Obrazy. Dp. Engelbert Stary, farar 
v Rovni, objednéva oltéimi obraz sv. Kateriny M. 
se Zadosti, aby mu naértek diive zaslan byl. Dp. 
Vacsl. Boéan, faréf ve Frauenreuthu obraz sv. 
Jiff, ktery proveden bude dle Hellichova navrhu. 
Dp. Pl. Pildt, fardt v Kiizkovém Kostelci, obraz 
pb). Anezky Ceské dle obrazu Hellichova a sosku 
Panny Marie. — VSe svéruje se rozli¢énym umélciim, 

Paramenty. Dp. Fr. Pavliéek, farar 
y Aulenicich, objedniva alby, humeralia, ruéniky, 
korpordle a j.; p. Leopold Alber, patronatni 
komisar ve Hrochové-Tyné, éervenou kasuli, velum 
a cingulum; dp. Fr. Zachar, fara u Dobré Vody, 
dvé kasule, éervenou a bilou; dp. M. Urbanek 
na Strahové, bilou kasuli; vp, Jos. Bukovsky, 
katecheta v Koliné, kasuli a velum; dp. Josef 
Richter, fara v Hrobitschi, koberec na oltaini 


stupné; p. Dr. Spitzner, Gerny plavidl pro’ zé- 
meckou kapli vy Petrohradé; vdp. Vaclav Stule, 
probost vySehradsky, éervenou kasuli; dp. Jos. 
Prochazka, farai v Dobyenicich, kasuli éeryenou, 
bursu a ptikrov, v8e co dar jistého dobrodince ; 
vp. Fr. Vyplel, kooperator v Domaizlicich, éer- 
venou kasuli co dar Alfreda Skene-ho, stoly, cin- 
gulum; vp. Fr. Herold, kaplan vy Plzni, cerny 
pluvial. 

Monstranee. Dp. Josef Benda, faraé 
v Dolnim Bousoyé, Z4d4 si miti novou monstranci. 
Svéruje se architektu Barvitiovi k dalSimu jedoant. 

Kalichy tvaru akademického objednali dist. 
pp- Karel Hieb], kooperator v Tannwaldu, a Jos. 
Richter, fardt ve Hrobitschi. 

Nadobku na sv. oleje koupila sleéna Rohle- 
nova v Praze pro kostel sv. Havla. 

Nova uprava. Dp. Vaclav Mostecky, 
dékan ve Vodianech, zaslal k obnovenf reliquidé 
z predeslého stoleti. Vdp. vikét Mich. Feresch 
pacifikal as ze XVII. stoleti pochdzejici; kiiz stary 
jest kristilovy, noha vgak copova. Dp. Max. Vo- 
drizka, farat ve Zdicich, kalich, s péknou kuppou 
a nodusem tvaru stredovékého, s nohou vy’ak noyou 
a nehezkou, kter&i slohovou nahraditi se musi. 
Architekt Barvitius zhotovi ptiméreny ndkres a bude 
zaroven dohlizeti na ostatni opravy, aby provedly 
se slohem jednotnym. — K noyému vyzlacent zaslal 
vp. Jan Rehak, kooperator v Hranicich, kalich, 
dp. Ferd. Vodiéka yv Lidé¢ku ciborium. 

Rozliéna objednani. Dp. Ant. Kolat, 
fartt v Ovédrech objednal 2 konviéky, cimbalky 
trojzvukové, konviéku ke kitu; vp. V. Koubl 
cimbalek trojzavuény; dp. farat Jos. Richter 
6 svicnit mosaznych; dp. Jos. Pohotely, farar 
v No.é Vsi, viko na kititelnici a titi nddobky na 
sy. oleje; dp. Jan Kohout, dékan v Neveklové, 
6 mosaznych svicnti; dp. Vojt Podobsky, farat 
vy Lysé, kaditelnici. 

Poptavky. Dp. Herman Ardelt, farai 
vy Tyssu, taze se po sose Panny Marie; vp. Jan 
Rektoris v Drahonicich po obrazu sy. Vaclava 
se sv. Ludmilou; vp. Ant. Stejskal, kaplan 
y Blovicich, po cené obrazu sv. Jana Nep.; vp. Fr. 
Vasko, bohoslovec, po lustru kostelnim; vdp. Jos. 
Just, dékan v Hnévéevsi, po dvou korouhvich ko- 
stelnich. — Na vsechny dotazy dany jsou prislusné 
odpovédi. 

Uznani. Vdp. Fr. Jansky, kanclér bis- 
kupské konsistote v Budéjovictch, zaslal Akademii 
kfestanské list, v némZ jmenem duchovenstva die- 
cése dékuje uméleckému odboru za obstarani mitry 
a naprsnfho kiize s fetézem a ujiStuje zaroven, 
ze predméty vseobecné se libily jak J. Ex. nejd. 


panu biskupovi, tak rovnéz i ostatnim duchovnim. 
Lehner. 


Z odboru archaeologického. 


Vzaené dary museu krestanskému. Zemé 
koruny éeské byvaly jak zndmo velini bohaté na 


umélecké pamatky vseho druhu. Nebylo vétstho 
kostela, nebylo klastera, ktery by nebyl slynul 


— 134 — 


néjakou neb i celou fadou umélecky provedenych 
predméti sluzbé svaté vénovanych. S yvnéjai nad- 
herou architektury tplné soublasila cela vnitrni 
tiprava. Jest-li Ze navStévovatel obdivuje ku. pr., 
piivab a krasu genidlni architektury velechramu 
sv.-Vitského na Hradéanech, v jaké zafi a nddhere 
stkvéla se as vnitini uprava! Kamen vzdoroval 
boutim véki a zlobam lidskym, tak ze nyni v celé 
byvalé krdse znovu se pySni a velebné k nebi vy- 
pina éarokragn& budova, — vnitrek v8ak vyloupeny 
dlugno dle prayidel slohu znovu upraviti. Z pi- 
yodnich dob, kde v souhlasu s architekturou také 
celd vnittni uprava se nachdézela, nezistalo kromé 
zajimavého a krdsného pokladu a nékolik pamatek 
nahrobnich takmér niéeho. Co pamatek slavnych, 
jimiz bychom nyni chlubili se pred celym svétem, 
vzalo za své v bourich doméacich! Tisice jich 
lehlo popelem, poplenéno a zniéeno sekerou a palici 
vasnivych bojovniki. Rodni bratii nidili vlastni 
slavu a chloubu néroda. Tak smutné éasy bohdaé! 
se jiz vice nevrati! A co o¢istujicim ohném bouti 
Stastné proslo, o to cizinci hrabivi oloupili nas. 
Abych jen jeden priklad uvedl, kdyZ jiz zminka se 
cini o chramu syv.-Vitském. V den sv. Tomase 
dne 21. prosince 1619 cizozemec povolany, tak zvany 
zimni kral, kalvinista Bedrich Falcky, neblahé pa- 
méti, vydal rozkaz, aby metropolitni chram sy.-Vitsky 
v Praze od papeZenskych ohavnosti oéistil se. 


I poslal pochopy své do svatyné, ktefi z rozkazu | 


jeho veSkeré obrazy, krucifixy, sochy a ostatni 
nacini katolické bohosluzby sekerami rozbili, oltare 
znicili, a svicny pak a jiné véci drahocenné sebrali, 
které bezcitny lupié s jinymi vzdcnymi poklady 
dal na vozy naloziti a bezpeéné pryé do ciziny do- 


praviti. Ze nékteré z nich, zejmena svato-Vaclavska | 


koruna krdlovska v zemi zistala, dluzno pouze pfi- 
pisovati rychlému utéku, kdyz hodujicitho pfekva- 
pila zprava o pordzce na Bilé hote, tak Ze nékteré 
vozy 8 uloupenym majetkem zemskym zadrziny 
a tim zemi zachovaény jsou. Kdyz pti tom boho- 
prizdném plenéni ve svato-Vitské svatyni mezi 
jinym velky, tezany krucifix sekerou srazeny na 
zem pad], odkopnul jej nohou jisty pan Barbistoff 
8 rouhavymi slovy: ,Zde lezis, chudase, pomoziz 
si nyni sim.“ KdyZ napotom sochy Panny Marie 
a sy. Jana Ev. rovnéZ sekerou srazeny byly a vedle 
sebe na zemi lezeti ztistaly pravil: ,,Milovali jste 
za Zivobyti, milujte se také nyni.“ Podobné hrizy 
a surovosti opakovaly se také v jinych kostelich 
po venkové, obrazy a oltdre disledné jsou niéeny, 
anebo alespon zkazeny. Malovavym figurdm b]. Panny 
Marie a Svatych alespoit o¢i se vypichaly. — A éeho 
tehdaZ jesté uSetrilo se, pobrano jest od Svéda 
a daleko za mofe zayleéeno, Pozdéji pabérky 
z Prahy pobrany jsou, aby jind musea a obrazarny 
jimi se honosily. Pak chodili agenti semitského 
a nesemitského plemene pilné po zemi a kde co 
zbylo prodavano jest z neznalosti za niéemny peniz 
pro sbirky londynské, berlinské a p. 


Ze vabec pri takovych pohromach jesté néco 
malo drobnych pamatek uméleckych v zemi zbylo, 
jest véru pravym zazrakem. Odbor archaecologicky 
Akademie kfestanské vynasnazi se v8i silou, aby 
s pilnosti mravenéi zbytky byvalé slavy seznal 
a pokud mozno v Museu kfestanském shro- 
mazdil. Jsme ndrodem chudym odkazani jsouce 
na obétovnou ldsku slechetnych krajani. Laskou 
a obétovnosti prevazi se mnohdy hmotné bohatstvi. 
Na obétovnou lasku ndrod éesky neni chudy, jak 
stale dosvédéuji dary, jichz Akademii kfrestanské 
se dostdvd. Velky jest tkol, ktery sobé vytkl 
odbor archaeologicky, s pomoci Bozi vSak a 8 vy- 
trvalost{ skalopevnou lidem dobré vile Ize vykonati 
véci i velmi nesnadné. Museum krestanské 
ma byti Zivym obrazem umélecké ¢innosti nérodu 
éeského. Co porfiznu roztrouseno jest po vlasti 
a takto nepristupno, v Museu kiestanském ma byti 
pristupné jednomu kaZdému, aby katolik zde se 
uéil lasce k uméni posvdtnému, umélee pak duchu 
a pojimani ndbozenskému. Sklddejme se, pratelé! 
Pramen ku praménku tvofi potok, potokové reku, 
teky mofe. 

V prvni fadé zakladateli a dobrodincti Musea 
kfestanského, které ziizovati a pozvolna obohaco- 
bude odbora archaeologického, slusi v8im pravem 
jmenovati vdp. Vaclava Mosteckého, dékana 
ve Vodnanech, a vdp. Bohumila Hakla, fardre 
v Hoficich. Prvnéjsi daroval Museu krestanskému 
piekrdsny reliquiat v podobé renesanéni mon- 
strance, veliky kancion4l na pergamenu, pak 
homilie Origenes-ovy, tim znamenité, ze Korne- 
lius ze VSehrd pilné je procetl, poznamkami 
opatiil a vlastnorucéné i podepsal; — poslednéjsi 
vénoval Museu kiestanskému starou desku dfe- 
vénou s vypuklou praci socharskou a jiné 
mensi pamatky v starych hrobkdch nalezené. 

Reliquiar renesanéni v podobé monstrance 
darovany od vdp. Vacl. Mosteckého, dékana ve 
Vodnanech. Reliquidt ma nohu kulatou na obrubé 
fetizky se proplitajicimi ovinutou, nad nimizZ spa- 
ttuji se listky pies profil prehrnuté. Vy8si ¢4stka 
nohy ozdobena jest véncem rozkvétlych raizi, lilif a 
listki. Kazda riziéka md po pravé a levé strané 
0 jednélilii, coz se Sestkrat opakuje, tak Ze tato castka 
été 18 miniaturnich kvitké. Stopky jejich splyvaji 
shtry ze spoleéného krouzku, ktery kolem drzadla se 
vine. Tri vychazeji vady zjednoho bodu. Nad kazdou 
rizitkou upraven jest rizovy listek. Pod tim vén- 
cem na hladce toéeném kovu jsou vétai listy krasné 
stylisované na tii strany se rozbihajici, jimiz hladké 
kostra reliquidte rozko8né jest kryta a ozdobena 
zaroven. : 

Noha poznenahla vystupuje v pei ¢i rukovét, 
kteraé druhdy, jak malé dirky dosvédéuji, byvala as 
podobné dekorovana. Hotejsi Gast jest prikryta étyimi 
krasné a estheticky profilovanymi listky vyrastaji- 
cimi, v jejich liniich pozoruje se neobyéejna vnada. 


— 1385 — 


Dole jsou svazdny toéenou siifirkou kovovou, hoej- 
Simi konetky zachycuji se za ostry vroubek, jim% 
konéi se vrchni Gast rukovéti, do které zasazena 
jest silnéjsi vétey kolem ostensoria se rozvétvujicf. 
Zde totiz rozSifuje se reliquidt na zpisob 
monstrance, kde za sklem brouSenym spatruji se 
svaté ostatky. Kulaté nadobka dosti velik& obrou- 
bena jest uméle togenymi fetizky. Kolem ni pak 
spatiuje se vénec rfizi¢ek drobnych vice a méné 
rozkvétlych s velkym mnozstvim listki rfizZovych 
rozmanité rozlozenych. V8ech riziéek ¢ité se thr- 
nem 32. Kazda rizicka a kazdy listek ma svou 
Stopku, vyristajici v péknych skupeninach ze spo- 
leéné vétviéky kolem ostensoria se vinouci. Stopky 
jsou jako nitky jemné. Cely vénec upevnén jest 
nahore a dole pentlitkami malebné rozlozenymi, 
kterymi jest ku hlavni vétviéce piiviazin. Veskeré 
tyto nad miru jemné a utlé ¢astetky vesmés z kovu 
provedené pracovany jsou s neobyéejnym jemnocitem 
a zrucnostialaskou. Zdise, jakoby ty listky z nej- 
tentiho papiru a nikoli z kovu pracovany byly. 
Za timto véncem vystupuji z pozadi paprsky 
kolkolem zarici. Hlavni pak vétev zjemnéla vyrista 


nejvyse a kondi jablitkem, na ném% kiizek stojf. 

Vzacny reliquidt, ktery co do techniky vzorem 
velmi ulechtilym nazvdn byti zaslouzi, v mnohém 
ohledu jest velmi pouénym, zejmena zlatnikim a 
stiibroikim. Kam se podéla ta bajetnd zruénost? 
Kdy bude dostizena ? 

Odbor umélecky dal vlastnim nikladem skvostny 
dar diistojné obnoviti. Kostra reliquidée pozlatila 
se v ohni, veskeré pak ozdoby daly se postiibiiti, 
cimZ od zlatého pozadi zéetelnéji vynikajt. 

Uméleck& ozdoba jest ostatné hodna velmi 
vzacného obsahu. V reliquidii ukryvajf se svaté 
ostatky velmi drahocenné, v jichZ usporadani spa- 
truje se tentyZ dimysl. Velky kruh rozdélen jest 
na 17 mensich krouzki; v kazdém pak z nich 
uprostred jest reliquie s pactiénym ndpisem na 
pasce psaném. Ve stiedu kruhu celého jest nej- 
vzacnéjsi sv. ostatek: ,,De veste beatae Mariae 
Virginis“. Koleéko obklopeno jest 4 jinymi sv. 
ostatky: sy. Joachima a Anny, sv. Josefa a Jana 
Kft., ktefi nejblizsi byli Rodiéce Bozi na této zemi. 
Kolem téch pak ve 12 krouzcich ostatky 12 svat. 
apostoli. (Pokraéovani.) Lehner. 


——___-ooS$ooo—_—_—_ 


Jie ey ye ila Fb anal 


Z Vodiian. (Dokonéeni.) 

Provedeni stavby svéreno bylo usneSenim 
obce z dne 23. éervna 1876 cestou podant 
offert nasledovnim Zivnostnikim: Prace zed- 
nické, pod dohledem zdejsiho zkouseného mistra 
p. J. Mosera, za 1918 zl. p. V. Punéochari, 
samostatnému zedniku z Vodiian; prace te- 
saisk& pod dohledem o sestrojeni a postaveni 
krovu velezaslouzilého p. J. Chrousta, zkou- 
Seného mistra z Prahy, jen% vazatytil ktiz 
vézni na bai dne 17. z4¢i 1876, za 1409 zl. 
73 kr. p. J. Rehoyovi, tesa¥i z Vodiian; prace 
kotlatské za 1458 zl. 11 kr. p. F. Skalickému, 
mistru klempifskému z Vodian; prace pozla- 
covaéska a natéraéské za 168 zl]. p. J. Ren- 
novi, malifi ve Voditanech; prace bridliénicka 
za 679 zl. 58 kr. p. A. Steichertovi, mistru 
pokryvatéskému v Praze; prace truhlarska za 
247 zl. 48 kr. p. T. Vaiiovi, mistru truhlar- 
skému ve Vodiianech; prace sklenafski za 
9 zl. p. S. Kohnovi, mistru sklendiéskému ve 
Voditanech; prace kovdtské a zamecnick& za 


1154 zl. 51 kr. p. F. JareSovi, zamecniku | 


ve Voditanech; prace stukatérské za 230 zl. 
p. J. Hrabétovi, sochati a stukaterovi na Smi- 
chové v Praze. Ziizeni novych dtkladnych 
hodin svéieno bylo za cenu vyse 900 i. 
p. V. Kreémerovi, osvédéenému hodinari Praz- 
skému. 

Budiz poruteno dilo to vSemohouci ruce 
BoZi a matetské ochrané neposkvrnéné Panny 
Marie, patronky chramu, mésta i osady Vod- 
hanské. 


Podepsdno av bai vlozeno ve Vodianech 
dne 8. za%i léta Tisiciho osmistého sedmde- 
sitého Sestého. “ 

NAsleduji podpisy, petet kostelni a obecni 
a podpis p. Jana Haeringa, méstského sekre- 
tate, od néhozZ pamétni listina sepsana jest. 

Pamatni tento spis vlozen spolu se se- 
zamem cen veskerého stavebniho materialu 
do sklenéné roury, na obou stranach herme- 
ticky uzay¥ené, Stdrou protahnut a_peteti 
méstskou opatien vlozen do jiné plechové na- 
doby, a ulogen v bai spolu s nékolika min- 
cemi a novinami udaného dne a roku. 

Z Hudlic. 

(Novy chram Pané a jeho posvé- 
ceni.) Véru sesly byl ten hudlicky chraim, 
pamétnik to z davno minulych dob vlasti nasi. 
Sahdét az do Sedého stiedovéku; nebo, jak 
kniha Erect. II. 30. svédéi, byla jiz listinou 
od 12. ledna 1389 duchovni sprava pri filial- 
nim chramu Péné hndlickém od Jana, plebana 
podéaplského, s povolenim kréle Vacslava IV. 
co patrona, knézi Hefmanu z Vysocan postou- 
pena; kdy a od koho v8ak zbudovan byl, nevi 
se. — Tento chram Péné béhem tolika sto- 
leti seSel tak velice, Ze jiz pred 80 lety se 
na vystavéni nového chramu pomysleti muselo 
av poslednich dobach byl jiz tak vetchy, Ze 
nebezpeténo byvalo v ném dliti. Potiteba nové 
stavby se uzndvala a teprv po usilovnych pred- 
chozich prdcech, jimZ se tak obétavé podro- 
bili p¥edchidci nynéjSiho p. fardve, prikrocilo 
se ku stavbé. Jiz pudorys predpovidal mohutnou 


Se oGces 


a na venkové ziidka vidanou stavbu, ku kteréz | svéceném chramu obétoval pak vip. kanovnilkk 


pak slavnostnim zptisobem byl zakladni kamen 
dne 14. kvétna 1874 polozen a_posvécen. 
Letos byla stayba ukonéena a na tom misté, 
kde druhdy skrovny, spadnutim hrozici{ stary 
chramec stdval, vznaSi se nyni k nebestim 
prostrannd, vysoké, krasna, svym zevnéjskem 
mile dojimajici a uvnit# vkusné ozdobend sva- 
tyné, jeZto konetné cirkevnim svécenim méla 
byti korunovéna. Sam Jeho Eminencf, nejd. 
arcipastyi uvolil se, Ze osobné toto posvécent 
vykond. Piibyv v svatvecer slavnosti, byl na 
hranicich iv osadé slavnostné uvitan a donesl 
vy pravodu véricich, prozpévujicich staroceskou 
pisei svatovaclavskou, ostatky svatych patron: 
Vaclava, Jana Nep. a Ludmily do prozat{mni 
kaple. 

V kapli pak od oltave mluvil k lidu vdp. 
kanovnik Schwarz a ukdézal za napnuté pozor- 
nosti v prekrasné feci své pritiny ukladani 
ostatkii sv. muteniki do oltéti katol. chrami. 
Na to modlil se J. Em. s pritomnym éetnym 
duchovenstvem cirkevni hodinky, totiz neSpory, 
completorium, matutinum a laudes. 

Slavné syéceni chramu Pané pocéalo pak 
vy nedéli dne 8. fijna jiz v hodinu osmou za 
nesmirného wtéastenstvi lidu z celého vikoli. 

P¥ed vchodem do chramu oslovil J. Em. 
mistni duchovni spravce, davaje vyraz pocittim 
radosti, ze dotkala se osada jeho tohoto tak 
dlouho touzebné o¢ekavaného dne na zdkladé 
slov Zalmisty Pané: ,Veselime se z toho, Ze 
nam povédino jest: Do domu Hospodinova 
pujdeme. Stati budou nohy nase v sinich Tvych, 
Hospodine!“ a prosil, by J. Em. udélenfm cfr- 
kevniho svéceni tuto novou svatyni kiestansko- 
katolické bohosluzbé ra¢il odevzdati. 

Nejdtstojnéj8i arcipasty® objasnil pak 
v delSi Feti od oltéte hlavniho vyznam obfadé 
biskupského svéceni kostela. Kazdé_ slovo, 
které z ust jeho vychazelo, bylo dimyslné 
promysleno. Zvlastni dojem uéinilo na kaZdého, 
kdyz J. Em. ku konci své feti Zddal, aby se 
véMief za ného pomodlili k Bohu, by se jemu 
nékdy s ovetkami jeho v nebeském chrdmu 
dal shledati. 

Po dokonéeni této dojemné Feti konal 
J. Em. posvatné obiady svéceni, pri nichzZto 
choralni zpévy od duchovenstva, za vrehniho 
Tizeni dvou vyte¢énych znalehi zpévu gregoridn- 
ského, totiz dp. fardte Méstetského a tajem- 
nika vikaridtniho, P. Frant. Spalka, a dp. fa- 
rate Tetinského, P. Ant. Patery, spravné pro- 
vedeny byly. Prvni slaynostni mi sy. ve vy- 


Schwarz; slavnost pak celou ukonéil nejdist. 
arcipasty¥ chvalozpévem sy. Ambroze ,Té, 
Boze, chvalime ! “ 

Piri v¥choda z nové vysvéceného chramu 
dékoval mistni duchoyni spravce J. Em., Ze udé- 
lenim cirkeyniho svécenf dilo toto korunovati 
racil, p¥ipomenuy vdééné i téch, kterfi aé 
o zbudovaéni této svatyné nemalych sobé zasluh 
ziskali, dokonéeni dila svého se nedoékali a 
prislibiv, Ze si osadnici hudlitti v tomto chramu 
vsech dobrodincié jeho vdééné piipominati 
budou. 

V slaynostnim prévodu pfi znént cfsarské 
a knizeci Fiirstenbergské hymny navratil se 
J. Em. do farnf budovy a tim byla tato ridka 
a dojemn4& slavnost ukonéena. 

Pripomindm, Ze tento novy chrém Pané 
vystavén jest v slohu romanském o tiéech lodich 
a aé rozméry jeho jsou mensi chramu Pané 
tv. Cyrilla a Methoda v Karliné, jemuz se 
velmi podobé, pfece mezi vét8i chramy nasi 
vlasti viaditi jej slusi, maje vy8ky v stiedni 
lodi 9°, délky 17° a Sifky 10° 3’; vyska 
hlavyni véZe obnasi 23°, ; 

Naklad na zbudovani a vnittni upravu 
paci se na 80.000 zl. a kryje se hlavné ne- 
zirocitelnou zdlohou vSech bohatsich chramt 
na knizecim Fiirstenbergském patronaté; osad- 
nici prifatenych obcf maji prispivati na potazité 
a ruéui prace; poskytnuta jim vSak tleva do- 
brovolnym prispévkem knizecfho patrona, sub- 
venci ze zaduSniho jméni a pak poyolenym 
éastetnym uplacenfm vy 10 az 20 roénich lhi- 
tach. Oltaini obrazy maloval velezaslouzZily a 
v kazdém ohledu ctihodny mali p. Jos. Hel- 
lich. Paramenty zhotoveny jsou v tstavu pa- 
ramentnim Akademie kitestanské, jejiz 
feditelstvo novému chramu darovalo veliky 
obraz od pana architekta Mockra Akademii 
vénovany. Na ynitinf upravu i ozdobu piispélo 
mnozstvi Slechetnych ddérci. Starotesk& obé- 
tovnost a zboznost také zde slavila vitézstvi. 

Novym chramem nabyla celé obec hud- 
lick&é nové a lep&{ tvdtnosti.. AZ bude tak 
zvana staré Skola hudlické z nejbliz8iho okoli 
chramu vedle zavazku odstranéna, a paklize 
v té strané podél kostela a pomniku Jung- 
mannova zrizeny budou sady a vysazi-li obéané 
po obou strandch silnice, jez obei podle 
chramu jde, lipy, budow pak Hudlice vice 
méstu neZ vesnici podobny. A toho Ize se od 
pokrotilého a uvédomélého obtanstva hudlic- 
kého naditi. 


»Method vychézi vzdy 20. kazdého mésice. 
»Methoda“ v Karliné ¢. 234. 


Predplaceni obnasi 
Jen frankované listy prijimaji se. 


2 zl. rocné. P¥edplatné pfijima administrace 
Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopisy, 


tykajici se redakce, budtez zasildny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, ¢. 234. Reklamace zasilany 
budtez do expedice v knéhtiskérné Cyrillo-Methodéjské y Praze, v Retézové ulici Ms. n. 5. 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské v Praze. 


Casopis vénovany uméni krestanskému. 


PRU RIRINININIRINT INI 


Organ odborti pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie krestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J..lenner. 


Gislo 12. V Praze, dne 20. prosince 1876. —-Roénik I. 


Obsah: Sloh byzantsky. 3. Pamétky a historicky vyvin slohu byzantského. — Z Akademie kiestanské: Reditelstvi. 

Odbor umélecky. 1. Dary. 2. Nové zhotovené predméty. 3. Nova objednanf. 4. Vyslovené uzndnf. 5. Ozndmenf. — 

Z uméleckych ateliert. — Drobné zprdvy umélecké. — Literatura, — Pozvanf ku predplacenf. — Listérna 
redakce, 


PIII IFIP PIPPI PPP PLIE III III PI PAPA DPD AAAAAA ADA DLRA DARA AR RARRAARARARS 


Sloh byzantsky. 


Pise I. J. Lehner. 
3. Pamatky a historicky vyvin slohu byzantského. 


U vyvinu slohu byzantského nemalé du- | dvé rozdéleno a konti se kulatym obloukem. 
lezitosti jsou stavby Ravennské. Zasluhuje-li | (Viz obr. 19.) AZ do vySky oken zbudovana 
baptisterium kathedraly, jakoz i pohtebni | jest kuple ze dZbani kolmo postavenych, tm- 
kaple Gally Placidie povSimnuti bedlivého, | skym amford4m podobnych, tak ze Spitaty konec 
v upIné samostatnosti spatfuje se sloh by- | jednoho zasazen jest do krku druhého. Nad 
zantsky nejprvé na ko- okny pak ban timtéz zpt- 
stele S. Vitale. Byl sobem jest stavéna z le- 
vystavén od 526—547 F2 zatych vsak dzbant, z 
od Juliana Argentaria, nich% jeden do druhcho 
ktery zaroven ridil stavbu jest zasazen. A tak v spi- 
8. Apollinare v Classe. ralni Gave to jde az do 
Budova tvori pravidelny svrchu ¢i stfedu bané. 
osmihran (Viz obraz Rimska konstrukce tuto 
18.), 107 stop v pri- nejdokonaleji vyvinuta 
méru obndsejici. Ku dodavaé klenuti neoby- 
strané zapadni  pyrista- éejné lehkosti. Mezi osmi 
véna jest predsin uvedenymi pilifi spatiuje 
Sikmo k ose kostela. se vsudy po dvou slou- 
Na vychodni strané jest pech oblouky spojenych 
apsida do vnitt kulata, a na zpusob absidy roze- 
na venek  trojhranna, 


stavenych, na _ kterych 
majic po obou stranach vrehni slouporadi po- 
vézZe. V souhlasu s osmi- 


dobné rozdélené  spo- 
hranem zdi zevnich, vy- 


civa, odkud pak polokuple 


stupuje u vnitr osm i Oe Te ad arene vystupuje, zabotujic do 
moenych piliid, ¥i- (Obr. 18.) 8, Vitale vy Ravenné. Pédorys. oblouku od hlavnich pi- 
rokymi polooblouky spo- lit utvoreného. Pouze 


jenych, na nichZ vrchni zed vnittni stavby | jeden hlavni oblouk, ktery vede k oltati, po- 
‘spotiva, ze které prostiednictvim malych evikli strada uvedeného vyplnéni, nemaje ani spodnich 
yystupuje kuple, na spodni ¢asti osmi velkymi | arkad, ani empory. Tato prostora jest, kfizovou 
okny osvicené. Kazdé okno jest sloupkem na | klenbou preklenuta v cele vysce ies is em- 
SL ed 


— 188 — 


porami. Veskeré pobotni prostory jak dolennf, 
tak iempory na nich postayené obraceny jsou 
ku prostove stfedni. 

Prostoram pobotnim dostéva se svétla 
okny v zevni zdi upravenymi, prostore vsak 
stiedni koncentrovaného svétla s hury 
padajiciho osmi okny kuple samé. 


i: | 


stranny nebyl pfede dosti piiznivy pro zakla- 
dani rozsahlych kosteli, jednak ze byl neoby- 
éejnym, jednak Ze neposkytoval dostateénych 
prostor. Proto stavitelé vratili se ku ¢tver- 
hranu, s kterym spojili nejprvé osmihrannou 
stavbu stiedni, jak spatfuje se na kostele 
sv. Sergia a Baccha v Konstantino- 


(Obr. 19.) 


Cely chram tvori dojem jednoty umélé sice 
as opatrnou vypotitavosti zplozené, pedce vsak 
zaroven velkolepé, kde veskeri ¢lankové smé- 
fuji ku stiedisti vynikajicimu vySkou a sesi- 
lenym osvétlenim. 

Aé vyklenek oltaini polohou pod- 
fizenou a nedostate¢nym osyétlenim v tajemné 
polosero zahaleny dosti jasné nevystupuje, jest 


predce s prostorou stfedni obratné spojen a pti- 


vadi oko na hlavni smér budovy. 

Vnitiku pfridalo se krasy nidhernou 
tipravou. Podlaha, jakoZ i dolejSi Gastky 
stén aZ k vySce nabéznikii pokryty jsou de- 
skami mramorovymi, svrchni pak dily az k te- 
menu bané stkvélyx se bohatou mosaikou celych 
figur, poprsich v medaillonech, obroubenych 
rozkoSnymi ornamenty. Ozdoba vnitiku aé pouze 
édstetné zachovana i v zbytcich plodi dojem 
mohutny. V jednotlivostech architekto- 
nickych s neobyéejnou jemnosti provedenych 
spattuje se riz slohu byzantského, zejmena vy hla- 
vicich snabézniky tvaru trapecového. (Viz obr. 
16. a 17. éisla minulého vy Methodu.) Uméla 


klenba kuple, slozité zalozen{ celku, vyklenko- | 


vita uprava sloupovych arkéd, kterymi stranni 
tlak klenuti emporového na mohutné pilfie 
hlavni se prenasi, jsou dtikazem znamenitych 
védomosti konstruktivnich a neobyéejné zrué- 
nosti technické. 

ZevnéjSek byl jednoduge z cihel vy- 
veden. Stiecha, kterou kuple prikryta jest, 
prozrazuje jediné vliv z4padniho ducha a ponebi. 

Piri vSi dtimyslnosti zdkladni tvar vice- 


S. Vitale v Ravenné. Prirez. 


poli. (Viz obr. 20.) P¥i celkovitém zalozeni 
étverhranném vystupuje zde stiedni prostora 
batiovité jako v S. Vitale na osmi_ pilifich, 
mezi nimiz sloupové arkady se nachazeji. 
Chram tento po r. 527 zbudovany drzi stied 
mezi budovami ravennskymi a hlavnim po- 
mnikem uméni byzantského, chramem Bozské 
Moudrosti v Konstantinopoli. 


Jiz Konstantin dal vystavéti v nové 


(Obr. 20.) 8. Sergius a Bacchus v Konstantinopoli. 
Pudorys. 


residenci chram BoZské Moudrosti (S. 
Sofia) zasvéceny. Kdy% tento r. 532 lehl po- 
pelem, dal nddherymiloyny Justinian na jeho 
misté zbudovati novy, mnohem nddhernéjgi, 
Anthemios Trallesky zhotovil plan, Isidoros 


Miletsky poméhal pii stavbé, kter& trvala od 
r. 532—537. 


— 139 — 


Mohutna budova m4 celkovy tvar étver- 
hranu 252° dlouhého a 228’ Sirokého. (Viz 
pidorys obr. 21., fez obr. 22.) Nad povySenou 


(Obr. 21.) §. Sofia v Konstantinopoli. Pidorys. 


prostorou stfedni klene se kuple, kterou 
podpira nikoli osm, nybrz étvero pilitt do 


pravidelného étverhranu ve yzdalenosti 110° 
rozestavenych a Sirokymi oblouky spojenych, 
na jejichz temenu fimsa kolkolem obiha. Od- 
tud pak vystupuje kuple (viz obr. 22., srovnej 
s obr. 23.) prost¥ednictvim ttyt velkych evikli, 


dojem mohutné vySky zplozuji. Tim rozeznava 
se chraém §. Sofia od S. Vitale. Tam nad 
oblouky pilfii vystupovala nejprvé kolma zed 
vrchni nad kterou teprv kuple potinala; zde 
pocina kuple klenouti se bezprostiedné nad 
temenem oblouki a vystupovani jeji jest tak 
nepatrné, ze se zda, jako by od paty oblouké 
na timsach piliti potinala, a jako by prostora, 
kterou oblouky opisuji, z ni vyiiznuta byla. 

Stfedni tato prostora rozsifuje se smérem 
podélni osy kostela na vychod a na zapad 
privtélenymi polokuplemi mohutné veli- 
kosti, které se podpiraji jednak na oba hlayni 
pilife jednak na jiné dva pilife slabSi, (srovnej 
obr. 21., s obr. 22. a 23.) tim pidorysu 
dostava se tvaru eliptického, ktery dobie sou- 
hlasi s plochou klenbou bané. 


Do uvedené polokuple vradény jsou opétné 
tf¥i mensi, rovnéZ na zpisob polokupli skle- 
nuté vyklenky, «a nichz oba pobotni dle 
vzoru §. Vitale na dvojndsobnych arkadach 
sloupovych v polokruhu rozestavenych spodi- 
vaji, stfedni pak na vychodni strané sténou 
ukonéeny oltafni apsidu tvori. Naprotéjsi 
vyklenek zapadni uzavien jest rovnouhelné 
sténou piedsiné. 

Dvojndsobnou fadou sloupovou naznacuje 
se jiz zalozeni dvoupatrové, které rov- 
néz i ve veskerych prostorach pobotnich pro- 
vedeno jest. Za tim tiéelem jsou také oba 
oblouky, jimiz na sever a na jih stfedni pro- 


=a i = 


pper 


[= =a 
Za 


nikoli v pravidelném polokruhu, nybré pouze 
ye stla¢eném segmentu kruhovém se klenouci. 


Spodni stavba vystupuje vsak do takové vysky, 
te jiz vysoké pilife s imposantnimi oblouky 


(Obr. 22.) 8. Sofia v Konstantinopoli. Rez podélny. 


stora se ukontuje, uzavieny sténou, ktera 
rovnéz na dvojndsobné fradé sloupt nad sebou 
postavenych se podpira. Velkym sténam na 
obou stranéch oblouk yypliujicim ppsaye se 


— 140 — 


svétla titemi fadami oken nad sebou upravenych. 
(Viz obr. 23.) Vrehnimi arkidami utvoreny 
jsou empory pro pohlavi zenské (Gynacceum), 
spodnimi vehazi se do lodt poboénich, 
které vystupujicimi piliti na tri prostory sou- 
vislé se déli, jejichZ klenba na sloupech 
spotiva. ; 

Ku strané vychodni pristavéna jest v celé 
Sffee chramu klenuté pte dsii, kterou deviti, 
velkymi portaly vchazi se do vnitiku, jakoz 
i na empory po schodech stranou uprayenych. 

Rovnobézné s uvedenou predsini hranici 
druh4 pfredsii uZ8i, ,narthex“ kajicnikiim 
vykazany, ktery opétné ukonéuje jednu podélnt 
stranu velkého roynouhelného nadyori se 


vykon nejsvétéjSi uréend, jest pouhym pridat- 
kem ptidatku hlavni kuple, kdeZto u basiliky 
apsida mocné vystupovala jakoZto hlavni bod 
a téel veskeré budovy. SluSi ostatné podo- 
tknouti, Ze oba poboéni vyklenky ptvod maji 
vy liturgickych potiebach. V jedné (Prothasis) 
kondny jsou piipravy k nejsvétéjSi obéeti, druha 
(Diakonikon) slouzila ku predndskam diakont. 

Vnitini vyozdobeni provedeno jest pis 
slovenymi formami slohu byzantského. __Jestli 
vy S. Vitale vyskytovala se jeSté hlavice Timska, 
jsou hlavice razu prisné byzantského V nej- 
rozmanitéjsich variacich. Driky sloupt, jichz 
u yniti na sto se Cité, zhotoveny jsou ze mra- 
moru yzicného s patkami kuse profilovanymi. 


studni uprostied, jako piri velkych basilikach 
shledavalo se. 

Mame tudy pred sebou celek po délce 
ovSem ze ti dili se skladajici; prosttedni 
prostoru hlavni uprostied dvou podiizenych a 
poboénich prostor. U porovndni se 8. Vitale 
jest koncentrované ¢i soustéedéné zalozen{ zde 
podstatné zjemnéno. Jest to patrnd ustupek 
prosté priméfenosti basiliky utinény. Piedce 
vSak i zde mé& pYevahu centralni kuple. V je- 
dnoté pouze mechanicky zplozené jevi se 
jednak nedokonalost a nejapnost, jednak rafi- 
nované umélistkdistvi. Apsis, prostora pro 


(Obr. 23.) 8. Sofia v Konstantinopoli, Pohled ynittku perspektivni, 


Naproti kolmému ¢lankovani, které ostie 
jest vysloveno v znaéném mnofZstyi sloupai a 
pilifi, spatfuje se na obou hlaynich fimsdch 
veSkerou budovou prochazejicich a obé patra 
vyznactujicich klidné ukonéené élankovani ho- 
rizontalni, tvotic piiméfenou protivahu, 
k némuZ dluzno té% pfidruziti velkou timsu 
kuple. Nejyét8i pile vénovana jest ozdobé stén 
a pilifi, které az k empordm vesmés pokryty 
jsou vzicnym kamenim. Porfyr, alabastr, jaspis 
a mramor zavodily s leskem vzdené perleté. 
Podobné byla té% podlaha rozmanitym kamenim 
vykladana. Vrchni é4sté, zejmena klenuti. vy- 

Pokracovani v priloze, 


Priloha k Gis. 12. ,.Methoda‘. 


klenki_ a kuple pokryto bylo velikolepymi 
obrazy mosaikovymi na zlatém pozadi. Ze 
étyriadvaceti velkych oken nad hlavni timsou 
kuple rozestavenych padal mohutny proud 
svétla na veSkerou bohatou nddheru. Véem 
prostoram pobotnim, polokuplim, empordm, 
lodim poboénim dostalo se priméfeného osvétleni, 
jedné kazdé vedle dilezitosti a vyznamu svého 
zvlastniho. Ba i vyklenek oltdini mél svétla 
samostatného, trfemi okny sem proudiciho. Okna 
pak zavirala se jako v_ basilikach tenkymi, 
prolamovanymi deskami mramorovymi. Ky div! 
Ze Justinian vkrotiv po dokonéeni veskeré 
' Upravy do velebné svatyné v nadSeni as chlou- 
bou zvolal: ,Zvitézil jsem nad tebou, Salo- 
moune!“ — Skoda! pieskoda! Ze ta krdsa a 
nadhera po tolik stoleti jiz zneSvatenou zistava 
sverepym Turkem. Kyesfansky chram Bozské 
Moudrosti preménén jest na muhamedanskou 
mesitu. A ponévad% Muhamedan netrpi v mo- 
dlitebnici obrazi, ta cela krasa obilena jest 
vapnem. Tam kde druhdy se stkvély mosaikové 
obrazy, étou se nepékné a budovu_hyzdici 
napisy arabské. Cela nddhera jest skryta pod 
zavojem a Geka na odhaleni, obnoveni a nové 
posvéceni. Kdy piijde den, v ktery vapno bude 
seSkrabano a chram Bozské Moudrosti zastkvi 
se opétné v ptivodni nddhete zlata, barev a 
drahého kameni?! Kdy nastane den, ve ktery 
do apsidy velechramu opétné postavi se oltar 
kiesfansky ku kondni obéti nejsvétéjsi, kdy 
opétné vzkriseny a osvobozeny narod zapéje 
vitézné Alleluja, jehoz zvuk otfdsati bude mo- 
hutnou bani a jehoZ ozvéna odrazeti se bude 
na skalach Malé Asie a doznivati na vinach 
éarokrasného Bosporu? 


Jako vnitfek, zneSvaten a zohyzdén jest 
rovmnézZ i zevnéjsek pfrilepenymi minarety 
a jinymi nevkusnymi pyidatky tureckymi. 
Druhdy vystupoval vnéjSek klidnou, vaznou 
mohutnosti, pferusovanou pouze okny a fim- 
sami, jimiZ na zevnéjsku patra vnitfni se vy- 
gnacuji. Velmi charakteristicky vynikaji ploché 
klenby kuple a polokupli, které nemajice zadné 
sttechy pouze deskami kovovymi pokryty jsou. 
Témito nepatrné na zpisob vin vystupujicimi 
vypuklinami dodava se celku razu tézkého a 
hmotného, z4roven vsak vtiskuje se: tim pecet 
fantastiky na Orient pripominajici. 


S chramem Bozské Moudrosti dospélo 
uméni kiesfanské na vrehol vyvinu. Po dlouhych 
pokusech postaven zde nejvelkolepéjsi priklad 
slozité klenby, které svédéi o neobyéejném 
divtipu a védéni technickém. Tlak mohutné 
kuple prendSel se nejprvé étyrmi velkymi 
oblouky na hlavni pilife. Odtud veden jest 
do dvou stran na polokuple pfriléhajici a jejich 
pilite, kterym pro slabost jejich ulehéovalo se 


— 141 — 


podobné jako v S. Vitale polokruhovym roze- 
stavenim sloupi. Na obou ostatnich strandch 
zachycen jest tlak kuple pilifi opéracimi, které 
souhlasné s vnitinimi pilifi na zevnéjsi sténé 
budovy se nachdzeji. Obé ¥ady arkad maji 
dostatetnou sflu, aby unesly biimé plné stény 
na nich spotivajici. Klenutf empor podpira 
se na jiné sloupy, ¢asteéné téZ na pilife. Co 
do konstrukce lze tudy sloh byzantsky na- 
zvati vzornym. 


VeSkeré zalozeni jest vSak piili§ slozité 
a nevybizelo tudy ku pfimému ndasledovani. 
Obdélni budovu basilik pti jednodussich 
pomuckach konstruktivnich slouéitise stavbou 
klenutou bylo dalsim wkolem architektury 
byzantské. Tak povstaly chramy o tiech dlou- 
hych lodich, z jejichz hlavni lodé valené kle- 
nuté vystupuje kuple, kdeZto lodé poboéni 
ktizovou klenbu maji. Na strané zdpadni by- 
vala predsti. Chor pak byval ukonéovan vétsi 
apsidou bud vicehrannou neb kulatou u prostied 


(Obr. 24.) S. Trene v Konstantinopoli. Ptdorys. 
dvou mensich apsid. PYikladem toho drahu 
jest S. Sofia, kathedrdla v Soluni. PYe- 
chodem k tomu jest kostel S. Irene v Kon- 
stantinopoli (viz ob. 24.), v jehozto stfedni 
lodi ku hlavni kupli pfidruzila se mensi kuple 
eliptické as z 9. stoleti. 


Vedle tohoto, pravé popsaného druhu by- 
zantskych chramé vyvinul se jeSté druhy zpisob, 
ktery se od prvniho jen tim li8il, ze se do- 
stalo kostelu podoby teckého kfize; dvé 
stejné velké lodé sktfizovaly se totiz a obdrzely 
v'tom misté, kde se prostupovaly, velikou kupli, 
kdeZto pak v konci kazdého kfizového ramena 
mensi kopule se postavila. Apsida zaloZila se 
do vychodniho ramena, a jelikoz se tu kouty 
mezi jednotlivymi rameny vedlejSimi kaplemi 
zastavély, obdrzel cely chram z venku piedce 


— 142 — 


zase podobu étvercovou. *) Zevnéjsku dostalo 
se témi banémi bohatsiho skupeni. 

Chram apostol& v Carihradé, vedle 
néhozZ pozdéji stavén jest chram sv. Marka 
y Benatkéch, chram sv. Jana v Efesu a j. 
ukazuji v pidorysu uvedenou formu krize. 

Na téchto zAkladech v zalozeni a konstrukei 
architektura byzantské stdti zistala a zdédé- 
nych vysledki tak pevné a kiedéovité se drZela, 
ze o néjakém dal8im vyvinu ani revi byti 
nemlize. 

Ozdobovani pouze stdvalo se poznenahla 
chud3im; na misto drahého kameni uZivalo se 
prostého mosaiku, pozdéji jen malby na ‘ob- 
mitce. Pouze v ¢dstkach méné podstatnych 
nastaly nékteré promény. 

Plochaé kuple nahrazovala se kupli vySe 
sklenutou na zpisob polokoule; valend klenba 
nechala se vynikati téZ na venek a ukon¢éovala 
se v koncich ramen timtéz pilkruhovym Stitem, 
cimZ kulatym G4rd4m stdéle vétSi prevahy se do- 
stavalo. Kuple pak stiedni i poboéni také na 
venek kulatymi zistavaly, jak jiz ditive uvedeno 
bylo. Zmény zasdhly tudy vice venek nezZ 
vnittek, jak v déjinaéch veskerych sloht kie- 
stanskych se vyskytuje, Ze totiz vyvojem vnittku 
se pocinad a vnéjSkem se konéi. 

Vnéjsek se budoval z cihel anebo stridala 
se vrstva cihel s vrstvou kamennou. Ruzno- 
barevné stfidani vrstev opakovalo se na potom 
na obloucich, na obrubach oken, a na veskerych 
plochach stén. 

Zajimavy priklad veskerych znamek tuto 
uvedenych spatfuje se na chramu Matky 
BoZi (S. Theotokos) v Cafihradé. 

V této podobé pietkala architektura by- 
zantské i pad ‘eckého cisaistvi. Vliy zdpad- 
niho uméni vychodu se nedotknul. 

Uvazime-li, jaké dtlezitosti pro kfestany 
vychodni krajiny mély a Ze to pfede vsim. by- 
zantské cfisatstvi bylo, které s obyvateli svatych 
zemi obchodem i valkou spojeni udrzovalo; 
snadno nahlidneme, ze stavby, jakymi sfdlo 
byzantskych cisaftiv ozdobeno bylo, i v jinych 
zemich vaznosti dochazely. Kuple prichazely 
proto rovnézZ jako i cela nddhernost vnititnich 
ozdob brzo iv zapadnich zemich vy oblibu; 
a Ze i zruénosti a technickou dovednosti by- 
zantSti umélci v tu dobu nad zépadnimi vysoko 
stali, kdezto valeéné domaci nepokoje rychlej- 
Simu vyvinuti se uméni pfekd4zely, zistal Ca- 
fihrad dlouhy ¢as uméleckou autoritou, tak Ze 
odtud jesté i v 11. stoleti umélci do zApadnich 
zemi, kde se domacich umélei dosud nedosta- 
valo, povolavani byvali. Nejvice rozditilo se 
ale byzantské stavitelstvi vyjma feckych zemi 


*) »Slohy, stavitelské. “ Sepsali Jos. Niklas a 
Pre Sanda. 


mezi Slovany, jiz odtud i viru kfesfanskou 
prijali. *) 4 

Nagim otcim viru sy. do vlasti prinesli 
bratii ze Soluné i na architekturu byzantskou 
tak bohaté. A tak s ktestanstvim p7riSel do 
vlasti Geské od Slované**) sloh byzantsky. 
Prvni kostely, ovSem malé, byly stavby cen- 
trd4lni, kulaté, aspoti o kostele sv. Vita, jejz 
knize Vaclav I. na hradé prazském vystavél, 
tint Kosmas vyslovnou zminku, Ze byl ku- 
laty. ***) Zmizely sice jiz vSecky zndmé nej- 
starsi svatyné prvnich dob kfestanskych az na 
kostel Budeésky od knizete Spytihnéva I. za- 
lozeny, jehoz zadkladni forma téz kulata jest 
(jest-li jeSté z X. stoleti pochézi.) 

Ku konci 11. stoleti v Cechach v klastere 
Sa4zavském slovansti mnichové byzantské uméni 
péstovali, jmenovité pripomina historie opata 
Bozetécha, jak ,Cesko-moravské kronika“ 
vypravuje, ktery ,umél vyteéné obrazy svatych 
malovati, je zlatem a drahymi kameny ozdo- 
bovati, sochy ze dfeva a z kamene fezati a 
vseliké umélé ozdoby a naéini ze slonové kosti 
délati;“ tentyz Bozetéch, nastupce sv. Prokopa, 
byl i vyteénym stavitelem, prestavél totiz cely 
klaSter svato-Prokopsky s chramem Panny 
Marie na byzantsky zpisob dle vétSi miry a 
mnohem nadhernéji, nezli pied tim byl. +) 

Kdyz pak vyvinuvsi se v zapadnich a jiz- 
nich krajindch sloh romansky béhem XI. sto- 
leti i unas ovladl, zistala tu vedle romanské 
basiliky centralni, okrouhlé tato forma jesté 
dlouho velmi oblibenou, o GemzZ svédti Getné 
rotundy s polokruhovou apsidou, jakéz se 
v milé naSi vlasti poriznu vyskytuji. V samé 
Praze jsou dosud tri: ,sv. Kiize“ na Starém 
mésté v postovské ulici, ,sv. Longina“ blize 
kostela svato-Stépanského a ,sv. Martina“ 
na VySehradé; pak v Kostelci na Kyizkach, 
v Zelkovicich, v Holubicich, v Libouni, na 


Ripu a j. +t) 


Tazeme-li se, jaky vyznam a jakou 
cenu mé sloh byzantsky v celistvém 


*) ,Slohy stavitelské.“ Jos. Niklas a Fr. Sanda. 
str. 43 

**) To nevadilo vsetecnému Woltmannovi, Ze 
pred nedavnem ve verejné prednasce prohlasil 
témér vsecko uméni v Cechdch za némecké. Jiz 
byl odbyt z mnohych stran a bude odbyvan 
dale. ,Method* pti kazdé piflezitosti na pivod 
uméni v Cechach bedlivé poukazovati bude. Tot 
jeden z prvnich tkol& jeho. Co jest naseho, 
vziti si nedime. Stranickému pisméku umélec- 
kému slusi dati nauéenou, aby védy, Setrnosti, 
spravedlnosti a pravdy vady byl, pamétliy. 

“orr) VI. Zap. Nauény Slovnik. Cechy. Dil II. 
str. 442. 

+) ,Slohy stavitelské* ut supra. 6 

Tt) Dr. Jan B. Miller. Nazorny atlas. Cast prva: 
Vytvarné uméni str. 54. 


— 143 — 


vyvinu, dluzno jej poroynati s basilikou. Oba 
slohy, basiliku zemim zApadnim vice nalezejici 
a centralni budovu byzantskou Ize v tzké 
souvislosti povazovati za rodné sestry z lina 
starokrestanské vzdélanosti yze8lé. Pisobenin 
rozmanitého vlivu vnéjsiho i vnitiniho vyvi- 
nuly se velmi rozmanité, skoro opétné. A piece 
jen u vzdjemném obou slouéeni a spojeni ze 
spole¢ného stanoviska vychézejice poznavame 
v nich odlesk ducha onoho véku v celé hloubce 
a vicestrannosti. 

Vynika-li bez odporu’ byzantské stavba 
centrélni nad _ basiliku ptvodnosti koncepce 
i provedeni, novym rdzem technickym a kon- 
struktivnim, jakoZ i nadherou tupravy, ma 
opétné basilika pted byzantskym chramem ne- 
prekonatelnou prednost jednoduchosti, skrom- 


nosti, vhodnosti, praktické a duSevniho v¥znamu. 
Vynaloziv veSkeré prostfedky a vSechny védo- 
mosti s nejvétsim usilim a namahdnim vytvoiil 
sloh centralni zékladni formu nejasnou a slo- 
, Zitou, ve které takméé s vysilenim’ veskeré 
vynalezavosti své ztuhnul a zdievenél bez vi 
nadéje nového oziven{. V basilice naopak pro- 
stym tvarem vicelodové budovy podélné na 
prostoru oltatni poukazujici spotival pii ne- 
uvédomélé jednoduchosti zdrodek vy¥vinu nej- 
bohatSiho. Proto vydluzila se architektura 
stiedovékaé od Byzantincii vy¥teténou techniku, 
nové obohaceni konstrukce, jakoZ i nékolik 
jednotlivych tvarii u provedeni: kostrou véak, 
z miz mohutna, Ziva a velebna soustava novych 
vytvori vyvinula se, byla basilika. 


Pee Oe Sg 


Me) wewiaAcemisc lerestamsize. 
- Reditelstvi. 


Prostrednictvim apostolské nunciatury ve 
Vidni doSel Akademii kfestanskou ndsledujici 


list sv. Otee Pia IX. 


Jee: APS” PD. 


Dilecti Filii salutem et Apostolicam Be- 
nedictionem. Gratulatorias litteras, quas re- 
deunte anniversaria die exaltationis Nostrae 
ad Nos dedistis, benigne admodum et Jibenter 
accepimus; earum enim non modo verba et 
sententiae, sed et ipse exterior ornatus di- 
lectionis et obsequii vestri praestantiam et 
amplitudinem aperte Nobis significabant. Im- 
primis autem deyotae Nobis voluntatis vestrae 
certum praebuit indicium cum gaudium illud 
quo vos affectos esse scripsistis ex divina pro- 
tectione, quae Nos huc usque servavit incolu- 
mes, tum studium egregium quo, prout testa- 
mini, una cum ceteris fidelibus Deum rogatis, 
ut pacem et victoriam de Ecclesiae hostibus 
Nobis largiatur. Ceterum si vobis illud ju- 
cunditati est in hac temporum calamitate, 
quod Nos adhuc sospites Ecclesiae Dei praeesse 
conspicitis, Nobis vicissim solatium afferunt 
inter acerbitates haec testimonia filialis studii, 
quae a vobis aliisque fidelibus innumeris huic 
Apostolicae Sedi amanter videmus exhiberi. 
Quare vobis et pro officiis istis gratias habe- 
mus, et coelestium munerum ubertatem ad- 
precamur, ut ad utilitatem et decus Catho- 
licae Ecclesiae solida virtute non minus, quam 


optimarum disciplinarum cultura et  peritia 
floreatis. Testem interea paternae dilectionis 
Nostrae Apostolicam Benedictionem vobis et 
familiis vestris peramanter impertimus. 
Datum Romae apud Sanctum Petrum die 
8. Novembris 1876. 
Pontificatus Nostri Anno trigesimo primo. 
Pius 9239 Ra Lxe 


V prekladu zni nasledovné: 
Pius ee Ra Lx 


Milf synové! pozdraveni a pozehnani apo- 
Stolské. Blahopyejny list, jejz jste k vyroéni 
pamatce NaSeho povzneseni Nam zaslali, s vel- 
kym potéSenim a radi jsme prijali; nebot ne- 
toliko slova a véty, ale té% zevnéjsi ozdobna 
| uprava listu zjevné Ndm dosvédéily vybornost 
a rozsdhlost vasi lAsky a oddanosti. Obzvlasté 
pak jsme se o uptimné vili vasi s jistotou 
presvédtili seznavSe radost vasi, kterouz, jak 
zvéstujete, jste pocitili z toho, ze ochranou 
Bozi az dosavad jsme pti Zivoté zachovani, 
jakoz i dovédévSe se o zboznych modlitbach, 
jez spoleéné s ostatnimi véricimi k Bohu vy- 
sylate prosice, aby Nam pokoj a vitézstvi nad 
protivniky Cirkve udéliti racil. JakoZ pak vy 
y trudnych téchto dobach se radujete, ze 
N&m az doposud poprano Cirkev Bozi spra- 
vovati, rovnézZ zase Nam v protivenstvich ny- 
néjsich wtitéchu poskytuji takovato osvédéeni 


‘ 


— 144 — 


synovské oddanosti, jez od vas a jinych ne- 


stetnych véricich této Stolici apoStolské s la- — 


skou se prokazuji. Protoz vam za tuto od- 
danost vasi diky vzddvame a nebeskych da- 
ray hojnost Zelame, abyste ku prospéchu a 
slavé Cirkve katolické Slechetnymi ctnostmi 
jakoz i péstovanim vytetnych védomosti se 
skvéli. Zérukou lasky Na&i otcovské budiz 
vim apostolské pozehnani, kteréz vam i rodi- 
nam vasim milerddi udélujeme. 

Dano v Rimé u sv. Petra, dne 8. listo- 
padu 1876. 

V 31. roce vlddy Nasi papezské. 

Rinse Pea Pee Lx 

Reditelstvo se usneslo, aby vzacny list, jimzZ 
hlava Cirkve Akademii krestanskou poctila, do 
slusného ramce za sklo se zasadil a v mistnostech 
Akademie na véénou pamét neobyéejného uznani 
i vyznamenani stale vystavén ztistal. V poZehnani 
svatého Otce spatruje se zaruka zdaru budouctho. 
Jestli ze Akademie jiz na pocditku po jednoroéni 
éinnosti pozornost sv. Otce na se obratila, vrchno- 
pastytskaé péte a apostolské pozehnani bude ji 


pobidkou k dalsimu a vytrvalému pisobeni na pudé 
védy a uméni kresfanského. 

Na to jednohlasnym usnesenim jmenovan jest 
vdp. Vaclav Mostecky, dékan ve Vodnanech, 
ktery Museum krestanské darem skvostného reli- 
kviire a kanciondlu na pergamenu psaného obo- 
hatil, éestnym Glenem Ginnym a zaslan bude jemu 
zvlasté zhotoveny diplom. 

Preliminér na budouci rok byl predmétem 
déikladnych porad. 

Knihovna obdrzela darem ndasledujici spisy: 
Vp. Jos. Plasil, admin. v Klobukach, daroval: 
Das Eherecht der kath. Kirche od Kutschkera, 
Leonhardt’s Predigten 1. a 2. roénik, Allg. éster- 
reichischer Haus- und Geschift-Sekretir od Dr. 


Hoffera, Atlas minor; — Jos. KaS8par, farar 
vy Teleci: Jungmannitiv Slovnik, v 5 svyazcich, 
Vybor literatury ceské od Erbena; — Jos. Su- 


chanek, vicerektor b. seminare v Hradci Kralove: 
Josefa Flavia Déjiny valky zidovské z r. 1569; — 
Katolicky tiskovy spolek éesky 7 roéniki 
spist dosud vydanych, slibiv zaroven, ze i pristé 
knihovnu Akademie spisy jim vydanymi podélovati 


bude. Veskerym darcttm vysloveny jsou diky ie- 
ditelstva. — Koneéné délo se pyijimani novych 
élent. 


Odbor umélecky. 


1. Dar sz. 


Architekt A. V. Barvitius daroval odboru 
uméleckému nové zhotoveny nakres ciboria formy 
nejjednodussi, naékres kalichu, jaky zhotoven byl 
pro vdp. Vaclava Stulce, probos’ta vySehradského, 
napotom spojené odborné knihovné sekce umélecké 
a archeologické ,Geschichte der Stadt Prag von 
Wenzel W. Tomek.“ Téze knihovné darovano jest 
od zemského advokéta Dr. Hugona Tomana: 
»Typographie des Kénigreich Béhmen von Josef 
Schaller,“ 12 sv. — P. Eckert, fotograf, daroval 
velmi zdarilou podobiznu J. Em. nejd. pana kar- 
dindla Svarcenberka tyto dny zhotovenou ve foto- 
grafickém atelieru jeho. Vybor podékoval se pjii- 
tomnym darctm hned v zasedani. 


2. Wové zhcotowené pitedmeéty. 


Kalich vdp. Vaclava Stulce. Pan probost 
vySehradsky pral si miti kalich formy jednoduché. 
Proto veskeré élanky: noha, nodus i kuppa zistaly 
hladké a kulaté ozdobivSe se pouze barevnym 
emailem bohatéji, nez na dosavadnich, Akademii 
zhotovenych kalisich se stalo. Rukovét odina jest 
velmi jemnym emailem barvy Gerné, Gervené a 
modré, ko8, vy ném% kuppa zasazena jest, 4 poprsimi 
a sice: blah. Panny Marie, sv. Petra a Pavla, sve 
Vaclava v medailonech kulatych. Sv. Vaclav jest 
patronem objednatelovym, v kollegiatnim chramu 
sv. Petra a Pavla jest probostem a bl. Panny M. 
zvlastnim ctitelem. Harmonicky sporddané barvy 


vnadné ozivuji kalich pri veskeré jednoduchosti 
celkovitého tvaru. Si duo faciunt idem, non est 
idem. Na vystavé mnichoyské spatirovaly se nové 
kalichy vesmés emailované; barvy vsak byly stra- 
katé a nelahodily oku. Na tomto kalichu barvy 
vytecéné volené prijemnym souladem oko  bayi. 
Kalich pracovan jest pilné a svédomité vedle na- 
kresu a fizenim architekta Barvitia. Uvedena 
4 poprsi nakreslil F. Sequens. 

Obraz sv. AneZky, na platné malovany od 
jednoho z prazskych maliri dle nakresu Hellichoya, 
dohotoven jest a zaslal se objednavateli dp. Pila- 
tovi, farari v Krizkovém Kostelci. 


oS. Wowa objednanti. 


Stavba nového kostela v Nizebohach. 
Ve farnosti Budyiiské jest filidlni chram Pané 
v Nizebohach se8ly. Vdp. dékan budytsky J. K. 
Rojek da chatrny chram zbotiti a novy zbudo- 
vati. Celou stavbu svéril uméleckému odboru Aka- 
demie kfestanské. Vybor odevzdal ji architektu 
Barvitiovi, ktery jiz také cestu ku shlednuti 
stavby do Nizeboh vykonal a s vdp. dékanem ye 
vsem, Geho v té zadlezitosti potiebi jest, se dohodl. 

VeSkera vnitini uprava nového kostela 
ve MSené. Ve MSené dostavuje se novy kostel. 
Dp. faraét Fr. Kondelik svétuje vnitini ziizeni 
celého kostela odboru uméleckému. Objednava: 


| hlayni oltai, dva oltdre postranni, kazatelnu, var- 


hany, zpovédlinice, lavice a vse ostatni, éeho no- 


sg be 


vému chramu farnimu potieb{ jest. Vybor ode- 
vzdava provedeni p. architektu Baum ovi, ktery 
veskeré nakresy vyboru sekce umélecké ku schva- 
leni predlozi. 

Nova uprava kostela ve Stradi. J. J. 
Karel knize Lowenstein svéril co patron ko- 
stela odboru uméleckému s neobmezenym pravem 
zrizeni vnitini tipravy nového chramu Pdné ve 
Strazi. Architekt Barvitius, jemuz zdlezitost od 
vyboru sekce pridélena jest, vySetril ku pozvani 
kniZete na misté v8e, deho potrebi bylo védéti a 
pocne na jare s praci. 

Obnoveni a uprava farniho chramu Pané 
v Bélici. Dp. Jan Kraus, fardi v Bélici, obmysli 
pomoct patronatniho tradu cely kostel farni u vniti 
vkusné, skvéle a umélecky obnoviti a znovu upra- 
viti. V zalezitosti se jesté dale vyjednava. 

Novy oltar slohu gotického objednan jest 
od sekce umélecké od J. J. Karla knizete Lé- 
wensteina pro farni chram Pané y Krsové. 

Bozi hrob. Dp. Fr. Richter, fardt v Pred- 
hradi, a vp. Jiri Tykal, kaplan v Breznici z4- 
dali za rozpoéet Boziho hrobu. Vybor dal oba 
vypracovati p. Boh. Sixtou a zaslal je na ad- 
resy pp. objednavateld. 

Monstrance. Dp. Fr. Snopek, kooperator ve 
Velké, uéinil ve velmi chudé osadé sbirku na za- 
koupeni monstrance a Z4d& odbor umélecky, aby 
mu takova zaslana byla. Architekt Barvitius 
uvolil se obétovné, Ze uéini ndkres, vedle néhoz 
monstrance provedena bude. 

Kalich. Dp. Jan Gruss, farér v Ptibicich, 
objednava kalich. Bére si jej na starost architekt 
Barvitius. 

Obraz. Dp. Engl. Stary, fardér v Rovni, 
objednava, oltatni obraz sv. Kateriny. Vybor pii- 
déluje umélecké dilo F. Sequensovi. 

Paramenty. Dp. Jos. Heinrich, farar v 
Reinovicich, objednava kasuli, dp. Vavi. Hafen- 
richter, katecheta v Praze, zelenou kasuli a Gerny 
pluvial, dp. Michael Hornsteiner, fara v Otten- 
reitu, bilou kasuli, vp. A. Kotal, katecheta ve 
Vodnanech, bily pluvial, vp. Fr. Vicenik, admi- 
nistrator v Starici, péknou bilou stolu, vp. Fr. 
Svoboda, kaplan v Bilé Hirce, plasti¢ek na cibo- 
rium, pani Josefa Nachova rochetu, vp. Jos. 
Stahal, kooperator vy Dolanech, 8 fialovych opon 
na zakryti oltari a obrazti v dobé postni, dp. Petr 
Gotz, farat ve Zhtri, 3 pary polstari oltarnich, 
p. Jan Kozdéra, obchodnik v Praze, 2 pary 
polstarti oltarnich, 3 pokryvky oltarni, koberec na 
stupné oltdrni co dar pro kostel v Chrasticich, 
vdp. Ant. Skokan, farat a b. vikat v Tynisti, 
2 komzZe, vp. Ant. Gruda, duch. spravee v Kate- 
finkach, opony na okna kostelni. — Veskeré ob- 


jednavky odkazuji se paramentnimu tstavu ku vy- 
rizeni, 

Korouhve kostelni. Dp. Jos. Just, farat 
v Hnévéevsi, objedndva 2 korouhve kostelni. Na 
jedné strané budou malované obrazy, na druhé 
strané monogram Kristiv a Marie Panny. 

Rozliéna objednani. Dp. Emilidn K lai, 
farar v Orlové (Slezsko) objednava konviéky, kropaé, 
100 ocelorytin bl, Anezky, 22 fotografif téze svétice 
dle Hellichova obrazu, které ndkladem odboru 
uméleckého jsou zhotoveny a v mistnostech Aka- 
demie se prodavaji. Patrondtni ttad knizete 
Loéwensteina zida ostensoria, vp. Jos. Baudys§, 
kaplan v Ném. Brusnici, objednava svicny, dp. Ant. 
Kvéch, farar ve Svinéanech, zvonek ku sakristii, 
vdp. Ant. Skokan, b. vikar a farat v Tynisti, 
2 trojzvuené cimbalky a zvonek k zavéSeni u sa- 
kristie, dp. Fr. Kourilek, farar y Hnétnici, cim- 
balek trojzvucny. 


4. VWyslovené uznanti. 


Vp. Jos. Kaspar, drive administrator ve 
Velké Retové, listem velmi vtelym dékoval odboru 
uméleckému za obstarani krizové cesty, kterou 
podporovan jsa obétovnosti osadnikt velko- a malo- 
tetovskych farni chram okraslil, i uji8tuje, ze jemu 
i osadé velkou radost zpisobila. — Dp. Drah. 
Halda, farat v Bohdikové, diky vzdava za dodané 
ciborium, relikvidi, kasulia j., dokladaje, Ze pred- 
méty jsou chramu Pané i sluzeb Bozich distojny 
a prekrasny. — Almanda svobodna pani ze 
Stylfriedu dékuje jménem jednoty vééného uctént 
avybyvani chudych chramii za kasuli, kterou odbor 
umélecky teéené jednoté daroval. (Sekce umélecka 
chtéla Ginnost samostatného paramentniho ustavu 
syého zasvétiti milosrdnym skutkem, darovavsi prvnti 
vy ustavu zhotovenou kasuli spolku, ktery chudé 
chramy novymi paramenty podéluje). — Vp. Ant. 
Gruda, knéz v Katerinkach, dékuje jmenem zed- 
niki Velko - Kostickych (Pruské Slezsko) za obraz 
sy. Rocha ndkladem jejich vyvedeny a farnimu 
chramu Pané yénovany. 


5. Oznament. 


V kancelati Akademie krestanské Ize dostati 
nejnovéjsi fotografii Jeho Eminenci nejd. 
pana kardindla Svarcenberka formatu vel- 
kého folia. Podobizna jest prekrasna a velmi zdarila. 
Vrchni pastyr nas jest odén slavnostnim rouchem 
kardinalskym, v jakém dosud nikde vypodobnén 
nebyl. Pod podobiznou éte se vlastnoruéni podpis 
autografovany pana kardinala. Distojny obraz bude 
yéru ozdobou pribytku kazdého. Cena obrazu 3 zl. 

Lehner. 


— 146 — 


Zuméleckych ateliert. 


Sochai L. F. Simek, ktery, jak znamo béhem 
letosniho roku dokonal velky model naseho J ung- 
manna, jako i proroky na hlavni oltar 
u sy. Vita, dohotovuje nyni v tympanonu portalu 
u sv. Petra novy relief predstavujici Pana 
Jezise, odevzdavajiciho sv. Petru kli¢e kralovstvi 
Boziho na zemi, k éemuz pozdéji jesté se vratime. 
Pri té prilezitosti oznamujeme prateliim uméni, Ze 
v umélecké dilné p. Simka Ize nyni spatriti do- 
konanou sochu Wallensteina z karrarského 
mramoru. Latka, které dive zmocnila se poesie, 
hudba a malirstvi, nyni téz skulpturou provedena 
jest od vlasteneckého umélce naseho, a¢ pravé ona 
ma nejtézsi ukol, chce-li vyjadiiti bytost tak za- 
hadnou a velkolepou, jasného ducha a tajemného 
astronoma. Pouhou sochou nesnadno jest vyliciti 
cely Zivotopis muze vysoké slavy a hlubokého padu. 
A predc v té postavé jevi se veliky duch udatného 
hrdiny a muze velkych zamérti — Alberta Wald- 
steina, Prosté a uslechtile zde stoji s vykroée- 
nou nohou levou, ¢imz dodava se soSe pevnosti. 
V pravici drzi hil marsalskou pevné a s védomim 
své moci, levici podpira si bok. Vysoké éelo a 
vrasky mezi obo¢im prozrazuji myslitele a tvar cela 


jevi muze Zelezné vile. Celou biografii vlozil Simek 
do sochy Waldgteinovy, které az do vanoc zt- 
stane v dilné p. Simkové vystavéna. Napotom od- 
vezena bude do videiskéko arsendlu, pro ktery 
jest objednana. Nechat z pratel uméni nikdo si neda 
ujiti prileZitosti, podivati se do krasné umélecké 
dilny Simkovy, kde spatii kromé jinych praci na- 
bozenského obsahu, téz modely Pappenheima, Jana 
z Werthu a hrabéte Sporka, dle kterfch mramorové 
sochy jiz dtive od téhoz umélce pro arsenal pro- 
vedeny jsou. Vibec jest prati si, aby uménimilovné 
obecenstvo dél umélcti vice si v8imalo a prace jejich 
i snazeni pilnéji a svédomitéji sledovalo. Umé- 
lecka dilna Simkova jest na Malé strané 
hnedzazeleznymmostem, riéniulice 6. 8. 

Sequensova Madonna. Umélec nas dokonal 
pravé na mramoru obraz Rodi¢ky Bozi. Dilo jest 
takové zvlastni krasy a vnady, Ze toho zasluhuje 
pravem, abychom budoucné obsirnéji o ném pro- 
mluvili. 

Sochu Panny Marie ze dieva pro chram 
Pané Panny Marie Vitézné od sochare p. Jindr. 
Gapka vyvedenou Ize spatriti vy atelieru jeho (Mala 
strana, hostinec vy Laznich). 


Drobné zpravy umeélecikeée. 


Arehitekt Mocker osvédéil letosniho roku 
stavebni ¢innost neobyéejné Gilou. U sv. Vita 
kromé vsech béhem roku uverejiovanych zpray 
0 pokracéovani v opravach starého chramu a bu- 
dovani nové jeho éasti postaven jest v mésici tijnu 
v kapli Sternberské novy oltat kamenny, z opuky 
a mramoru zhotoveny. S predelly vystupuji tri 
kapli¢ky sklenuté a stiriskami ukonéené, v nichz se 
spatfuji sochy sv. Jana Kititele a sv. Cyrilla a 
Methodéje. Prvnéjsi dvé jsou jesté plodem Levého, 
bohuzel zihy zesnulého. Cisté i vkusné vyvedeny 
oltar jest v detailech velmi zajimavy. Potieboval 
by vsak trochu zlata a polychromie. Bily kamen 
i pri nejjemnéjsim proveden{ jest prede jen pirilis 
mrtvy. Zesnuly kral nas, Ferdinand Dobrotivy, 
daroval na zrizeni toho oltéte 2000 zl. — Na ho- 
rejsim Novém mésté prazském stavél tentyz archi- 
tekt novou véz kostela sy.-Stépanského. 
Na ¢tyrech rozich zdé hlayni timsou ukonéené vy- 
stupuje ctvero Stihlych vizek, mezi nimiz opétné 
je po jednom stihlém a velmi thledném vykyii 
8 kolmou strechou, ¢imzZ Siroké spodni éast strechy 
vytecné jest rozdélena. Jednotvarnost ustoupila 
rozmanité mnohotvarnosti. Veskeré strisky konéi 
se kytici kovovou. Ve vySi as thi étvrtin sttechy 
stihle vystupujici spatiuji se opét étyry malé vizky 
podobné jako diivéjsi ozdobené. Na jehlanee dal 
do vysky vystupujicf nasazena jest velk& koruna 
kovova v priméru 5 stop obnasejicf v ohni silné 
pozlacena. Je-li vé% prstem k nebi ukazujicim, 


jest koruna snubnim prstenem kolossalniho strazce 
kostelniho, ktery dnem i noci pozemstanu hlasa: 
»Nikoli zde, nybrz tam jest tvoje vlast! Zde jest 
pout, tam tvaj cil! Statetny pouze bojovnik bude 
korunovan korunou zlatou! — Ta koruna jest 
nejkrasnéjsi a nejdimyslnéjsi ozdobou véze svato- 
Stépanské. Bai véze korunovana jest velkym ktizem, 
na kterém ku stélému bdéni napomina kohout vy- 
zlaceny. Cela strecha slohu gotického kryta jest 
bridlici. — Na dolejsim Novém mésté prazském 
opravil i znovu upravil p. architekt vnitr i zevné 
cely kostel sv. Petra na Porici, o Gemz obsirnéjsi 
zprava se poda az po tplIném dokonéeni dikladné 
prace. 

V Jachymové koneéné dokonéil tyz leto- 
Sniho roku ve slohu gotickém  staybu celého 
chramu dékanského. Ponéyadz redaktoru mi- 
nulého mésice naskytla se prilezitost navstiviti Ja- 
chymov, prinese v prvnim Gisle budouciho roéniku 
obsirnéjsi popis budovy zajimayé a velmi zdarile 
provedené. , 

Chram sv. Jiti na hradé prazském. Ro- 
manska basilika, jedna z nejznamenitéjsich pamatek 
prvnich dob kresfanskych ndrodu éeského, véky 
dlouhymi velice sesla, tak ze koneéné svolana jest 
zvlistni komise, které ulozeno jest, aby pamatnd 
budova byla ohledana a éeho ku opravé a zacho- 
vani potrebnym byti se vidi, navrzeno bylo. Do 
komise povolani jsou ndsledujici pani: kanovnik 
dr. Ed. Tersch, rektor od sv. Jiti Hofer, architektové 


— 147 — 


Barvitius, Mocker a Baum, konservator Bene§, sta- 
vitelé Havel a Fleischinger, mistodrzitelsky sekretar 
Otto a vrchni inzenyr Rosenberger. Komise bed- 
livé prozkoumala budovu od zdkladi, az do po- 
praskaného klenuti a chatrnych vézi. Pri pozdéru 
chrému r. 1541 velice poskozeny jsou bané na obou 
vézich, naéeZ sneSeny a nynéjsi krytbou cihlovou 
nahrazeny jsou. Navrhovalo se, aby tato krytba 
pri opravé odstranéna a jinou, slohu primérendjsi 
nahrazena byla. Vé%Z severni, vice kominu nez 
véZi podobnaé, trusem ptikit a jich hnizdy témér 
k neschttdnosti zanesend, budiz vyéisténa. Pod 
vézi jizni nachazeji se v byvalé sakristii staré fresky, 
nejstarsi to pamatky maleb na sténé, ovsem velmi 
porusené, tak Ze pouze hlavu Spasitelovu, Boho- 
rodi¢éky, 12 apostolii a nékolik vyobrazenych budov 
ponékud zretelnéji spatruje se. Maji se zhotoviti 
vyérné kopie obrazti. Nahrobni kameny porfznu 
roztrousené a v dlazbé zasané budou zvednuty a do 
stén zazdény. Zed hlayni pred portdélem odstrani 
se, aby opétné bylo mozno zfiti krasnou vy- 
puklou praci socharskou, predstavujici sv. Jiti zé- 
pasiciho s drakem. — Jest tudy nadéje, Ze staro- 
davna basilika nevsedni dtleZitosti historické, o které 
roku 926 jiz zminka se Gini, netoliko zachovana, 
nybrz také v presném slohu obnovena bude. 

Z jednoty sv.-Vitské. V praci stavebni po- 
kraéovano jest na severni hlavni zdi; v_ pred- 
sakristii pracovano na klenbé. Vyklenky u oken 
dokonéeny a predsii az ku rimse galerie provedena 
jest. V kaplich zasazeny jsou pilire az do 4 sahii 
vyse. Uvnitr chramu pak v kapli sv. Anny, jejizto 
opravu uméleckaé jednota v Praze na sviij ndklad 
prevzala, postaveno jest leseni ku provedeni maleb 
a zapoéato tamtéz obmitkou zdimramorovym Stukem. 
Y kapli Sternberské postaven jest, jak na jiném misté 
se uvadi, novy oltar se sochami sy. Jana K7., Cyrilla 


a Methodéje. V kapli sv. Ludmily vyménéna jsou 
poskozena Zebra klenby za nové a na misto ka- 
menné klenby 15 az 18” silné, upravena klenba 
nova z cihel v sile 6. V kapli sv.-Vaclavské roz - 
sedlé paZeni okna novym vyménéno jest, ¢imz po- 
skytnula se mozZnost, aby stény Martinické kaple 
tiplné mramorovym stukem oblo/ily se. 

Gotick’ monstrance dle ndkresu Wachs- 
mannova zhotovena v dilné klenotnika Grohmanna 
pro J. Vys. arcivévodu Ludvika Salvatora vystavéna 
byla za téchto dni v Akademii ktestanské. Prace 
jest zdarila a pilné provedena. 

Staré zvony. Na vézi stivického chramu 
nachazi se zvon, ktery jest ozdoben obrazem Matky 
Bozi na ptilmésici stojicit. Kolem éGela Gte se nadpis 
ve dvou radkach kolkolem bézici. Zni takto: ,,En 
ego campana, nunquam pronuntio vana. Ignem vel 
festum, bellum, sit laus aut funus honestum. Qui 
me fecit magister, Bartholomaeus nomen habet. In 
nova civitate pragensi. Anno Domini millesimo 


CCCCCXIL“ (Aj j& zvon nikdy nehlasim marné 
véci. Ohen neb slavnost, valku, budiz slava neb 


pohreb poéestny. Kteryz mne ucinil mistr, Barto- 
loméj jmeno ma Na novém mésté prazském. 
Leta P. 1512.). — Podobny zvon s timtéZ napisem 
rozmnozenym pouze slovy ,,ad laudem Deo Patri 
omnipotenti et Beatae Mariae“, ulity v tétéz dilné 
novoméstské o celych sto let pozdéji (jak napisem: 
,Anno Domini millesimo secset. XIII.“ se udava) 
nachazi se pri chramu Pané na Bilé Hirce, kde 
kromé uvedeného jest jesté zvon vétSi a starsi 
s timto n4pisem: ,,Tento zvon udélan jest predkem 
ke cti a chvdle Panu Bohu Wssemohoucymut a k za- 
lozen{ swatého Stépdna na Hfrce za vlddnuti Jeho 
Milosti Pana Sigmunda Malowce z Libéjic a na 


Chwalscicych Léta Boziho MDXII. 
Lehner. 


2a SS 


LwiteratuLra. 


»Upominka na katakomby frimské‘. 
Sepsal a vydal Dr. Ant. Lenz, profesor theologie 
v Budéjovicich. Katakomby jsou nejdrazsim a za- 
roveni i nejmilejsim klenotem Cirkve katolické. Nej- 
slaynéjsi dobou y déjinach cirkevnich jest bez 
odporu Cirkeyv v katakombach. V tom rozsa- 
hlém mésté podzemnim tristaletym zdpasem krva- 
vym Cirkev bojujici proménila se v Cirkev 
vitéznou. Z temnosti vzeslo svétlo. Krevy muce- 
nické uéinila z pozemstanti nebestany. Zde Zivi 
vyznavaci s mrtvymi, bojujici s oslavenymi spoleéné 
bydleli. Zde rodina pozemStani rukou k nebi po- 
zdvihovala, prosic 0 smilovani a ukraceni lopot- 
ného putovani; rodina pak nebestantii ty modlitby 
z rukou tipénlivé prosicich prijimajic do nebe od- 
ndsela k trimu Slitovnika a rosu milosti i vyslyseni 
opétné doli snésela. Katakomby jsou posvatnou 


knihou déjin na zemi nejslavnéjsich. Kniha déjin 
do skdly tesané, pismo svaté barvou a stétcem 
na sténdch temnych chodeb podzemnich napsané 
— to jsou katakomby rimské. 

Podivuhodna jest Prozretelnost Bozska! Kdyz 
Cirkev katolickaé z temnosti katakomb na svétlo 
denni vyslana jest, aby cely okrslek zemé proménén 
byl ve krdlovstvi Bozi, Proztetelnost Bozi knihu 
yzicnou zapecetila. Katakomby vesly v zapome- 
nuti. Cirkvi vykazin jest ukol na povrehu zemé 
pracovati s tsilim a se rozsiriti. Tisicileti rychle 
mintlo pri té praci. Strom Cirkve hluboké zapustil 
koreny do ptidy Sirosiré, ve stinu vétvi po celém 
okrslku zemském se rozkladajicich odpo¢ivali naro- 
dové. Cirkev narody kirestanské odchovala. Barbar- 
stvi ustoupilo osvété. Strom nebetyény vydal ovoce. 
Jakmile vsak ovoce zlaté zastkvélo se v koruné 


Seas: 


stromu, Gervové poéali ohlodavati koteny jeho. 
Sviidce, ktery u stromu rajského hnilobu zasadil 
v ptirozenost lidskou, tsilovné nyni poéal pracovati 
na podvraceni svétového stromu. Dabelské prace 
neztistala bez vysledku. Nahonci odvékého nepfritele 
jali se podvraceti pravo, boriti rad, upirati pravdu, 
falSovati zjeveni. Po prikladu otce Istného lez 
odén& rouchem syétla vinila Cirkev z podvodu 
i bludu tvrdic, Ze uchylila se Cirkev staré od prvot- 
niho zjeveni, novou pak spoleénost nazyvajic obct 
Kristovou, pravou a oéisténou. Aby hanebna lez 
vyvracena byla z korene, rozpecetila Prozretel- 
nost Bozi knihu kamennou pfed tisici lety zape- 
ceténou. Novy Kolumbus objevil zapomenuté ka- 
takomby. Cim prudii byly najezdy nepratel, tim 
vice vyskytovalo se pracovnikti. Tajemné pismo 
katakomb dtmyslnymi uéenci pracné jest rozlu- 
Stovano. Stenografit obrazti i napisti potvrzovana 
jest staré vira, sarkofagy a spoleéné hroby papezit 
dokazovaly posloupnost nepretrzitou i pravomocnost 
viditelné hlavy Cirkve, podzemni kostely a arkosilia 


LLLP SLL LISLSLSSS OLN 


hlasaly neporugenost vznesené liturgie. Mrtva kniha 
kamenn& vydala Zivé svédectvi, Ze chot Kristova 
vékem nestarne a tisiciletimi se neméni. 

Zajimavosti a bohatosti latky vznikla cela 
literatura archeologickéo katakombach. 
Vdp. Dr. Ant. Lenz zavdééil se tudy nemélo na- 
rodu éeskoslovanskému sepsinim a vydanim zaji- 
mavého i uéeného dilao ,katakombach fim- 
skych*. Na 108. strankach uvadi struéné a jasné, 
co se vabec v tak malém objemu o tak krasném 
predmétu ici dé. Kdo svédomité spis uvedeny 
studuje, poznd alespon prehledné a Casteéné, jaké 
dilezZitosti maji katakomby pro katolika a viru 
vibec. V osmi kapitolach uvadi se tuto, eho ze- 
jmena ze stanoviska dogmaticky-apologetic- 
kého treba jest védéti, a sice: Jméno, piivod, po- 
éet, i déjiny katakomb s veskerou dilezitosti pre- 
devsim pro dogmatiku katolickou. Spis vynika 
diikladnosti, reé jadrnosti, sloh uhlazenosti. 

Cena knizky té jest 60 kr. a moZno ji objed-— 
nati u vdp. prof. dra. Lenze v Budéjovicich. 
Lehner. 


Poezszvani ku predplaceni. 
» Method“, roénik I. 


Celoroéni pfedplatné i s postovni zdsilkou obnaSi 2 zl. r. m. 


»Method* vychdzeti bude pristé jako roku minulého 20. dne kazdého mé- 
sice v tomtéZ objemu a v podobné upravé, jako dosud, s éetnéjsimi vSak jeSté obrazy. 
Skoncivse ¢islem 12. pojednani o stavitelském slohu byzantském, v rotniku priStim vy- 
pisovati se budou zasady a zakony slohu romadnského, ktery znazornén bude valnym 
pottem obrazi. 

Jesttize cténé étendistvo souhlasilo s dosavadnim smérem ,Methoda*, prosf{ re- 
daktor uménimilovné piiznivce, aby list vSemoZné rozSitili. Mé-li Casopis vydatnéji ptiso- 
biti, jest tieba, aby pocet piedplatiteliiv se strojndsobnil. 

te Postrada-li u nékoho ,Method* rozmanitosti, vinou redaktorovou nenf, Ze dosud 
vétSi cast Clanki sém psdti prtinucen byl. Na obétovné spolupracovniky a dopisovatele 
ceka se s otevfenou naérudi. 
_ ,Clentim Akademie kYestanské snizuje se piedplatné pti jednom z odbornych 
casopisu. (,Casopis kat. duchovenstva‘, Cecilie“, ,Method« a ,Christliche Akademie‘.) 


2 Chee-li vyhody pti ,Methodu‘ pouziti, zaplati pfimov kancelati Akademie 
kfestanské 


élen éinny 1 zl. 
élen prispivajici 1 zl. 50 ky. 


Kdo vyhody nepouZiva. zaSle predplatné do redakce »Methoda*‘, v Karliné 
Eislo 234. 


TamtéZ Ize obdrzeti I. roénik ,Methoda* za 1 al. 
II. ro¢énik ,Methoda* za 2 al. 


Listarna redakce. 
Dp. Fr. Malota, far. v Majetiné na Mor. — 8 ndvrhem odbor umélecky souhlasil a d4 vlast- 
nim n&kladem zhotoviti kromé konvitek sklenénych té% konvitek z nejéistSibo cinu 
a pékné formy. Obétovny architekt p. Barvitius zhotovi ndkres. 


»Method“ vych4zi vzdy 20. kazdého mésice. 
»Methoda v Karliné ¢, 234. 


° ; Predplaceni obnaSi 2 zl. rocné. Predplatné prijima administrace 
ich seoeedal: budtes Jen eae listy pryimaji se. Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopisy, 
ykaj dakce, budtez zasilany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karling, ¢, 234. Reklamace zasilan 

budtez do expedice y knthtiskarné Cyrillo-Methodéjské v Praze, y Rettzane ulici cis. n. 5. tue 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské v Praze. 
Prilozen titul a obsah IL. roéniku. 


Gasopis vonovany uméni kfesfanskému., 


Organ odbori pro vytvarna um3ni a archaeologii 


AKADEMIE KRESTANSKE V PRAZE 


Majitel, vydavatel a redaktor : 


aE". J. L_AREI EG N EB: RR. 


DDO eee 


IT. voénik. 


Laem 


| V PRAZE. 


Knéhtiskarna Mikulase a Kuappa v Karliné. 
oar Cs 


AS 


1877. 


OBSAH Ill. ROCNIKU ,,.METHODA" 


419 Ke2wWOR—— 


I. Pojednani. 


Slohy stavitelské: 


IV. Sloh romansky. F. J. Lehner. 

1. Povaha stfedovéku (str. 8). 

2. Pozndmky obecné (str. 13). 

3. Bisilika tramovym stropem kryté (str. 14). 
(Kiypta, Véze a empory. Strop, str. 29). 

4. Bisilika klenutd (str. 44). 

5. Diobné tvary: Hlavice (str. 68). 
Oraamentika (str. 92). 
Vnitéek (str, 111). 

6. ZevnéjSek romdnskych kostelf, Portal (str. 112). 


Okna (121), 
Novy kostel v Jéchymové. F. J. Lehner (str. 1., 18., 
87.). 

Chram Svato-Jakubsky v Brné a nejnovéjS{ opravy 
jeho. Prof, Karel Smfdek (str. 76). 

Novy goticky chrém v Sanové u Ceskych Teplic. 
Prof. Karel Smidek (str. 97). 

Obnoveay farnf kostel sv. Petra na Poiti prazském, 
F, J, Lehner (str. 126., 138). 

Kathedrila brnénské a dostavéni jeji Pele 
Lehner (str. 140). 

Jesefa Hellicha 7oleté narozeniny (str, 38). Chro- 
nolog:cky seznam jeho dél (str. 40., 78). Josefa 
Hellicha jubilejnf slavnost. Fr. J. Lehner (str. 72). 

Malba na omftce ze 14. véku v prazském domé 
€. 42, A. Baum (str. 31). 

Némecko-Brodské Graduale Pavla Mélnického, Dékan 
Ant. Vanéura (str. 20), 

Roucha bohosluzebn4, Vojtéch Cipin (str. 85., 101., 

109., 124), 

a) Ze »zdpisnf knihy kostelnfkiv« chrému sv. Mi- 
kuldSe na starém mésté prazském z XV, a XVI. véku. 
A, Baum (str. 51). 

b) Poklad hlavnfho chrému sy.-Vitského v_ Praze, 
F, J. Lehner (str. 6., 50), 

KYestanské uménf na kat. sjezdu videitském (str. 103). 


vézZe, 


Praha 2 uméni kiestanské F, J. Lehner (str. 133). 
Pout’ za uménim. Cestopisné uryvky. F. J, Lehner 
(str. 54). 


Pout ffnska. F, J, Lehner (str, 61). 


II. Literatura. 


Cesta do Rima. Sepsal Bedtich Kamaryt (str. 11). 
Paméti kostela Panny Marie na Karlové. Sepsal 
Karel Navratil (str. 34). 


IU. Feuilleton. 


Michel Angelo; Zivotopisny néstin. F, J. Lehner (str. 
79+) 95+) 130). 


IV. Akademle kfestanska. 


Valné hromada (str. 32). 


Reditelstvo (str. 21., 56., 105). 
Dary (str. 9., 22., 56., 105). 
Pryni odkaz zavéti (str. 142), 
Odbor umélecky (str. 127). 
Jednatelska zprava za rok 1876 (str. 25). 
a) Vyfizené zéleZitosti (str. 23., 57., 95.) 105., 116, 
128,, 142). 
b) Nové objednani (str, 23., 57) 95+, 107.) I17e, 


129., 144). 
c) Poptavky (str. 24., 58., 118., 145). 
d) Vyslovené uzndnf (str, 24., 108., 145). 


Odbor archeologicky (str. 10), 
Jednatelské zprdva za rok 1876 (str. 27). 


V. Umélecké zpravy. 
Strana I1., 33-, 58., 118., 145. 


VI. Mosaika. 


Strana 12., 24., 35., 59., 120. 


Obrazy. 
(Obraz 


Sloh romdnsky zndzornén 70 vyob razen{mi. 
25—95.) 

Poklad chramu Svato-Vitského (str. 7). 

Kostel Jachymovsky: Ptidorys (str. 4), prifez (str. 5), 
baptisterium (str. 90). 

Podobizna Josefa Hellicha (str. 37). 

Chram v Sanoyé. Pohled (str. 100), 


METHOD. 


Casopis vénovany uméni ktestanskému. 


nA 


Organ odbort pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie krestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


} ee hp Gil Ue to tL Let. 
Bis 
la Vv ’ 

Cislo |. V Praze, dne 20. ledna 1877. Rocnik Ill. 
Obsah: Novy kostel v Jachymové. 1. Uvod. 2. Historické pozndmky. 3. Novy kostel. — Poklad hlavntho chrému 
svato-Vitského v Praze. (Pokracovanf.) — Sloh romdnsky. 1. Povaha sttedovéku, (Pokratoydnf.) — Z Akademie 
kfresfanské: Reditelstvi. Dary. Odbor archaeologicky. Dary Museu k¥estanskému, — Umélecké zpravy domaci. — 

Literatura, — Mosaika. 


PPFD VILLI I IOI IODIDE AD AA DMD TS r TR URE = PRR NRTA 


Novy kostel v Jachymové. 
Pise F. J. Lehner. 


fx tli yO. 


Slavnymi skutky vérnych syn&i nejvice 
se chlubi matka. Matka Cirkev s matkou 
vlasti spoleéné zaznamenavaji, ¢im nadani a 
pilni synové ozdobili rodné luhy. VzneSe- 
nosti dila p¥ibyva slasti. Cim velebndjsi pred- 
mét, ktery se zdaril, tim Gist8i byva radost, 
kteraé blazi. Umélecké dila jsou chloubou 
vlasti. 

Vypravovateli slouzi k nemalé radosti, ze 
novy rotnik ,Methoda* Ize pocinati zazname- 
nanim a popisem nového veledila uméleckého 
— dékanského chramu Pané Jachy- 
movského ku slavé vlasti zdarile provede- 
ného od domaciho umélce-stavitele. Novy 
kostel vibec jest predmétem takové dilezitosti, 
ge ¢asopisu, vénovanému uméni krestanskému, 
nelze véru miéenim pominouti, kdy a jak byl 
zbudovan. O pomniku velikolepém, ktery po 
nékolika jeSté stoletich hlasati bude potomktm, 
jakym duchem vék pritomny pojimal vzneSe- 
nost uméni kYesfanského, tuto zminky ne- 
uéiniti vedle zasluhy a spravedlnosti, bylo by 
lehkovaznou neySimavosti a hrisnou lhostej- 
nosti zarovei. 

Zpravodaj poodlozil cestu do Jachymova 
na dobu, kdy do nového chrému dodan jest 
krdlovsky nastroj hudebni, — varhany, na 
zasadach pokrotilych vyskumi zbudované, aby 
y souhlasu s harmonif nového stroje posoudil 
zaroven harmonickou hudbu ostatnich druzek 


plastika s malbou, jsou kvartetem tak ynadné 
vznesenosti a velebné lahodnosti, jemuz Zadny 
jiny na celé zemékouli se nevyrovnaé. Archi- 
tektura, co pevny zaklad s idedlni malbou, 
jsou zevnimi hlasy kvarteta. Musica sacra 
s plastikou jsou hlasy stfednimi; plastika tva- 
rem odivaé hmotu viditelnou, hudba ttvary 
krasy tvori z tont oduSevnélych. Hudba jest 
ideadlni plastikou, plastika realni hudbou. 
V uméni ySudy panuje vzajemnost a harmonie. 
— Zutiva zima 15 stupitt pod nullou snazila 
se nasilné pYerusiti umluvenou cestu. Peyna 
vule a jesté pevnéjsi odév vysmaly se vSak 
zurivému mrazu-panovi, ktery, jak u zurivct 
byva, povolil brzy, kdyZ nepovolil zastraSovany ; 
z Gehoz nasleduje, ze v zalezitostech dobrych 
nesmi se tak snadno povolovati, ponévadz pak 
povoliti musi ten druhy. 


Jachymov rozklad4 se v uzké ouzla- 
biné mezi dvéma vysokymi, ptiivabnymi stra- 
némi, které pripoustéji pouze fadu domt po 
obou strandch silnice v dlouhé, nepravidelné 
cate se vinouci. Malebné to mésto v malebné 
krajiné pohorské. V misté, kde tzlabina po- 
nékud se rozstupuje, povstavaé uzké namésti, 
vlastné navrSi, v jehoZ stfedu se vypina dé- 
kansky chram Pané sy. Jachymu a sy. Anné 
zasvéceny, odkud i mésto samé Jachymovem 


uméleckych. Musica sacra s architekturou, | se nazyva. V radé domi po levé strané ko- 


1 


SO ee 


stela jest dékanstvi, v némzZ od pfrelaskavého 
dp. dékana Rehote Lindnera pratelsky na- 
bidnuto jest pisateli nejen pohostinné pYistiesi, 


ny¥brzZ poskytnuta jsou jemu vypravovanim téZ 
potiebna data o pivodu, déjinach i podobe 
diivéjsiho chramu Pané. 


2. Historické poznamky. 


Diivéj8i dékansky chram Paéné byval Ja- 
chymova nejvétSi pamétihodnosti i pamatkou, 
Mdkou a velkolepou, unikum umélecké i ar- 
chaeologické, tak Ze ztraty jeho velmi jest 
yeleti. Pamdatni kniha na dékanstvi uddva, ze 
byl zbudovan r. 1534—1540 za panovani 
hrabat Jarolima a Vaviince Slika ndkladem 


82.646 zl. Byl zalozen slohem gotickym a 
Ize-li souditi ze zaloZeni opéracich  pilift, 


pomyslelo se pivodné ina klenbu, od niz po- 
zdéji, jakoZ i od piesné slohového provedeni 
upustilo se. Sloh kostela nelze ani gotickym, 
ani renaissanénim nazvati. Jest to prechod 
od prvniho k druhému. Geho se vSak nedo- 
stivalo na presnosti architektonickych tvart 
a krasoumného i souladného dojmu_ celkovi- 
tého, dosazeno jest imposantnimi a velkolepymi 
rozméry a puyodnosti ctihodnou. 

Pudorys kostela byl obdélnik na venek 
is piliti véZe 31° dlouhy, 16° 2’ Siroky. 
Vyska zdi od podlahy az k fimse pod stfe- 
chou obndgela 8° 4’, vySka véze od podlahy 
az nad kamennou fimsu 18°. Na silnych sté- 
nach spotival v celé délce a Sifce plochy, 
diéevény strop kassetovany s rosetami, tak Ze 
vnitfek tvoril jedinou, velkolepou lod a pfe- 
kyapoval ohromnou prostorou, preruSovanou 
pouze 10 drevénymi sloupy, kterymi ostatné 
strop ani nepodpiral se, ponévadz umélecky 
provedeny krov sam tizi stropu nesl a na 
hlavni zdi prenasel. Krov skladal se z ohrom- 
ného mnozstvi obrovskych klad nenastavova- 
nych, celou sitku chramu obnasejicich. Kroy, 
cely to les mohutnych klad, pravé monstrum 
tesatské, byl 25° 2’ dlouhy, 14° 2’ Siroky, 
12° vysoky, dvojndsobné zavéSeny, svyobodné 
visel a sam sebe nesl, aé tize jeho mnoho 
tisic centtii obndsela. 

Vnitrek kostela, plochym stropem na 
basiliky staro-kfestanské pripominajici, pre- 
kvapoval svou zvlaStnosti a neobyéej- 
nymi rozméry. Aé vilastné jen jedinou, 
obrovskou sil tvoril, prozrazoval pfede, Ze 
zakladatelé jeho obmysleli zbudovati chram 
o tech lodich, které také dvémi fadami die- 
vénych sloup& naznateny byly, at, jak jiz 
divive praveno jest, feéenym sloupim s hlavi- 
cemi listim akantovym ozdobenymi vice deko- 
rativniho razu se dostavalo, ponévadz strop 
plochy, jehoz jednotlivé kassety se otviraly, 
nebyl jimi podpfran, nybr% krovem neSen jest. 
Castetna anomalie architektonicka neujimala 
vsak ynady ani pivabu ynitinim prostor4m, 


vy nich% kolkolem zdi bézely empory na niz- 
Sich sloupech spotivajici, do nich% z venti se 
ychazelo, s lavicemi theatralné vystupujicimi. 
Empory ze vsech étyr stran chramem obthajici 
pieruseny jsou pouze na dvou mistech obou 
stén podélnich nd&dherné fezanymi, rovnéZ 
amfitheatralné vystupujicimi lavicemi patronat- 
nimi a hornickymi. Na strané epistolni byla 
sedadla patrondtni, korunované méstskym 
znakem a allegorickymi figurami. Na strané 
evangelni spati‘ovaly se stolice pro éetné tred- 
nictvo hornické s velikym znakem hornickym, 
podpiranym od dyou horniki malebné odé- 
nych. Bylyt to sice fezby z doby jiz rokokové, 
predce viak rozméri uSlechtilych a provedeni 
uméleckého. Chvali se zejmena sochy v Zivotni 
velikosti ze dieva nad feéenymi stolicemi vy- 
vedené. Byly€ pry plny Zivota a vnady. Rezba 
nebyla polychromovaéna. Empory na obou stra- 
nach podélnych nazyvany jsou kiry mésfan- 
skymi, mezi nimiZ na sténé pri¢ni nachazel se 
kir pévecky, naproti némuz za oltdfem byl 
kir selsky, odkud knézi sluzby Bozi konaji- 
cimu do tvare se divalo. 

NejvétSi pamétihodnosti a pravou ozdobou 
kostela byl ovsem olta¢ skfinovy, bohatou 
malbou oziveny. Prace pripisuje se Luka$i 
Kranachovi. Hlaynim obrazem otevieného 
oltafe skrinového bylo ,vykoupeni*, na kterém 
dole spatioval se privod vychazejici ze bran 
Jerusalemskych a konéil se nahote uktizovanim 
na hore Kalvarii, kde Vykupitel uprostted dvou 
lotri na krizi pnél. Pod tim obrazem predella 
ozdobena byla ,,veceri Pané“. Bylyt pry tu 
podobizny Luthera, kurfiysta saského, maliie 
a jeho synt aj. Na kfidlech vyobrazovalo 
se ,ponizeni a povySeni Pané“ ; na levé strané 
»Kristus Pan na hoe Olivetské“, na pravé 
strané , VzkriSeni Pané“. KdyZ skiin oltdini ti 
archa se zavrela, na zevnéjSi strané kiidel 
naskytovaly se oku ¢tyry obrazy vedle sebe. 
Na obou prostiednich vyobrazen byl zakon 
stary a novy, MojziS s deskami z4kona a Kri- 
stus Pan v podobé dobrého pastyfe ; na stra- 
nich vnéjsich vody zniéujici a oZivujici potopou 
svyéta a kitem Paéné v Jorddnu znazornéné. 
Jest-li na veSkerych obrazech archy piedsta- 
vovalo se vykoupeni, na vystupujicim polo- 
kulatém obrazu, ktery nad stiednim vystupoval, 
spatfovalo se seslani Ducha syatého na 
apostoly, s Roditkou Bo#i ve st¥edu jejich. 
Vyobrazeni to pievySovano jest koneéné obra-~ 
zem Boha Otce. Na ramei pak éetl se ndpis 


Po 


Pe ao Se’ 


ylch glaube an Gott den Vater, allmiichtigen 
Schopfer des Himmels und der Erde.“ Bylat 
tudy na byvalém hlavnim olta*i JAchymov- 
ském vyobrazena dtimyslné cel bozska Trojice, 
Bih Otec Stvoritel, Syn Bo%i Vykupitel, Duch 
svaty Posvétitel, sp4sa novozdkonni i s pifi- 
pravou starozakonni? Skvéla-li se predni 
strana archy oltafni nddherou obrazt, ani zadni 
nepostradala slusné a priméfené ozdoby. Bylot 
tam vidéti posledni soud, vyobrazeni celého 
hornictyi, podobiznu Stépana Slika a napis 
dedikatni. 

Archa byla aZ dor. 1724 hlaynim oltétem 
dékanského chraému. V pamdatni knize dékan- 
ské vypravuje se, Ze roku uvedeného postavena 
jest stranou a na misté tom zbudovdn jest 
vedle tehdejsiho vkusu mramorovy hlavni oltai 
nizky, odevSad svobodny, na zadni pak sténu 
kostelni povéSen jest veliky obraz oltafni. Ku 
konei téhoZ stoleti roku 1785 piivezen jest 
z Prahy novy hlayni oltét mramorovy za 1782 
zlatych, a sténa zadni zastiena jest Kramoli- 
novym obrazem oltéinim piedstavujicim svatou 
rodinu: Jachyma, Annu, Pannu Marii, Jeziska 
a Josefa. Po strandch obrazu byly sochy dyou 
andéli, jak spatiujeme na vét8i CAsti oltainich 
obrazii z téZe doby. 

Kromé hlavniho oltéfe, k némuz se vy- 
stupovalo po péti stupnich, bylo v_ kostele 
jesté 10 poboénich oltard, v predni Casti 
lodé rozestavenych dilem svobodné, dilem u stén 
a dievénych sloupti, tak Ze ze stredu lodé 
vsech 11 oltéfi najednou bylo Ize spatriti, 
cimZ prostora az do omrzeni preplnéna jest. 
Mezi obrazy jeden o trech ktidlech médénych, 
predstavujici sejimani kiize a muka otistcova 
mylné pripisovaval se Diirerovi, jiny (vzkiiSeni 
Pané) Skretovi, tieti tovarySim Lukase Kra- 
nacha, na némz predstavovaly se vyjevy z boz- 
ského Zivota Pané na zemi, asice: Proménéni, 
vzktiseni, vitézny privod, (Pan sedi ve voze 
tazeném od berdnki, za nim pak kraééeji za- 
jatci: smrt, hiich, svét aj.) a nanebevstoupeni 
Pané. Ostatni obrazy postrddaly vice neb méné 
ceny umélecké. 

Na strané evangelni u jednoho ze sloupt 
lodé stdla kazatelna podpirana hornikem, ktery 
u lidu veliké populdrnosti pozival. Byla podo- 
biznou méStana Beesslera, bohatého majitele 
doli, ktery byl velkym ctitelem a dobrodincem 
chramu. Soustava kazatelny skladala se z ve- 
likého mnoZstvi rozvétveného listi. 

Pod péveckym ktrem bylo nékolik pa- 
métnych desk a polovypuklych, polychromova- 
nych dél fezbaiskych, malo vSimanych a zna- 
mych, které vSak pro dokonalé provedeni pri- 
pominaly na Vita Stosze, zejmena vyobrazeni 
trpélivého Joba. — Kititelna méla prastareé 
a zajimavé viko cinové, chrim mnohou milou 


a skvostnou pamatku, jako na pi. stiibrny 
ktiz, ktery se nosival v éele privodai pohieb- 
nich, od jmenovaného Tomase Beesslera daro- 
vany, jak svédéila dedikace na kiizi vyryta 
v tato slova: ,Deo sacrum. Anno MDXXCVIII 
circa pascha, quo tempore conciones funebres 
haberi coeperunt Thomas Beesslerus, metalicus 
et cives ecclesiae vallis Joachimicae consecravit 
hance crucem argenteam deauratam in spem 
resurrectionis et vitae aeternae funebris prae- 
ferendam. 1588.“ 

PYipomene-li, ze délka ynitini prostrory 
chramové obnasela 24° 5‘, Sitka 13° 14, vyska 
8°, povédélo se vSe, co o vnitini tpravé 
struéné tci se dalo. Vnittek chramu até pie- 
plnény a nikoli pfesnym a jednotnym slohem 
provedeny nebyl bez zajimavosti a prekvapujici 
puvodnosti. Velikolepost jednotné prostory, 
rozmanitost a vyozdobeni tpravy, bohatost 
pokladi uméleckych, virtuosita i téch- barok- 
nich tvari ¢inily svatyni milou kazdému, vzdé- 
lanci i lidu obecnému. Ve vsem spatrovala se 
laska, s jakou i pozdéjsi ¢astky rokokové pro- 
vedeny jsou. Zdalo se, jakoby ani ta jinak 
neobratna nadhera a krasoumna nesouladnost 
nebyla prilisné na zavadu. Ten chram gs ve- 
Skerou upravou svou byl historii Jachymova 
tristaletou. Architekt s archaeologem, déjepisec 
s prostym kfestanem zboznym — kazdy zde 
hledal a nalezal, co poutalo mysl, ¢im se roz- 
hiavalo srdce. 

Méné zajimavy, ba rekl bych jednotvarny 
byl zevnéjSeck kostela. Stény podélné a 
pritni prolamovény jsou okny kulaté ukonée- 
nymi. Uvnitt kulaté kontury spatfovala se vSak 
kruzba s gotickym obloukem Spiéatym. Dlouha 
okna byla pf¥eruSovana emporami, tak Ze se 
utyorilo jedno mensSi okno tYidilné ve spod, a 
jedno na hore. Také mensi okna romansky 
spojena se zde vyskytovala, jind opétné blizko 
pod stéechou ¢tverhranndé. Krov nepomérné 
vysky a piikrosti byl kryt bfidlici. Vchod 
jeden byl ze strany pYitni pod ktirem péve- 
ckym, jiné dva uprostied obou stran obdélnych. 
Portdly provedly se slohem renaissantnim, aé 
patkou segmentového oblouku poakazuji na 
umysl stavitele, ktery pomySlel na gotické vy- 
vedeni. Vé% uprostied druhé pritni zdi v dolent 
éasti kulaté pfechdzela ve vysi hlavni fimsy 
kostela v osmihran a tvorila ve spod sakri- 
stii pozdéji teprv r. 1780 do vniti cbramu 
samého posinutou. Véz byla pokryta nevkusnou 
prilbici copovou tvaru cibulovitého, na niz se 
nachazely ¢tyry zvony. Na jednom éetl se leto= 
pis 1518 s ndpisem: ,Rex gloriae Christe, 
veni cum sanctissima pace. Amen.“ 

Zbyva pouze, abych k vili uplnosti pridal 
nékolik historickych dat v pamatni knize 
dékanské zaznamenanych. Uvedu jen nejdtlezi- 


i) 


fake gl. 


Veve 


téjsi. L. P. 1537. Prvni slavné vejiti do ko- 
stela v den sy. Kateriny a tam ihned prvnim 
obiadem oddavky luteranského duchoyniho. *) 
— 1539. Hodiny jsou do véze zasazeny. — 
1545. Matéj Rochlicky stal se fardtem. — 
1545. Jarolim a Vaviinee Slik hrabata, dali 
zhotoviti hlayni olta’ sktitiovy. — 1555. Vy- 
pukl ohei vy kostele. **) — 1561. Privezeny 
jsou stromy na zhotoveni drevéného stropu 
kassetovaného a 
na zYizeni sloupt. 
— 1564. Posta- 
veny sloupy 8? 
dlouhé a _ usa- 
zeny jsou do Ze- 
leznych éept, aniz 
by strop na nich 
spotival.— 1566. 


Dne 31. biezna 1873 vypukl pozar v Ja- 
chymové na dolejsim konci mésta, ktery s tzas- 
nou. rychlosti celé mésto zachvatil. Na haSeni 
nezbyvalo ani ¢asu. Obyvatelé zachranili pouhé 
zivoty rychlym ttékem na strané s obou stran 
uzlabiny se vypinajici, odkud se divali na hrozné 
divadlo, kterak zuvivy zivel majetek jejich jako 
plevu strdvil vy nékolika okamzicich. Krom 
zivoti nééeho zachraniti nebylo moZno. Lomice 
rukama ana hlas 
se modlice pohli- 
zeli se  strané 
doli na mista, 
kde druhdy sta- 
valy Stastné pri- 
bytky jejich, plod 
potu a pile, sidlo 
rodinného blaha 


Dokoncéen jest a domaciho klidu. 
trop kassetova- Ze by i chram 
ny. .— 1567. ; milovany, ktery 
Vymalovyal se ko- = ee o samoté stal, 
stel — 1573. pa mohl se stati o- 
Malif Augustin béti zhoubného 
Cordium dokonéil Zivlu, nikomu ani 
“malbu. — 1611. nenapadlo. Kdyz 
Varhany  obno- vsak z nenadani 
veny a rozmno- drahy _svatosta- 
zeny. — 1724, nek najednou v 
Olta¥ — skiftiovy plamenech _ stal, 
posinut na zad bylo slySeti po 
a na jeho misto hordch _hiasity 
postaven jest ol- plaé. Srdcejem- 


tar mramorovy. 


nym placéem pye- 


Zadni sténa po- 


hluSen jest pra- 


kryta  oltarnim 


skot rozzureného | 


obrazem. -- 1739. 


zivlu. Vydésena 


Hanus Adam 


osada na vuakol- 


Pleyer z Lokte 


nich stranich bo- 


postayil nové var- 
hany. — V le- 
tech téchto roz- 
mnozen pocet po- 
boénich oltart na 
11, jak tehdaz 
obyéejem byvalo. 
— 1741. Kostel 
jest vyloupen. No- 
vé zyony port- 
zenyos—- L768, 
Nova _ sakristie 
zbudovala se. 
Krizova cesta ztizena jest. — 1785. 
mramorovy oltat z Prahy ptivezen jest. 


Novy 


_*) Jachymov byl tehdaz protestantskym méstem. 
**) Udani to potvrzené jsem shledal-v kancionalu 
od Herrmanna psaném, ktery se choyaé na radnici 


Pidorys nového kostela v Jachymové. (Obr. 1.) 


lestné rozlozena 
a rozptylena hla- 
sité lkala spoleé- 
nym Zalem nad 
ztratou nenahra- 
ditelnou. Byl to 
pla¢ osady nad 
hrobem milova- 
ného kostela. Ten 
stanek sdilel gs 
nimi tristaleté ra- . 
dosti a Zalosti, 
byval po ty véky 
jejich chloubou i potéchou, perlou a skvostem. 
VSem_prirostl k srdei a proto spoleéné v8ichni 
hlasité zaplakali, Mrtyé strané slySely ozvénu 


Jachymovské. Pisatel jeho pripojil do kancionalu 
poznamku udavajici den i hodinu pozaru, ktery 
vypukl po odzpivaném Introitu. 


bea aaa ES SE GS] GEA) 
Pokracovani v priloze. 


2 


Piiloha k éis. {. .Methoda*. 


aa i Some * 
aaa | 
qu 
i 
[Rie a 
|! ] 
Te ) t= Ne 
4 a ~—- I jah q 
be Jy = in a I 
Lf ff |_| Z 
i —- 
j J ! Lt in : —, , 
ae SSS) nis F i= 
SRS tee : : — A - = ¢ moat 
(cas ae Hr, 2p .2— 
iy nary 
aay nN aoe (ile al a 
1S een =f) TTT EN 
V Ma es St — f-f-\ Ni 
lit 
—” 4 4a = i Tit i = mT 
1 Raton be (Cate) ia Pe OTE wm (aS u 
A> =a pret D <i as = 2 i} 
FOC a picm Picola ut SX Sale 
HZ Came ; 2 Es = <A as < 
A A= eC) ait 
TION NSE TAGON > 
af S' S\ese) = \ Ne Z a 
4 TIe4 i i HUNNNTUHI 
ays 
dS | ea Tn ' it ili Ie Ak 
Wee MW. ( He. HSS 3 norm 
: RHE 
iE 1 pse site uh : il 
: et! Billi at 7 i 
\ Ja 
= >| Hitt 
+ =) ————— 
ttt A 
ih 
ey EZ ZZ 
oe LZ, 
SEA Z Z tig YW Yt: 


Pyiéni fez nového kostela v J&chymové, Stavél architekt J. Mocker. (Obr. 2.) 


“Jechetné bolesti a Pén Bah nezapomnél na 
naiek, ktery byl ozvénou Slechetnych duSi. 
Kdyz hlasité plate osada nad ztrétou spoleé- 
ného svatostanku, plat takovy osadu cti. 
Cely les mohutnych klad, z nichz krov 
kostela sméle slozen byl, s hromovym praskotem 
do vniti se sfitil a pohtbil a pohltil plamen- 
nym Zarem Kranachiv oltat a veceri Pané; 
obrovské sloupy dievéné désnym padem zdrtily 
vzacné a hledané Yezby. V mori ohnivém roz- 
pukaly se v kusy a rozdrobily se v prach 
mramorové stoly oltarfni, stfibrné nacini a boho- 
sluzebné nddoby se rozlily. Zvony zalkaly nad 


smutnym divadlem, kdyZ padem s vysoké vézZe 
naposled zaznély, aby ve vyhnii kov roztavu- 
jici navzdy umlkly. Kir s varhanami, empory 
s lavicemi klesly v rumy a ssutiny. Zdrem 
po podlaze se plazicim rozpukly se i hrobky 
a svétlo denni osvécovalo mrtvoly, které né- 
kolik set let v temnoté hrobové odpotivaly. 


Pohibena byla ve’ker& nddhera. Stary 
pomnik, chlouba Jachymova zmizela s povrchu 
zemé. Désné étyry stény popraskané a zaca- 
zené désné pohlizely na désné vikoli. 


Na tem véky pracovaly, zvrtla hodina. 


3. Novy kostel. 


Jakmile pominulo zdrcujici omameni po 
zhoubném pozaru, zdhy pomysleno na zbudovani 
nového kostela. Byvaly chram Pané dékansky 
byl pojistén na 80.000 zl., které byly slu’nou 
pomiickou k zapoteti nového dila. Méstska 
rada Jachymoyska sestavila zvlaStni komité 
stavebni, které vyzvalo architekta J. Mockera, 
stavitele hlavniho chramu sv.-Vitského v Praze, 
ku zhotoveni plant a artistickemu fizeni stavby. 

Reéeny architekt nabidnuti prijal prizpi- 
sobiv nové dilo jednak pomérim a potfebam 
taméjSim, jednak tradicim byvalého chramu. 
Cestu mél vazanou, jelikoz ¢tyry hlavni zdé 
stati zistaly a tudy i pidorys kostela a vyska 
zdi volnosti nepripoustély. 


Jak dalece se jemu postéstilo nesnadny 
Gkol rozlustiti, uk4ze ndsledujici popis. 


Na vysvétlenou podavame pidorys 
(obr. 1.) a ptitni fez (obr. 2.) nového 
chramu Pané. Oba ndkresy maji usnadiovati 
a znazoriovati ndsledujici vysvétlovani. Laskavy 
étendé prohlédne si prozatim oba obrazy, aby 
v budoucim @isle ,Methoda“ usnadnila se nam 
prochazka, kterou spoleténé vykondame prosto- 
rami nového svatostanku. Pijdeme pak ruku 
vy ruce a zastavime se, pokud ¢as a misto 
stati, u veSkerych predméti dilezitéjsich. 


Pro dneSek rozlou¢ime se na prahu nové 
svatyné. 


eS SS SS 


Poklad hlavniho chramu svato-Vitského v Praze. 


Popisuje F. J. Lehner. 


Baldachin v podohbé Stihlé prilby vézni, zelezny a pozlaceny. 
(Obr. 27.) 


Apsida ktrova velechramu syv.-Vitského, 
jakoz i strany podélné obklopeny jsou véncem 
kapli, v jichz fadé na prvni zajisté misto po- 
staviti sluSi kapli sv.-Vaclavskou, jednak pro 
ozdobné zalozeni, jednak pro bohatou tpravu 
vzacnou, do které Karel IV. ostatky slavného 
predka svého rodem a tyadem, sv. Vaclava, 
ulozil v skrini velkolepé ze zlata a stiibra. 
Z veskeré polohy a tpravy jevi se umysl za- 
kladatele chrému sv.-Vitského, Ze obmySlel 
nadhernou kapli uéiniti klenotni skiinkou ar- 


chitektonického a dekorativniho uméni. Po- 
uzilo se nejnadhernéjsiho materidlu — _ chry- 
sopast, ametysti, agati a karneoli, — jimiz 


za onoho jiz véku se zdlibou ozdobovati po- 
tinala se v Cech&ch yzdendé mista, aby kaple 
v pravdé byla obrazem mystického Sionu, 
o némZ pismo sv. di, Ze stény i véze jeho 


skladaji se z drahych kament. Zajimava tato 
a zylastni soustava dekorativni, kterou stény 
a% do vySe oken se pokryvaji velikymi, brou- 
Senymi polodrahokamy do zdi zapusténymi, 
nevyskytuje se tuSim v dobach pritomnych 
nikde jinde v celé ostatni Evropé. Podobna 
uprava shledava se pouze jesté v kapli vSech 
Svatych a sv. Katefiny na Karlové Tyné. Nad- 
herné kameny, které zejmena pri vecernim 
neb rannim osvétleni voskovicemi Garokrasnym 
svétlem zari, usporadany jsou v rozmanité 
tvary geometrické. Mezery vyplnény jsou po- 
zlacenym §Stukem, do kterého vtlatené orna- 
menty heraldické a vegetabilni stiidavé se 
spatruji. Malé vyjevy biblické ze Zivota Spa- 
sitelova, pochdzejici od téhoz v uméni zrué- 
ného mistra, ktery Karliv Tyn ozdoboval, 


mile se stkvély mezi okrasou drahokami. Do- 


lej8i plocha stén, kteraé vesmés z drahokami 
slozenou byti se zd&, ukonéena jest ve vySce 
asi desiti stop na zpisob galerie vystupkem, 

ktery co timsa kolem obiha. | 


nad pazenim se rozkladajici, 
-preruSované pouze uzkymi 
okny s gotickym oblonkem, 
byly druhdy rovnézZ ozdo- 
beny obrazy muéenickou smrt 
sv. Vaclava zndzortiujicimi, 
které véak pozdéji bohuzel 
premalovany jsou. Opatrny 
a zkuSeny umélec dovedl by 
snad nestastnou restauraci 
odstraniti a ptivodni malbu 
na sténé z treti étvrté XIV. 
véku odhaliti. Na zminéném 
vystupku obihajicim kolem 
stén kaple, které i v ohledu 
architektonickém k _ nejslay- 
néjsim a pro archaeologa 
velezajimavym pamatkaém stie- 
dovékym v Praze néalezi, 
stoji helma ¢i svrsek véze na 
zpusob baldachynu pracoyany. 

SyrSek véZe jest zalozen 
na pudorysu skoro pravidel- 
ného étverce, jelikoz del8si 
strana obnasi 0°51 mtr., 
kratsi 0°48 m. Zvlastniho 
soklu prilba nema Nahlé 
preruSeni s jistotou zd se 
potvrzovati domnénku, Ze 
svrsek véze byval ukonéenim 
vétsi jakés konstrukce. Na 
étyrech strandch jsou mensi 
mrizky, 0°39 m. vysoké, na 
zpusob oken uprayeny, je- 
jichz pruty plochymi listky 
posdzeny jsou; kruzba rtz- 
nych tvari jest pravé tak 
zalozena, jako u_ velkych 
oken kostelnich. Okna vén- 
éena jsou dokonale tvary 
Gisté gotickymi z polovice 
XIV. véku a sice takovymi, 
kterd sluSi viaditi snaze do 
francouzské, nezli némecké 
gotiky, co se objevuje téz 
na riizicich se zvlastni ozdob- 
nosti tvorenych, jakych se 
charakteristicky zacasté uziva 
na stavbach francouzskych. 
Nebylo by tudy snad praydé 
nepodobno tvrditi, Ze piri 


avastenstvi tinného mél Matéj z Arrasu, prvni — 


i 


Velké plochy 


nae 


stavitel velechramu sv.-Vitského. 


tr 


komponovani zajimavého piedmétu uméleckého — 


obstoupeny 


Iie baigea ee Geet ial 
TT 


(Obr. 27.) 


| 


LES 


/ Ctyry strany kvadratického podstavce jsou 
| opéracimi 

bihajicimi, na kazdém rohu po tfech. 
étyr vétSich vychdzeji opéraci oblouky, ne- 


piliti, do fial  vy- 


Ode 


souci téleso do Sesti hran 
zalozené, které jest . pro- 
stitednikem étverhranného 
podstavce a prilby vézni. 
Lunetta tato ma Sest oken 
Ss prolamovanymi ornamenty 
bohaté gotickymi, které ne- 
jsouce zasazeny do oblouku 
ost¥e zakonéeného, rozsifuji 
se v ozdobny Sstit, ovénéeny 
ornamentalnim listim; Sestero 
hran obklopeno jest  Sesti 
opéracimi piliti, do fial vy- 
bihajicimi. Do uvedencho té- 
lesa prost®edkujiciho zasahuje 
teprv vlastni prilba vézni 
Sestihranna, jejiz hrany Sikmo 
vystupujici ve stejnych od- 
staveich posdzeny jsou goti- 
ckym listim. Na veSkerych 
fialach zminénych vyskytuje 
se po dvou stlatenych koulich, 
éimzZ fialim dostavé se zvlast- 
niho, skoro tézkébo razu. 
Mezi nimi byvala druhdy na 
veskerych fialach ozdobna ra- 
Zice lehce z kovu vyklepana, 
jako na nékterych mistech 
az podnes se spatruje. 

Na étyrech vétsich fialach 
rohoyych, od kterych orna- 
mentové oblouky opéraci vy- 
chazeji, vyskytuje se étvero 
gnakai ve starSi formé XIV. 
véku. Dva jsou ozdobeny 
lyem Geskym, dva jednohlavou 
orlici. 

Uvazimerli, Ze z karolin- 
skych piedméti uméleckych, 
které velkodusny dobrodinec 
velechramu sy. Vitského zho- 
toviti dal, skoro z4dny nepo- 
strada téchto znaki, pridru- 
#i-li se k tomu jesté prisnéjSi 
tvary architektonické, velmi 
soustavné a bez preplnéni u- 
pravené, neni véru bez dt- 
vodu domnivati se, ze jest 
to umélecké dilo a dar z 
poslednich let panovani Karla 
Ctvrtého. 


Pozdéji doplni se popis tvahou o téeli 
predmétu tuto vyobrazeného. 
| 


Mg | 


Sloh romansky. 


Pise F. J. Lehner. 
14. Povaha stredovéku. 


Bouie minuly. Stéhovani nepokojné se 
skonéilo. Ndrodové se usadili. A ndrody di- 
voké a nevzdélané potala krotiti a vzdélavati 
Cirkev. Motdly a pousté proménény jsou 
v trodné luhy a rozkoSné kraje, divokost a 
temnota pralesii proménéna jest ve vnadu a 
jasnost pozemskych raja. Novy kvas viry pro- 
niknul a plodnou uéinil roli celou — pozem- 
skou i nebeskou, hroudu hmotnou i bytost 
duSevni. Svétlem osvitil se obzor cely. 
V lodici Petrové seSel se svét. Koncem prv- 
niho tisicileti nepfisel konec svéta. Narodové 
ustraSeni poodechli si. Prodlouzeného a nové 
propijéeného Zivota z vdéénosti prirozené po- 
éali uZivati k uZitku svému a na oslavu BodZt. 
Cirkey narody odchovala. 

Byla krasn4, ta vitéznd doba Cirkve! 
Poutnik stojici za dntiv pititomnych uprostied 
zurivych yln rozpoutaného more rad se zadiva 
do yabnych obraztii ladné minulosti. 

Obraz za obrazem miji, jeden krasnéjsi 
druhého. Proudy svétla veSkeré krajiny, zemé 
a ndrody svlazujici, podivuhodna architektura 
védy s kouzelnou soustavnosti a bajecénou 
vnadou sttedovékych chrami, rytifské hrady 
a milostné pisné s idedlnim cfilem kultu svaté 
Panny,,, Pozehnané mezi Zenami, “ kiizacké valky 
a legie mnicht, druzny spolek cechi, se syé- 
tovym spolkem papezstvi a tise: — to ve 
zda se byti snem, ale blazenym a Stastnym! 

Cirkev ve stredovéku byla yvSim. Peéeti 
nebeskou znamenala vse, co bylo pozemského. 
Tim sndze vtiskla peéet na ¢elo dcer pivodu 
nebeského. Posvécovala vSeliké poméry, po- 
svétila tudy i uméni. Ochranna ruka Cirkve 
vztazena byla nad celym svétem, vztazenou 
zustala také nad uménim. 

Ve stYedovéku kamkolivék zabloudi zrak, 
vsudy setkava se s korporacemi tésné organi- 
sovanymi. Zivot jest plny skupenin vétSich a 
mensich. Celek déli se v jistém smyslu na ne- 
skonalé mnoZstvi Glent' samostatnych sice a svo- 
bodnych, predce vsak uréitymi svazky zdru- 
zenych a sjednocenych. Vsudy shledavame ducha 
jednotlivce s Cinnostiisolovanou, ustavi¢né novou 
av utvarech nevyéerpatelnou. Ty skupeniny 
nestoji v8ak osaméle podle sebe, nesouvisle a 
bez spojeni. Rizné a zdanlivé roztiiSténé tleny 
poji spoleéné presvédéeni a spoleény cil tim 
pevnéji. Nad smésici Clanki a Cdstek lehce a 
sméle vystupujicich klene se v imposantnim 
klidu jednotném nade ySemi ochrannd stiecha 
Cirkve. Kirecovitaé snaha samostatna a vzdoro- 


vité usili ovanuto jest dechem nézné milost- 
nosti a panenské ynady. Duch kéestansky v liné 
svém ptechovav4 kouzelnou.moc pfeméiiujict. 
S muZnou silou druzi jemnost zenskou. 

Ze vy dobé hlubokého citu a vnittnich 
protiv pravé architektuye nejvhodnéjst po- 
skytuje se p¥ilezitosti, aby vyjadfila a znazor- 
nila smély zdpas, snadno se pochopuje. Vy- 
tvarnému uméni udélil se Zivot v pfisné pouze 
odvislosti od architektury, ktera volné a ne- 
odvisle krdéela svou vlastni cestou dle vlast- 
nich zékont. 

Jako ve&skeré vzdélani za onoho véku, 
vysla téZ architektura od tradic tMmského 
uméni, kratela vSak samostatné a dospéla ko- 
neéné, pfrijimajic volné Zivly cizé spracované 
ovSem a zazité, k nejvelkolepéjsi soustavé, 
jakou déjiny stavitelské se vykazuji. 

VeSkeri narodové ktestansti zasvétily sv. 
Cirkvi své nejlepSi sily. Stejna vira, spo- 
leéna cirkevni pida, totéz nabozenstvi kiestan- 
ské, stejny smér ve vzdélani narodi; — ti 
faktorové splodili a rozsirili tentyZ sloh sta- 
vitelsky do veSkerych konéin kyestanského 
svéta. Proto spattujeme v dobé této ndrody 
nejrozmanitéjsi a nejvzdalenéjsi ze stejnych 
pritin i stejnym smérem probouzeti se a novy 
zpusob stavby po veSkerych konéinach 
kfestanského svéta najednou rozsitfovati se. 
Jako vira kivestanské neni majetkem jediného 
naroda, nybrz spole¢nym pokladem ndrodé 
vSech, ani stfredovéka architektura 
rovnéz zespoleéné, kfestanské pidy 
vznikla neni vyhradnim majetkem 
jediného, nybrzZ jest spole¢énym ma- 
jetkem narodt vSech. Universdlni vira 
uéinila také uméni universdlnim majetkem. 
PYipadl ovSem vedle pomérii ¢asovych jedno- 
tlivym narodtiim vét8i neb men&i podifl na spo- 
leéném dile tvirctim dle riznych povah néroda 
a krajin, jako se spatiuji jiz v jednotlivych 
rodinach ditky nestejného nadaéni a povah 
riznych. Proto i v novém ruchu stavebnim 
krajiny nékteré vice neb méné vynikaly. Ne- 
stavai vSak mezi jich stavbami takového roz- 
dilu, ze by se na nich tytéZ kiesfanské ele- 
menty najiti nedaly anebo Ze by se jedny 
druhym nepodobaly. Ze také poméry mistni, 
druh domaciho staviva, ndrodni podani, inten- 
sivnost viry, bohatstvi ¢i chudoba krajin bez 
vlivu nebyly ohledné barvitosti staveb u riz- 
nych narodi, netfeba ani podotykati. 

Ve snahach architektonickych vSem na- 


rodim jedinym a spoletnym zdkladem byla 
— basilika. Zakladni ndértky starokiestan- 
ského slohu mocnymi a smélymi rysy dale 
provadéti bylo spole¢nou snahou slohu romaén- 
ského a gotického. Jednotlivé tAstky staro- 
kiestanské basiliky sefadény jsou vedle sebe 
bez pevné souvislosti. Obtizn4 i mrzutd pouta 
antickych tvarfii a zdkond jejich brdnila jesté 
volnéjsimu pohybovani. 

Stfedovék vZdy rozhodnéji pout se zba- 
voval, vnitfku dostavalo se ZivéjSi sou- 
vislosti a wcinlivéjSiho poméru yzdjemného 
jednotlivych Gastek, org4nické élanko- 
vyani nastoupilo na misto vice mechanického 
sefadovani. Zasada cary vodorovné, kterd 
jako hora tlaéila mySlénku architektonickou, 
odstranéna jest fadou Stastnych promén a na- 
hradila se €4rou kolmou. Takovou mérou vy- 
tvoren jest z vystupujicich lena vnitiek ze 
skupenin se skladajici, skutetné ustrojné pro- 
pracovany, jehoz nejdilezitéjSim Zivlem byla 
klenba dtsledné provedena. 

Vnitrku odpovidal rovnéZ i zevnéjsek, 
kterému nyni dostalo se Zivéj$iho skupeni a 
dustojného rozvoje. Jiz na staro-ktestanské 


basilice v dvoupatrovém zalozen{ spattoval se 
pocatek Glankovani riznych t4stek. Ku chramu 
sttedovékému pfidruvila se nyni véZ, co novy 
moment vyznamny, kter4 nyni 3 ostatni bu- 
dovou organicky se spojila, tak Ze pohyb vy- 
stupujici také zevné se zakonéoval. 

Ve&skeré déjiny stavitelské ve sttedovéku 
jsou nepretrzitym zapasem po témz cili. Jestlize 
u Reki oba slohy dorsky a jonsky, vedle 
sebe obstaly vyjddiujice pouze zvléstnosti obou 
kmeni, zde oba sloby romansky a go- 
ticky, co do éasu jeden za druhym se 


objevivSi vzajemné se vylucuji. Jiz sloh 
romansky dospél ze zadkladnich zasad 


svych k takové vySi a dokonalosti soustavné, 
ze by jedind tato udalost architektonicka sta- 
Gila pro celou epochu. Stiedovék byl vsak 
ve vynalezavém snazeni a badani a zdpasu ne- 
unavnym, takze tentyZ ukol pfekvapujicim a 
zcela novym zpusobem jesté jednou rozluétil 
ve slohu uplné rozdilném, — ve slohu go- 
tickém. Z éehoz patrné se jevi, kterak ve- 
Skery obsah my&lénkovy k architektuie se 
nesl a v ni také nejvySs8i oslavy umélecké 
dosel. 


OES 


me ee OCLemnm 1S: darestamait}: 
Reditelstvi. 


Dary. 


Reditelstvu sdélena jest nejprvé potésitelna 
zprava, ze J. M. nejd. pan svétici biskup Dr. Karel 
Prucha, naystivil pred vanocemi sbirky, knihovnu 
péveckou skolu a paramentni tstav Akademie kie- 
stanské, kde vse se zalibenim sobé prohlédnul. 
Nasledujictho dne doruéen jest ptedsedovi Aka- 
demie list, v némz Jeho milost biskupska s vire- 


losti a laskou jeho jména i tiradu hodnou velmi 


pochyalné se zmituje o ¢éinnosti a snahach Aka- 
demie krestanské. K listu, ktery se predéital, pri- 
lozeny byly 4 obligace statni paijcky po 100 zl. co 
vanoéni dérek Akademii vénovany s ujisténim, Ze 
J. M. nepovazuje darek nepatrny, jak velkodusny 
darce pravi, za posledni. Sdéleni zpisobilo neli- 
cenou radost friditelstva, které J. M. srdetné diky 
vyslovilo jak za list Slechetny, tak za znaény dar 
opétné vénovany Akademii krestanské. 

Knihovna rozmnoZena opétné novymi dary. 
Na prvnim misté slusi jmenovati dp. Ant. Spale, 
farate ve Voseku, ktery vénoval darem 48 velkych 
svazkii vzacné patrologie od J. P. Migne-a vyda- 
vané, jejizto celé skvostné vydani popelem lehlo, 
tak Ze tplné dilo v malo které knihovné se na- 
chazi. Darovanych 48 dilti jest pouze castkou 
kollosalni sbirky. Dale daroval 42 svazki ,,Caso- 
pisu katolického duchovenstya* a koneéné grama- 


tiku ,linguae bohemicae“ od Rosy. Za velkolepy 
dar jmenovan slechetny pan farar Gestnym ¢clenem 
éinnym a bude mu zaslin diplom. Dale darovali 
pp.: Dr. Reh&k, vikarista na VySehradé, slovniky 
Thamovy, sv. Otce Irenea 5 knih proti heretikim 
a ,Theatre frangaice*; — p. Karel Karlach, 
uéitel ve Zbeéné, ,priva méstsk& z r. 1582, ,,Les 
Oeuvres de s. Francois de Sales“, ILI. tom.; — 
dp. Antonin Prokes, fara ve Vose¢éanech, 13 
rocnikt ,Casopisu katolického duchovenstva“ ; — 
dp. Fr. Snor, farét ve Lhotce, 10 dilé kazani 
cirkeyniho uéitele Jana Zlatoustého; dp. Frant. 
Svoboda; kaplan v Bilé Hirce, bibli Melantri- 
chovu St. Z. z r. 1549, vSeobecny rostlinopis J. J. 
Presla, dva dily, potatkové rostlinoslovi s 32 ob- 
razky, hlasové o potrebé jednoty spisovného jazyka 
v Cechich; — dp. Jos. Opp, farat ve Slavetiné, 
tistény a neporusené zachovany kancional ¢i pisné 
chyal Bozich od knéze Tobidse Zavorky, dékana 
Doubravického z r. 1600; —dp. Vac. Mostecky, 
dékan ve Vodmianech, stary brevir; vp. Josef 
Hiilek, Sest obrazi a mapu vikoli prazského. 
Museum kéestanské obdarovano od nasle- 
dujicich darci: p. arch. A. V. Barvitius, élen fe- 
ditelstva, daroval fotografii LukaSovy Matky Bozi; 
— vp. Ant. Truhlai, katech. v Prachaticich, 
celou sbirku minci 282 kusi Gitajici; — dp. Bedt. 
Benes, fara v Ratajich, 97 kusit starych minci. 


Zt sae 


Veskerjm darcim vysloveny jsou diky redi- 
telstva. 

V zasedanich tohoto mésice konanych dély 
se porady o preliminati celkovém a vymérovany 
jsou dotace jednotlivym odborim. Shledalo se, Ze 


vétsina prijm&i dosavadnich spotrebuje na nezbytna 
vydani celku, jako jsou; sluzba sekretatova, bytné, 
sluzba sluhova, potteby kancelarské a j., odborim 
pripada nepatrny zbytek, kterym jen nejpottebnéjsi 


| vydani uhrazena budou, 


Odbor archaeologicky Akademie krestanské. 


Dary Museu ktestanskémnu. 


Reliquiaé renesanéni. (Dokonéeni.) Authen- 
tika vyhotoyena jest v Rimé dne 6. prosince 1776, 
tedy pravé letos 100 let stara. Vyhotovil ji, vlastno- 
ruéné podepsal a peéeti vlastni stvrdil Franciscus 
Antonius Marencci ab Immaculata Conceptione, Epi- 
scopus Montis Alti in Piceno. 

Praci zd& se byti florentinskou neb rimskou 
a pochazi z doby renesanéni. Reliquidr byl druhdy 
majetkem + architekta Paviéka a darovan jest 
dékanskému chrdmu Vodhanskému od nynéjsiho 
ministeridlniho rady p. Jana z Neubauert, s jehoz 
svolenim dostalo se ho darem Museu krestanskému. 

Stary relief drevény. Dp. Boh. Hakl, 
farar v Horici, daroval Museu krestanskému starou 
vypuklou praci socharskou, kterou r. 1870, dostay 
se do Horic za fardre, nasel ve hrbitovnim kostele 
sy. Gotharda pod kirem v zadu za lavicemi, kde 
se po ni téméry Slapalo. Shleday v ni vz4cnou starou 
praci rezbarskou, dal ji odtud k sobé do fary od- 
nésti. Nyni pak ji vénoval co prvni vétsi toho druhu 
dar Museu krestanskému. 

O ptivodu dozvédél se pouze od pamétnikt, 
ze rezba byvala diive ve staré fare Horické, ktera 
as r, 1854 byla zborena a na jeji misto smérem 
vsak pri¢nim jina postavena, Chovala pry se tam co 
pamatka na mor. Zda se tudy byti deskou votivni, 
zhotoyenou na pamatku hladu a z ného poslého 
meni, moru. Kdy? neni zndmo. 

Tolik ku vysvétleni podal slechetny darce. 

Rezba skladé se ze étyr kusti; na pravo jest 
cela; na levé strané kusu se nedostava, jehoz ani 
po velmi bedlivém patrani nebylo Ize dopiditi se. 

Na reliefu spatiruji se dvé pole, spodni a vrehni. 
Na spodnim vidéti Ize Rodiéku Bozi s korunou na 
hlavé; na pravé ruce drzi Jeziska a levou jej pri- 
drzuje. Naproti sedi sv. Anna vy kliné majic knihu 
otevrenou, kterou levici pridrzuje, pravici vsak po- 
dava Jeziskovi predmét kulaty jablku podobny. 
Vedle sy. Anny vidéti lze mladsi Zenu, patrné matku 
4 hoch, Nejmensiho chova na rukou. Druhy u nohou 
matky sedé levou rukou pridrZuje nddobu, v niz 
pokrmy vari, pravou pak drii lzici, které nyni jiz 
ulomena jest. Vét3i hoch tieti pravici nabiré pomoci 
sbéracky znadoby pokrm kulaté uhnéteny, pravici 
pak jej dale poddva étvrtému jiz odrostlejsimu 
bratrovi. Vyobrazeni toto dobre shoduje se s po- 
vésti v Hoficich az dosud zachovanou, Ze tehdaz 
za doby hladu a naésledujiciho moru varily se chudym 
pokrmy. Zde se spatiuje podélovani ditek tim po- 


krmem, jaky i sy. Anna Jeziskovi podava. Patrné 
ligi se zde skutek télesného milosrdenstvi po- 
délovanim chudych pokrmem, jaky i Jezisek 
z rukou bdby prijimé. ,,Co jste uéinili jednomu 
z malitkych téchto, mné jste ucinili.“ — Uvedenou 
skupeninou péti osob konéi se prava strana. Leva 
jest ulomena. Zde pouze rozeznati Ize vétsiho hocha 
vruce kalich drziciho a pak zbytky vétsi tezby, 
kter& predstavovala podobnou Zenu, jako na pravé 
strané, pouze vsak s dvéma syny. Mensiho na 
lokti drzi, vétsi pak u ni stoji. 

Ze na levé strané vice figur nebylo, poznava 
se bezpeéné s vyteéné promysleného usporddanti 
skupenin. 

Pravilo se jiz, ze nad timto spodnim polem 
nachazi se vrchni, které oddéleno jest jakoby pa- 
zenim s ukonéujici timsou. Roucha dvou osob 
v horejsim poli stojicich splyvaji dol pod rimsu 
a tvori jisty druh baldachynu, v némz vidime Marii 
Pannu a sy. Annu naproti sobé sedici, tak ze tyto 
dvé postavy jsou strediskem celého skupeni spod- 
niho. Z uvedeného usporadani zcela pravidelné 
zalozeného jasné se pozoruje, jak velky kus na levo 
jesté byval, ktery nyni jest ztraceny. 

Tyrzeni toto zjistuje se vrchnim polem reliefu, 
v némz nachazi se celkem dvanact osob, v jedné 
stredni a dvou strannich skupeninach, yvesmés 
postavy muzské. Pouze na zevnich koncich spatruji 
se dvé zeny, na pravo mlada& zena s déckem, na 
levo stara téz s ditétem. 

Co yvsak znamena bohata tato skupenina osob ? 
Bez vyznamu nebude, ponéyadz stari dimyslnymi 
byvali vynalezci. 

Kliéem na vysvétlenou byl mi sktifiovy oltar 
hlavni chramu Pané Matky Bozi ve Cvikayé 
(Zwickau) od Michaela Wohlgemutha r. 1479 
malovany, doby, do které i ptivod tohoto reliefu 
vraditi slusi. 

Tam na jednom z osmi obraztt oltdte skla- 
daciho, jejichz vyobrazeni posuzovatel ma, spatiruje 
se v podobném usporadani rodina Pané. U pro- 
stred sedi korunovantd Panna Maria s Jeziskem. 
Po obou pak strandch sedi dvé sestry, jedna se 
étyrmi, druhé s dvéma hochy. Za sedicimi postavami 
stoji 7 osob, téz ve trech skupenindch. U prostied 
za Rodickou Bozi sy. Anna se sy. Jaichymem a 
Josefem. Po strandch patrné podobizny maliteWohl- 
gemutha samého, a bezpochyby hejtmana Romera 
o mésto Cvikavu velezaslouzilého. Aby pak nikdo 
v pochybnosti nebyl, co obrazem se vypravuje, za- 


| znamenal malir na spodni éasti barvou napis tento: 


Anna solet dici tres concepisse Marias, quas ge- 
nuere viri Joachim, Cleophas, Salomeque. Hos 
ducere viri Joseph, Alphaeus, Zebedeus: Prima 
parit JX. Jacobum 2a minorem et Joseph Justum 
peperit cum Simone Juda. Tertia major Jacobu 
volvereque Johannem. *) 

Odkud Michael Wohlgemuth tuto genealogii 
cerpal, zde nigeho nerozhoduje a my za ni nejsme 
zodpovédnymi. Relief nas vsak tehdejsim pojmutim 
dobre se vysvétluje. 

Vyobrazuje se zde svaté rodina. Na dolejsim 
poli tri Marie se sy. Annou; blahoslavend Panna 
korunovana s Jeziskem, Marie Kleofasova se étyrmi 
syny, kteri v pismé sv. nazyvaji se bratrimi Jezi- 
Sovymi, a sice Jakubem mensim, Josefem, Judou 
a Simonem, s hlaviékami roztomile vyvedenymi ; 
Marie Zebedeova s obéma syny Jakubem vétSim 
a Janem, ktery zde zcela typicky zpisobem onoho 
véku jest proveden s kaderavou hlavou as kalichem 
vy rukou. Vzajemné se podélovani pripomina bez- 
pochyby na pomoc, jaké se v tehdejsi bidé lidu do- 
stalo Bozim i dobrych lidi prispénim. Jednak svata 
rodina jim pomahala, jednak, co tehdaz v dobé 
moru chudym poskytovano jest, svaté rodiné na 
urok se ptjéovalo. 


Jsou-li na spodnim poli vyobrazeny svaté 
zeny rodiny Pané s ditkami, na poli vrchnim jsou 
muZi k svaté rodiné se éitajici se sv. Josefem a 
Jachymem wu prostted; vedle nich pak muzové 
druhé i treti Marie. 

; Vedle analogie byly by pak krajni osoby, muz 
se Zenou a ditkem, jimiZ prav4 i leva strana ge 
konéi, darci, jichZ nékladem deska votivni zhotovena 
Jest. WV drivéjsich vécich vidy tak se stavalo, Ze 
»donator“ jakoz i zhotovovatel na obrazu vy- 
podobnén byval. 


Kdoz vi, zda-li relief nebyval vnittni deskou 
skrihového oltate, které. malovanymi kifdly se za- 
virala? Celek i jednotlivosti, skupiny i usporadani 
jsou dobre promysleny a nalezité provedeny. Po- 
jmuti svédéi o mysli velmi jemné. Raz odévu a 
draperie, jakoz i veSkery zptsob prace odkazuji 
rezbu do druhé polovice 15. véku. 

Stopy barev a zlata dosvédéuji, Ze byvala po- 
lychromovana. Odbor umélecky da relief od znalce 
ocistiti. 

Distojnému pak panu faréti Boh. Haklovi 
dluzno verejné vzdati diky za dar, ktery vidy 
bude okrasou Musea krestanského. Lehner. 


Wmeélecké zpravy domacti. 


Oprava kostela sv. Stépana v Praze. 
K zadosti farniho uradu u sy. Stépana povolila 
rada méstskaé, aby vymalovan byl kostel u sv. Sté- 
pana sptsobem slohu toho kostela primérenym 
a ustanovena komise, kteraz v priciné té své na- 
vrhy podati m4. Zarovei usneseno, aby také ze- 
vnéjsek kostela byl nalezité upraven, coz vsak 
teprv pristim rokem se provésti a k tomu uéelu 
nalezita éastka do rozpoétu zadusniho poloziti se ma. 

Kaple sv. Krize v postovské ulici. Umélecka 
beseda odevzdala starobylou kapli opétné radé 
méstské, od niz ji pred nékolika lety k upravent 
prevzala. Nejvétsi zdsluhu o zachovani velevzacné 
této stavitelské pamatky uméni éeského ma vedle 
recéeného spolku malir p. Wachsmann. 


Obnova kostela Libereckého. Zastupitel- 
stvo mésta Liberce prijalo projekt architektem 
Tischlerem vypracovany a od komitétu za tim 
ucéelem zvoleného schvaleny, vedle néhoz lod chra- 
mova se obnovi, portal pak a vézZ se vystavi. Naklad 
paci se na 60.000 zl. Castka 18.000 zl. jest jiz 
pohromadé, jednak z trokt zadusniho jméni, jednak 
z konkurenénich prispévki prifarenych. Zbyvaji- 
cich 42.000 zl. bude uhrazeno vérejnou subskripci. 
V éele subskribentt, z nichz kazdy jednotlivy upsal 
1000 zl., citaji se: Dp. dékan Stimm, méStanosta 
p. Schirmer, p. Frantisek z Liebigt, nékolik pani, 
které nechtéji byti jmenovany a j. 


Se 


Lo it en at Ue Ya. 


Cesta do Rima. Sepsal Bedtich Kama- 
ryt, bisk. notat a farar v Destné. — Cestopisy 
obratné vypravované poskytuji vzdy zajimavosti, 


*) Trinubium s. Annae. ,Sunt qui crediderint, 
Annam matrem Virginis Mariae primo Joachim 
duxisse, ex quo filiam habuit Mariam Matrem 
Salvatoris; postea cum Cleopha matrimonio 
conjunctam, Mariam Cleophae, Jacobi Minoris, 
Josephi Justi, Simonis Zelotis et Thadaei matrem 
genuisse ; e tertiis denique cum Salome nuptiis 
Mariam uxorem Zebedaei et s. Jacobi Minoris 
et s. Joannis Hvangelistae matrem procreasse. 
Huic genealogiae probandae carmina quaedam 
laudantur, quae tamen, sicut et scriptores ejus- 
dem opinionis assertores tantae authoritatis 
non sunt, ut eruditorum fidem extorqueant. 


En carmina: 


ponévad% se v nich neliéi pouze obrazy rizné, 
nybrz zéroven také dojmy se vypisuji, kterak v dusi 
cestovatele se odrazily. Jak& duse, takovy byva 
i dojem. V Gisté hladiné jezerni zrcadli se celé 


Anna tribus nupsit, Joachim, Cleophae Salo- 
maeque. 
Ex quibus ipsa viris peperit tres Anna Marias: 
Quas duxere Joseph, Alphaeus Zebedaeusque. 
Prima Jesum; Jacobum, Joseph cum Simone 
Judam 
Jacobum dat tertia datque Jo- 
annem. 
Tak Calmet; obsirnéji jedna o tétéZ véci 
Conradus a Wimpina. 
Neodtivodnéné domnénky, které odporuji sta- 
rému podaéni, jsou bezpochyby Gerpany z né- 
kterého apokrifu. 


Altera dat; 


ep 


nebe s hvézdami, v rozbourenych anebe kalnych |. 


vodach neodrazi se ani bezprostredné hranicici 
breh. Vypravovatel ,,cesty do Rima“ ma tu pravou 
povahu cestovni. Rozliéné obrazy dojaly mysl zpi- 
sobem rozmanitym; nékteré odrazily se jen po 
krajich, jiné vnikly aZ na dno a utkvély v hloubi 
duSe ndbozensky rozechvéné, zanechavSe dojem 
trvaly a nezrusitelny. Ctendi bezdééné cestuje s vy- 
pravovatelem; kleéi vedle ného maje hlavu polo- 
Zenou na dverich svaté chyzky betlemské v Lo- 
reté a sméje se spattic jej Skodolibého z ciztho 
nestésti anebo potykajictho se s fakyny livornskymi. 
Aé moment umélecky celkem kratce se odbyva, 
nahrazuje se prilisnd stru¢énost umélecka hloubkou 
a vrelosti citu ndbozenského. Tak jest to dobre! 
Cokolivék Gélovék podniké, kona-li tak s celou 
dusi, uéinku poZehnaného se nemine, zejmena 
pri Zivém a vtipném vypravovani, jako se shledava 
ve spisu uvedeném. 

Cena knizky 93 stranek Gitajici jest 30 kr. 
Oba spisy lze objednati u vdp. Dr. Ant. 
Lenze v Budéjovicich. (Viz ,Method* r. IL. 
str. 147.) 

Oba jsou vydany od spisovatelii ku pocté ju- 
bilea Jeho Excell. nejdist. pana Jana Vale- 
riana, biskupa budéjovického a G¢isty vytézek 
uréen jest ku prospéchu ditek na ustavu 
hluchonémych v Budéjovicich. Obé zaslu- 
huje chvdly i uzndéni. Syntim nebylo véru mozno 


lépe oslaviti svatek Otce, ani krestanStéji uloZiti 
hrivnu na urok, ktery molem se nekazi. Odporu- 
éujice oba spisy pro dikladnost i zajimavost k hoj- 
nému rozsireni, srdetné si prejeme, aby slechetny 
priklad neztistal bez nasledovateltiv. V tadach ée- 
ského duchovenstva jak ¢etnych tu jest knézi 
yzdélanych! Kdyby napsal kazdy, k éemu pravé 
prilezitost naskytuje se, mnoh& mezera rychle by 
se vyplnila. Monografie pamdtnych chramt, oltard, 
obrazi, kancionalé, soch, kititelnic, zvonfi a jinych 
predméti poskytla by hojnost materiélu pro knihu 
»déjin uméni éeského*, kterou v literature 
éeské naprosto postradaéme, aby lecjakys privan- 
drovaly cizozemec neotiral se o to, co ndém jest 
drahého a vz4cného. Ndrod éesky na sebe odka- 
zany musi pomahati sobé s4m ve veskerych obo- 
rech Zivota. Neumoritelnou Zivotni silou vy jade 
ndroda diimajici probudili jsme se k Zivotu po- 
znovu, jiskry poriznu roztrousené roznécujme 
v plamen jasné zadrici, aby svétlo osvéty nasi kre- 
stanské jako slunce zarilo ostatnimu Slovanstvu. 
Naéelnictvi duSevniho nespoustéjme~ se! Jméno 
éeské jiz jednou slavné znélo v uSich narodt, kdyZ 
v popredi kraéel narod ve védach a uménich za 
dob peélivého ,otce vlasti*, ktery Cechy miloval 
vice nez sebe, nechat zlaty vék znovu se navyrati 
pricinlivosti, pilnosti, poctivosti a obétovnosti ye- 
8kerych ku prdci povolanych syni vlasti éeské. — 
Fiat! Lehner. 


SS SOS 


Moeaizka. 


, Velka, katolickéa vystava umélecka 
v Rimé otevrena bude bezpochyby poéatkem éervna 
o slavnosti padesatiletého jubilea biskupské kon- 
sekrace J. 8. Pia IX. Budou zde zastoupena dila 
umélecka a vyrobky uméleckého primyslu cirkey- 
niho z celého svéta katolického, tak Ze bude mozno 
spatriti vzaené predméty umélecké ze Spanél, Anglie, 
Francie a Italie, které do uméleckych vystav za- 
padni Evropy obyéejné se nezasilaji. Komu do- 
voluji poméry, aby pfilezitosti té pouzil k vydat- 
nému a veleuzite¢nému pouéceni a vzdélani, neopo- 
mine na nékolik nedél do Rima se podivati. Umé- 
lecké sekce Akademie kirestanské zasle bezpochyby 
na vystavu predméty dle navrhu a pod jejim do- 
zorem zhotovené, Nékolik Glen vyboru chystd se 
téZ na spolecnou cestu uméleckou do sidla uméni 
— Italie a Rima. Vedle dosavadnich zprav nebude 
umistnéna vystava ve Vatikdnu, nybrz vy mistno- 
stech, které ku kridlu Belvederu priléhajice z venéi 
pristupny jsou, aniz by do Vatikanu vkroéilo se. 

Jak kralovska vlada italska podporuje 
uméni. V Milané a Benatkach panuje znaéné 
roz¢ileni, ponévadz vlada redukovala, vlastné za- 
stavila obyéejné podpory na udrzeni a potrebné 
oprayy dému a chramu Pané sy. Ambroze v Milané 


jakoz i kostelu sv. Marka vy Benatkach. Mildnska 
rada méstskaé bude si proto stézovati v komore 
poslanecké, a prikladu jejiho ndsledovati budou 
bezpochyby také Benatky. Po vyloupeni pokladu 
chramového za doby cisalpinské republiky vykazal 
Napoleon I. milanskému velechramu 100.000 lira 
rocniho prispévku, k némuz rakouska vldda jesté 
22.000 liri pridala. Povinnost dalsiho placeni 
vytéené sumy preSla mirem curisskym na vladu 
italskou. ,,Gazetta di Venezia‘ pripomina, Ze na 
primluvu arciknizete Ferdinanda Maxmiliana vy- 
kazal cisar Frantisek Josef chramu sy. Marka v Be- 
natkach 22.000 zl. s ustanovenim, aby penize, které 
po zapraveni vyloh opraynich zbudou, na jistinu 
ulozily se a majetkem chramu sv, Marka zustaly. 
Tentyz list doklada, Ze cisar rakousky timze zpi- 
sobem staral se 0 zachovéni chramu sy. Ambroze 
v Milané, a bylo by pry velmi litovati, kdyby vlada 
italské nyni neméla vyplaceti prispévky tehddz po- 
volené*. Tak piSe list italsky. — Z prikladu uve- 
deného spatiuje se, kterak vlada krale poctivee 
poctivé se staré o zachovani cirkeynich a umé- 
leckych pamatek, které Italii velkou uéinily. Libe- 
ralismus vyznd se pouze v podzirani a boreni, 


»Method“ vychazi vzdy 20, kazdého mésice. P¥edplaceni obnd%i 2 zl, roéné. 
»Methoda“ vy Karliné ¢c. 234. Jen frankované listy prijimaji se. 


tykajici se redakce, 


ce, budtez zasiliny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, & 23 
budtez do expedice v knéhtiskaérné Cyrillo-Methodéjské v Praze, v Retézové' u 


Pyedplatné ptijima administrace 
Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopisy, 
4. Reklamace zasilany 
Ch (Cis ripest 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské v Praze. 


Casopis vénovany uméni ktrestanskeému. 


Organ odbori pro 


PDA DRARAA 


ee 


vytvarna uméni a archeologii 


Akademis kiestanské v Prazea, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Hercdinand J. luehmner, 


isle 2. 


V Praze, dne 20. tinora 1877. 
Se ee ee 


Roénik Ill. 


Obsah: Sloh romansky. 2. Poznémky obecné, 3. Basilika tramovym stropem plose kryté. — Novy kostel v Ja4- 
chymove. a Nemecko-Brodské Graduale Pavla Mélnického. — Z Akademie kYestanské: Reditelstvt. Dary. Odbor 
umélecky, 1. Nové zhotovené predméty. 2, Nova objedndnf. 3. Poptavky. 4. Vyslovené uzndni. — Mosaika. 


VDP PD PP LEI ILI IP 


PLILL LIP PDP LD LL PD LD ELD A 


LLP LIP. LDWP LLL LPL LVI PD DDI PIS 


Sloh romansky. 


Pige F. J. Lehner. 


2. Poznamky obecné. 


Na sklonku prvniho tisicileti potala v roz- 
liénych krajinéch timsko-katolické Cirkve ob- 
jevovati se nova soustava stavebni, kterd 
vy poznenahlych pYechodech ze staro-fimské 
basiliky se vyvinula a z Italie pies Francii 


do veskerych krajin katolického svéta se roz- 


Sifila. 

Tak jako feti, které z byvalé timské 
t. j. z latinské fedi posly, vlasska, francouz- 
ska, Spanélsk4, jazyky romanskymi slovou, 
také novy sloh pro tentyZ pivod rom4én- 
skym se nazyvéa. Roma jest jeho rodistém, 
Cirkey fimsk& jeho matkou. Jako Cirkev 
fimsko-katolické podstatné se lisi od cirkve 
fecko-vychodni, také sloh romansky pod- 
statné rozeznava se od slohu byzantského. 
V mluvé obyéejné az do nedavna vazné prisné 
budovy s hmotnymi sténami, s okny polo- 
kulaté zakonéenymi mylné a bezpravné by- 
zantskymi nazyvany jsou. Aé sice obchodnim 
spojenim s vychodem a kiizackymi valkami 
vSelicos z byzantského slohu do romanského 
preneSeno jest (kopule na pr.), podstata slohu 
romanského zustala nedotknuta. Cizi Zivlové 
skromné se podridili a bohaté a vnadné har- 
monie porusena nebyla. Jest zajisté sloh by- 
zantsky s cirkvi vychodni tak slouéen, jako 
romansky sloh s Cirkvi fimskou. Kam vnikla 
a kde se ujala vira fimsko-katolicka, 
s ni prisla a tam se rozsifila basijlika ro- 
mansk4é. Jest vérnym zrcadiem syého véku. 


Hierarchickou povahou vynikal cely Zivot, také 
zakladni raz slohu romanského byl hierar- 
chicky. Nepopiratelnou pravdu tuto dluzno 
zejmena vytknouti a uvaziti. Vzdyt nejvyssi 
yrchol papezské nadvlidy za Rehote VIL. 
pada jiz do té doby. KnéZstvo na potaétku 
epochy bylo vyhradnim péstitelem duSevni 
yzdélanosti a hmotné kultury. Klastery nebyly 
pouze utulkem a seminiskem védy a osyéty, 
ohniskem vSeliké umélecké ¢innosti; také role 
jimi zGrodnéna jsou a hrozné pousté promé- 
nény jsou v utéSené oasy. Strazci stiedo- 
véci, mnichoyvé, byli jedinymi péstiteli uméni 
stavitelského. V rukou jejich bylo v8eliké uméni. 
Ti zhotovili nadkresy kosteli a klaSteri a fi- 
dili rovnéz stavbu. Odtud vznikly pevné tra- 
dice, dédice se a pojice klaSter s klaSterem, 
tak Ze s jednotou zdkladnich mySlenek druZila 
se rozmanitost tvara. V tom spotiva hlavni 
vnada, které pozorovatele pravé ku slohu ro- 
manskému vabif, Ze spolecénou barvitosti za- 
kladni prosvitaji narodni zvlaStnosti vy nejroz- 
manitéjsim odstitiovani. A¢ v_ hlavnich pod- 
minkach viudy stejny, osvojil si predce sloh 
romansky v kazdé zemi jisté modiiikace a 
gvlastnosti ve tyarech podrebnych, v_ nich% 
jevi se znamky narodni. Zakladni mySlenka 
provadi se s nejriznéjSimi variacemi; z tehoz 
putt Zivotni sila, svéZost a pohyblivost tim 
z¥etelnéji, ¢im vaznéjsi, opravdivéjsi a prfis- 
néjsi jest vlastni podstata slohu. 


2 


SE Desa 


Tak jako kolem vétsich opatstvi shro- 
mazdovaly a osazovaly se osady, poznenahla 
vy mésta vyrustajice, rovnéZ tvorily se z fre- 
mesIniki v klasternim obvodu Zijicich a mui- 
chim v provadéni staveb pomahajicich spole- 
éenstva, z nichZ pozdéji beze v8i pochybnosti 
vzeSly spoletnosti stavebni a Skoly zednické. 
Cetné zalozend mésta, jichZto moc a bohatstvi 
poznendhla poéala se vyvinovati, teprv na 
sklonku doby romanské poéala ducha slohu 
pochopovati, podstatu jeho pojimati a jej 
s mnohou odchylkou uZivati. 

Jestlize ve vSselikych oborech Zivota stiedo- 
vékého jevi se neunavnd ¢innost a stala tvori- 
vost dumyslné a dtsledné pokracujici, také 
celé, doba romanského slohu, které od r. 1000 
vice nez dvé stoleti trvala, jest vyplnéna usta- 
vicnym zapasem a praci nepretrzitou ducha 
architektonického. Uvazime-li bohatost i hoj- 
nost pivodnich utvart, které z plodné ptidy 
slohu romanského vypuéely, shledayame pri 
veskeré prisnosti a vSeobecnosti razu zaklad- 
niho prece neobyéejnou rozmanitost jak v kom- 
binaci celku a sefadéni ¢astek, tak v kon- 
strukci a dekorativnim Zivlu. Sloh romansky 
vyznacuje se tudy velikou hojnosti zivota in- 
dividuelniho, pri nezlomné pevnosti a stalosti 
ySeobecného zdkona zakladniho. Oim ynadnéji 
ale uvazovani rozmanitosti a ustaviéného vy- 
vyvinu slohu romanského vabi, tim tézsi jest 
vylititi vérny obraz jeho. 

Hnuti architektonické objevuje se za doby 
romanské vy jednotlivych krajinach tak zna¢nou 
ruznost a rozmanitost, ze urcité rozdéleni déje- 
pisné takméi holou nemoznosti byti se jevi. 
VSeobeené Ize toliko fici, Ze sloh romansky 
za véku XI. skoro vesmés pridrzoval se pfi- 
snosti a jednoduchosti, Ze béhem XII. véku 
nejuslechtilejsiho a nejvySSiho rozkvétu do- 


3. Basilika tramovym 


Starokfestanska basilika nepozbyla prava 
svého. Méla tolik zivotni sily, vnadné piimé- 
¥enosti a zptsobilosti pro katolickou boho- 
sluzbu, Ze z jejiho z4kladu i romanska basilika 
vypuéela, vzrostla a rozkvétla. Romanska ba- 
silika zakladi se na téZe soustavé konstruk- 
tivni. Ma tri lodé. Hlavni lod jest vySsi a 
byva kryta plochym stropem dfevénym mnohdy 
i bez ného, tak Ze otevrfeny krov se spatiuje, 
(Viz obr. 25., sroynej s basilikou starokrestan- 
skou obr. 4. a 6. I. roéniku ,Methoda* str. 
24. a 40., pak s obr. 8. II. rot. ,Methoda“ 
str. 92), pak dvé niz&i lodé pobotni zaéasté 
téZ podobné kryté, konetné apsidu klenutou. 
Zakladni tvar vSak pfece podstatné pretvoren 
jest. Ba i sama hlayni disposice budovy, 


sdhnul, a% posléze na sklonku tohoto a v prvni 
polovici XIII. stoleti jednak se zvrhnul, jednak 
s novymi tvary se zdruziv smésici riznych 
Zivla vytvoril. 

Sloh romansky dal by se tudy nejpfri- 
rozenéji rozdéliti na tri doby: 

a)Prvotni sloh romansky (odroku 
1000 do 1100) vyznatujici se jednoduchosti 
a pridrZujici se tradic starokiestanskych. 


b) Ozdobny sloh romansky (od 
r. 1100 do 1180) s bohatym vyvinem kon- 
struktivnim i dekorativnim. 


c) Pozdni sloh romansky (od roku 
1180 do 1250) zdruzen s novymi formami, 
vy nichz zdérodky budouctho slohu gotického 
jasné jiz se spatfuji, a proto sloh tento pre- 
chodnim slove. 

Ostatné panuje i v jednotlivych tuto uve- 
denych dobach ohledné menSich skupenin zemé- 
pisnych a Skol znaén& riznost a rozmanitost 
vyvinu konstruktivniho i dekorativniho. Kdezto 
vy jedné zemi romanismus k vrcholi rozkvétu 
dospél, v jiné krajiné souéasné buduji se ba- 
siliky romanské ve pyisném slohu prvotnim. 

Ma-li tuto obraz, ktery v ndasledujicich 
Cislech podavati se bude, skuteéné nazornym 
byti, dluzno posloupné vypisovati, co 
mnohdy souéasné y Zivot se uvadélo. 

Hodlam tudy s pomoci Bozi lititi vyvin 
prvni a druhé doby, pokud mozno a nutno 
bude, spoleéné, pfechodni véak sloh na- 
sledovati bude ve zvlastnim pojedndni az po 
ukonéeni slohu romanského. Skutetnd vétsi 
basilika romansk& po vlastech éesko-moray- 
skych bez promén pouze v nékolika prikladech 
se zachovala a pouzije se tudy ku zndzornéni 
kromé domacich téZ obraz4. krajin jinych, 
pokud mozno sousednich a blizkych. 


stropem plose kryta. 


kter&é v platnosti zustala a podrZela se, ale- 
spoh na pevné pravidlo uvedena jest. 

Basilika romanské m& podobu kifZe (obr. 
26). Velky Stverec, ktery povstavéa v misté, 
kde lod hlayni s piiéni se prostupujf (viz C), 
jest mirou ve&keré disposice basiliky, a na- 
zyvi se Ctvercem kéizZovym. Na vychodni 
stranu prodlouzila se hlavni lod v podobny 
étverec (E) kulatou apsidou zakonéeny (F). 
Ctverec kiizovy oddélil se vysokymi, na_pili- 
Tich spotivajicimi polooblouky od pohraniénich 
lodi. Cela tato prostora byla kirem knéZstvu 
vyhrazenym. KéiZovd lod z hlavni lodé po 
obou stranéch vynikala tak, aby kazdym ra- 
menem podobny étverec se utvoril (DD). Z vy- 
chodni stény kiidel kiiZovych vystupovaly na- 


SS 


. 


zvice mensi vyklenky pro postranni oltdie, 
cimz zde oddélené kaple povstavaly. Hlavni 
pak lod (A) skladala se ze tii k¥izovych 
étverci na zapadni stranu polozenych, tak Ze 
cely pidorys romanské basiliky ze sedmi 
Stverci v podobé ktize rozlozenych sestavA, 
cimz bez dal&fho vysvétleni objasiiuje se schema 
tuto vyobrazené; 


(Ctverhran ktizovy s obéma kifdly jsou 
sini priéni ¢i lodi kiizovou.) 

E) Presbyterium nebo kir. 

F) Sanctuarium ¢i Apsis, také Concha, 
tribuna, Nejsvétéjsi. 

G) PYedsiti. 

HH) Véke. 

Zakryji-li se na pidorysu chramu Pané. 


4 ZAKNYN\N 


V4 


ZZ LZAKRNC 


| LL AIMS 


| 


U 


mM 


NW es 


—! 
———— 


———_4 
‘er 


(SSE aaa >= 
iad eae 


eee ee 


(Obr. 25.) Vnitini pohled kostela ve Svarzachu. 


A) Lod hlavni. 

BB) Lodé poboéni. 

(Lod hlayni s obéma pobotnimi jsou 
Jodi podélnou.) 
| C) Ctverhran ktizovy. 

DD) Ramena ¢i kiidla krizova. 


sy. Jiti na Hradéanech v Praze (obr. 27.) 
pozdéjsi ptistavky, spatiuje se zde dosti vérny 
yzorec basiliky romanské s odchylkou, Ze na 
misté kifdel kfizovych spattuji se véze. 
Vzorcem uvedenym predpisuje se poradek 
i cesta dalsiho popisu. 
Velikym poloobloukem, ktery Raa Le 


Be te 


misto vitézného oblouku basiliky staro-krestan- 
ské, otviraé se Gtverec ktizovy do hlavni lode. 


(Obr. 26.) Pidorys basiliky romanské. 


Nepodpira se vsak jako tam na pristayené dva 
sloupy, nybrz vystupuje ze silnych pilifi vedle 


(Obr. 27.) Piidorys chrému sy. Jitf na Hradéanech 
v Praze. (XII. stol.) 


poctu oblouki do kiize tvotenych (viz na 
obr. 26.). Odtud pak vychdzeji tady arkAd. 


jimiz lod stiedni od lodi pobotnych se déli. 
Reéené arkady se svymi oblouky spodivaly 
bud na sloupech, bud na pilifich, aneb 
stiidavé na sloupech a piliffich zéroven. 

V nejstarsich basilikach romanskych ob- 
jevuji se vedle tradice staro-k¥estanské sloup o- 
adi zejmena v krajindch, které jiz za dob 
ifmskych a staro-kiesfanskych byvaly sidlem 
yzdélanosti. Sloupy romanské jsou vsak 
razu zcela jiného, neZ byvaly antické a staro- 
kiestanské. Jsou bmotné a hrubé. UsSlechtily 
pomér a ynadndé soumérnost ustoupily pra- 
mohutné neohebnosti a nejapnosti. Jsou po- 
mérné krat8i a do vy%ky silné jich ubyva. 


el 


(Obr. 28.) Paidorys chrému Sekavského. 
(Druha polovice XII. stol.) 


Hlavice jest hmotnd4, Siroce rozloZena, tvaru 
namnoze nemotorného. Patka nepomérné vy- 
soké tvofena jest bud zcela barbarsky z pie- 
vrzeného tyaru hlavice, bud bez vSelikého 
tvaru, anebo hrubym népodobenim pripomind 
na attickou patku sloupovou. Basilika takova 
slove sloupovou basilikou. (Viz obr. 25.) 

Cistym sloupofadim poskytovalo se sice 
nejvice prilezitosti k rozmanitému vyozdobovant ; 
ozdobny raz byl vsak patrné v odporu s vaz- 
nymi tézkymi sténami. Bylyt pak nad to sloupy 


TS 
Pokracovani v priloze. 


Piiloha k Gis. 2. , Methoda. 


i nesnadné ku provddéni a co do ceny drahé, 
neposkytovaly dostateéné opory a tak se stalo, 


Ze basiliky sloupové brzy 


ustoupily basilikam ~ 


pilifovym, jako se 


spatiuje na vzorci (obr. 
26.) v basilice sv. Jiti — 


na Hradéanech (obraz 
27.) a viaibee v_ kraji- 
nach, kam_ kfestanstvi 
pozdéji tepry vniklo. 
Vyhradni pouzZiti pilifa 
plodilo dojem prostoty, 
bezozdobné jednoducho- 


sti a lépe  souhlasilo 
S muznou silou ostatni 
soustavy. 


Vedle basilik vyhradné 
sloupovych a vyhradné 
pilifovych vyskytuji se 
basiliky, v jichZ arké- 
dich sloup s pili- 
fem se stfidd aneb 


po dvou sloupech 
pili¥ ndsleduje. (Obrazy 
23;,,2%, 90.) Pra- 


videlné stiidani sloupu 
s pilitem, prijemny rhyt- 
mus vnadné ozdoby s mo- 
hutnou pfisnosti laho- 
dilo oku, jako trocheus 
s daktilem uchu lahodi. 
V_uvedeném prikladu 
arkad z chramu sy. Mi- 
chaele v Hildesheimu, 
kde vSechny lodé 
tramovy  strop 
mély, znazornuje 
se zarovel nej- 
krasnéjsi formal- 
ni vyvin i co do 
cisté ryzosti ar- 
chitektonickych 
pomért, i co do 
ynadné ozdobno- 
sti okras. Bohata 
ornamentika ob- 
louki vpravena 
jest do pevné ob- 
mitky. Nad kaz- 
dym pilifem a 
hlavici sloupovou 
vy poboénich lo- 
dich stoji postava 
vypukla. 

Vrehni sténa 
lodé stredni vy- 


pind se do znaéné vysky a byva kryta trémovym 
stropem dievénym. Blizko pod stropem jest 


RL 


7 
" = 


‘ ———_— ae 
Tw 
f Ua 
| 
: 
{ 
SY 
| = ) (his 
He 5 
OE = =i = 
NaS 
S| 2 
i = Say) | i 
iH) = i 
| a =|) E i 
= ie 
SSE 3 Hifi \ 
= a= il == ssi 
| ) : : : = 
\ Mh eS a = 
=I = ee = Ze 


(Obr. 29.) Arkady a poboéni lod chramu sv.-Mi- 
chaelského v Hildesheimu. (XII. stol.) 


sténa prolamovana fadou oken (ob. 30., 31.), kte- 
rymi stiedni lodi samostatného osvétlen{ shora se 


dostava, pobotni pak 
lodé osyétleny jsou men- 
Simi okny ve sténdch 
strannich. Podéet oken 
nesouhlasiva vZdy s po- 
étem arkdd a byvaé jich 
obyéejné méné. Po zpi- 
sobu  staro - kiesfanské 
basiliky sklenula se okna 
polokulaté, ponévadz ale 
nyni sklem se vypliovala, 
jsou o mnoho menési. 
Neukonéovala se _ také 
rovnouhelné, nybrzZ roz- 
Sifovala se na yvenek 
i do ynitfku, ¢imzZ je- 
dnak svétlu volny pristup 
se zjednayal, desti pak na 
venek volnéjsi odkap, je- 
dnak pak i obraztm, ji- 
miz stény vnitini pokryty 
byvaly, priznivéjsiho roz- 
déleni i mista se proptj- 
éovalo. Ostatné byvaji 
okna poboénich lodi oby- 
éejné mensi, stfedni pak 
lodé vétsi. Kiizovym lo- 
dim a kiru dostalo se 
rovnézZ vysSiho, apsidam 
nizsiho osvétleni. Hlayni 
mivala tri, pobotni ap- 
sidy po jednom oknu. 
Aby vysoka plocha 

stény stfedni lodé 

se ozivila a zaro- 

vent spodni patro 

lodi poboénich 

se vyznatilo, bézi 

obyéejné nad ob- 

louky arkadovy- 

mi fimsova paska 


(Obr. 30.) Z kostela Sekavského. 


pak ani fimsa arkadova nechybiva. 
kterfch kostelich spuStény jsou s uvedené 


mnohdy bohaté 
ozdobena. Ze v 
kfizové lodi a v 
kéru se nepokra- 
cuje, disledné se 
vysvétluje tim, Ze 
yedle téchto diltt 
poboénich  pro- 
stor nizSich neni 
k nalezeni. Kde 
vy jednotlivych 
pripadech podob- 
né prostory také 
kir _ obklopuji, 
V né- 


ae (Rr 


timsy kolmé pasky az k ndbézniku a hla- 


vici pilifi nebo sloupi dosahujict, tak Ze 


kazdy oblouk arkddovy nachazi se v raémei 
rovnouhelném (obr. 31.). Jinde, kde pilif se 
sloupem se stfidé, naprosto vypouStivala se 


nad obéma oblouky arkadovymi y sloupu se 
sbthajicimi (ob. 32.). V tom jevil se raso- 
umny pokrok, kterym tvar obloukovy vyznam- 
néji vynikal, a soustava skupeniny fad arka- 
dovych mocnéji se vyznatovala. Také v kon- 


S SSS 


(Obr. 31.) Prittez podélny romanské basiliky. 


paska, ZivéjSi pak Glankovani docileno jest 
slepym poloobloukem, na sténé od jednoho 
pilffe k druhému yedenym, ktery se klenul 


(Obr. 32.) Arkédy v Echter- 
nachu. 


struktivnim ohledu nebyl oblouk bez vyhody, 
jeliko% se tim zmenéil tlak stény sloup tizici 
a slab’i podpote takto nadleh¢ovano jest. 


a Oa RN 


Novy kostel v Jachymove. 


Pise F. J. Lehner. 


(Pokraéovani.) 


V neprijemném poéasi nerado se cestuje. 
Ostatné mozno téZ cestovati i na papife a 
proto zadam trpélivého étendie, aby si roz- 
lozil pied sebe na stil minulé ¢islo , Methoda‘. 
Na 4. strance spatfuje se ,pidorys nového 
kostela v Jachymové. “ 

Otyry zevni zdé po pozaru stati zistaly, 
jimiz architektu J. Mockerovi predpisovala se 
cesta, jak yzhledem velikosti a ynitinich pro- 
stor, tak vyzhledem slohu budouciho chrdmu. 
Mrtvé étyry stény oZiviti a spojiti vy souladnou 
soustavu architektonickou yné i ynitt, zata- 
zené zbytky byvalého chramu pouZiti na zdé- 
lani nového syatostanku, ze ssutin vytvoriti 
utvar novy, bylo jednak nesnadnym, jednak 
velmi vdéénym ukolem umélce-stavitele. Ku 
zdarnému vyyvedeni takového dila napinaji se 
vedkeré sily tvur¢iho ducha. Starych tradic, 
pokud mozno, se pYidrZeti a novym dilem 
predéiti, na ¢em vékové pracovali, vybizelo 
Vv zapas nejuslechtilejsi mohutnosti. ZkuSenost 
s uménim, obrazotvornost s rozvahou zdruiily 
se ku svyornému spolut¢inkoyani. 

Nesnadnym tkolem popisovatelovym jest 
sestoupiti do nepristupnych chodeb tajemné 
dilny, v niZ duSe pracuje a sledovati dilo 
umélecké od prvyniho z4rodku a% k dokondnt. 
Nestrannému posuzovateli dluzno jest p¥ed- 
staviti si Zivé veSkery proces uméleckého dila, 
kterak se v duchu umélce zrodilo, vyvinovalo, 


rostlo, dozravalo, az koneténé mySlenka se 
vtélila, simé kvét a ovoce vydalo. 

Prirozen& soudnost sama tudy predpisuje 
chod ndsledujiciho liéeni. Architektu poskytnul 
se pudorys nezyratné uréeny v podobé obdél- 
niku uvniti 24° 5’ dlouhého, 13° 1’ sirokého 
a jednalo se tudy nejprvé 0 rozdéleni yniti- 
nich prostor, pri ¢éemZ nesmélo se za- 
pominati ani na zakony liturgické, jimiz pted- 
pisuje se, ¢eho katolicky chraém ku bohosluzbé 
ve syatostanku potfebi ma, ani na zakony 
krasoumné a umélecké, jimiz vyZaduje se, éeho 
k dustojné upravé a priméfené ozdobé domu 
Boziho uméni lidské virou osvicené pridati ma. 

Piedesly kostel tvoril, jak dtive povédéno 
jest, jedinou sii s traémovym stropem plochym, 
v niZ kolkolem stén dfevéné empory bézZely. 
Pozdéji pridanymi sloupy dtevénymi nazna- 
Geno jest pouze tfilodové rozdéleni. Archi- 
tekt J. Mocker tenké pilife dfevéné nahradil 
mohutnymi zdénymi pilifi, proméniy takto sku- 
teéné siti jednolodovou v chrém tiéilodovy 
a do prostor takto rozdélenych vi'adil vSe, teho 
katolicky chram potiebuje. y 

Oltatni svatyni ti presbyterium 
utvyofril na strané vychodni zyléStnim, zajima- 
vym i plvodnim zpfisobem. Prynfho é&tyerce 
V obou pobotnich lodich pouzito jest ku zif- 
zemi sakristie a komnaty pro uschovdni 
pottebnych rouch a bohosluzebného ndéini. 


ws ; 


V prodlouzené takto hlavni lodi povstalo misto 
velmi vhodné pro hlavni oltai, v lodich pak 
poboénich u stény pro dva postranni ol- 
tafe. Na protéjsi strané zdpadni uzilo se ro- 
hového étverce lodé pobotni na strané evan- 
gelni, ku ztizeni kftitelni kaple, étverce 
pak na strané epistolni jedné polovice pro 
sin klenotni a archiv kostelni proti 
ohni bezpetné chranénou, pevné odevSad uza- 
vrenou, druhé polovice ve zptsobu polootevie- 
ného podloubi co siné pro Bozi hrob. Oba 
pak étverce i s prostfednim v hlavni lodi po- 
skytovaly ve vrchnim patie prostranného mista 
pro kir pévecky. Tak docilena jest delsi 
i SirSi hlayni lod s pYedsini pod kirem a s vy- 
vySenou svatyni pro hlavni oltar; v lodi pak 
samé u prvniho pilife na strané evangelni 
priméfené misto pro kazatelnu. Zpovéd- 
nice postaveny jsou v pobotnich lodich a sice 
dvé naproti sobé pod poslednimi okny vedle 
kuru péveckého, tfeti pak pod ktirem samym 
v polouzayrené prostore. Zbyvajici prostory 
ve vsech tiech lodich poskytly dostate¢ného 
mista kostelnim lavicim. Tri vchody 
kostelni zistaly beze zmény, jeden na boéni 
strané pod kirem péveckym, druhé dva po 
strandch naproti sobé. A ponévad% chram na 
navrsi postaven jest, vstupuje se s jedné strany 
po, schodech, s druhé pak strany sestupuje se 
do prikopu. Do kéru péveckého jde se po 
lavee, kteraé pres prikop vede. Do sakristie 
yceh4zi se z venti zvlaStnimi dvefmi, kudy po 
schodech téZ na emporu lze dostati se. Druha 
sii protéjSi i s emporou pristupna jest pouze 
z ynitrku. 

PYipoji-li se, Ze k vychodni strané pfi- 
stavéna jest vézZ kostelni, struéné vysvétlen 
jest pidorys dimyslné sestaveny. Na nic ne- 
bylo zapomenuto. Nejsvétéjsi obét a hlasani 
slova Boziho, baptisterium a zpovédnice, pé- 
yecky kir a sakristie, gazofylakium a archiv 
kostelni ——- vSemu zjednany jsou Sfastnym 
rozdélenim jednak primérené prostory, jednak 
mile roztiidéna jest nudnd jednotvarnost. 

Po vysvétleni pidorysu umozhuje se po- 
krotiti k ndrysu, od zalozeni ku kon- 
strukeci, od podlahy oti pozvednouti k ¢ast- 
kam do vysky se pnoucim. Se zemi se za- 
ind, nebem se konéi. 

Pokud vypravovateli znamo jest, zhotovil 
architekt J. Mocker tfi rozdilné plany no- 
yého kostela. Prvpi s vysokou lodi stredni 
klenutou a nizsimi lodémi pobotnimi; druhy 
roynéZ klenuty se stejné vysokymi lodémi; 
t¥eti pak s tramovym stropem plochym. <Aé 
klenba s nemalymi obtizemi spojena byla, ne- 
ohrozeni duchové se zalibou prekonavaji pre- 
kazky i velmi obtizné. Jestlize nesnadnost 
tikolu vdbila architekta ku provedeni prvniho 


neb druhého projektu, nedostateénost hmot- 
nych prost¥edki, pfflisn4 vzddlenost potieb- 
ného materialu, jako% i tradicionelni opray- 
nenost vy jistém smyslu ptimlouvaly se za 
prijeti navrhu t¥etiho. Méstské zastupitelstvo 
Jachymoyské rozhodlo se z pritin snadno po- 
chopitelnych pro chram s5 plochym stropem 
tramovym, ktery kromé vyhody znatné zmen- 
Senych vyloh byl zdrovei milou upominkou 
na drivéjsi chrém, ode vSech milovany. 

Kde druhdy stavaly primitivni sloupy 
dievéné, postaveny nyni na peyvném zdkladu 
mohutné pilifte zdéné, do kiize rozlozené, 
s pékné profilovanymi patkami a ozdobnymi 
hlavicemi. Nad hlavici pnou se z ki{Zového 
pilife do ¢étyr stran oblouky, jimiz piepdsdna 
jest prostora od pilite k pilifi na vSechny 
strany. (Viz obr. 2. Priéni vez. ,Meth.“ &. 1,, 
str. 5.) Oblouky v hlavni lodi vyS8imi, v po- 
boénich pak lodich nizSimi udili se vnitiku 
raz slohu pozdni gotiky s tvary tehdejSimi, 
v jaké drfivéjsi kostel zbudovin byl. Kazdy 
takovy ¢étverhran ze ¢étyr stran oblouky se- 
pnuty ma svij vlastni strop plochy, zajimavé 
a bohaté kassetovany, malymi konsolky ode- 
vsad podpirany. Hlavni lod vyznatuje se stro- 
pem vyssim, pobotni lodé stropem o néco 
niz8im. Uvedenou soustayvou pilifti prepdsanych 
oblouky vySSimi a nizSimi ynadné roztiidila 
a rozdélila se jinak jednotvarnaé plocha stropu, 
které zvySenim lodé stiedni a snizenim lodi 
pobotnich ynady pribylo. Daimyslnou konstrukei 
— pfepasanych sloupt a stropu plochého — 
poystala uvnitf tak vabna a mila perspektiva, 
ze clovék klenby ani patrné nepostrada, Ba 
zadiva-li se na pestrou okrasu kassetovaného 
stropu, oko si libuje pravé v té tpravé a élo- 
vék poznaya, Ze téz plochy strop kostelni, dobYe 
promysleny, neni bez vnad a vyhod i kraso- 
umnych, Perspektivé zajimavosti pribyva oltarni 
prostorou zcela zvlaStnim zptisobem utvorenou. 

DiivéjSi chram Péné mél empory téz kol- 
kolem stén oltéfni svatyné. Tato reminiscence 
s nutnym pozadavkem spofrivosti byly pricinou, 
ze stény sakristie, jakoZ i gazofylakia nevedly 
se az do stropu, nybrzZ ukonéeny jsou as v tre- 
tiné vysky hlavni lodé, tak Ze nad obéma po- 
vstaly empory ¢i otevfend oratoria, ktera jsou 
nahradou za patrondtni a hornické lavice 
v difvéjsim chramu Pané a tudy zde oprayné- 
nosti maji, aé stary duch kfestanské basiliky 
povazoval oltdini svatyni, kde tajemna obét 
novozakonni se kona, za tajemnou prostoru 
pred zrakem véticich odevSad uzavifenou a 
laikim nepistupnou, kdezto zde knézi mii sy. 
slouzicimu s obou stran mozno divati se do 
rukou. Ze stanoviska esthetického bylo by vsak 
krasy ptibylo, kdyby na misto nizkého Zelez- 
ného zdbradli, jaké téZ na vyobrazent (obr. 2.) 


pe She) fy nee 


se spatiuje, bylo se pouzilo vysoké, husté, pre- 
krAsné konstruované galerie dfevéné, dosahujici 
az ku hlavicim pilffi, tak ze jednak Cara, kde 
oblouky klenouti se potinaji, prijemné byla 
by se vyznadila, jednak i v souhlasu s duchem 
cirkeynim rdz svatyné oltafni oddélené hdjiti 
se mohl oponami za hustou galerii drevénou 
povéSenymi, jak na nakresu architekta Mockra 
se spatfovalo. Nedostate¢nost hmotnych pro- 
stiedki se sporivosti zde nevéasnou nedo- 
pustily provedeni pékné mySslenky. Piedmét 
ten mozno ostatné pozdéji doplniti. 
Obratime-li se od oltafe, spatfuje se na 
strané protéj8i kar pévecky, velmi prostranny, 


na pyeklenutych sloupech a pilifich bezpetné 
rozlogeny; pod nim pak na jedné strané polo- 
uzaviené podloubi pro Bozi hrob a ohnivyzdorna 
komnata pro archiv kostelni a jiné vzdcnosti, 
na druhé strané baptisterium. K¢rtitelni 
kaple jest miniaturnim kostelem Jachymovskym 
&i vlastné uSlechtilou fotografii veskeré sou- 
stavy chramové. Ze étyr sloupti do Ctverce roz- 
lozenych klene se soustava oblouké, na které 
y souhlasu s ostatnim chramem strop plochy 
spociva. 

Po struéném vyligeni vniti‘niho rozdéleni 
prostor a konstrukce zbyvé popsati vyozdo- 
beni a Upravu ynitrku. 


SS Ee= 0 —__ 


Némecko-Brodské Graduale Pavia Mélnického. 


Popisuje Ant. Vanéura, dékan v Némeckém Brodé. 


NavéSsti o veliké knize Trékovské obsa- 
hujici latinsky kancionél Gili jak se na po- 
slednim listé nazyva Graduale — psdno od 
Pavla Mélnického, skonéeno roku 1506 dne 
17. wnora. 

O té knize jde povést, ze ji dal méstu 
Brodu Némeckému tehdejsi pan tohoto mésta 
(Burian) Tréka z Lipy na Lipnici, tak bohaty, 
ze pry nevédél kolik dvori ma, proéez poruéil, 
aby z kazdého dvora odvedlo se jemu jedno 


tele, z jichz kiZi dal udélati pergament a z téch 
pergamentovych listii zhotoviti tuto knihu. Lista 
napotitano roku 1638 — 396. Chovana byla 
ta kniha v dékanském kostele Nanebevzeti 
Panny Marie az do r. 1871, — nyni se chova 
v obecnim tradé ve zvlastnim ptlpité. — Dou- 
fame vsak, ze kostelu opét vracena bude, je- 
likoz k nému patfi, an*v inventari kostelnim 
se co majetek kostela naleza. > 


Popis jeji. 


Vazana jest ve drevénych deskach kodi 
potazenych, na rozich, v prostied i po stra- 
nach ozdobenych kovénim mosaznymw. Vyska 
listh obnasi 61 ctm., Sitka 42 ctm., kraje po 
stranach 3 ctm. 

Zpévnik ten skoro veskrze notami na éer- 
venych linifch opatfeny, pocind hned na prvnim 
listé. zpévem Kyrie eleison (na druhé strané 
prvni desky Epiphaniae, Purificationis Mariae, 
de beata Virgine bez not). 

Na prvnim listé druhé strany malovany 
obraz Boha Otce (poprsi) na nebesich Zehna- 
jiciho, v levé ruce drziciho H8ské jablko. 

Dole na tpati kopci v pravo Trtka se 
2 syny, v levo proti nému jeho manizelka se 
2 dcerami, vSsickni kletici a modlici se. 

Nejdoleji erb Trékav, v pravo &Stit na tii 
pole rozdéleny, prvni pole nahote éerné, druhé 
stfedni ¢ervené, tieti dole bilé, nad prilbici 
dva rohy proti sobé stojici, na nichzZ po Sesti 
korouhvickach. 

Z venku v levo erb pani z Lichtenburka 
(dvé ostrvé éerné, Sikmo kifZem polozena v zla- 
tém poli, nad pfilbici koruna, z niz strmi pavi 
ocas a nad nim kapr zlaty. 


Na druhém listé v potdtetni litefe K 
malovany obraz Pana Krista, sedicfho s trno- 
vou korunou na hlavé. Dole erb (pouhy &tit) 
Lichtenbursky. Po strané az doli malované 
arabesky, vinouci se listim a kvéty rozliénych 
barev i zlaté, jakéz obrazy nalezaji se po kra- 
jich vSude, kde v prvni pismené malovany obraz. 

Na prvnich étyrech listech i na listé Sestém 
pocatetni noty zlaté ve dvou az ttyrech FAd- 
kach, dale éervené neb modré, nejvice Serné. 

Az posud Kyrie eleison na rozliéné svatky 
tam poznamenané. 

Na listé 23. v zadu prvni pismo obsa- 
huje malovany obraz Boha Otce, sediciho na 
trinu, drzicfho na kliné otev¥enou knihu, v nfz 
éte vzprimeny berdnek, po strandch kazdé strany 
andél. 

Noty z potatku zlaté. Zde jiz Sanctus, 
Benediktus i Agnus na rozlitné svatky. 

Na listé 34. a 35. pro defunctis. 

Na listé 39. prvni stranka prdzdn4, na 
druhé strané dominica I. in Adventu. 

Na listé 40. prvni pismena A obsahuje 
obraz papeze v Serveném rouse s korunou na 


| hlavé, sedictho a étoucfho v knize na pulpité. 


ee 


Zde potinaji se zpévy adventni Graduale, 
Offertorium a Communio. — Poétinaji se také 
zde listy zaznamendvati podle abecedy a sice 
tento list A az do XI. — ostatni listy od B 
po desiti. 

Na listé 56. malovany obraz_,,Narozenf 
Pané“ v potatetni litefe in Summa missae, 
noty zlaté, pak v den sy. Stépdna, Jana Evan- 
gelisty, Mladatek. 

Na listé 63. v pocateéni litefe malovany 
obraz sv. tYi krali in die Epiphania, Domi- 
nica Ima, Ida, Illia az do 6té, pak Dominica 
in Septuagesima, Sexagesima, Quinquagesima, 
potom zpévy postni na kazdy den. 

Na listé 128. Dominica Palmarum. — 
Na listé 146. v potatetni litete R malovany 
obraz ,,VzkiiSeni Pané“, — pak na listé 156. 
Dominica I. post Pascha. — Na listé 161. in 
diebus Rogationum, list 163. in vigilia Ascen- 
sionis. — Na listé 164. v podateéni litefe T 
malovany obraz ,Nanebevzeti Pané.“ — Na 
167. v pocatecni litefe S malovany obraz ,,Se- 
slani Ducha Svatého.“ — Na listé 172. v po- 
éatecni litete B malovany obraz P. Krista se- 
diciho na trinu a drziciho v pravé ruce Zezlo, 
v levé “iSské jablko. Znamena svatek nejsv. 
Trojice. — Na listé 172. v podéateéni litete C 
malovany obraz Pana Krista, tlaéiciho v lisu 
z hroznitka vino. Nadpis ,,de corpore Christi®. 

‘Tak na listé 177. Dominica Ima. post f. 
Trinitatis. —- Na listé 192. in Quatuor tempori- 
bus. — List 194. Dominica 18. a% do 23. 
Himského ¢isla. — Na listé 200. (p-v) (Q. VIL.) 
in Dedicatione ecclesiae v pocatecni litere T. ma- 
lované vyobrazeni kostela Némeckobrodského, 
bez véZe a bez kuple, s malou (prostiednf) 
vizkou, znizZ éni korouhvitka. — Na listé 203. 
(R I) v poédteéni litefe malovany obraz sv. 
Ondifeje. — Noty z pocatku ne zlaté, ale 
éerné. — Na druhé strané Barbarae virginis. 
— Na listu 204. in Conceptione S. Mariae a 
vy den jinych Svatych. — Na listé 206. (R. IV.) 
v potatetni litefe obraz ,,Ocistovani Panny 
Marie.“ — Na listé 207. (p. v.) Blasii mart., 
Agnetis, Dorothae, atd. — Na listé 226. (T. 


IV.) v poé. litefe G. malovany obraz_ ,,Nanebe- 
vzeti Panny Marie“, pak zase svatych po po- 
radku kalendée, posledni Catharinae Virginis. — 
Na listé 233. ,canitur in vigiliis Apostolorum, “ 
na druhé strané in die sanctorum. Zde posledni 
list poznamenan lit. U. I. a IL, dal&i listy ne- 
poznamenany. — List 237. obsahuje: De marty- 


ribus. — List 251. de uno martyre. — List 
258. De Confessoribus. — List 265. De Virgi- 
nibus. — List 286. v piedni strané prazdny, 


na listé 287. v poéatetni lit. G. posledni malo- 
vany biblic. obraz muze, jenz sedé zouva botky 
a hledi na svatého na stromku, z néhozZ vy- 
zehuji plameny, ukazujiciho obéma rukama. 
Noty ¢erné avSak po strané arabesky. Napis: 
In Aurora. — Na listé 288. in summa Missae 
— 289 s. Stephani Protomartyris. — Na listé 
291. (p. v.) Joannis Apostoli. — List 294. De 
Innocentibus. 295. In novo anno. 296. De Epi- 
phania 297. De conversione s. Pauli, 299. (p-v.) 
in Festo Paschae. 305. De lancea Domini, 307. De 
s. Adalberto, 308. De inyent. s. crucis. 309. De 
ascensione Domini, 312. Des. Spiritu, 315. De 
ss. Trinitate, 318. De Corpore Christi, 322. De 
s. Vito, 323. (p.v.) Joannis Bapt., 325. De s. 
Petro a Paulo, 326. De Visitatione s. Mariae — 
328. des. Margaretha, 332. Mariae Magdalenae, 
334. De s. Jacobo Apostolo, 335. (p. v.) De 
s. Anna, 337. (p. v.) Ad vincula Petri, 339. 
(p. v.) De s. Laurentio, 343. De s. Bartho- 
lomeo, 345. De s. Augustino, 346. (p. v.) In 
decollat. s. Joannis Bapt., 348. (p. v.) De 
s. Egidio, 351. in Nat. s. Mariae, 354. De 
s. Ludmilla, 356. De s. Venceslao, 357. De 
s. Michaele Archg., 358. De s. Gallo, 359. 
Undecim millium virginum, 360. De omnibus 
sanctis, 362. De s. Martino, 363. (p. v.) De 
s. Elisabeth, 365. De s. Clemente, 366. De 
s. Catharina, 367. De s. Andrea Ap., 372. 
p- v.) De s. Martyribus, 374. De uno martyre, 
375. (p. v.) De Confessoribus, 376. (p. v) 
De simplici Confessore, 377. (p.v.) De virgini- 
bus, 380. De s. Maria, 394. (p. v.) sequentia 
adventualis. —- Na listé 395. druha strana a 
na listé 396. prvni strana prazdna. 


ARN 


= Alkademiece KktestanskKe. 
Reditelstvi. 


Do vyboru sekce umélecké a archaeologické 
zvoleny slovitny archaeolog Gesky p. architekt 
Ant. Baum jmenovan jest jednohlasnym usne- 
Senim Glenem reditelstva a sice co zastupce sekce 
archaeologické na misto zemského advokata p. Dr. 
Tomana, ktery za élena vyboru sekce umélecké 
zvolen jest. 


Do programu valné hromady, ktera se pri- 
pravuje, prijaty jsou kromé nutnych stanovami 
uréenych predméti dvé slavnostni prednasky. Prof. 
dr. Kl. Borovy prednaseti bude ,o cinnosti praz- 
ského arcibiskupa Martina Medka“, architekt A. V. 
Barvitius ,o Katakombach*. 

Definitivné prijaty preliminar na rok 1877 


PaO pte 


vykazuje prijem uhrnem 4282 zl.; vydani nezbytna 
5212 zl., deficit 930 zl. Na uhrazeni znacného 
gchodku s bezpeénosti se pocitas na nové cleny, 
kteri k Akademii krestanské se pridaji, zejmena 
vsak na nynéjsi priznivce a prately, od jichzZ obé- 
tovnosti a lasky ku véci nam yvsem velevazné a 
dilezité se oéekavaé, Ze tsilovné se pfritini, aby 
z élent prispivajicich valna cast Gleny ¢innymi se 
stala. Aé nynéjsi hmotné poméry zejmena ducho- 
venstva velmi smutné jsou, zkuSenost opétné osvéd- 
tend uéi, Ze knéz z lasky k Cirkvi a vlasti dovede 
se zrici i nejpottebnéjsiho. Za pritomnych poméri 
nikoli vlastni vinou chudy narod ¢esky na obé- 
tovnost Slechetnych knézi neni chudym, Jedna-li 
se o rozkvét Zivota cirkevniho a narodniho pravé 
chud& ruka stavaé se dvojndsobné stédrou. Kdyz 
toho potreba kaze, duchovni umi uskrovniti se a 
odepfriti si i sousta chleba Gerného. V bojich jsme 
vyrostli, praci se tuzime. Nasilim mozno pobrati 
i majetek, o jeden poklad ysak knéze nikdo ne- 
oloupf — o lasku a obétovnost. Kdo denné prinasi 
obét nejsvétéjsi, znd a vi, co jest to obét. Cely 
Zivot musi byti obéti. Kde toho neni, tam nent 
radosti v Zivot’. — Ze Akademie kiestanské k do- 
sazeni vSech svych téelii neztistane bez dostateéné 
podpory, pevné doufani mame. 

Nutn& vydani nastdyajictho roku takto se 
roztriduji: 

A. Vydani reditelstva: Najemné 150 2l., 
sluzné sekretati 800 zl., sluhovi 300 zl, potieby 
kancelarské 100 zl., osvétleni plynem 100 zl., palivo 
100 zl., tisk vyroéni zpravy a j. 500 zl. inserty 
100 zl., drobna vydani 200 zl., na knihovnu 200 z1., 
utraty na verejné prednasky a slavnosti spolkové 
100 zl., nahrada odbornym Géasdpisttm za Gleny, 
kteti vyhody snizenych cen pouzivaji 200 zl, na 
casopis ,Christliche Akademie“ pro ném. éleny 
vychazejici 200 zl, vydani nepredvidand 200 zl., 
sktin do pévecké skoly, pult a j. 18 zl, pojisténi 
knihovny a sbirek 20 zl., sluhovi na novy odéy 
20 zl. Uhrnem 8.308 zl. 

B. Vydani odborna: 

I. Odbor védecky: Subvence  ,Casopisu 
katolického duchovenstva“ na vydani 7. a 8. sedgitu 
359 zl., vypsand cena 200 zl. Uhrnem 559 al. 

II. Odbor hudebni: Sluéné uéiteli zpévu 
540 zl., ¢inze za ucebni sii 50 zl., doplatek na 
piano 50 zl. Uhrnem 640 zl. (Podpory na vy- 
zpytovani starych kancionali a sbirdni potrebného 
materialu ku vydani nového, na zakoupent nejhlay- 
néjsich dél hudebnich pro knihovnu odbornou a p., 
oé odbor hudebni v prelimindri svém feditelstvu 
predlozeném Zédal, nedostalo se). 

III. Odbor uméleck¥: Prispévek pro spolek 
Diisseldorfsky za dodavéni vyroénich premif 5 zl., 
subvence na ,Methoda* 200 zl. Uhrnem 205 zl. 
(Odbor pro vytvarné, uméni, jeho% obor tak velice 
rozsahlym, tkol mnohostrannym, ptisobeni dosa- 
vadni mnoho slibujicim byti se objevilo, vysel pro 


letosni rok s prazdnyma rukama a odkazuje se na 
dobro¢innost soukromou). 

Iv. Odbor archaeologicky: subvence 
»Methoda* 200 zl., na nutn pokra¢ovani monu- 
mentalnich dél védeckych v oboru archaeologie kre- 
stanské 300 zl. Uhrnem 500 zl. (Jak a im bez 
penéz a hmotné podpory ,Museum krestanské“ za- 
klddati mozno? I na tuto otazku dana bude slusnd 
odpovéd. Musea kirestanského nutné jest po- 
trebi, nemaji-li i posledni po vlasti roztrousené 
zbytky starého uméni Geského pomoci rukou Zidov- 
skych odstéhovati se do cizozemska. Naérodni mu- 
seum prazské sklada se ze samych dari, také bu- ~ 
douci kirestanské museum prazské vzroste bohda 
z dari od obétoyvnych pratel vénovanych! To bude 
jedinou a vyhradni pééi spoleénou jak odboru 
archaeologického, tak i duchovenstva). Lehner. 


Dary. 


Knihovna. Vp. Ant. Kotal, kaplan ve Vod- 


‘iianech, daroval ,,Pastoral- Theologie* od Amber- 


gera, IV dily; Vp. Vacl. Honejsek, kaplan u sv. 
Stépana, vzdené dilo sy. Tomdse Aq. ,Summa Theo- 
logiae“, 13 dil. 

Museum kirestanské. Dp. Boh. Hakl, 
ktery vénoval Museu krestanskému vzacny relief 
drevény v minulém Cisle ,Methoda“ popsany, da- 
roval poznoyu: stary obraz sv. Vaclava v ramei 
rezaném, starobyly krizek a peniz v hrobce na- 
lezeny, otisk mapy Mikulase Klaudiana z r. 1518, 
skvostnou penézenku kosténou, stribrem vykladanou 
s podobiznou sy. Otce v stribrném reliefu vyve- 
denou, kterou darce, jda z Bellunu vy Italii, kde 
na vojenském ustayvé vychovavacim 6 let pisobil, 
pri odchodu na pamatku obdrzel. Aé jest mu velmi 
mila, dava ji prede ochotné darem Museu krestan- 
skému, — Slechetny priklad neztistane dojista bez 
nasledovnikiv. — Odbor umélecky dal vlastnim 
nakladem zhotoviti pro Museum kresfanské opétné 
novy kalich co vzorek, ktery vzhledem boha- 


| tosti i formy drzi{ stred mezi kalichem nejjedno- 


dussim a bohatym, které roku minulého pro sbirky 
musejni zhotoveny jsou. Pri kalichu tomto uzito 
jest na zlaté ozdob stribrnych, drahokamé a emailu. 
Uvedena riznost barev zlata, stribra, ametisté, 
tureckych kamink&i a emailu mily dojem plodi, na- 
dobé pak bohosluzebné rézu slaynostniho udili. 
Noha i nodus tvaru Sestihranného, obé v ohni po- 
zlacené, jsou ozdobeny rosetkami sttibrnymi, s ame- 
tistem u prostred zlatého obrouéku. Stifbrna kuppa 
v ohni silné pozlacena zasazena jest do koge 
stribrného, ozdobeného radou 18. tureckych ka- 
minkii vy zlatych krouzcich zasazenych. Vrchni 
cast kose ovénéena jest ukonéujicimi listky stiibr- 
nymi, spodni pak okraslena jest emailem éervenym 
a cernym. — Odbor umélecky obohatil dale 
sbirky musejni tplnou posloupnou kollekei na- 
dobek na svaté oleje, dilem jednotlivych, dilem 


ee ee 


2a3na spoleéném tacku, jedny z pozlaceného 
broncu, druhé z ryzého stiibra, nékteré jedno- 
duché, jiné s primérenou ozdobou. Poudzilo se zde 
ponejprv s vybornym zdarem uSlechtilého ozdobo- 
vani niellového, holubiéek s ratolesti miru, palem, 


véncti vaviinovych a j. Za phitinou snazstho Cisténi 
jsou dna u poslednéjsich na venek vypouklé. Vise 
nakreslil a praci ridil architekt A. V. Barvitius. 


| Prace provadéla se ve stribrnické dilné Kauéovée. 


Odbor umélecky. 


1. Nowvé zhotewené ptedméty. 


Kalichy. Pro kalich od dp. Jana Grusze, 
fardte v Pribicich, objednany zvolen tvar jedno- 
duchého kalichu akademického; jednotlivé Gastky, 
zejmena nodus jemnéji se vsak provedly. Kos 
ozdobil se prostym emailem. Na podnodzi Gte se 
vyryty napis: ,K oslavé Bozi vénuje Katerina 
Mackova v Pribicich.* — Ctihodni bohoslovei 
olomouéti vénovali milovanému spiritualovi dp. 
Vil. Blazkovi do Kroméiize za reditele odcha- 
zejicimu na pamatku kalich, kterym jej prekvapiti 
chtéli na stédry den. Podnozi, rukovét a nodus 
jdou do osmi hran, které na posledné uvedeném 
élanku ozdobeny jsou bilymi kyétinkami v Gervené 
emailovaném poli. Zlaté paska prostredkem kuppy 
obihajici prerusena jest dvéma medaillony. V jednom 
jest Srdce Pana Jezise v zlaté plasticky vyvedené 
na cerveném pozadi. Na druhém spattuje se IHS 
zlatymi pismenami v Gerné emailovaném pozadi. 
Na pasce pak samé ¢te se vyryty napis: HIC. 
FLORET. INNOCENTIA. HIC. INFLAMMATUR. 
CHARITAS. Na podnozi jest vyryta dedikace: 
Perdilecto Suo Patri Grati Alumni Olomucenses. 
1876—7. 

Ciborium nové, tvaru jednoduchého, ale 
uSlechtilého, s krasné provedenymi ozdobami rytymi 
v pouhych konturdch pracovalo se do zdsoby. 

Nadobky na sv. oleje pro dp. Fr. Janou- 
Sovice, farare v Ludicich, v ohni pozlacené, vse- 
chny tri na spole¢né misce trojobloukové. Vicka 
spojena jsou s nadobkami pomoci retizkii ozdobnych. 

Paramentni tstav znacéné se rozsituje a 
dikladné prace jeho obliby dochazeji. Ve vystavé 
nachazi se pravé zhotoveny, bohaté vysity plastik 
na ciborium, ktery nerozstrihnuty v podobé kruhu 
ze vsech stran zahaluje ciborium. Kolem vrchniho 
kraje vinou se vénce brectanové, kolem dolntho 
pak vinek z muéenek a lilii. Trochu nize spatiuje 
se ryba kos s chlebem nesoucl, znamy to z kata- 
strany monogram | ASTI jakozto stred napisu 
,»O sacrum convivium, in quo“ atd. Pokracovani 
jest na dolenim vénci na pdskach pritpovédnich: 

»Recolitur memoria passionis ejus, mens impletur 
gratia.“ Na hore pale dokonéeni: ,,et futurae gloriae 
nobis pignus datur.“ — Reéeny plastik jest v zAsobé. 

V minulé dobé odvedly se ndsledujici para- 
menty: Gervend kasule pro domaci kapli vdp. 
probosta vySehradského Vaclava Stulee; dvé ka- 
sule, bil& za 65, a éervend za 60 zl. pro kostel 


do Dobré Vody (objednal dp. Fr. Zachar, fardr); 
éervena kasule za 51 zlat. pro farni kostel 
v Dobrenicich; Gervend kasule za 60 zl. ob- 
jednana od dp. Fr. Vyplela, kooperdtora vy Do- 
mazlicich; bila za 85 zl. pro farni chram Pané 
v Ottenreitu; Gervend za 75 zl. objednand od 
vp. Jos. Kaspara, admin. v Telecim; é¢ervenda ka- 
sule pro kapitolu vysehradskou s vysivanym kyi- 
zem a obrazem sv. Petra vy zadu a sv. Pavla 
v predu v medaillonech; slavnostni pluviale bilé 
za 125 zl.; antipendium a dyoje kostelni korouhye, 
slavnostni Stola za 30 zl., fialové opony aj. V tstavé 
jest nyni zaméstnaéno 8 osob. 


2. Wova objednant. 


Obnova a nova tprava kostela v Bélici. 
Dp. fardét Jan Kraus obmysli ve farnim chramu 
Pané poriditi novy oltaér hlayni a dva nové obrazy 
a sice: sv. Jana Nep. a sv. Annu na oltare poboént, 
kromé toho pak cely kostel primérené polychro- 
movati. WVybor sekce umélecké pridélil provedeni 
zalezilosti architektu J. Baumovi, ktery za tou 
pricinou do Bélice ku ohleddni a prohlédnuti ce- 
lého kostela se odebére. 


Bozi hroby. Dp. Fr. Richter, farar vy Pred- 
hori, svéril zhotoveni Boztho hrobu odboru umé- 
leckému. TotézZ ucinil dp. farar Fr. Kubin, pro 
farni kostel v Janovicich. Oba predméty pracuji!se 
v Praze pod dozorem sekce. Nakresy a rozpocty 
vyzadali si dp. Jan Sedivec, farat v Plasich a 
dp. Mich. Hornsteiner, oat v Ottenreitu. 


Nadoby bohosluzebné. Ciborium zcela 
stribrné objednal vp. Jos. Sta hala, kooperator 
v Dolanech; dp. Fr. Pavli¢ek, farar v Maleni- 
cich, novy kalich; dp. Fr. Janouskovee, farar 
v Ludicich, 3 nadobky na sy. oleje, vp. Josef 
KaSstil, kooperator v Plumlové na Moravé, na- 
dobku na sv. oleje pro nemocné. Obstarani 
vseho prijima architekt A. V. Barvitius. — Vp. 
Fr. Svoboda, kaplan v Bilé Htirce, zaslal kalich 
ku vyzlaceni; tolikéZ vp. Jos. Kaspar, admini- 
strator v Telecim. Dp. Jos. Pracner, farar vy Mu- 
katové, monstranci ku vyzlaceni a opravé. 


Obrazy. Dp. Vac. Boéan, farat ve Frauen- 
reuthu objednavaé oltarni obraz sv. Jiri, dp. Alois 
Nyvelt, farar v Holohlavech, obraz svat. Jana 
Kititele; dp. A. Placek, farar v HoleSovicich, 
obraz sv. Vaclava pro korouhev krejéovského po- 
tadku v Pacové; dp. Innoc. Neubauer, fardr 


Bes y taral = 


y Zelivé, Vykupitele Ukiizovancého na plechu. Ode- 
yzdalo se osvédéenym uméleim ku provedent, 


Paramenty. Dp. Vac. Slavik, farar v Sto- 
chové, objednava pluvidl bily a éerny, albu, hume- 
ralia a j.; dp. Isfried Balddermann, fardr 
v Habrovych Kladrubech kasuli zelenou; dp. Jos. 
Kandler, dékan ve Slaném, baldachin; vp. Vine. 
Bezstarosti, kapl. v Méfiné a Fr. Vicenik, adm. 
vy Statici, stoly; vp. Karel Cermak, koop. v No- 
vych Benatkach, bursu a korporale; vp. Jos. Ka- 
Stil, bursu, hedbavné opony do tabernakulum a 
polstate; — kostelni korouhve: dp. Jan Dun- 
dalek, faraét v Sukdole, dp. Jos. Seifert, dékan 
vy Litométicich, dp. Fr. Matosovsky, farar ve 
Vraném, patronatni tfad v Pardubicich, 
dp. Jan Tesaf, farat v Bojanové; — dp. Fr. 
Miesner, farat vy Plané, plastik na ciborium a 
pradlo kostelni; vp. BlaZej Krunert, kaplan 
v Podébradech, superpelice; dp. Fr. Hampeis, 
farat v Opoéné, dp. Jos. Pracner, faraf v Mu- 
kafové, polstare oltatni; dp. Fr. Pavli¢ek, farat 
vy Malenicich, opony; dp. Vil. Fridrich, faraf 
v Chrziné, latku fialovou na pokryvky a Gervené 
sukno na kazatelnici. 


Rozliéné. Dp. Lohel Smid, sekretét na 
Strahoyé, objednal missal; vp. Vac. Uh1ti, kaplan 
v Jesenici, 6 svicni; dp. Jan Némecek, farar 
v Loukové, 2 svicny; dp. Jan Spina, farar ve 
Fryéovicich na Morayé, lampu; p. Fr. Moraéek, 
mlynar v Nereziné, pouzdro na relikvie; vp. Jos. 
Kaspar, admin. v Telecim, konvi¢ky s tackem. 


3S. Poptaviy. 


Dp. J. Kandler, dékan v Slaném, taze se 
na dva velké gotické kandelabry; vp. Frd. Harna, 
admin. ve Chyalkovicich, na monstranci; vdp. Jan 
Svéda, bisk. vikét a dékan v Prachaticich, na 
pohtebni viz a obleky pro pohrebni priivodce; dp. 
Gustav Jelinek, farét v Brandyse nad O. na 
svicny ; dp. Jan Gernohouz, dékan v Kovarech, 
zAd& za rozpocet na opravu monstrance, kaditel- 
nice a ciboria; vdp. Dr. Leopold Kotrbelec, 
dékan v Podébradech, za vykresy na antipendium 
a velum; dp. Ant. Bouchal, farart v Chlebich, 
za rozpocet novych paramenti; dp. Jan Sramek, 
faraét v Maloticich, za rozpoéet znaéného mnozstvi 
paramenti a prddla kostelniho. Na veskeré dotazy 
dala se odpovéd pfrislusna. 


4. VWyslovené uzgnani. 


Dp. Jos. Prochazka, faraé¥ v Dobyenicich, 
vzdava ,jménem celé osady diky za paramenty 
formy uSlechtilé a cirkevni* a slibuje darem jisté 
starozitnosti pro museum krestanské; — dp. Jan 
Pazeleska, farar v Katerinkach ve Slezsku, za 
pluvial, ,jehoz prace a vkus nade ysi chvalu jsou 
vyvyseny“; — vp. Jos. KaSpar, adm. v Telecim 
za kasuli, konvi¢éky a vyzlaceni kalichu; — dp. 
Fr. Zachar, farar u Dobré Vody za kasuli, ,slu- 
Zeb Bozich dtistojnou; vsem se libi a vSeobecnou 
radost ¢ini;“ —dp. Jan Grusgz, farar v Pribicich 
za kalich. Lehner. 


SOS 


Mosaixk a. 


Trestuhodna lehkovaznost. Ve farnim 
chramu Pané sy. Jindticha v Praze, ktery za 
poslednich let nejprvé zevné, roku pak minulého 
uvnit? opravovan a obnovovan jest, (jak? prilezi- 
tostné se povi bez obalu) — nachazelo se pred 
opravou (!?) 6 velice vzicnych venecidnskych zrca- 
del formy eliptické, zasazenych do ramcit z médé 
uméle tepanych a silné pozlacenych. Kazdé zrcadlo 
mélo dvé ramena krasné pracovand, do nichz svice 
se zasazovaly. Po obnové zrcadla zmizela, proti 
éemuz ovsem mnoho namitati nelze, jelikoz% kostel 
zrcadel nepotrebuje, aé jimi tentyz chram nadan 
jest v polovici minulého stoleti od Htana (Hrzan-a) 
z Harasova. Vzicna zrcadla byla majetkem chramu 
a méla ve prospéch chraému se zpenéziti a zemi 
zachovati. O prodeji koluji povésti, kterym bychom 


LPPDL PPL LLP LLLP PDP DLP LLLP PP DLP DDD PE PPPS 


»Methoda“ Ize obdrZeti: 


V redakci 


nevérili, kdyby od velmi hodnovérnych muZi vy- 
pravovany nebyly. Potvrdi-li se povést, neopomi- 
neme patriéné illustrovati archaeologickou a umé- 
leckou vzdélanost jistych kruhti na konci 19. stol. 


Vystraha. Pozor v Gechach a na Mo- 
ravé na kazdou pamatku kostelni, umé- 
leckou a starozitnou! Nechat ochrana podob- 
nych predméti pohozenych nesvéruje se lidem ne- 
znalym a nesvédomitym, od nichz zidé a obchodni 
pobéhlici a agenti za nepatrné zpropitné vylikati 
je znaji. Krestanské museum nutné jest po- 
trebné, maji-li se nam zachovati ty népatrné zbytky 
byvalého rozkvétu uméleckého ve vlasti na&i. Pozor 
na kostelniky! Pozor na Zidovské i nezidoyské 
agenty ! 


Ras 


I. roénik ,Methoda* za 1 gl. 


. , 


»Method* vychazi vidy 20. katdého mésice. P¥edplaceni obnési 2 zl. rotné. 
»Methoda* y Karliné ¢. 234. Jen frankované listy p¥ijimaji se, 


” 2 ” 


Predplatné prijima4 administrace 
Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopisy, 


tykajici se redakce, budtez zasiliny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, ¢. 234. Reklamace zasilany 
budtez do expedice v knéhtiskérné Cyrillo-Methodéjské v Praze, v Retézové ulici Cis. n. 5. 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské v Praze. 


METHOD. 


Casopis vénovany uméni ktestanskému. 


POD 


Organ odborti pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie ktestanské v Praze, 


Taw, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. ehner. 


Cislo 3. V Praze, dne 20. brezna 1877. Roénik IIL. 


Obsah: Jednatelsk4 zprava o Ginnosti odboru pro vy¥tvarné umén{ Akademie kfesfanské v Praze za r. 1876. — 

Jednatelska zpraéva o Cinnosti odboru archeologického Akademie kiesfanské v Praze za r, 1876. — Sloh romansky,. 

3- Basilika tramovym stropem plose kryté. (Pokraéovanf.) — Malba na omitce ze 14, véku v prazském domu & 42. — 
Z Akademie ktestanské: Valnd schtize. — Umilecké zprévy domdci. — Mosaika. — ,,Cecilie“. 


PILI LIL LLLP LL IIS III III PILI LPP PPD PEP DDE PDO DDD DP PP DDD DINER PSS 


PLD LIS LLLP PPL LDL ALAS LP PAAIP PLL LD 


Jednatelska zprava 


0 Cinnosti odboru pro vytvarna uméni Akademie ki'estanské v Praze 


za rok 1Ss7c. 


Zakony krasy odvéké zasnoubiti s pted- | v Pouchové s rozpottem a provedenim, jakoz 
pisy liturgickymi v oboru ,vytvarné krasoumy | i oltdve téhozZ slohu pro chram Paéné vy Né- 
a femesel uméleckych,“ plodem pak obapol- | mecké Brusnici, odk4z4no jest od vyboru archi- 
ného souladu ,mysl kfestanskou vzdéldvati, | tektovi p. A. V. Barvitiovi, ktery zdrovet 
povznaseti a rozvijeti“: jest nesnadnym sice, | vyboru p¥edlozil bohaty vybér posloupnych 
ale zasluznym i vdéénym tkolem, jakyZ sobé | nakresi hiébitoyniho podloubi s hrob- 
vedle stanov § 1. ulozil odbor pro vytvarnd | kami soustavné spofddanymi, jez z vybidnuti 
uméni Akademie kresfanské. Se vzneSenosti | staroslavné kapitoly vySehradské na zdékladé 
cile roste i usili, s divérou se Sifici prihyva | hlubokého studia, jakoz i cest uméleckych za 
odpovédnosti. Spravni rok minul, vyborw | tou pricinou konanych pro hrbitov vySehradsky 
pak jest porovndvati tkol s vykonem, snahu | is potiebnymi rozpoéty vypracoval. — Vnitrni 
s vysledkem, praci méfiti s odpovédnosti, pro- | ipravu a ztizeni nového, farniho chramu 
sttedky s utéelem, potdtek s koncem. Pané ve MSené dosud v stavbé se nachazeji- 

Ma-li obraz, ktery zde lititi povinnosti | ciho, daikladnou obnovu farniho kostela 
jest vyboru, vérnym odleskem. byti skutetné | v Bélici s novymi oltdéfi a polychromii, zhoto- 
éinnosti, dluzno prdci vykonanou porovndvati | veni nového oltaie a kazatelny pro filidlni 
s tcéelem odboru vy § 1. stanov odbor- | kostel Nesuchynsky svétil vybor architektovi 
nych vyslovenym yzhledem vytvarné kraso- | p. Ant. Baumovi, ktery béhem sprdvniho 
umy a femesel uméleckych. roku ku vSestranné spokojenosti zbudoval téz 

Vytvarné krasoumé naskytovalo se | novou vé% kostelni ve Vodiianech, kde 
béhem spravniho roku hojné prilezitosti osvéd- | tizenim sekce umélecké poznendhla obnovovati 
éovati se ve veSkerych oborech svych. Archi- | se bude cely kostel dékansky. — Zhotoveni _ 
tektu s malifem, sochati s rytcem bylo bud | nového oltate gotického pro farni chram 
jednotlivé, bud spolecné konati platnych sluzeb. | Pané Nezamyslicky pitevzal architekt p. Jos. 
Vdp. dékanem J. K. Rojkem zamydlen4 stavba | Mocker. — Vnitini upravas 3 oltat, 
nového kostela filidlnfho v NizZebohdch, | kazatelnou, lavicemi, varhanami, zvony a j. 
veskeré vnitini uprava farnfho chrd4mu | pro novy kostel slohu romanského ve Veleli- 
Pané ve Strazi od J. J. Karla knizete Loven- | bech, jakoz i zhotoveni pottebnych plant na 
steina s neobmezenym plnomocenstvim odboru | dikladné a soustavné obnovent slohové 
uméleckému syé¥en4, ndkres Marianského | chramu Padné Prachatického, velmi pamatného, 
olt&¥e slohu renaisanéniho pro farni kostel | piidéleno bude uméleiim po skonéeném vyjed- 


12 9G 


navani. — Ku mnohondsobnym dotazim zho- 
toveny jsou nékresy BoZich hrobd pro vice 
kostelfé, z nichZ dva svéfeny jsou vyboru téZ 
ku provedeni. — Kromé velkych pyedmété 
uvedenych, pri jejichZ nastava}icim zrizovani ve- 
Skerym oborim uméleckym bude spoluuéinko- 
vati, objedndno bylo béhem roku spravniho 19 
vétSich, nazvice oltafnich obrazu, dvé 


kfizové cesty, 5 soch, coz pod dozorem’ 
vyboru od osvédéenych umélci spravné se do- 


konalo. ; 
Pro rozsahlou ¢innost vytvarné kraso- 
umy nezapominalo se vSak ani na povzneSen{ 


uméleckych femesel, ba lze tvrditi, Ze. 


pravé tato odvétvi v pritomné dobé zane- 
dbavand a klesla nebyla bez vytetnych péstitela 
a podporovateli, jak v oboru drobného 
uméni zlatnického a stfibrnického, 
tak v oboru paramentiky a uméni roz- 
mnozovaciho. 

Ma-li drobné uméni zlatnické a 
stfibrnické nyni kleslé ve viasti nasi po- 
vznésti se k byvalé dokonalosti, nového roz- 
kyétu dociliti nelze bez regeneratora, v jehoz 
osobé druzi se zptsobilost s hlubokym védé- 
nim, aby mohl stati se ucitelem a ktisitelem 
ducha i zrucnosti technické, coz na mistrov- 
skych dilech véktii minulych vSim pravem ob- 
divujeme. Vybor s nevSednim uznanim ocetinje, 
ze v ltné jeho zased& umélec ducha_ tvori- 
vého, ktery na zakladé dlouholetého, neunay- 
ného badaéni krasoumného, zasvécen jsa do 
veskerych tajnosti techniky i dtimyslIného po- 
jimani, zpisobilym jest ku tvorenf plodé novych 
duchem starym ovanutych, pri GemzZ vSak ne- 
postrada ani vytrvalosti, ani ku znovuzrozent 
patritné trpélivosti. Architekt A.V. Barvitius 
komponoval na zdsadach tektonickych nejprvé 
celou, posloupnou sbirku nakresi puvodnich, 
propujciv v jednotlivych piipadech dimyslné 
koncepce vyboru nejen k bezplatnému pouzi- 
vani, nybrZ sém se vzdcnou obétovnosti praci 
i provedeni osobné fidil. S duslednostf véru 
pedagogickou privadi rozvoj ‘emesla uméle- 
ckého od lehéiho k té%8imu. Pri dosavadnich 
pracich a ozdobach uZivano aZ% dosud pouhého 
pilniku. AZ nabude fremeslnik potiebné zrué- 
nosti v ozdobovani plochém, a prace zdarila 
uného zdomacni, potom teprv prejde se k ozdo- 
bovani plastickému. Neunaynou obétovnosti a 
vzicnou vytrvalosti povstalo toho roku za jeho 
fizeni 16 kalicht, 4 ciboria, 3 pacifikaly, 2 re- 
likvidie a 7 nddobek na sv. oleje zak4zkou ob- 
jednanych. V fadé uvedenych nadob nejsou 
vsak zahrnuty: 3 kalichy, 2 ciboria, 3 relikviare, 
1 pacifikal a 6 uddobek na sy. oleje, které 
vybor vlastnim nékladem pro syou stdlou vy- 
stavu a budouci museum kiestanské zhotoviti 
dal. Cena yzorci uvedenych pAtéi se skorem 


na 1000 zl. V praci se nachazi téZ monstrance 
dosud nedokonten’. P¥i ozdobovani kovovych 
nadob bohosluzebnych uziva se opétné, jako 
druhdy byvalo, vedle drahych kamené dimysiné 
volenych, ozdobeného emailu a niello, tak-ze 
az dosud vSe utinilo se, ¢im klesla femesla 
zlatnické a stfibrnické k byvalé do- 
konalosti povznésti Ize. 

Kromé uvedeného .objedndno jest. u vy- 
boru a na patiiénd mista zaslano : 3 velké zvony, 
mnozstvi mensich zvonki, 70 svicnt, 6 lamp, 
8 kaditelnic, 7 kropenek, 9 aspergili, 1 pedum, 
1 biskupsky kiiz pektoralni. 

% raiznych pak predmété: zabradli ol- 
tdini, pontifikaélni stolice, 8 pulti na meSsni 
knihy, 10 missalu a j. 

Cirkev vybizi vSak ku praci aejen muze 
se silnou pazi, ktery pddnym kladivem libo- 
volné ohyb& neposlusny kov, také nézna ruka 
zenska& prijiména byva do sluzby kostelni, aby 
obratnou jehlou na latkéch hedbaynych na- 
hrazovala stétec malitsky. 

Nepiijemnou zkuSenosti pouten jsa, od- 
hodlal se vybor ku zfizeni vlastniho ustavu 
paramentniho, kde roucha bohosluzebna 
pracovala by se vedle predpisti liturgickych 
a krasoumnych zdroven. Skromné otevien jest 
ustay dne 1. Gervna jednou délnici. Koncem 
roku bylo jich potiéebi Sest. A novy rok spatiil 
jich zaméstnanych osm. AZ do konce roku 
zhotoveny jsou ve vlastnim tstavé ndasledujici 
paramenty: 2 mitry, 9 pluvidlé, 16 kasuli, 
1 dalmatika, 1 tunicella, 2 antipendia, 16 stol, 
14 korouhvi, 5 para polstafi oltafnich, 5 satka 
na nadobky pro sy. oleje, 5 prikrovi, konetné 
za 409 zl. pradla kostelniho. Uhrnna cena ye- 
Skerych zde pracovanych predméti obnasi as 
3600 zl. S nevSednim ndkladem a pilnosti 
pracovany jsou zejmena dvé mitry, jichz foto- 
grafie ve vystavé spatfiti lze, nddhern4 ka- 
sule pro kollegiatni chram vySehradsky, bo- 
haté vySivany plastik na ciborium, jind kasule 
s vySivanymi obrazy andéli a j. Podotknouti 
dluzno, Ze prvni prace y paramentnim tstavu 
zhotovena darovana jest jednoté paramentnf, 
ktera chudé chramy podéluje kostelnimi rouchy. 
Spravcem tstavu jmenovan jest od vyboru fara 
Edm, Langer, ktery se tiadu nesnadnému 
oddal s laskou a obétovnosti chvaly is uzndni 
hodnou. Celkem bylo objednéno a vyborem 
dodéno od 1. ledna do 31. prosince paramenta, 
jak nasleduje: 31 pluvidli, 66 kasulf s_ pff- 
sluSenstvim, 2 mitry, 35 stol, 12. bireta, 
20 ministrantskych odévé, 19 pdér& oltdinich 
podusek, 5 antipendif, 12 koberci a piikrova, 
13 burs k nemocnym, 26 plastika na ciborium, 
14 vel, 2 baldachyny, 5 s&%ka na nddobky 
pro sy. oleje, 34 korouhvi, 2 pentle na pra- 
pory, konetné za 556 zl. prddla kostelnifho. 


Beri) Fc 0s 


. Cena veskerych u vyboru objednanych pred - 
méti pati se thrnem na 18.695 zl. 

Aby plody umélecké dal&iho rozSifen{ do- 
Sly, petoval vybor 0 rozmozZeni jejich, po- 
kud skromné prostifedky dopoustély. Populdrni 
obraz vlastenecké svétice, bl. Anezky, od za- 
slouzilého piedsedy vyboru Jos. Hellicha 
malovany, byl nakladem sekce do ocele ryt. 
Zdarilou ocelorytinu Ize dle prani v kancelari 
Akademie kiestanské objednati (pfi vét8ich 
zakazech v cené vyrabéci po 7 kr., jednotlivé 
po 9 kr.). Dokud znatné vylohy vyhotovenim 
rytiny zpisobené kryty nebudou, neni pro nedo- 
stateénost dotace vyboru mozno, aby u vyd4vani 
obrazki formdtu menSiho pokratoval. Gim 
d¥ive rozeberou se znatné zdsoby, tim vice 
urychli se dalS{i publikace ostatnich svatych 
patronti ¢eskych. 

Oé takto vybor skutkem, o to ,Me- 
thod“, orgén odborny, usiloval slovem spo- 
leéné s éasopisem ,,Christliche Akademie“, 
v némzZ zajmy a zdsady jednoty Glenim néme- 
ckym se oznamuji. 

K dosazeni téele jest odboru .potiebi 
vzdélavaciho materidlu. Za tou pfritinou za- 
lozena jest odbornd knihovna spoletna 
s odborem archeologickym, jejiz nevsedni 
ozdobou jsou vzacné knihy od Jeho biskupské 
Milosti nejd. pana Dr. Karla Pruchy odboru 


Na konec sprévniho roku potéstilo se 
vyboru, Ze bylo mu Ize doplniti se ziskanim 
novych dvou ¢leni, od ného navrZenych a od 
Teditelstva jmenovanych. Jsou to pdnové: archi- 
tekt Ant. Baum, ktery odboru jiz drive 
vydatné sluzby konal, a prfitel uméni JUDr. 
Hugo Toman, advokat zemsky. 

Aé pro nedostatetnost postitedki hmot- 
nych a sil nebylo mozno hned prvyniho roku 
docfliti vSeho, éeho Akademie ki‘esfanska 24d4, 
predce dostalo se vyboru uzndni vSestranného. 
Jeho Eminenci, jakozZ i nejd. svétici pan biskup 
poctili vystavu navStévou, z mnohych pak stran 
zaslany jsou vyboru viYelé listy dékovaci. 

Dodava-li na potatku daleké cesty t4- 
stecny zdar mladému poutnika chuté i odvahy, 
a sluSi-li z nadéjnych uspéchi potatetnych 
souditi na dalSi rozvoj Stastny: pohlizi vybor 
nazpét na ¢innost minulého roku  spravniho 
nikoli bez zaliby a utajené radosti. Prace a 
snaha odméhovana jest divérou a uznanim. 
Na té i oné strané jevil se tentyZ duch — 
lasky i horlivosti. Zdrojem obého, ¢asteéného 
zdaru z jedné, a povzbuzujiciho uzndavanti 
z druhé strany jest vSak — pozehnani BoZi. 
V pomoc Hospodinovu douf& vybor na dal&gi 
pouti vSestranného rozvoje. 

Usneseno ve vyboru sekce umélecké v Praze, 
dne 24. unora 1877. 


darované. Spravovani knihovny svéreno jest F. J. Lehner, Jos. Hellich, 
od obou sekci architektu A. V. Barvitiovi. jednatel, predseda. 
OR BS 


Jednatelska zpraya 
0 Ginnosti odboru archeologického Akademie kfestanské v Praze 


evecous sete 


Vybor odboru archeologického zamyslel 
na pocatku roku 1876 uspoyadati vystavu staro- 
zitnosti cirkevnich u pYrilezitosti schize nékolika 
katolickych jednot, které minulého leta v Praze 
mély se sejiti. Za tou pricinou povolilo reditel- 
stvo ¢astku 500 zl., kterou za dostatecnou po- 
vazovalo na z¥izeni vystavy. , Method“, casopis 
umélecky a orgén odboru, obdrzel 200 al. 
subvence. Vyroéni dotace obnasela tudy 700 zl. 
Pii zevrubnéjsim uvazovani vyboru, ktery po 
stvrzeni stanov se konstituoval, zvoliv za pred- 
sedu architekta A. V. Barvitia, shledano 
jest, ze ani Gas, ani penézité prostfedky ne- 
dostatuji, nema-li zamyslenda vystava postradati 
zadouci uplnosti a byt ijen ¢dsteéné vSestran- 
nosti. Opraynénost a praydivost nahledu potvr- 
zena i odavodnéna jest pozdéji od nékolika élent 
vyboru, ktefi z Mnichovské vystavy umélecké 
vrativSe se zkuSenosti nabyté sdélili, tak ze 
vybor jednomyslné vystayu na dobu prizni- 


véjsi poodlozil a k pivodnimu z4méra vlastnimu 
se yratil. Rozs&hly program, jeho% vybor jasné 
jest si védom, Ize v zivot uvadéti krok za kro- 
kem. K velké budové dluzno nejprvé polodZiti 
peyného zdkladu opatfenim potfebnych a di- 
lezitych pomicek. Ziskani literarniho apa- 
ratu zistane v poptedi za prvnich let poéi- 
najici tinnosti. Proto vynalozil vybor, navrativ 
100 zl. do pokladny ist®edni, veSkerou dotaci 
400 2]. na zakoupeni literarnich dél archeolo- 
gickych, prekro¢iv ji nasledkem poméri agio- 
vych o 55 al., které ¢astkou dotace na rok 
1877 uhrazeny budou. 

Proniknut dilezitosti studia v oboru staro- 
k¥esfanskych pamatek uméleckych vynaloZil 
vybor veskerou pili, aby nejdilezitéjsi dila sem 
patiici zakoupena byla; tak zejmena osobnim 
prostiednictvim Comm. G. B. de Rossi, téhoz 
»Roma sotterranea“, jakoz i tplny exemplar 
,Bullettino“, i s francouzskym pdaoin., dale 


Je. Toe 


némecké spracovani dila od F. X. Kraus-e, 
slovniky vydané od Martigny, Mothes-a a 
Otte-ho, vétSinu spist Otte-ovych, odborna 
dila, které vydal Mamachi, Augusti a Gousnerie, 
chronologické tabulky Mozzoni-ho, Helyot-ovy 
déjiny yvadi, , Mittheilungen der k. k. Central- 
kommission“, , Pamatky archeologické‘, ,,Denk- 
male“ od Lindenschmitt-a a podobné. Z knéh 
od J. M. nejd. pana svéticiho biskupa Dr. 
Karla Pruchy darovanych éetnych a obsahem 
vhodnych odboru se dostalo, poéet jejich pak 
i rozmnozen dary pfedsedy A. V. Barvitia a 
Dr. H. Tomana., A ponévadz zajmy odboru ar- 
cheologického s uméleckym se stykaji, spo- 
jena jest usneSenim vyboru odbornaé knihoyna 
$8 podobnymi sbirkami knéh a obrazi sekce 
umélecké v ten zpisob, aby jednak majetek 
kazdé sekce se hajil, jednak veSkerym ¢lenim 
Akademie krestanské volny se ztistavoval pri- 
stup ku pouzivani a vzdélavani se. Dotyéné 
zajmy hajiti odkazalo se predsedovi odboru, 
kterého toutéz divérou také odbor umélecky 
poctil. 

NejblizSim ukolem vyboru yv druhé fadé 
jsou pripravné kroky ku zalozeni ,kfestan- 
ského museum“, kde by se vhodné pyed- 
méty bud darované, bud zapijéené na del&i 
neb krat8i dobu vystavovaly, které zatasté ne- 
pouzity a neocenény v uplnou zkdzu upadaji, 


vetesnikim rozprodavany a do cizozemska za- 
vleceny byvaji, kdeZto vy soustavném usporadant 
jsou ku pouéeni a povzbuzeni laika i knéze, 
¥emesInika, uéence i umélce. JiZ nyni dostalo 
se nam bez povzbuzeni z pouhé obétoynosti 
Slechetnych p¥iznivei vice neb méné vzdcnych 
dari, které zde zejmena uvadéti nesnadno by 
bylo. Tak kromé jinych darovali mince a pa- 
matni penize panové: Plasil, Briza, Zeleny, 
Richter, Fleischer, Hampejs, KaSparek, Prasek, 
Rogkot, Benes’, Zima, Pondéli¢ek, Donebauer 
a sl. Rohlenova. Jini darovali opétné vétsi 
neb mensi dila umélecka, rezby, krucifixy, paci- 
fikély, kanciondly a p. Tak dp. dékan Mostecky 
daroval vzdcny stfibrny relikviat a kancional 
na pergamenu psany, dp. farat Hakl drevénou 
fezbu ceny neySedni, zacez jim, jakoZ i ve- 
Skerym ostatnim darctim vysloveny jsou diky 
zaslouzené. 

Kromé vyboru sekce archeologické zvlastni 
odbor se az dosud neutvoril. Na misto Dra. 
Tomana, ktery do odboru uméleckého pre- 
stoupil, zvolen jest architekt p. A. Baum, ktery 
zaroveh jmenovan byl zastupcem odboru 
v reditelstyu. 

UsneSeno ve vyboru sekce archeologické 
vy Praze, dne 4. brezna 1877. 

FF’. J. Lehner, A. V. Barvitius, 
jednatel. predseda. 


—ssofgoos—__ 


Sloh romansky. 


Pigse F. J. Lehner. 


3. Basilika tramovym stropem plose 


kryta. (Pokr.) 


(Krypta. — Védze a empory. — Strop.) 


SZ 


ities 


= I = | / : 
| 5 | IWS: sal 
i ATE A 


\ 
+ 
B 


Ww 


— 


(Obr. 33.) Krypta sy. Kosmy a Damiana y Staré Boleslayt. 
‘ : 


DS 
Pokracovani v priloze. 


Piiloha k éis. 3. ,.Methoda“. 


_ Zadny 2 dilositdjsich kostela starsi doby 
romanské neni bez krypty. Kryptou vyzna- 


cuje se predeviim vychodni 
cast budovy. Jest to pro- 
stora nizké na sloupech 
(viz obr. 33.) neb pilitich 
(viz obr. 34.) sklenuta, do 
které se sestupuje s ho- 
FejSiho kostela po  scho- 
dech bud z obou stran, neb 
pouze z prost¥edku (viz 
obr. 35.). PYedobrazenim 
romanské krypty byla ,,con- 
fessio“ starokfestanské ba- 
siliky (viz ,Method* roé. L, 
str. 48.), jako na vzd4jem 
tato z hrobek katakomb 
ptivod odvozovala. V krypté 
chovaly se uctivé ostatky 
svétcll a svétic, zejmena pa- 
troni chramu, zde v ur¢ité 
dny konala se na zvylast- 
nim olta~i nejsvétéjSi obét 
me sy., sem pochovavali 
se biskupové, 
opatové a 

zbozni zakla- 
datelé chra- 
mu. Bylt to 
druhy kostel 
spodnimen- 
Sich rozmért, 
nad  nimz 

yrehni a pro- 
storny se vy- 
pinal. Tam 
tajemnda te- f 
mnota pripo- 
minala kye- 
stanu prvni, 
pocateéni do- 
by kYestan- f= 
ské, zde jasné 
svétlo a ve~ ik 
lebn&é  pro- fF 
stora hrdé a 
sméle se vy- 
pinajici a Si- 
roko daleko fj 
rozprostira- 
jici hlasala 
vitézstvi své- 
tla a svobodu 
viry. Nejsou 
véru bez vna- 
dy a vyzna- 
mu dojem- 
ného roman- 


LW OQ* 


i 
NK 


_ = | uh — 

age } 

ZEEE i = 
= ——r 


—— 


stol. 


ské basiliky se svymi kryptami. — Ze stranky 
stavitelské jsou krypty dulezité netoliko pro 


klenuti, které se znenahla 
vyvinovalo, nybrz také pro 
zménénou tyafnost kdéru, 
ktera nasledkem krypty na 
povrchu jejim se _ jevila. 
K vali ni bylo totiz potfebi 
zvyseni kéru o nékolik 
schodi nad podlahu lodé 
hlavni (viz obr. 35.), ¢im 
jednak organick4 spojitost 
s ostatnimi Gastkami bu- 
dovy uvolnovala se, jednak 
povySeny kir s apsidou a 
oltavem udilel celku vySsiho 
posvéceni a slaynostni di- 
stojnosti. Krypta rozpro- 
stirala se nejméné pod 
kirem a apsidou (viz obr. 
36., 37. a 38.) *), mnohdy 
také pod étvercem kfizo- 
vym aneb dokonce rozklada 
se pod pobotnimi rameny 
aml lodé priéni. 

Aby pak ¢éa- 


AN 


muni 


ANNAN 


TUN 


stka vycho- 
dni jesté z¥e- 
telnéji oddé- 
lila a vyzna- 
tila se co 
knéZska pro- 


‘ATU 
ma 


i 


stora zvlasté 
posvatnaé od 
lodé podélné 
osadé vyhra- 
zené, odlou- 
éen jest kri- 
Zovy étverec 
| od ramen pfri- 
] Cnich, jakoz 
také od lodé 
| hlavni uzkou 


i] m¥izkou. 

} Dilezita 
] novyota obje- 
vila se na za- 
 padni strané 
| kostela. Té- 
sné pted u- 
konéenim lo- 
di poboénich 
H postaveny 
ij jsou samo- 
statné vézZe, 


(Obr. 35.) Vnittek kostela sy. Jiti na hradé Prazském. 


na poéatku 
zacasté podo- 
by kulaté 


*) Apsida a lodé poboéni ve chrému sv. Jiti na Hradéanech byly pivodné klenuty, jako az dosud 
se spatfuje. Hlavni lod méla vSak strop dtevény, ktery teprv v dobé, nikoli pYilis vzddlené, kle- 


=, 8 ae 


(obr. 39.), brzy vSak na docileni uzSiho spojent | jeSté dale tim vsak zpisobem, te prostory 
s lodi kostelni tvaru ¢tverhranného. Upro- | takto ziskané pouzito jest za predsii, ktera 


stted obou vezi pokratovala se pak lod stfedni obloukem kulatym s lodi hlavni se spojovala. 


uu 


Se 
DL GER IO Ui mle 


; My oN NY ONY 


Z Si 
Liisiiise Z 
hgeeheyf——L—_— 


(Obr. 36.) Podélny pritez kostela sy. Jiti na hradé Prazském. 


Nad p¥edsini upravovala se mnohdy empora, dru- 
\ a. hym kulatym obloukem do stfedni lodé se otvi- 
; rajici. V kostelich feholnic byvala empora kirem 
klaéSternich panen, s mistem povySenym pro aba- 
tySi a namnoze téz s oddélenym oltéfem. Na 
této zdpadni strané byval téz obyéejné hlavni 
vchod, odkud najednou celou 


polohu bylo lze 
Pobotni vchody 
v lodich poboé- 
Stitovych  sté- 
zovych. — 

byvala sklenuta, 


prehlednouti. 
upravovaly se 
nich aneb ve 
nach ramen kri- 
Pouze krypta 
jakoz i kirovy 


vyklenek polo- (ob:. 37.) padorys Kupli prekle- 
nut. Ostatni ‘ypty u sv. Jit prostory ko- 
stela kryly se plochym stropem tré- 
movym, v ¢emzZ u poroynani s_basilikou 
starokrestanskou nejevil se jesté Zadny po- 
krok. Stény vyénivajici mnevstoupily jesté 
v uési svazek ZivdjSi vzdjemnosti.  Cilej&f 
proudéni architektonické soustaynosti pozoro- 
valo se pouze na arkddovych obloucich, na 
étyrech yelkych, hlavnich obloucich étverce 


LLL Little tedpigiy 


Yyy 


<\ 
SSNS 


a 


» 


\ 


SY. Jiri. 
kfizového, na vyklenku, jakoZ i na portdlech 
a oknech. Po prynich téchto kroéejich orga- 
nismus architektonicky tehdaz stati zistal a 
vodorovnymi ¢arami stropu udrzovany jsou jed- 
notlivé ¢astky v nehybné je&sté odloutenosti. 


res 


(Obr. 39.) 


nutim nahrazen byl. Nezachovalo se zidné vyobrazeni, jak vnitiek kostela druhdy vypad 
ae, Aare 0 v al. 
Na obr. 35. spatiuje se pobled vnitini jakou tvdinost as kostel diive mival, Na cinece 36. jest 


ee ea 


| Malba na omitce ze 14. véku v prazském domu ¢. 42. 


Popisuje architekt A. Baum. 


Malby na sténé ze 14. véku v domé 
soukromém vyskytuj{ se dojista povidku v Praze 
na pamatky umélecké bohaté. Poklad takovy, 
aé nikolivék zcela zachovany, nachdézi se v na- 
roznim domé Kaprové a Zatecké ulice ¢, 42 
staré, 18 nové. Pri&chodni tento dim jest 
smésici staveb z dob nejréznéjSich. Pred 
nékolika lety dal majitel JUDr. pan Kovai 
dim obnoviti a nékteré pribytky ku obyvani 
uprayovati, mezi jinymi téZ byt v pfizemku 
s malou, tmavou kuchyni a svétnici nevalné 
svétlou. Jakmile zednici jali se se’krabovati 
omitku mnohondsobnou fetené svétnice, ob- 
jevila se malba na sténé razu ,podivného‘, 
coz jednoho ze zedniki pohnulo, Ze o tom 
majitele domu zpravil. Pan Dr. Kovat ozné- 
mil mi po Dru. Celakovském, co v domé jeho 
se objevilo, natez bez odkladu v prévodu pana 
architekta Miinzbergera na cestu jsem se vy- 
dal; — byl jsem vSak v oéekdvani sklaman, 
jak se mi jiz tak éGasto pfihodilo. 

Bylat pravé sv.-Jakubska lhita pYesidlo- 
vani se. Nova ,,partei“ usidlila se jiz vy tmavé 
kuchyni, a ponévadz misto p7ilis obmezené 
bylo, nastavila svych pét Svestek do pyramid, 
netrpélivé otekdvajic hodiny, v kterou umozZni 
se vtahnouti do svétnice znovu vybilené. 
U prostfed syétnice staél domAci pan, jemu 
po boku oba zednici, z nichz jeden s Zivou 
obrazotvornosti malbu vysvétlovati se snazil. 
Tento Cicerone objevil jiz jednou podobné 
malby v Mladé Boleslavi, které ySak navzdor 
prosbam strahovského knéze nahodile pifitom- 
ného ku rozkazu domdaciho pénais omitkou 
srazeny jsou. — Upozorniv domécfho pana 
na velkou archaeologicky-uméleckou cenu 
malby objevené, popudil jsem vykladem tim 
nemadlo nového najemnika. Z tésného pozadi{ 
vystoupila resolutni zena dirazné dokladajict, 
ze den stéhovani se dévno jiz minul a proto 
s bilenim necht si jiz popilejf, 80 zl. cinze 
neni také Zzadnou malitkosti; vazi si sice 
také svatych obrazi, syétnici vSak s namalo- 
vanymi zbytky nemize potfebovati. Dr. Kovat 
litoval toho, Ze byt pronajal, rad pry by oZelel 
éinzi, v tomto pripadu jest mu vSak ¢initi 
yedle povinnosti. Aby tedy kategorickému 
imperativu najemnika zadost u¢inéno bylo a 
predc malba se zachranila a budoucnosti za- 
chovala, zapovédél jsem v&eliké dalSi seSkra- 


yak vérné poddna soustava klenuti, jakou nyni chram 


bovani a omiténi, a dovolil jsem prosty ndétér 
mékkou &stétkou, aby pozdéji pomoci Skrobu 
natér bez poskozeni malby snadno dal se od- 
straniti. 

Svétnice, v niz malby se vyskytuji, jest 
nizk&é prostora klenutd, z uzké ulice Zatecké 
osvétlend oknem pozdéji roz8itenjm. Kiizova 
klenba sklad& se z dvou kvadraticky¥ch travé 
bez Zeber vynikajicich. NynéjSi podlaha jest 
nad pivodni as o metr vyvySena, bezpochyby 
nasledkem ¢astych povodni. Tim, jakozZ i éa- 
stym prestavovanim, bourdnim a j. vysvétluje 
se dostateéné nynéjSi poskozeni klenby. Také 
nebyvala prostora pivodné k topeni zafizena, 
jak nynéjS8i poloha kominu dostateéné na- 
svédéuje. 

Leé vsimnéme si blize maleb. Jsou pro- 
vedeny al fresco. Celou prostorou obthaji 
bilé stuzky zalozené o néco vySe nad nabézky 
klenuti, oddélujice malované klenuti od spodat 
éasti. Na stuzkach jsou psdny biblické na- 
pisy feti latinskou Gernym pismem majusklo- 
vym téhoz razu, jaky se spatfuje ve ,,specu- 
lum humanae salvationis“. Klenut& pole vy- 
plnéna jsou zcela po zptisobu naSich drobno- 
maleb 14. véku zavitkovitymi ornamenty, které 
vy mistech, kde nérozi se krtizuji, kolem me- 
dailonu se sbihaji a sjednocuji, V jednom 
medailonu jest vyobrazeno poprsi Vykupitele 
svéta pozdvizenou rukou Zehnajiciho, vyrazu 
dustojného a uslechtilého. V druhém medailonu 
jen GAsteéné objeveném jest poprsi nebes 
krdlovny. Panenské hlava pokryta jest ko- 
runou, ruce pak zbo%né sepjaté naznacuji pri- 
mluvu. Zavitky, barevné medailony obklopujici, 
jsou po zptisobu ve 14. véku obyéejném oZi- 
veny animalné. Zde listim Susti jeStérka, tam 
na jedné noze stoji ¢ip vazné premyslejict, 
zde leze veverka, tam kréi se kralik, jinde 
pitvorna opice pase rozpustild alotria s trpas- 
likem. Zavitky s listim i proplitanim vyteéné 
vypliiuji prostora, kterou ozdobovati maji a 
stiidani barev jest dakladné promyéleno. 
Technické proveden{ Zivé prtipomind na tech- 
niku nagich miniatur. Zelené listi na pf. 
jest stinéno timtéZ tonem ovSem temnéjiim, 
svétlo jest Zluté vneSeno; Zluté barva s hné- 
dym stinem, bilym svétlem a j. Kontury jsou 
vesmés terné kresleny. Pozadi, z néhoz za- 
vitky vystupuji, zd& se byti barvy hnédé-éer- 


sy. Jitfi mi i s dlouhym ktirem 


feholnic piistavenym v dobé pozdni na zépadni strane kostela, Krypta rozprostira se zde pod 
apsidou a presbytafem. Jest prosté sklenuta na Stihlych sloupech, tii z kazdé strany, jak ukazuje 


pudorys (obr. 37.) a prifez pritni (obr. 38.). 


= eee 


vené, kter&. vsak zde a onde s modrou stii- 
dati se zd4. Bylo-li v pozadi je&té jinych 
barev udzito, nelze udati, ponévadZ fresky jen 
z nejmensi casté objeveny byly. 

Na sténdch malovani byli svétci. Tak na 
jedné sténé bezprostéedné nad stuzkou drive 
uvedenou tii svati muzové, z nichZ jeden na 
koni sedf. Ponévad% obraz nachdzi se blizko 
Madonny, domnivam se, Ze jsou to svati tri 
Kralové. Naproti nim na druhé sténé jsou vy- 
obrazeni dva svétci, z nichZ jeden, jak se 
zda, krabitéku drzi; snad jsou to svati Kosmas 
a Damian. Nad nynéj8im spordkem spatruje 
se uryvek sy. krale a j. 

Die Tomkovych ,Zdkladi mistopisu 
Prahy“ (Staré mésto str. 51.) ndlezel dim 
r. 1364 MikulaSi z t4du kazatelského S. Kle- 


menta (Dominus Nicolaus de ordine S. Cle- 
mentis), ktery roku uvyedeného dim stfibrniku 
Cunzovi Leinthaseovi prepustil. Snad feholnik 
dominikansky Mikul4S dal pokoj vymalovati, 
jak tuSiti se d& z obsahu maleb vice duchov- 
niho, neZ svétského. Tomek vypotitava ma- 
jitele domu az do r. 1435; bylit vesmés fe- 
mesInici, jim% sotva vyozdobeni pripisovati lze. 

Uvedené popsani nem& jiného tele, nez 
upozorniti na zbytky starého uméni ¢eského, 
a vynajiti uméni milovného dobrodince, ktery 
by ochoten byl laskavé pfevziti nadklad za od- 
haleni a kopirovani. *) 


*) Jinde jest péée o zachovani starych pamatek 
uméleckych zélezitosti verejnou. U nas bohu- 
zel! ke vsemu dluzno doprosovati se dobro-, 


dinci' soukromych, Pozn. red. 


Pls Akademie izrestanské. 


Valna 


Svatek sy. Josefa, patrona Cirkve kato- 
lické, zvolen letoSniho roku za den valné schiize 
Akademie kiestanské, kter&4 se zasvétila do- 
poledne o 11. hodiné slavnymi sluZbami Bo- 
Zimi v dominikanském chramu Pané sy. Jilji. 
M&i sv. slouzil starosta Akademie vdp. ka- 
novnik dr. Mik. Karlach za ¢éetné assistence, 
pri které na karu pfednaSel sbor svato-Voj- 
téSsky fizenim p. Jos. Forstera vy déjindch 
hudby posvatné pamatnou 6hlasnou ,,Missa 
Papae Marceli* velmi zdatile. PYedndSeni ta- 
kové skladby bylo dojista distojnou p¥ipravou 
ku valné schtzi, kter4 svolaina jest na 6. hod. 
veterni ponejprv do nové, piekrasné dvorany 
svato-Vaclavské slaynostné osvétlené. 

Valnou schizi zahdjil starosta s prdnim, 
aby v noyém ozdobném stanku Pan gs nadmi 
vidycky zustal a my s Nim. Viele vzpomenul 
si téch élenti, ktefi béhem minulého roku smrti 
odvolani jsouce jednotu opustili, zejmena je- 
dnoho, ktery co len Yeditelstva pomocné ruky 
i péra proptjéoval Akademii, odkézav ji ma- 
jetnictvi nejvét8iho dila svého  literdrniho 
»Kazatelii Slovanskych“. Shromdzdéni povysta- 
nim vzdalo éest pamatce piedéasné zemiéelého 
Antonina Muzika, 

K navrhu vp. Fr. Eckerta upudténo od 
cteni jednatelské zpravy vyrotni, kter& vy- 
tisténa nach4zela se v rukou piitomnych élent, 
od nichz ku védomosti vzata jest. Zprdva o re- 
visi ucti za r. 1875 p. KrauSem piednegend 
schvalena jest, zprava ut¢etni, kterou dp. prof. 
dr. Fr. Bauer predéital, odkézala se revidujict 
komisi, do které zyoleni jsou pp. Chalupecky, 


schuize. 


Reiny a Smid. Ponévad% kaZdého roku tietina 
élent feditelstva odstupuje, ndsledovala dopliiu- 
jici volba. Vdp. probost Vaclay Stule vystoupil 
z ohledi zdravotnich, Ant. Muzik zemfrel, dp- 
Edm. Langer a dp. F. J. Lehner jsou vyloso- 
vani. Jednohlasnou volbou tajnou zyoleni jsou 
do “¢editelstva pp.: Jan Havli, Vacl. Honejsek, 
kaplani od sy. Stépdna, Edm. Langer a F. J. 
Lehner. 

Nasledovala pfednaska dp. prof. dr. Bo- 
rového. Velezaslouzily badatel v oboru ée- 
skych déjin cirkevnich aZ dosud velmi malo 
objasnénych, a ku Skodé i na ukor katolické 
Cirkve u nas zanedbavanych, ktery roku mi- 
nulého vydanim Zivotopisu Antonina Brusa. 
z Mohelnice, pryniho po 140leté osifelosti 
prestolu arcibiskupa prazského, objasnil da- 
lezitou dobu déjin cirkevnich vlasti na&i, vy- 
ligiv na z&kladé Zivotopisném Martina Medka 
z Mohelnice arcibiskupa a ndstupce difive uve- 
deného, zptisobem velezajimavym obraz ndbo- 
zenskych poméraé za véku 16. v Gechach, ze- 
jmena pomér utrakvisti a sektavi k Cirkvi 
katolické. Obecenstvo sledovalo prednasku s na- 
pnutou pozornosti a vyslovilo souhlas hluénou 
pochvalou. 

Pro nahodilou chorobu nemohl p. archi- 
tekt A. V. Barvitius miti pfednasku na 
programu uvedenou ,o fimskych katakombach“, 
ktera za tou piitinou v ,Methodu“ uvyerejnéna 
bude. 

Dp. prof. Jan Drozd vysvétloval na to: 
vyznam nastavajici schize katolikiv rakouskych, 
které od 16.—19. dubna ve Vidni kondna 


bude, pripomenuy, Ze mnohé predméty, které 
ha programu se nachdzeji, u nds v Cechach 
casteéné jiz skutkem se staly, Geho% svédectvim 


jest Akademie kfestanskd, zdlozZna sv.-VAclav-. 


ska, tiskovy spolek a j. Pro onu souhlasnost 
snah u nds jiz astetné vykonanych, jakoz 
i pro nad&eni, které pri podobnych schiizkAch 
se budi, Zivi a SH, povzbuzuje k éetnému 
ucastnéni se budouciho sjezdu, zaé také dp. 
Edm. Langer se piimlouval. K ndvrhu dp. 
dra. Kl, Borového pfijata jednohlasné na- 
sledujici resoluce: 1. Reditelstvo, jakoz i valna 
schize Akademie kiesfanské vité provoldnt 
i svolani sjezdu katoliki rakouskych, spatiujic 
v obém souhlas se zdsadami, jakych Akademie 
kfestanska v Praze jiz sleduje. 2. Valné shro- 
mazdéni nadéje se hojného uéastenstvi tlent 
Akademie kiesfanské pritomnych i nepritomnych. 

Po vyéerpaném programu skon¢il starosta 
valnou schizi doslovem, dokladaje, Ze Akademie 


33 — 


k¥estanska, jak z uvedenych zprav ‘editelstva 
a jednotlivych odbor& se jevi, jest utvarem 
zivota schopnym, jemuZ velik&é a pozehnand 
budoucnost kyne. Pdnu Bohu piedevSim sludi 
podékovati za Stastny vysledek na drdze po- 
éaté. Po Bohu pak élenfim teditelstva a vy- 
borim sekci. Jim budtez vysloveny diky za 
obét a praci! Ku vykondni velikého dfla vy- - 
zaduje se mnoho prace, ale také mnoho pe- 
néz. <Aé Glenové odbor& obétoyné ziéekli se 
vseliké nahrady za prace vykonané, piijmem 
dosavadnim sotva uhrazeny budou pti nejvétsi 
opatrnosti a sporivosti i nejnutndjsi vydaje. 
Vznasi se tudy ku pfdtelim a pii- 
znivcim Akademie kfestanské péani 
a prosba, aby alespoi polovice Gleni pii- 
spivajicich presla do Fady Cleni Ginnych. 
Pak svét nevérecky uvidi a podiyi se, éeho 
Ize i v dobé nevérecké dokazati. 


LSS 


Umeélecké zpravy domacti. 


€eské uméni ve Vidni. Ministerialni se- 
kretar p. Rybitka, ktery v oboru déjin vzdélanosti 
éeské chvalného jmena poziva, mél v dobé neddvné 
prednasku ve slovanské besedé videtiské o Vidni 
cesko-slovanské. Zajimavé a poutavé doliéoval 
obraz vlivu, jaky méli Cechové na kulturni vyvin 
videtisky od r. 1187 az na doby nase a dokazal 
posléze, ze vétsi Gast uméleckych pamatek videt- 
skych dilem éeského ptvodu jest, dilem prispénim 
ceskych rukou se vykonala. Tak pochazeji plany 
chrému sy. Stépana a Karla od éeskych umélcé, 
v belvederské galerii vyskytuji se v tak zvané 
staronémecké skole dva obrazy od Geského umélce 
pochazejici a ve dvorni knihoyné jest Geska drobno- 
malba, jejiz vysoka cena od veSkerych znalci umé- 
leckych se uznava. Prednasejici uéenec odbyl pri 
té pfrilezitosti nalezité placeného na université 
prazské pisala a mluvku uméleckého. 

V ce. k. ustéedni komisi pro zachovani 
pamatek uméleckych a historickych pied- 
neseny jsou v minulém zasedani nasledujict zpravy 
kralovstvi Geského se tykajici: Vrchni rada sta- 
vitelsky Bergmann referoval o opravnich navrzich 
dékanského chramuPané v Hostinném, které 
na 12 listech konservator Smoranc predlozil. Sekce 
vyslovila souhlas a uznani o projektu pracovaném 
s velkou znalosti a pili, a dovolila si pouze né- 
kolik poznamek v jednotlivostech, jichz pti pro- 
yadéni setriti dluzno. — Profesor Klein predlozil 
pojednant 's yykresem zaslané od architekta Jos. 
Kaiser-a, v némZ popisuje se kalich pochazejici 
z druhé polovice 16. véku. Kalich jest majetkem 
farntho chramu Pané v Tejnici u Klatov. — 
Vrchni rada stavitelsky Bergmann oznamoval vy- 


sledek ohledani hradu Kunétického, které se 
délo z narizeni mistodrzitelstvi prazského. Ujji- 
Stuje se, Ze kaple sv. Kateriny, nejzajimavéjsi cast 
hradu, naprosto neni ohrozena. — Krasny ar kyf 
goticky, kterym vynik&’ magna aula prazského 
Carolinum a jenz% slouzi za kapli pamatné siné, 
m& byti obnoven. Vrehni rada stavitelsky Schmidt 
navrhuje, aby pred poéetim prdce restauraéni ko- 
nala se lokalni komise. Az predmét patricnym 
leSenim obehnan a ohledin bude, mozno teprv 
spravedlivé posouditi, ma-li arkyt bud zcela, bud 
z tastky sneSen byti. Otekava se, Ze dilezita pa- 
mitka trvale bude obnovena. 

Dostavéni chramu sv. Leopolda v PeSti 
dle plinu od Ybla vyZaduje 1,253.804 zl. Vybor 
k dostavént téhoz% chramu miize roéné vynaloZit na 
stavbu 80.000 zl. 

Kathedrala Remedska. Francouzska ko- 
mora poslancit povolila na obnovu kathedraly 
v Remesi 2 milliony franki. Ministr staveb Chri- 
stophle odebral se do mésta, aby se osobné pye- 
svédéil o pokroku pract. 

Kathedrala sv.-Vitska v Praze. Dostavéni 
nejslavnéjstho chrému vlasti ¢eskoslovanské vyZa- 
dovati bude velikého né&kladu. Zda-li snémovna 
vedle vzoru francouzské obétovnosti podporovati 
bude urychleni a diistojné provedeni vznesencho 
dila, ukaize budoucnost. Co do bohatosti vyrovna 
ge zemé Gesk& zemi francouzské, budiz tak i co 
do lasky k uméni. Chram m4 letosniho r, 80.000 zl. 
podpory. he 

Slavn4 kathedrala Strassburska nyni pilné 
se oprayuje. Na pouhou zevnéjsi obnovu vénovala 
ylada némecké prozatim 300.000 mark. 


— 34 — 


Jindtich Siemiradzki pracuje na novém 
“velkém obrazu, na némz liéi se vyjev z doby pro- 
nasledovani kiestaniv za Nerona. Budet to proti- 
obraz diivéjsiho dila téhoz umélce, nazvany: ,Zivé 
pochodné*. 


Tuilerie v museum umélecké promé- 
nény. Komise od francouzského ministra staveb 
Christophlea sestavené na zodpovidani otazky re- 
stauracni zimku tuileriského, usnesla se jak ,,Journal 
officiel’ oznamuje, nasledovné: 1. Poztstaly dil 
zamku ma byti zachovin a obnoven, pri ¢emz 
2. pouze zdi zevni a i nutné zdi opéract, strecha, 
zdi zakladni a terrasy_obnoveny a znovu upevnény 
budou, ku kaZdému z obou naroznich pavillont 
pridana bude boéni fagada, kolem ecelé budovy 
zalozi se koneéné sady; 3. prace se urychli, aby 
do 1. kyétna 1878 dohotovena byla; 4. obnoveny 
zamek bude slouziti za museum umélecké, — Mi- 


nistr zadd souhlasné s obsahem navrh zakonu 
sendtu, odkud ponejprv otazka vysla. 

Geské museum ndrodni vPraze. Skromné 
budova ndrodniho museum nedopousti ani roze- 
staven{ nahromadénych pokladé dobrovolné daro- 
vanych od jednotlivych, Slechetnych a obétovnych 
dobrodinci. Kdy sném ¢esky vyd& zikon, aby 
distojné a prostranné museum narodni znovu se 
zbudovalo, nelze -uréiti. O patria felix! 

Vystava Holdrova. Ku 200leté pamatce 
slavného médorytce Vaclava Holara (+ 25. brezna 
1677) usporad’ umélecké beseda dne 24, 25. a - 
26. t. m. vystavu jeho rytin v mistnostech spo- 
leénosti vlasteneckfch pratel uméni (v byvalém hra- 
bécim domé Sternbergském ¢. 20. nové na malo- 
stranském ndmésti Radeckého), vady od 10—8 hod. 
odpoledne. TamtéZ bude p. prof. Fr. W. Jerabek 
vy nedéli dne 25. o 3. hod. odpoledni prednaseti 
o Holarovi. 


San ea it Sl a neem 


apace Sol cote Ul ser- 


V knéhtiskarné Militky a Novak vysly: ,,Pa- 
méti kostela Panny Marie a sv. Karla Velikého 
a byvalého klastera, nyni méstské chorobnice na 
hore Karlové‘, sepsanim Karla Navrdatila, duchovy- 
niho spravce téhoz kostela. Davajice nagemu éte- 
ndrstvu zpravu o svrchu uvedeném novém dile, 
které na zakladé pramenti na vétsim dile rukopis- 
nych a dosud témét neznamych pilné sdélano 
byvsi, purkmistru prazskému panu Emilianu 
Skramlikovi vénovano jest, podotykame, Ze 
pan spisovatel vydanim tohoto dila opravdovou 
zasluhu o déjepis mésta Prahy a éeského uméni 
sobé ziskal; nebot tak dikladné a zevrubné mono- 
grafie o Karlové jesté tu nebylo. Kralovska nage 
Praha honosi se az dosud mnohymi pamatkami 
staré slavy své a monografie, které nam je z Sedé 
minulosti na svétlo vyvodi, pred zapomenutim a 
zkazou chrani, na odiv i pouénou stavi, jsou vzdené 
a neocenitelné plody nasi literatury. Vzdcnou 
perlou uméni éeského z doby nezapomenutelného 
otce vlasti Karla IV. je vedle dému sy. Vita bez 
odporu kostel Karlovsky se svou podivu- 
hodnou klenbou a kopuli. Dotéené dilo nam vse 
podava, co se osudi bud kostela aneb pri ném 
stojictho klastera teholnich kanovnika sy. Augustina 
tyka, a sice od jejich zalozeni dne 18. zari 1850 
aZ na nase doby. Ze “idny jiny ku kostelu kar- 
lovskému — mistrné to rozmérenému osmihranu 
$8 mnohostrannou apsidou -- k rozkazu velikého 
krale Geského Karla IV. zdkladu nepolozil nez 
kraélovsky mistr Matéj z Arrasu, jest na biledni; 
dokladime k tomu jen, Ze toho éasu stavitelové 
franéti stavbami slohu Spiéatého velké proslulosti 
dosli a Ze tento jejich sloh ani gotickym, ani 
némeckym, nybrz dilem franckym, opus 


francigenum, nazyvan byl (chronic. Wimpf.). 
Co Matéj z Arrasu zapoéal, to Petr Parlér, jinak 
Pesek feéeny, kralovsky po ném stavitel, okolo 
r. 1377 dokonal. 

Pan spisovatel lici nam dopodrobna veskeré 
vnéjéi i vnitrni pribéhy a osudy této pamdtné bu- 
dovy; popisuje oltdte, bohosluzebné nacini, uvadi 
staré i nova nadani, poboZnosti, bratrstva, pamatné 
napisy, pohrby a podava tak vérny obraz tehdejsiho 
ndbozenského Zivota v Praze. Také se o tom do- 
citame, kterak Karel IV., protoze v Praze kostel 
karlovsky ke cti sv. Karla Velikého, cisare néme- 
ckého, zalozil, také na vzajem a ku prospéchu 
ceské reci v Dolnim Ingetheimu na Rynu, kde pa- 
lac Karla Velikého az do roku 1504 stal a jehoz 
poslednim obnovitelem Karel IV. byl, kostel ke 
ctisv. Vaclava s klasterem zalozil, vy némz fre- 
holnici radu sv. Augustina, sami ryzi Cechové 


-y,yamabilis linguae bohemicalis‘, jak za- 


kladaci listina di, ziti sméli. Dale se Gini zprava 
0 podatcich a uvedeni do Cech teholnich kanovnika 
sy. Augustina vibec, o jejich pisobeni na Karloyvé 
u verejnosti i o vniterném zfrizeni, Zivoté, kazni 
v klastere zylast, o movitém a nemovitém zbozi 
klastera karlovského, o archivu, knihovné. Prvni 
zpustosent kostela a klastera karlovského stalo se 
roku 1420. Po 78, letech dostalo se oboum dosta- 
teéného obnoveni za opata Matouse, jenz byl vér- 
nym radcem krale Vladislava IL, ktery s mladou 
kralovnou Annou z rodu, Foixského valnymi pro- 
sttedky k té obnové ptispél. Vétsina kruzeb a pa- 
zeb v oknech kostela z doby Vladislavské jsou a da- 
vaji podnét k té mySslence, ze prosluli stavitelové 
toho éasu BeneS-z Loun a Matéj Rejsek z Prosté- 
jova pri ni aéastenstvi méli. Pamadtné a velmi za- 


jimavé dva zbytky maleb na skle z té doby v ko- 
-Stele karlovském se zachovaly, které pan Spisovatel 
pri strance 20. a 22. svého dila vérné vyobraziti 
dal. Pochazi na jisto z roku 1502—1506. Jedna 
ukazuje nam obraz Karla Velikého se stitem a me- 
éem a druha velmi zajimavy znak zminéné kralovny 
Anny, jeho% heraldické vysvétleni panu spisovateli 
vyborné se podarilo. Na tyto zajimavé malby obe- 
censtvo a prately uméni ditklivé ¢inime pozorny, 
ponévadz jsou nejstarsi a témér jediné, které se 
nim v kostelich prazskych zachovaly, preckavie 
vsech nebod kostela pres 371 let. Hriéznou chvili 
z déjin Karlova znazoriuje nam obrazek na strance 
24., dle starého a nyni velmi vzdeného obrazu 
zy. 1611 s timto ndpisem: ,Nalezité vyobrazeni, 
kterak leta Pané 1611 dne 15. Febru: od kactiské 
zbére tato kanonie Karlovsk&é Canovnikfv regular- 
nich Lateranenskych sv. Augustina v novém mésté 
prazském cela obloupena a zborena byla, kdezto 
i také sim opat KaSpar Cepl, ktery toho éasu 
kanonii fidil, s svymi kanovniky téhoz radu ohayné 
muéeni a zamordovani byli, pri tom vsechny kle- 
noty jak kostelni tak této kanonii ndlezejici po- 
brali, téz i celé staveni residenci opatské spolu 
s kanonii zboyili, toliko samy chram Pané cely ob- 
loupeny stati nechali.“ Obraz tento podoba se ono- 
mu, jenZ nam souéasné zpustoSseni klastera svaté 
Anezky v Praze (viz Ilustr. Chronik von Gliick- 
selig I. 301) znazornuje a postacuje nam s dustatek, 
abychom si dokonaly uéinili nazor o téch krva- 
vych vyjevech, kterych se tehdy obecny lid prazsky 
na ukor lidskosti a éeského uméni bohuzel byl do- 
poustél. Znazornény tento vyjev mohl by ohnivé 
obraznosti ceského malite dati podnétu k zhoto- 
yeni obrazu, jako poskytlo slavnému Skretovi hrizné 


prepadeni klastera sedlického od husiti latky 
k zdélani tak znamenitého obrazu. 

Paméti Karlova vypravuji pri popisu postran- 
nich oltari také o zajimavém vzniku a o osudech 
obrazu Heintschova, tak zvané Panny Marie Kar- 
lovské. Vlozené a zdarile provedené illustrace do- 
davaji dilu milé thlednosti a zajimavosti. Jet tu 
pohled na kostel, pidorys kostela, obraz krasného 
portalu, néznych hlavic, prirys znamenité klenby, 
obraz zminénych dvou maleb na skle a zpustoseni 
kostela roku 1611, pidorys jeskyné betlemské, 
klastera, byvalé jurisdikce a farnosti klésternf. 
Mensi vyobrazeni znazoriiuje s distatek novy hlavni 
oltar, nedévno postaveny. Také se potkavime ve 
spisu dotéeném s tiplnou posloupnosti vsech 33 
opati karlovskych a s jejich Zivotopisy. Obrazec 
opatského znaku a podobizna posledniho opata 
Augustina Paukrta mile nds prekvapuje. Ku konci 
svého dila vénoval pan spisovatel pozornost syou 
budoucnosti Karlova; a souhlasime tplné a pridé- 
vame se radi k jeho nahledim, kdyz pravi, Ze by 
se horejsi Nové mésto v nejzdravéjai krajiné kolem 
Karlova rychle rozsitilo, kdyby se zbytky mést- 
skych hradeb od slepé brany poéinajic po vseobec- 
ném prani jak Prazant tak sousedi vinohradskych 
a nuselskych odstranily. Nelze nam koneéné za- 


veve 


vepyvers 


které o Karlovu svédéi, a posléze pilné sestaveny 
osobni a vécny rejstrik. — Cena spisku 2 zl. neni 
prilisna a tudiz jsme toho nenepodstatného pre- 
svédéeni, Ze obecenstvo prazské viibec, historie 
svého mésta milovné, a pratelé uméni zvlast dilo 
o Karlové se zylastni prizni uvitaji. 

Fr. Benes, cis. ky. konservator. 


PP SS 


WMosaixk a. 


Hloupa a &skodliva lehkovaznost. Za- 
dusni tirad chramu Péné Saint-Gervais et Saint- 
Protais v Parizi prodal pred neddynem staré go- 
beliny vysoké ceny umélecké, které freéenému 
kostelu ndlezely. Jest na nich vyobrazena muée- 
nické smrt obou patroni chramu. Prodany jsou 
za 8000 frank&i jistému obchodnikovi, ktery ihned 
za tytéZ koberce dal si vyplatiti od bankére Ca- 
mondo 80.000 fr. Znalecové dokonce ujistuji, Ze 
cena jejich jest jesté jednou tak velké. Parizska 
rada méstsk4, dovédévsi se o prodeji, naridila 
ihned Seine-prefektovi, aby soudni ;yizeni zavedl, 
ponévadz sprava chrému ku prodeji nebyla oprav- 
néna. Vse bude vynalozeno, aby koupé za ne- 
platnou prohlasena byla. : ee 

Exempla trahunt. O podobném pribéhu, 
mensich na &stésti rozméri, ucinéna jest zminka 
v predeglém Gisle ,Methoda*. Aé se strany hodno- 
vérné pochazela zprava o ovalnich zrcadlech ko- 
stela sv. Jindticha, éekali jsme na stvrzeni. Roku 
minulého odstranéno je z chramu Pané sv. Jin- 
diicha 6 starych zrcadel, které jsou prohlaseny za 
zbytetné a cena jejich zanesena do_inventaru 
y ahrnném obnosu 4 zl. 40 kx. Jisty vetesnik koupil 


vsech 6 zrcadel za 9 zl. 40 kr. Ze byly nemalé 
ceny starozZitnické, bylo v Praze dostateéné znamo. 
Také Karel Navratil, byvaly kaplan u sv. Jindficha, 
v obsirné monografii fe¢eného chramu r. 1869. vy- 
dané, na cenu jejich poukazuje. Antikvari nebylo 
tudy nesnadno zrcadla s vydélkem prodati. Ctyry 
kusy prodany jsou do Anglie za 1200 zl., zbyvajici 
dvé koupil jisty hrabé Gesky za 360 zl. Kdyby poe 
dobna zreadla nyni se objednavala, kazde_prislo 
by dojista na 360 zl. Pariz od Prahy malickosti 
pouhou se rozeznava, Ze tam totiz radou méstskou 
zavedeno jest trestni rizeni za tou pri¢inou, aby 
prodané koberce vraceny byly, kdezto v Praze ne- 
mil& zdlezitost se umléuje. Od zddusniho trednika, 
ktery ku prodeji spInomocnén byl, nevyzaduje se 
ovsem vzdélani, jakého potrebi jest ku poznani a 
ocenovani predméti uméleckych. Za to jest vsak 
v Praze dostateény poéet znalci, bez jejichz rady 
a svoleni nemélo by se nikdy prodavati, co bud 
uméleckou, bud starozitnickou cenou vynika. Zdaz 
od méstské rady podobna komise jmenovana bude ? 
Kdoz to vi? Zistaly ve vlasti éeské pouhé pabérky 
diivéjsiho rozkvétu uméleckého a nyni i ty zbytky 
se vyhazuji. A kdy% v kraloyské Praze, ustrednim 


vr 


Lhe 


sidle vzdélanosti, tak se déje, kdo vede dozor na | Jindticha hrabéte Dauna, Kdy% archivat_moraysky 
venkové? Exempla trahunt. Dudik po ukonéené vystavé skvosty do truhlic 

Cit umélecky v kruzich i vzdélanfch vymiel. | uklidal, nabidnul se Weininger ku pomoci. Pri 
Laska k uméni diim4. Smutnou pravdu tvrzeni | skladdni zmizel v8ak ndhble uvedeny fetéz bez vse- 
svého redaktor ze statistiky predplatitelfi,,Methoda“, | liké stopy, a% koneéné na obou oltarich jednotlivé 
jediného to orgdnu uméleckého v literature Geské, | Glanky shledany a poznany jsou. Aby Weininger 
jasné pozniva! Co zdlezi kruhfim tém na uméni! | londynského antikvate Markse snaze ku zakoupeni 

Nejnovéjsi druh Sidby. Vék XIX. jest vy- | pohnul, pfimél hrabéte Grundemanna, jemuz za 
nalezavy ve vselikém druhu podvodu. Jediny obor | odménu prominul znaénou éastku penéz dluhujicich, 
byl az ‘do téchto dna prost novovékého svindlu. | aby zvlastnim listem Marksovi potvrdil, ze oba 
Uméni sttedovéké mélo ideal. Uméni pracovalo | oltdre od r. 1629 v hrabéci rodiné se nachazely, 
z lisky k uméni, a nikolivék na oko. Osvicenému | a% posléze s uvedenim genealogické posloupnosti 
véku ztistaveno vymysliti Salbu t¢% i na poli uméni | v dobé nejnovéjsi na ného ptedly, nynf pak Salo- 
az dosud nedotknutelného. Pred videiiskou porotou | mounu Weinigrovi prodany jsou. K utvrzeni opa- 
konalo se koncem minulého mésice pieliéeni, jehoz | trného Markse, ktery by po vérohodnosti dale pa- 
predmétem byl podvod spachany padélanim staro- | trati mohl, rozk&zal Weininger hrabéti, aby psal 
zitnost{ uméleckych. Obzalovdn byl tajemnik ze- | stryci londynskému, vévodovi Teckovi. Hrabé po- 
mrelého arcivévody Frantiska V.Modenského, Frt. | tvrdil pak ditvéjsi udani ve dvou listech stryci za- 
Discart, rodem z Modeny a rytit tadu_Zelezné | slanych. Nyni méJ Marks Emanuel uplnou jistotu a 
koruny , obchodnik se starozitnostmi Weininger | koupil oba oltdre za 20.000 lib. st. (= 254.000 zl.) 
Salomoun z Vradise v Uhiich a Moric hrabé Grun- | Baron Discart a Weininger odsouzeni porotou k vice- 
demann. Arcivévoda mél vzdcné museum starozit- | letému Zaléti; hr. Grundemann uznan za neyinna. 


antik. Dozor svéren jest tajemniku Fr. Discartovi, Nejvyssi stavba na zemi. V posledni schtizce 
od néhoz Weininger skorem sto predmétt velice | piirodozpytcit némeckych v Hamburku dokazal 
vzAcnych béhem éasu vyloudil, za které jemu, jak | L. Friederichson ve spisu nadepsaném ,,Fihrer 
sim uddva, 70.000 zl. zaplatil. Aby pak mezery | durch Hamburg“, ze taméjsi véz chramu Pané 
v museum nebylo pozorovati, nahrazeny jsou starozit- | sv. Mikulase jest nejvy8sim stavenim zemé. Vyska 
nostmi imitovanymi, ¢imz zabranilo se, ze po delsi | jeji od paty az k vrchu obnasi 1442 metri. Jak 
dobu nebylo mozno podvodu na stopu prijiti. | znamo, dostavila se véZ teprv 26. srpna 1874, a 
Jestlize imitace ptivodné za uéel mély zakryvani | pokud nebudou dostaveny véze dému Kolinského 
prazdnych mezer musejnich, pouzito jich pozdéji | n. R., jejichz vyska projektovanad ma obnaseti 
od Weiningra k dalsim podvodtim. Imitace pro- | 156 m., podrzi co do vySe prednost pred ostatnimi 
davaény jsou za ptivodni starozitnosti. Dle vlastniho | monumentalnimi budovami syéta, jak ukazuje nasle- 
priznani se dal Weininger r. 1874 a 1875 zhotoviti | dujici seradéni. Kostel sv. Mikulése v Hamburku 
dva oltéte slohem a vkusem druhé polovice XVI. | 144-2 m., sy. -Petrsky chram v Rimé 143°5 m. 
a pocatku XVII. stoleti dle nakresu od ného uda- | minstr Strasburksky 142:] m., pyramida Cheopsova 
ného. Pri zhotovovani pouzilo se té% pravého ma- | y Gizehu 137-0 m,, sy. Stépaén ve Vidni 1367 m. 
teridlu, zlata, stribra a drahokamt. Kdyz oltare, | sv. Martin vy Landshutu 132°5 m., dém freiburksky 
které mély cenu as 30.000 zl., dohotoveny jsou, | v Breisgavé 1250 m., kathedrala v Antwerpendch 
poslal s nimi syna svého Leopolda do Londyna, | 123:0m.,d6m florentinsky 119-0 m., chraim sy. Pavla 
aby je tam antikvari Emanueli Marksovi za skuteéné | vy Londyné 1113 m., véz sedlova na domu Ko- 
staré oltare ku prodeji_ nabidnul z poéatku za | linském n. R.109°8 m., dém v Magdeburku 103.6 m. 
30.000 liber Sterlinki. Oltdtiky vyozdobeny jsou | dém vy Augsburku 102°0 m., zdmecka véz v Draz- 
rosetkami bile a modfe emailovanymi, Gdstkami to | danech 101:0 m., Liebfrauenkirche v Mnichoyé 
starozitného retézu, ktery r. 1873 na svétové vy- | 99:0 m., chraém sy. Petra v Berliné 96:0 m., véz 
stavé videiiské v moravském oddéleni pavilonu | na radnici v Berliné 88-0 m., minstr Ulmsky 80-0 m 

pratel, uméni se nachazel. Retéz byl majetkem | Notre-Dame v Paiizi 71-0 m. fe 


CECILI &, 


éasopis pro katolickou hudbu posvatnou. | z Nového Hradce Kralové, ze Zbr i - 
Redaktor: F. J. Lehner, Roénik IV. ¢ 1, 2. 3. | débrad; z diecése Budéjovické VA bus “thie 
Obsah: A) Pojednani: Vselijaké objasnéni me- | Brnénské z Cejkovic, z Nového Veseli a Hlas 
lodicka a harmonické. Podava Lev Jandéek. | z Moravy. — C) Literatura hudb osvatné 
Pout k slavynosti Cecilianské do Styrského Hradce. | Hudebni p tilohy: Dokonéeni dvaun linn me 
Popsal PB. JOS. Pachta, _Nové varhany v dékan- | od Dr. Frt. Witta op. I. ¢.; ,Regina coeli* ve 
ském chrému Jachymovském, Napsal J. Forster. | dvoji upravé jednou pro sbor pévecky bez privodu 
O paedagogické diilezitosti zpévu. Podiva K. Kon- | po druhé pro slabii ktry s pritvodem varhan od 


ri dia B) Dopisy: Z arcidiecése Prazské z Kar- | Jos. Forster-a. ,Adoramus te“ od Jos. Foer- 

lina a z Kourimi; z arcidiecése Olomoucké ze Stu- | ster-a. ,Exaudi Deus“ od va Jan iéka 

dynek a z Opatovic; z diecése Litomérické z Bezna Celoroéni predplatné 2 2). prijima redakee 
. Cc 


az Mladé Boleslavi; z diecése Kralovéhradecké | ,Cecilie* y Karliné &. 234. 


an PPD LD DDI RALDALOS . ve 


“Y redake! yMethoda® ize obdrieti 
I. ro¢nik ,Methoda* za 1 zl. 
II. ” » Pe 


Methods vvchaeia ve ane Xe ¥ { Axe x ™ 
* Pay chacieasdy 20. kazdého meésice. Ptedplaceni obndsi 2 zl, roéné. Predplatné ptijima administrace 
»Methoda v Karliné ¢. 234. Jen frankované listy ptijimaji se. Rukopisy redakci zaslané nevraceji se Dc i 
tykajici se redakce, budtez zasiliny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karling. % 234 Race casas 
budtez do expedi snéhtiskarné Cyrillo- diské Fe ey a Oa aaa aa 
0 expedice v knéhtiskaérné Cyrillo-Methodéjské v Praze, vy Retézové ulici Us. n. 5: ‘ 


Nakladem vydavatelovym, — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské (V. Macana) v Praze 


METHOD. 


Akademice krestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
—erdinand J. ehner. 


Gislo 4. a 5. V Praze, dne 17. dubna 1877. _ 


~Roénik III. 


SR SE 


Josef Hellich, 


_ 38 — 


Josefa, Hellicha 70leté narozeniny. 


Pike “F, J. 


Akademie kyestansk& slavi dnes rodinny 
svatek. Jeji spoluzakladatel, nyni naméstek 
starostuv a predseda. odboru uméleckého slavi 
dnes narozeniny sedmdesatileté. Ode dne 17. 
dubna 1807 do dne&nfho dne sedm desitiletf 
preslo Sfastné. Patriarchovi -umélei Geskych 
Ize spokojené nazpét pohlédnouti na ta leta 
prace a zdaru. Byla plodn& a pozehnana. 
Sedmdesat let zasvéceno bylo sluzbé Cirkve a 
vlasti. Z toho se raduje Cirkev a vlast. Obé 
matky vdétné tési se z takového syna. Obéma 


slouzil vérné a obétovné. Obé za to dnes spo~ 


leéné zdobi skréné jeho véncem vavirinovym. 
Netreba chvaliti, koho dila chvali. Vdéénost 
ale vyjadfiti slovem nezapovid&4 se. PYKiteli, 
jehozZ milujeme, v pamatny den narozenin fici: 
»Miluji tebe!“ dovoluje se. 

Ten, jenz tyto radky pie, od dayna ne- 
tésil se na néco s tak détinnou radosti, jako 
na den 17. dubna. Diouholety a vroucné milo- 
vany pritel jeho ta Jeta sotva asi potité. Prace 
neunayna a skromnost prirozena nedopoustéji, 
aby obiral se mySlénkami 0 vlastni osobé. Mozné, 
ze teprv po obdrzeni tohoto ¢isla ,,Methoda“ 
yzpomene sobé, Ze dneSek jest dnem jubilea. Ne- 
pamatuje-li sam na sebe, jest, kdo za ného potita 
leta a zaznamendva dila. PYatelstvim samodék 
ukladaji se povinnosti. Skuteténi piatelé vz4- 
jemné se dopliuji. Nat nepamatuje jeden, toho 
pamétliv musi byti druhy. Ve dyou zptiznénych 
bytostech jest jen jedna duSe. Odtud souhlas 
citi a tuzeb, snahy a prace. 

Kdo po vlastech éeskoslovanskych nezna 
Josefa Hellicha? Dila jeho zdobi démy 
a palace, vesnické kosteliéky a pamatné kla- 
Stery. NenajdeS po vlasti krajiny, kter& by se 
nehonosila dimysInym plodem jeho. Po horach 
a utéSenych udolich, v lidnatych méstech ana 
samotach, v poutnickych chr4émech a pohor- 
skych kaplitkach, — vSudy se setk4vaS s ma- 
litem Josefem Hellichem. VSudy on s4m vlastni 
rukou budoval si pomniky, A jaké pomniky! 
Mluvi k srdci, a proto jsou milovany. Hluboka 


zboznost z nich zafi, a proto ku zbozZnosti po- | 


houkaji. Vlast plna jest plodi jeho, a proto 
vlast plna jest jména jeho. Kdo jej jednou 
seznal, jiz jej nepfestane milovati. Kdo plody 
jeho jednou spatril, nemizi jiz upominka mild 
z paméti. VSichn{i znaji jeho dila. P¥emnozi 
Osobné i jich ptivodee. Kdoz znaji jeho plody, 
maji je] v uctivosti; kdo znaji k plodaim plo- 
div ptivodce, maji jej v dvojndsobné tctivosti. 

Hellich jest umélcem eminentné cirkeynim 
a piede i vlasteneckym zdrove. Kdy% v Zi- 
voté jeho nastal okam#ik, ktery rozhoduje nad 


Lehner. 

celym smérem Zivota a nad Zivotem samym, 
kde lovék stoji na rozcesti osudném, nevéda 
jesté, ma-li jiti v pravo, neb vydati se v levo ; 
vazny okamZik, kde ku rochodnutt bezpeénému 
a prospésnému pro blaho lidstva pottebi jest 
boje obrovského, aby Zeleznd vile s milosti 
Bowt zvitézila nad ynadami svéta a svidnymi 
sliby obrazotvarnosti; kde z jedné strany stoji 
Kristus s Cirkvi Zddajici obéé vyhradni, dusi 
nerozdélenou, srdce celé i obé ruce s veSkerou 


praci Zivota na oslavu Bozi, s druhé pak strany 
,duch éasu* se svétem lichotici. a kadidlem 


chvdly a vnadidlem prizné mocnych svéta pani 


vabici umélee do tenat hedbévnych, aby bo- 
hatou hiivnou svoji pracoval na svéta a pekla 
oslavu ; — tehdaz jiZ skAlopevnaé vile Hellichova 
slavila vitézstvi. Nadany a mnohoslibny umé- 
lec pohrdnul pozlitkem prizné po vétru se to- 
cieim a zasvétil Zivot svaj praci, praci pak 
Bohu. Nadany Hellich potal dvoji praci na 
jednou. Poéal pracovati na dile uméleckém 
vlastniho Zivota dle peynych a nezménitelnych 
zasad viry zjevené: poctal pracovati s rovnym 
zdarem na roli vzneSené a uSlechtilé, krasné 
a ydéené, plodné a pracné, na roli umén cir- 
keynich. 

Ty dva sméry ruka v ruce kraéely spolu. 
Obé role se vzdélavala se stejnym usilim a stej- 
nym zdarem po cely dlouhy vék zivota. Obé 
korunovéno bylo &tastnym vysledkem. Obé 
rozkvetlo v dilo umélecké. 

Kdo chee zndti malifte Hellicha, musi 
zaroyei znati kfestana Hellicha. Dila jeho 
stejnoroda jsou s jeho povahou. Z obou zari 
tataz ryzost. Pokora, skromnost, néznost, oprav- 
divost, klid, hloubka, zbozZnost, privétivost, 
uptimnost, pravdivost, — jsou zakladni pili- 
fové oboji budoyy. 

Pisatel téchto fadki ma se nasledkem dlou- 
holetého pyatelstvi za opravnéna ku_tvrzent 
syému a doufa odpusténi odvazného kroku do- 
sihnouti, jakého se dneSniho dne dopousti. 
Dnesek jest vymineény a podléha tudiz vymi- 
neénému prominuti. A ponévadzZ prvni pod- 
minkou odpusténi byva uprimné vyznani, vy- 
znava se redaktor cténému étenafstvu, Ze jen 
dosti slozitou intrikou poStéstilo se mu pro- 
stfednictvim druhé ruky dostati pfitele svého 
do fotografické dilny yvzZdy ochotného pana 
Kkerta, ktery pod zaminkou cizou milou tvat 
zachytil a umoznil, Ze dnes v den  slavnosti 
naS{ spoleéné ,Method* na ele znamendn jest 
podobiznou vem stejné milou. Bylo ku vy- 
vedeni potiebi veliké tajnosti, mléelivesti a 
opatrnosti. Nebo kdyby byl mél mily pfitel 


| re 808 


dnes obecné oslavovany jen zdanlivé tuSent 
o tom, co ,Method“ stroji, byl by dojista 
Vv ptirozené skromnosti prosbou odyratil zlo 
chystané. V8e strojilo se tajné prostiednictvim 
tfetich osob. A proto nikoho neptekvapi do- 
jista dneSniho dne podobizna Hellichova vice, 
jako Hellicha samého. Dobe tak! Prot va- 
bec nemél ZAdné podobizny. Vyznal jsem se 
a doufam laskayého prominuti. Je-li vSak 
k odpuSténi potfebi litosti a slibu, polepiiti se, 
vyznavam se, Ze litosti nemam a nepolepSim se. 

Aby dneSni den slavnosti rodinné se 
oslavil vyzadovala vdéénost narodu. Nevdéé- 
nym byl by narod, aby distojné v den 7Oletych 
narozenin neoslayil muze, ktery 50 let pracuje 
na oslavu Cirkve a vlasti. Nevdétnym byl by 
katolik, aby neoslavil 7Oleté narozeniny umélce, 
jehoz &tétec 50 let slouzil takmé? vyhradné 


Cirkvi. As jakou oddanosti! A s jakou 
laskou! A s jakou obétovnosti! A s jakou 
skromnosti! 


SpravedIlnosti bud zjedn4na platnost. 

Kazdému budiz uzndni bez ostentace, ale 
vedie zasluhy. 

Kdo kdy ¢ital v dobéch piitomnych, kde 
listy vefejné zovou se hlasately pravdy, v nichZ 
jinak byva chvaly plno, ale chvaly vlastni, Ze 
Josef Hellich pracuje? A pracoval predce, 
jako zadny druhy; a pracuje az do dnesniho 
dne, jako zadny druhy; — sg baje¢nou zrué- 
nosti, s zeleznou vytrvalosti, s podivuhodnou 
plodnosti, s mladistvou nadSenosti, s individu- 
elni pivodnosti. Svétci, které maloval, vSichni 
jsou jeho. Jeho plodem. Plodem hlubokého 
ducha. V kazdém z nich jest kus Hellicha. 
Viastné Hellich sim. Z téch postay zdaii sva- 
tost, skromnost, pokora, néZnost, klid, zboz- 
nost. Proto jsem tvrdil: ,Kdo neznd Hellicha, 
nezna jeho obrazy.“ Kritik, ktery hodla po- 
suzovati spravedlivé dila jeho, musi znati za- 
rove povahu jeho. Plody od ptivodce odtr- 
hnouti nelze. Srostli v jedno. Spravedlivy 
soud pronese, komu znamo jest obé: Osoba 
i dila. 

Byl Gas, — a jest zaznamenan —, ktery 
Hellicha velebil. A zvelebovany klidné pra- 
coval dale. Byl ¢éas, — a jest zaznamenan —, 
ktery Hellicha si nevSimal. A nevSimany klidné 
pracoval dale. Jest ¢as, — a jest zazname- 
nan —, ktery Hellicha opétné velebi. A opétné 
zvelebovany klidné pracuje dale. Nehledél 
v prayo, nehledél v levo, ale — pracoval; 
s mrayenci pilnosti pracoval, s Timurovou vy- 
tryanlivosti pracoval, s andélskou klidnosti pra- 
coval, s Fiesolovou néznosti pracoval. Zbou- 
fené viny, buracejici vétrové, z prace jej ne- 
vyrusili. Piizen s neprizni odrazily se o skalu 
zasad na zakladé viry zbudovanych. Josef 
Hellich zaistal véren — praci. 


Na ném se zietelné spatfuje priklad, Ze 
praci ylastni a usilovnou, bez pochlebenstvi a 
bez pomoci, lze élovéku vySinouti se na vrehol 
drahy dobrovolné zvolené. Clovék jest Stésti 
vlastnfho strajce. Hellich pracoval, a praci 
zvitézil. 

Narode ¢esky! Ndrode vrouené milovany ! 
Pracuj! Pract pak zvitézi8! Nikoli slovy! Ale 
skutkem! A to jeden kazdy v oboru svém 
vlastnim. 

Josef Hellich zasyétil své sfly jedinému 
toliko piedmétu, — ale vzneSenému, — ale 
zeela, — ale bezv¥minetné. Stétec jeho bla- 
tem se nikdy neznesyétil. Zivot a uméni vé- 
noval predmétu nejslechetnéjsimu a nejvyssima 
— Bohu a Cirkvi. A to s laskou k uménf, 
které se ztidka vyskytuje. Svédkové Ziji. 
Nechat mluvi. Nemluvim-li pravdu, at po- 
vstanou. Nehledé na odménu litil kazdy pred- 
mét nabozensky, s toutézZ laskou a petlivosti 
fekl bych otcovskou. Miloval uméni k vili 
uméni a nikoli k vali platu. U ného nebylo 
a neni zisku. Svédkové Ziji. PYisel-li knfze, 
objednal-li obraz Kral Dobrotivy, ktery u naé- 
roda sidlil, Hellichovi ptedmét posyatny byl 
posyatnym. Pracoval jej s laskou. Prisel-li 
chudy kaplan, jsou na Zivu, at mluvi! — 
a pravil: , Pane! Mame kostel, a nemame obraz. 
Jsme chudi. Zde mam nékolik zlatych. Chudi 
lidé mi je dali na ozdobu chramu, Chudi jsme, — 
ale poctivi. Neodmitej prosbu chudaki!“ 
v Hellichovu oku se zaleskla jak démant slza, 
lista se pousmala tim zvlaStnim zptisobem, jaky 
jen u ného se vyskytuje, a hlava privétivé 


kyvnula. Tisknul ti ruku a tys blazeny od- 
chazel. <A tvij obraz maloval s touté%Z laskou 


a péci, jako druhy vedle ného pro krale ,,do- 
brotivého“, miloval umén{f pro uméni a viru 
pro viru. 

Miluje uméni a uméni miluje jej. Plod- 
nost jeho uzas plodi. Dila jeho jsou tak éetna, 
ze Zivé pripominaji na malite mistry velikany 
véki minulych, které uyni vidouce a obdivu- 
jice Zasneme nad mnozstvim prace zdarile vy- 
konané. Kostely ¢itaji od ného 270 nazvice 
velkych obrazt oltainich, v rukou soukromych 
a sbirkéch akademickych jest jich 29, litografif, 
rytin do dfeva, ocele a médé 34. A to jsou 
jen znacénéjsi dila. Meni prace se zde ani 
nepocitaji. 

Hellichovi vSak bylo doptano za _ praci 
dotkati se dostiuéinéni a radosti, ze snaha 
jeho korunovana jest vy¥sledkem utéSenym. 
Co po leta byvalo vyhradnim piedmétem oba- 
polnych rozprav, kdyZ vz4jemné jsme se na- 
ystévovavali, aneb ruku v ruce kolem mati¢ky 
Prahy cela puldne bloudivali, sefaditi totiz 
sourodné a uglechtilé elementy umélecké v celek 
jeden, aby napotom ylivem sjednovenych a 


— 40 — 


tentyz cil sledujicich umélei omladlo uméni 
kéestanské ve vlasti nasi, jako druhdy byvalo, 
a tim aby omlddnul a oZivnul i ruch Zivota 
katolického namnoze jesté drimajici, — stalo 
se skutkem. Simeonovi popral za odménu Pan 
Buh radosti, Ze Akademie kiestanska 
jiz kon& tkol tak dlouho pfipravovany. Jest 
jednim z celnych spoluzakladatelwu Aka- 
demie, jednoty velenadéjné a nyni jiz ze vSech 
spolki nejrezsifenéjsi. Zasluhy jeho ocent hi- 
storie, jejiz ukolem bude pragmaticky vyli¢iti 
Stastnou kombinaci okolnosti a osob, které pri- 
rozené vedly ku zarazeni a rozkvétu mnoho- 
slibné jednoty. Uvitana byla s vSeobecnym 
jasotem. Kazdy dobie smySlejici fekl: ,,To 
jest, naé jsem cekal!“ Bylo to v atmosféye 
duSevni. A proto s nutnosti historickou pyislo, 
co prijiti muselo. Kazd& doba vyvodi, éGeho 
potfebuje. Tak stalo se i zde. Davny ideal 
se vtélil. Elita umélet spojila se paskou snah, 
tuzeb, prace a pratelstvi tak pevnou, tak 
uprimnou, tak néznou, tak Slechetnou, Ze bys 
marné hledal siroko daleko spoletnosti sou- 
rodnéjsi. Zde jest jedna vile, jedna mys], jedno 
srdce. Rodina to jest. On jest jeji hlavou. 
P¥edseda odboru uméleckého jest hlavou a 
otcem rodiny. V té rodiné sed4v4 nas patri- 
archa Sfastuy a spokojeny. Oko jeho kolkolem 
ziraé privétivé na milé tvaie a na tvari jcho 
ctes kolem rtti usmév duSe blazenost zvéstujicti. 
— Takové jest Zivobyti nase. ,Jsme déti®, 
pravivaji usta jeho v takovych okamZicich. 

Pan Buh své milacky navstévuje, ale také 
odmétinje. 

Odménil Hellicha vysledkem i zdarem 
prace a snazeni. 

Odméiuje jej také neubyvajici pruznosti 
duse i téla. Vse na svété starne, jenom 
uméni nestarne. On pak vyvolenec Mus s uménim 
sdili vécné mladi. U ného aZ% dosud jest jaro. 
Dnes, kde ¢ité vék 70 let, pracuje jako pred 
padesati lety, —— s toutéz pili, s toutézZ laskou, 
s toutéZ vytrvalosti. Vékem pruZnosti neubylo. 
Vychazejici slunce vita jej v atelieru jiz za- 
méstnaného, a zapadajici paprskové pozlacujice 
milou tvar spatfuji, kterak davaje jim s Bohem 
rukou na rozlouéenou, louti se teprv s mild- 
cky, paletou a Stéteem. natez taz ruka saha 
po knize. Malii svétci a svétic stal se spo- 
letnikem jejich. Pojmuti latky, kterou barvami 
lici, svédéi o hloubce duSe. Ze vSeho mluvi 
duch jeho. Mysl bodra a pruznd, jako srdce 
jest dobré a Slechetné. Ty malované postavy 
z duSe jeho vyristaji.. Jsou to vesmés podo- 
bizny a vytvary bohaté duSe vy nejrozmanitéj- 
Sich strankach, citech a mySlenkach. Tak jako 
ta ctihodna tvar jeho, takovy klid svatveterni 
mluvi jim z tvari. ,My jsme jeho!“ vyzndvaji 
jednomysIné. U ného jest mir a klid, ktery 


prechazi na celé vakoli, a na kazdého, kdoz 
k nému ptichdzi. DuSevni klid ku praci se 
dobie hodi. Klid jest podminkou zdarilé prace. 

S pruznosti ducha souhlasi také praznost 
téla, které u ného jest odleskem duse. Una- 
veni neznd. Stalo se jiz, Ze i vypravovatcle 
schvAtil pri pravidelnych vychazkach. A kdyby 
nebylo odfévodnénych ohledi na rodinu, jimzZ 
jest otcem i matkou nyni v jedné osobé, nic 
na svété by jej nezdrzelo, aby neSel se mnou 
nyni na pout do Italie a k jubileu sv. Otce. 

Tak prace klidné svédéi dusi i télu. 

Jen v nedéli ave svatek jsou uplné prazd- 
niny. Den svatetni patii Bohu a duSi vyhradné. 
Také ale vSe se odklada, kdyz Akademie kre- 
stanské vold. Je-li zasedani feditelstva, odboru 
uméleckého, nic nedrzi jej doma, — ani prace 
nejnutnéjsi. Akademii rad vénuje vse, ¢as, sily 
i plody ducha. Vzdyt po ni tak dlouho touzil! 
Kterak by ji tudy nemiloval z plna srdce? 
Pro ni ma védy Gasu hojnost, — kazdé hodiny, 
ranni i veterni. Cas, ktery tim ztraci, neni 
ztraceny. Obéti jest ochotnou a dobrovolnou. 
Ji se obétuje s télem a duSf, s mladistvou 
laskou a otcoyskou radou. 

Proto kon& Akademie kfrestanska dne 
17. dubna 1. P. 1877 rodinny svatek. 


PRATER ERT ERR 


Joser —Eleliten 
a chronologicky seznam jeho deél. 


Josef Hellich narozen jest dne 17. dubna 
r. 1807. yv Cholticich vy Chrudimsku. Vzdélaval 
se na malitské akademii v Praze a pozdéji 
v Mnichové. Maje povést nejnadanéjsiho Zaka, 
obracena jest na n¢ho pozornost stavi éeskych, 
jimiz mu poskytnuta moznost cestovati po Italii, 
Svyearech, Francii a Anglii. Milan, Benatky, 
Janov, Pisa, Florencie a Rim poskytovaly bohaté 
latky. VSudy pilné a vytrvale se vzdélaval na 
vzorech mistri uméni malfiského. Na téchto 
cestach ziskal si také mnoho vzdenfch védo- 
mosti archaeologickych, jakoz% vSecky jeho prace 
pilné studium archaeologické projevuji, spojujici 
se s duchaplnym pojimanim, mistrovskym kre- 
slenim a krasnou, vrelou barvitosti. Navrdtiv 
se r. 1840. z cestsvych do Prahy, by] jednim 
z nejhorlivéjsich péstovateliv mySlenky, aby 
se pri Ceském Museum zylastni sbor archaeolo- 
gicky z¥idil, jakoz k jehoa F. Palackého na- 
vrhtim skuteéné onen sbor roku 1841. v Zivot 
vstoupil. Zvolen jest té% kustosem téchto sbirek, 
zastavaje cestny utad s nevSedni horlivosti a 
vzicnou obétoynosti az do r. 1846. Nasledu- 
jictho roku pfesidlil se do Vidné, kdezZ pro- 
vedl fadu v¥teénych nakresi z éeské historie, 
kteréZ litografované dilem od Hellicha samého, 
dilem od J. Kolaie vy%ly tamtéZ ndkladem 


DE ly RY 


majitele kamenotiskérny Rauha. Navrativ se 
r. 1848. nazpét do Prahy, stal se horlivym pod- 
porovatelem ,jednoty vytvarnych umélci“. Sbro- 
mazditi a spojiti umélce v jednotu, kterd by 
spojenym usilim pracovala na opétném probu- 
zeni a rozkvétu Zivota uméleckého ve vlasti 
éeské, byvalo a zistalo jeho piénim nejvi‘e- 
lejSim. BohuZel! jednota brzy zanikla. Nedoctfliv 
tudy, ceho z celé duSe si pral, ustoupil z ve- 
Fejnosti. Nenalezaje ohlasu v kruzich, od kte- 
rych bylo by byvalo lze naditi se, Ze budou 
pracovati na povzneseni domaciho umén{, uza- 
vrel se pred verejnosti a oddal ses celou dui 
praci. Kdyz nebylo Ize pro neptizeh dob jed- 
notou, zvitéziti chtél praci. Pracoval v zati8i 
a v soukromi s wuzasnou pili a podivuhodnou 
plodnosti. Myslénky zamilované se v&Sak ne- 
spoustél. Byla ustaviénym predmétem jeho pfe- 
myslovani a rozmluv, hlavnim smérem jeho 
zivota. Ta z ného utinila spoluzakladatele 
Akademie krestanské. Co ndméstek starostiv 
a predseda odboru uméleckého pracuje s mla- 
distvym zapalem na rozkvétu jednoty, ktera 
ode davna byla nejvySSim jeho pianim. Akademii 
kfestanské radostné prinasi v obét vSechno, 
zkuSenosti, védéni i cas. Po tem touzil, stalo 
se skutkem. Hellich jest Stastnym. 

ObSirny zivotopis dluzno poodloziti na dobu 
pozdéjxi. 

Za slova nechat mluvi skutky V_nasle- 
dujicim podava se chronologicky seznam jeho 
praci odr. 1833—1877. Nejéetnéjsi jsou olejové 
jeho obrazy po celé vlasti roztrousené. Malbami 
na omitce ozdobil klaSterni kostely: u sv. To- 
mase v Praze, v Oseku a v Mariiné Hvézdé 
v Luzici. Koneéné provedl éetné listy pro lito- 
grafii a rytbu. 

Az do r. 1833. maloval Hellich vétSim 
dilem podobizny, nebot jest i v tom zptsobu 
vytecny. Ve spomenutém roce vyhotovil lito- 
egrafii na dvou velikych foliovych listech, pied- 
stavujici cely diustojnichy sbor c. k. husarského 
pluku kraéle Wiirtemberského vy podobiznach, 
kterouzto praci hrabé Frant. Shk, tehdaz ve- 
litel onoho pluku, naSemu Hellichovi ulozil. — 
Mala Madonna % tého% roku jest majetkem 
rodiny Krannerovy. 

R. 1834. povstala Madonna mezi sv. Lu- 
kasem a sv. Cecilit; Prazské umélecka jednota 
ji zakoupila do galerie Zijicich malifiy. 

R. 1835. Sv. Jit v boji s drakem na 
velikém oltafi v Psinici v kraji Ji¢inském, ob- 
jednén od hrab. Fr. Slika. — Sv. Filomena, 
malovana pro nynéjsi ovdovélou vojvodkyni Par- 
manskou. 

R. 1836. Obrdcent krale Borise skrze 
ss. Cyrilla a Methodia, od umélecké jednoty 
v Praze k slosovani koupené. — Sv. Vaclav 
vy jednom kostele na panstvi Svijanském. 


R. 1837. Vekirisent Pdané, oltaini obraz, 
malovan vy Rimé na zakézku poStmistra v Chlumci 
(v kraji Jiéimském) do jeho taméjSi rodinné 
hrobky. 

R. 1838. Navstivent P. Marie, pak né- 
které kopie podle Rafaela, jako Galathea, Ma- 
donna di Fuligno a j. : 

R. 1839, Cimabue s Giottem, malovan 
v Pafizi, pak podle Rafaela Madonna se zd- 
vojem. 

R. 1840. Svati patronové &eSti, obraz na 
stupnici u p. opata Cisterckého kla%tera VySe- 
brodského. — Sv. Ludmila sv. Vaclava v Te- 
tiné vyucujict, obraz od umélecké jednoty Praz- 
ské k slosovani zakoupeny. —- Sv. Filemona, 
obraz u Prazského stavitele Frenzla. 

_ R. 1841. Panna Maria, oltatni obraz 
v Ujezdé Chodovém. (Heiligenkreuz). — Ahas- 
ver, vetny Zid, obraz od Pe&tanské umélecké 
jednoty k slosovani koupeny. 

R. 1842. Pét obrazi na goticky sklidaci 
veliky oltat v zimeckém cbramé Rychnovském, 
predstavujict Krista chléb Zehnajictho, na zlaté 
pudé, potom éeské patrony ss. Vita, Vdclava, 
Ludnilu a Jana N., zamluvené od J. Excel. 
p. hr. Frant. Kolovrata LibSteinského. (Hoiejgi 
prostredni obraz na tom oltarfi maloval Be- 
natsky akadem. professor Liparini.) 

R. 1848. Ss. Fabian a Sebastian, obraz 
na velkém oltavi v kostele Libockém u Prahy, 


na objednani Geskych pantiv staviv. — Podo- 
bizna Fr. Palackého, déjepisce ¢ceského, lito- 
grafie. 


R. 1844. Nanebevzett P. Marie, obraz na 
velikém oltévi y Novych Benatkach, na zakazku 
J. Exe. hrab. Leop. Thuna. — Sv. Jan Ki't., 
obraz oltétni v Rozdalovicich, na zakazku 
knéZny Heleny z Lobkovic. 

R. 1845. Sv. Prokop, obraz na velikém 
oltati, a sv. Alois, obraz na mensim oltari 
v novém gotickém kostele Lubeneckém, kteryZ 
na pozadani hrab. Prok. Lazanského i gotické 
oltéée, kazatelnu, krtitelnici a stolice podle 
Hellichovych nakresti obdrZel. 

R. 1846. Sv. Juliana, obraz v zamecké 
kapli Rozdalovické, na zak4zku knézny Heleny 
z Lobkovie. — Obnoyena kazatelna ve hlaynim 
chramé Tynském v Praze, s obrazy Spasitele 
a sv. uciteliv Cirkve. Té% zataty obrazy na 
oltai sv. Lukaése tamZe. 

R. 1847. dokonteny jsou ve Vidni obrazy 
k oltav#i sv. LukéSe do Tyna, a oltdi sim 
vy gotickém slohu navrzen a od sochate vyve- 
den. Neboztik K. Wiesner, Cesky rytec, ryl 
téchto sedm obrazi Hellichovfch do médi. — 
Videtiskému nakladateli Rauchovi komponovany 
a litografovany historické obrazy éeské, jako: 
skupent déjepiscuv teskych, — prichod Cecha, 


! — volba Krokova, ~- Libusin soud, — Cestmar 


es ADR ee 


a Vilaslav, — Zdboj a Sldvoj,.— Svatopluk 
a jeho synové, — pozdéji sv. Ludmila; nej- 
vytetnéjsi to umélecké listy toho druhu, co 
jich mame. 

R. 1848. Velka litografie: skupent vojvod 
a krdliw Ceskyjch, vytetné dilo ve Vidni do- 
konané. — Sv. Apolinds, obraz na velikém 
oltavi vy Sadské, malovan ve Vidni. — Sv. 
Julidna a sv. Vaclav, dva oltatni obrazy v ko- 
stele Praskoleském (v kraji Prazském), malo- 
vané y Praze. — Slovansky sjezd, velké lito- 
grafie se zdatilou basni od Hanky. 

R. 1849. Svatt patronové Cesti, rytina 
jednoty katolické v Praze, na oceli od Schmidta. 
— Zjevent se ceskych sv. Patroni ve chramé 
sv. Vita, velki rytina na médi, vydana od 
jednoty vytvarnych umélci v Praze. — Na- 
nebevzett P. Marie, obraz na velikém oltari 
v Bohdalicich na Moravé. — Skupent ndrodiwv 
Rakouskich, (viribus unitis), litografovany obraz, 
vydany od Haumanna ve Vidni. 

R. 1850. Dtlna stavitele Vaclava, (kteryé 
stavél na chramé sy. Stépéna ve Vidni) obraz 
v album kralovné Viktorii Anglické podaném. — 
Polozent zdkladniho kamene k chramu sv. Vita, 
velika litografie vydana od Prazské jednoty vy- 
tvarnych uméleé. —- Sv. Ondrej, sv. Stépdn 
a Maria s ditétem, tfi oltatni obrazy ve farnim 
kostele Repinském na zakazku knizete Rohana. 
— Vudcové Rakousti, skupeni na litografo- 
vaném listu, vydaném od Haumanna ve Vidni. — 
Sv. Magdalena, oltatni obraz vy Bohdalicich 
v Moravé. — Sv. Jit, oltafni obraz v Libstaté 
v kraji Ji¢inském. 

R. 1851. Podobizna J. Ap. Vel. cisare 
Ferdinanda I. ve veliké sini kolleje Karlovy 
v Praze. — Krdlovna Eliska (matka Karla IV.) 
~ wv kostele Ivancickém, votivni obraz v Ivanticich 
v Moravé. — Sv. Bartoloméj, oltatni obraz 
v Strenici v Boleslavském kraji. — Ti obrazy 
na skladaci oltat v kapli sv. Magdaleny v Brné ; 
uprostfed Panna Maria, po stranach ss. Cyrill 
a Method, na objednani hrabéte Bedficha Sylva 
Tarouccy. — Kral Vaclav wu vézent Videri- 
ském, historicky obraz od umélecké jednoty 
Linecké k slosovani koupeny. 

R. 1852. Ji*t Podébradsky do Tynského 
chrdmu co kral uvédén, veliky litografovany 
list co premie k Gasopisu Lumiru. — Illustrace 
ku kalendati katolické jednoty Prazské, do 
dieva ryté. — Sv. Ludmila, kamenotisk pro 
jednotu sv. Cyrilla a Methodia v Brné. — 
Sv. Barbora a sv. Jan, dva oltatni obrazy 
v kostelu Sevétinském vy Budéjovickém kraji. — 
Sv. Teresie, oltatni obraz v Bohdalicich v Mo- 
ravé. —- Podobizny Prazskych arcibiskupiy 
Medka, Chluméanského a Schrenka, u. J. Em. 
kardin. arcibiskupa knizZ. ze Schwarzenberka. 

R. 1853. Sv. Vaclav se snémem u Do- 


; beniny v pozadf, obraz na velikém oltéti v No- 


vém Mésté nad Metuji. — Sv. Ludmila v Te- 
tiné, vytetny veliky obraz, do kaple sv. Ludmily 


u sy. Jifi na hradé Prazském uréeny. — Sv. 
Prokop, olté¥ni obraz pro knéznu Rohanovou ~ 
malovany. ; 


R. 1854. Sv. Anna s Marit, olta¢ni obraz 
v Bélohradé v Jitinském kraji. — Podobizna 
arcibiskupa Arnosta 2 Pardubice vy malém sale 
kolleje Karlovy na objednani dust. kanovnika 
V. M. Pe’iny. — Sv. Method louci se v Rimé 
od svého bratra Cyrilla, litografie pro jednotu 
ss. Cyrilla a Methodia v Brné. 

R. 1855. Stét sv. Janda, obraz na hlavni 
oltaé pro kostel Hofelicky. — Sv. Stépdn pro 
dékansky chram Pané v Kourimi, co obraz na 
hlavni oltat. — Premie barvotiskové k dilu 
o hradech Geskych. PYedstavuje LibuSu co 
véstkyni. 

R. 1856. Milosrdny Samaritan pro hospic 
Drm. Skuherskym v Opotné z¥izeny. Obraz ten 
byl v statni tiskarné na ttraty statu litogra- 
fovan. — Sv. Filip a Jakub, oltarfni obraz 
do Rivna. — Sv. Igndéec pro kostel v Koufimi, 
na postranni oltar. 

R. 1857. Sv. Gothard, na hlavni oltar 
a Bolestntd Panna Marie pro kostel v Ce- 
ském Brodé. — Obraz sv. Martina pfred- 
stavujici na hlavni olta® do Volesné. — Uték 
do Egypta pro kapli v Bohosudové, objednany 
od J. V. krale Ferdinanda Dobrotivého co 
prostfedni obraz oltéte; po obou stranach sv. 
Barbora a sv. Katerina. — Diplom pro Dé- 
dictvi sy.-Janské, tuSi kresleno; ryto v Diissel- 
dorfu. 

R. 1858. Smrt sv. Josefa pro J. E. nejd. - 
pana biskupa Val. Jirsika v Budéjovicich. — 
Sv. Mikulds pro kostel v Nedvédicich na hlavni 
oltaé. — Ze Zivota sv. Tomdse; malby na stro- 
pové omitce pro kostel sv. Tomase. — Sv. 
Vaclav pro kostel v SuSici na hlayni olté%. — 
Sv. Anna pro Nizbor. — Sv. Kateina, upro- 
stted, pro obou stranach sv. Ferdinand, a Panna 
Maria se sv. Annou na oltaét v kapli sv. Ka- 
tetiny v Tetiné; na predelle triumf nejsvétéjsi 


svatosti oltarni. — Sv. Katerina, oltaini obraz 
do Schinfeldu. — Sv. Frantisek Saleskyj pro 


anglické panny v Praze na hlayni oltat. — 
Uték do Egyptu pro vdp. dékana Hynu. 

R. 1859. Sv. Jakub, oltatni obraz pro 
kostel v Tachlovicich. — Sv. Vaviinec, oltaini 
obraz do Cernovitek. — Sv. Prokop pro kostel 
do Svétlé. — Sv. Vét, oltaétni obraz do Ma- 
kova. — Panna Maria co kralovna, postava 
sedici na dievé, malovand pro vdp. prelata 
do Oseku. — Na to podobiznu tého% prelata. 
— Panna Maria a sv. Josef do Velise, od 
patrona objednano. — Sv. Jan Nepomuckhy 
almuznu rozd4vajici na hlayni olt& do Skolni 


“SOF ge enies 


kaple v Nymburku. — Bu. Jan pred Vacla- 
vem IV., pro dékansky chram Paéné v Liberci, 
oltafni obraz. | 

R. 1860. Tit obrazy: Panna Maria upro- 
stied stojici, po obou strandch sv. Petr a Pavel 
do zamecké kaple v HradiSti. — Stéti sv. Ka- 
teFiny do kaple sv. Katetiny v Oseku, oltatni 
obraz. — Sv. Jit, obraz v Ceskych Zlatni- 
kach, na hlavni oltaz. 


R. 1861. ,,Jmmaculata* pro kostel v Ge- 
skych Zlatnikach, na postranni oltét. — Pro 
nové vystaveny kostel Cestinsky na panstvi Ka- 
covském: na oltat hlavni: sy. Petra a Pavla; 
po obou strandch dva obrazy, predstavujici dva 
andély stojici s attributy obou svétch. Pro oba 
poboéni oltate Pannu Marii astrazného andéla 
Michaela. —- Tri obrazy: na stiednim Panna 
Maria, v pravo sv. Antonin av levo sv. Prokop ; 
oltafni obrazy do kaple v Le¢i u Teplic. — 
Sv. Katerina, oltatni obraz do Pavlikova. — 
Sv. Bartolomé) pro farni kostel Dievéicky. — 
Narozent Panny Marie pro farni chram Pané 
vy Kacové, obraz na hlayni oltat. — Sv. Teresie 
a Panna Maria se Skapulitem pro kostel kar- 
melitek vy Praze. — Sv. Bartolomé) do far- 
niho kostela Drzkovského na hlavni oltar. 


R. 1862. Zizkova smrt, premie pro Lu- 
mira; litografie. — Sv. Josef, na postrannt 
oltay do farniho chramu v Ceskych Zlatnikach. 
— Sv. Vaclav a sv. Ludmila, obrazy na po- 


stranni oltate kostela Zorkinského. — Kristus 
na Hore Olivetské, v Mariiné Hvézdé v Lujici. 
— Podobizna abatyse téhoz klastera. —- Maria 


immaculata, pro kostel Piaristi v Rychnové; 
u nohou Roditky BoZi pohled na mésto samé. — 
Ctyry obrazy: sv. Ludmila, sv. Vaclav, Vojtéch 
a Prokop na predelle hlavniho oltaie v Policce, 
malovany na zlatém pozadi. — Sv. Cyrill a Me- 
thodéj na postranni oltat kostela Marianského 
v Turnové. — Avest Kristiiv na postranni 
oltat v Kyjich. — Narozent Pdné pro chram 
Pané do Lysé. 

R. 1863. Viétéestvt Jaroslava ze Stern- 
berku nad Tatary; litografovanaé premie k Lu- 
miru. — Nanebevstoupent Panny Marie, oltatni 
obraz na zlaté pudé do Politky na pobotni 
olta¥®. — Panna Maria z détatkem, na hlavni 
oltdéé na zlaté pidé; na oltdé postranni a) sv. 
Anna, b) sv. Josef do chramu Pané v Dolnich 
Poternicich. — Sv. Jan Krtitel na hiavni oltar 
do farniho chramu Péné Brenského. — Sv. 
Prokop, obraz na hlavni oltat pro dékansky 
kostel ve Vamberku. — Jezisek od andélit ne- 
Senyj, obraz na hlayni oltat pro zimeckou kapli 
vy Lanech. — Sv. Anna, oltafni obraz Skolnim 
sestram u sv. Anny v Praze. — Archandél 
Michael, oltéini obraz. — Nejsvétejsi Trojice 
pro farni kostel ve Vrazi; oltatni obraz. — 


Sv. Vaclav s koutimskym knizetem, pro kostel 
Vv RoZdalovicich; obraz na hlavni olta¥. 

kh. 1864. Sv. Katerina, oltatni obraz pro 
kostel vy Katéerové. — Bolestnad Panna Maria 
pro farni kostel v ZAkupech. Pro kostel 


-v Chotouni 6 obrazi, piedstavujicich vy¥jevy ze 


Zivota sv. Prokopa: 1. KyYest. 2. Prijeti do 
klaStera. 3. Sen Udalrichiv. 4. Sv. Prokop - 
podava vévodovi vodu. 5. Sv. Prokop uzdravuje 
slepce. 6, Sv. Prokop Zehnd syvé bratry. Hlavni 
oltaini obraz, piedstavujict kazani sv. Prokopa 
v sirém poli, byl r. 1863 malovan. — Sv. Josef, 
oltétni obraz do Slivna. — Sv. Fabian a Seba- 
stian, obraz na hlavni olta* dékanského chramu 
v Zakupech. — Jeézisek v dilné sv. Josefa 
pro kostel v Budiné; na hlavnim oltati. — 
Sv. Majdalena na hlayni oltéf a Matha Box 
na postranni oltar do kostela v Merkthalu. 

R. 1865. Pieta pro kostel vy Nymburku 
na oltar postranni v pravo. Po obou strandch 
stojici andélé s attributy muéenickymi. — Pro | 
skifinovy olta% v Holubicich st®edni obraz: Na- 
rozent Panny Marie, do kvidla pravého, sv. Lud- 
mila, do levého sv. Vaclav. — Sv. Anna 
s Marit Pannow a andélé po obou strandch 
pro kostel v Kuncendorfu. — Sv. Véclav 
sirotku se wimajict, na postrannim oltati y Tur- 
nové. — KizZovd cesta vy¥sky 8 stop, po vice- 
leté praci pro klasterni kostel vy Mariiné Hvézdé 
dokonéena. — Kristus Zehnajict, nad vchodem 
obchodnické nemocnice v Praze. Malovany 
na méd. 

R. 1866. Sv. Jiri, obraz do kostela vy Jen- 
Govicich na hlavni oltat. — Sv. Bartolomé), 
cbraz na hlavni oltéf pro kostel sy. Barto- 
loméje v Praze. — Sv. Jan Krt. pro kostel 
v Kralove Dvore. — Nanebevstoupent Panny 
Marie pro farni kostel Vyskeisky. — Kartony 
na noyou kiizovow cestu pro Cheb zhotovené. 

R. 1867. Sv. Vaclav, oltatni obraz do 
Dobenin, malov4n znova, ponévadz drivéjsi, téz 
od Hellicha malovany, r. 1866 od pruskych 
kuli porouchén a rozstiflen byl. — Sv. Alzbéta 
a sv. Aloisius pro Skolu v Turnové. — Kostel 
hibitovnt v Rychnové malovan. — Sv. Alzbéta 
chudinu Zivict, obraz na hlavn{ oltar pro kostel 
v Cvikavé. — WNejsv. Trojice, obraz na hlayni 
oltat pro kostel v Dobft8i. 

R. 1868. Sv. Anna s Marui Pannou, 
oltétni obraz pro kostel v Kunstadté. — Pieta, 
oltéini obraz do kostela sv. Salvatora v Praze. — 
Pro kapli svato-Janskou v Nymburku tfi obrazy : 
a) sv. Teresie, b) sv. Jan Kititel, c) Maria 
Panna, Obrazy na sténu. — Sv. Frantisek 
zg Assissi na postranni oltar do kostela sv. Bar- 
toloméje v Praze. 

R. 1869. Sv. Josef do zdamecké kaple 
v Hradisti. — Nejsv. Trojice pro dékansky 
chram Pané y Pilnikoyé, obraz na hlavyni oltai 


5 eA eee 


— Na Nebe vstoupent Panny Marie, sv. Jan 
Nepomucky a sv. Vaclav, pro tti oltdfe do 
kostela Boginského u Louéimi. — Sv. Ondrej 
a sv. Prokop na sténu zamecké kaple v Hra- 
disti. — Sv. <Alzbéta rozddvad chudym chléb 
a Panna Maria s détatkem; oba obrazy pro 
J. M. svéticiho biskupa Pruchu. — KiiZovd 
cesta pro Cheb dokonéena. 

R. 1870. Smrt sv. Floriana pro farni 
kostel v Kirveinu. — Sv. Jun Nepomucky, 
a Panna Maria na mésici stojict; oltarni obrazy 
pro kostel v Kénigstadtu. — Srdce Pana Jezise, 
obraz do Oseku. — Sv. Vaclav obétujict korunu 
Panné Marii pro gymnasialni kapli v Budé- 
jovicich. — Sv. Cyrill a Methodéj,. oltaéni 
obraz pro kostel v Renti. — Sv. Jakub, oltaini 
obraz do filidlnibo kostela v Ratenicich. — 
Sv. Jan Nepomucky co poutnik do Staré Bo- 
leslavi. — Sv. Jan na hlavni oltéf, na po- 
stranni sv. Filip a Jakub pro novy kostel do 
Ujezda. — Apotheosa sv. Jana Nepomuekého 
do zamecké kaple v Hradisti. 

R. 1871. Kivest Kristiw na postranni oltaé 
klA8terniho kostela v Mariiné Hyézdé. — Sv. 
Bernard pro tentyz kostel; obraz na poboéni 
oltar. — Kristus na krtz, obraz na poboénim 
oltévi v kostele Peruckém, — Sv. Vaclav na 
hlavni oltat, sv. Anna a Nebes krdlovna na 
postranni olta%e do kostela y Lodénicich. — 
Nebes Krdlovna do kostela ve Veli8i u Jitina, 
obraz na oltéf postranni. — Sv. Vilém do z4- 
mecké kaple v Hradisti. 

R. 1872. Sv. Katevina na blavnim oltati 
kostela y Libensteinu. — Svatdé Rodina, oltdtni 


obraz, malovan pro kostel v Telti. — Kostel 
sv. Martina v Hotenim Slivné, malovan in 
tempera. 


R. 1873. Sv. Jan Nepomucky, Zvéstovani 
Panny Marie a sv. Aloisius, 3 obrazy na po- 
stranni oltaie kostela v Chvalenicich. —- Pro 
farni kostel ve VeliSi u Jicina sv. Anna s Pan- 
nou Marit. Obraz na pobotnim oltati. — Zvé- 
stovdnt Panny Marie a sv. Jan Nepomuchy 


na postrannich oltaiich ve Vysokém Veseli. — 
Kifdlovy oltdié pro chrém sy. Ducha do Hradce 
Krdlové; stiedni obraz predstavuje sv. Vaclava 
Mavrii Panné korunu obétujictho, na pravém 
kiidle sv. Ludmila, na levém bl... Anezka; na 
zadni strané vyjevy z utrpeni Kristova. — 
Obrazy na stropu in tempera provedeny v Ma- 
ridnském kostele Staro-Boleslavském. 


R. 1874. Sv. Vaclav, nad nim dva andélé 
kiiz draici; obraz na hlavnim oltati ve Velisi. — 
Sv. Klement a sv. Vaclav pro kapli probost- 
stvi VySehradského. 

R. 1875. Maria stojict na oblacich pro 
kostel Manetinsky, — Sv. Jan K7titel do far- 
niho kostela ve Vorechu, olt4rni obraz. — Sv. 
Jan Nep., oltafni obraz pro kostel v Malé 
Skalici. — Maria Panna s détatkem co kra- 
lovna nebes a sv. Jan Nepomucky; obrazy na 
postranni olta¥e do Fiirstenbrucku. — Sv. Anezka 
malované pro rAd krizovnicky v Praze k slay- 
nosti bl. Anezky. — Sv. Martin na koni, do 
zamecké kaple v Strakonicich. — TYi oltarni 
obrazy: a) Sv. Petr a Pavel, b) Zvéstovant 
Panny Marie c) sv. Jan Nep. pro novy kostel 
v Vysokém Mésté. — Sv. Jan Nepomucky, 
obraz na postranni olta*# v Pouchové. — Sv. 
Petr a Pavel, obraz na hlayni olta# vy Konec- 
chlumu. — Sv. Anna do Vinofe. 


R. 1876. Sv. Anezka, pro J. M. nejd. p. 
svéticfho biskupa Pruchu. — Sv. Anna, obraz 
pro poboéni oltat kostela v Malé Skalici. — 
Sv. Martin na hlavni oltat do Chvalenic. — Pét 
obrazti pro novy kostel v Hudlicich. Na hlayni 
oltat: Nevérict Tomas, po obou strandch sv. 
Cyril a Method se svrchnim obrazem, pfed- 
stavujicim proménéni Pané. Na pobotnich olté- 
ich: a) Nanebevzett Panny Marie, b) Sv. Prokop. 
— Pro chram Pané Chinavsky: Sv. Prokop na 
hlavnim oltafi, sv. Josef a sv. Barbora na 
vedlej8ich oltatich. 


R. 1877. Sv. Petr a Pavel pro kostel 
Hosticky u Volyné. 


SOMOS oO 


Sloh romansky. 


Pige F. J. Lehner. 


A. 


Drive neZ uvazovati budeme vyvin ro- 
manské stavby klenuté, dluzno pyipomenouti 
jistych uchylek v pldnu, které se sice 
vyskytuji u basiliky klenuté i neklenuté, pitedce 
vSak svédéi o smélejsim zalozeni a o mohut- 
néjsim vyvinu prostor. Jest to zejmena boha- 
téjSi vytvorent kiru. Jiz zdhy prodluzovaly se 
totiz v mnohych chrdmech pobotni lodé nad 


Basilika klenuta. 


ctverec kiizovy, Cim% povstavaly kostely o 
tfrech lodich stejné dlouhych a ukon- 
covaly se ttemi apsidami, bud vedle sebe 
v rovné yadé postavenymi (obr. 41.), anebo 
stfedni ponékud vynikala nad obé pobotn{ 
(obr. 42.). M&-li kostel téZ lod’ ki¥izové a 
dostalo-li se i tém zvldStnich apsid, byl vy- 
chodni pohled na soustavu vyklenkou vy¥vinu 
Pokracovani v prileze. 


Piiloha k éis. 4. a5. ,Methoda“. 


nad mfru bohatého. Jest’ vyznamndjsi_polohy 
poboénich pro- 


dostalo se kiru prodlouzenim 
stor kolem apsidy, 
éimZ kolem ni povsta- 
val uplny, nizk¥ ochoz 
oddéleny od stiedn{ 
prostory slouporadim 
(obr. 43.). Mnohdy 
k uvedenému ochozu 
prileha nékolik vy- 
klenk ia, plodicich 
dojem neobyéejné bo- 
haty, coz v jizni Fran- 
cii zhusta se vysky- 
tuje. 

Zakladni plan do- 
chazel vSak tézZ ji- 
nych promén a to na 
zapadnistrané 
kostela. Zde mnohdy 
mezi vézmi prodlou- 
zena lod st¥edni rov- 
néz ap sidou zakon- 
éovala se. Prostory 
takto ziskané uzZivalo 
secodruhého kuru. 
Bohaté tato wtprava 
éastéji vyskytuje se 
na kathedralach a vel- 
kych chramech opat- 
skych na p?. Bambergu 
a Monastyru. Druhy 
kur byl snad uréen pro 
bohosluzbu osady. By- 


val mnohdy téZ kryptou vyznamenany a po- 
vySeny. Budova dochézela vyvinu je’té bohatéj- 


Siho a velkolepéjsiho, kdyz 
také ke kiru zdpadnimu pfri- 
druzovala se lod kfizova, 
jak& na vychodnim kuru se na- 
chazela, takZe chram mél dvé 
kiizové ¢i priénilodé a 
dva ktiry. (Obr. 44.) Jistou 
mérou vyznacovala se vSak na 
mnoze podrizenost zapadni 
lodé pritni. 

Rfizné tyto promény svédci 
o neobyéejné pohyblivosti ruchu 
stavitelského za onéch dob. 
Zminény ruch jesté jasnéji se 
objevil ve snahdch ndsleduji- 
eich. Zatala se totiz soucasné, 
jak sé zd4, na vice mistech vy- 
vinovati klenba samostatné a 
féinlivé. Jiz starokiestanska 
doba znala klenbu a udzivala 
ji. Jak znaéné uméni toto 


se povzneslo, spatiuje se Vv éetnych prikladech 
na zachoyanych pamétkach fimskych. Také 


AR Soa 


(Obr. 42.) Paidorys farniho kostela y Tismicich, 


ve chramech ploSe krytych klenula se vidycky 
apsida polokupli, krypty pak kryly se klenbou 


krizovou. Poznenahla 
odvazovano se s klen- 
bou dale. Jak nejista 
a uzkostliva byla tech- 
nika klenby za onéch 
dob v mnohych kra- 
jinach, spatiuje se na 
velmi zajimavém ko- 
steli¢ku, ktery se za- 
choval ve starolom- 
bardském, pohrani- 
énim mésté Cividale, 
fimském to Foro ju- 
lium. Povazuje se za 
dilo longobardské 
knéZny Peltrudis zva- 
né, ktera Zila za po- 
slednich dob longo- 
bardské fiSe a do Cir- 
kve_ katolické, jako 
velmi mnozi ariansti 
Lovgobardové onoho 
véku, se navratila dle 
povésti se tfemi syny 
svymi, jichz jména 
jsou Erfo, Marco a 
Zanto, s nimiz pry 
zalozila t¥i benedik- 
tinské klaStery: No- 
nantola, Sesto a ad 
Saltus. Za mramoro- 
vym zabradlim  spa- 


truje se kir na tri lodé rozdéleny. Jsou to tri 
valena klenuti s velkou uzkostlivosti pro- 


vedena, ktera spocivaji na zbyt- 
cich pozdnich architraévi fim- 
skych. Sitka prostfedniho ob- 
nasi 1° 3”, vyska 6’. Z udané 
miry patrné se jevi nejista a 
uzkostliva technika longo- 
bardské klenby. *) — 
Jako tuto v kiru, poéala se 
v jizni Francii valena klen- 
ba jiz zahy rozSifovati na c e- 
lou stftedni lod, ktera se 
valenou klenbou kryla. Lodé 
pobotni pak kryly se vystu- 
pujici jakoby rozptlenou klen- 
bou yalenou. Rozmanité po- 
tieby a zkuSenosti vedly brzy 


Neves 


k rozsifvenéjsimu uzivani klen- 


by. Zda se, Ze nejprvé kle- 
nuly se lodé pobotni, aby 
takto vysoké sténé  stiedni 


Mave 


lodé mohutnéjsi opory dostalo 


*) Bez odporu jest teéeny ktir dilem knéZny Pel- 
trudis z dob longobardskych, o které stara 


oS pee 


se. Za tim téelem sesileny jsou nosi¢i arkdd na | bezpochyby podobné, jako s jinymi vymozeno- 
stmi duSevnimi. 
potiebami 


zadni strané pridanymi pilastry neb polo- 
sloupy. Pieméiiovala-li se stavba staré na 


noyou tipravu, spoko- 
jovali se téz%Z pouhou 
lezinou. V_ souhlasu 
S uvedenymi oporami 
pridany jsou podobné 
bud pilastry neb polo- 
sloupy téZ na sténu 
a body protéjsi spo- 
jovaly se dosti Siro- 
kym poloobloukem, 
priénim pdsemn, 
-z kament pravidelné 
tesanych. Vedle po- 
étu arkad od pilite 
k piliti rozepnutych 
povstala takto ada 

étvercovych — poli, 
ktera kfizovou klen- 
bou se preklenula. 
Toho druhu_ klenby 


vsak brzy vydatnéji uzilo se na étvercovych pro- 
Stény jsou sesti- 
leny, pilite mohutnéji vyvedeny a do stavaji- | zpisobilou pro 


storach kiru a lodé pricné. 


cich jiz velkych oblouki pa- 
sovych zasadila se ktizova 
klenba. Vyskytuji se tudy 
zhusta kostely romanské s kle- 
nutymi lodmi poboénimi, 
kirem a, pri¢cnimi ra- 
meny, pri horizontalné kryté 
lodi st¥edni. 

Na dlouho ysak nebylo 
mozno, aby na polovicni cesté 
zustalo se stati. K dislednému 
sklennti vesSkerych pro- 
stor pfrivadél jednak cit kra- 
soumny byf ineurcity, jednak 
nutnost, aby chram pred éa- 
stymi zhoubnymi pozary se 
pojistil. Drevéné tramy ne- 
zvidka byvaly piicinou, Ze ohen 
v kostele se vznal. Sesuti 
tramti horicich osudnym i z4- 
hubnym bylo dolejsim prosto- 
ram. Celd vnitini tprava sta- 
vala se koristi zivlu zhoub- 
ného. Nékolik zemi hada se 
o prednost, které z nich dluzno 
pripsati veledtlezitou novotu. 
Mnozi ji pripisuji Lombardii, 
druzi Normandii, téeti Poryn- 
sku. Nechme hadanku neroz- 
lusténou. § vyndlezem bylo 


kronika z XIII. véku di: ,ubi aedificavit ,pul- 
cherrimum chorum“ pulchre testudinatum ... | 


(Obr. 43.) S. Maria kapitolinské vy Koliné nad R. 


2 


a: ce: cr CS GEEZZZ meas 


Bp Blot _ ie iv) A ior wo 


(Obr. 44.) S. Michael y Hildesheimu, 


tibus. “ 


vyvolan 


Spoletnym citem a stejnymi 
jest souéasné a samo- 
statné na rozliénych 
mistech tentyZ ukaz. 
Zjisténo jest, Ze br zy 
po polovici XI. 
véku se _ vyskytuje 
klenuta basilika ro- 
mansk& souéasné v 
rozmanitych krajinach 
dle soustavy, ktera 
hned vyliéena bude. 

Méla-li takés téed- 
ni lod basiliky, jak 
v dobé romanské se 
jizZ vyvinula, prekle- 
nouti se, byly prede- 
vsim nutny nékteré 
zmény v zakladnim 
plinu. Ze dlugno bylo 
zayrhnouti jiz napred 
basiliku sloupovou 


pro slabost arkadovych podpor, jest na snadé. 
Pouze basilika 


pilifova osvédéila se byti 
zamyslené promény. Jest-li Ze 
pilir, dulezity tento ¢lanek, 
jiz diive v_ basilice plose 
kryté na mnoze zbayen byl 
neohebné hmotnosti své, nyni 
dostalo se mu jemnéjsi a 
ozdobnéjsi tvarnosti. 
Ctverhranny tvar pilife na 
dlouho neuspokojoval. GlAn- 
koval se tudy (obr. 46.) bud 
prohloubenim ploch, z jejichz 
pozadi pak vystupoval valek 
(e), aneb proménénim hran ye 
étyry kulaté sloupce a roz- 
tridénim ynitini plochy v malé 
Zlabky a plostitky (d). Velmi 
Easto zaokrouhlujf se jen rohy 
na vSech étyr strandch na zpi- 
sob sloupce (h), ktery ve spod 
nad patkou pilifovou a syrchu 
pod timsou ndbéznikovou se 
zakenéuje (2), anebo dostava 
se mu syrchu na sloupku ma- 
lych hlayic (m), kterymi né- 
kdy, kdyz vySe vystupuji i rohy 
Timsy ndbéznfkové pyeruSeny 
byvaji (f,g). Na misto kula- 
tych sloupkai byvaji hrany téz 
rovnouhelné rozélankovany (h), 
aneb kulatym Zlabkem ve dva 
Sloupky rozdéleny (7). Jinde 


cum marmoreis columnis testudinem sustinen- 
Malby na ktru se vyskytujict jsou bez 


byva kazdy pili jinak oZiven sti‘id4nim se tank | 


plochych s okrouhlymi (a, 0, ¢), které vSak 


pod fimsou nabézniku rozluStuji se. Takovou. 


mérou byl pilff mile a ynadné ozivovdn, a 
smér do vySky Gelici znovu a duchaplné vy- 
tknut. Ze pfi klenutych lodich poboénich na 
zadni stranu pilfie ptistavoval se pilastr neb 
polosloup, jiz diive podotknuto bylo. 

Ku ziskani podobnych opor té%Z pro’ klenbu 
stfedni lodé vyzadovala se stejnd sesilenf 


ina predni strané pilife. Pridané pilastry 
spojené obyéejné s polosloupy prolomivse na- 
zvice fimsu nabéZnikovou, vystupovaly na vrehni 
sténé az skoro do vysky oken (obr. 47). *) 


ceny, a pochazeji ze XVII. véku. Sloupy 1° 2' 
6 vysoké jsou pozdniho ptivodu fimského. 

*) Na uvedeném vyobrazeni lze soustavu pilirovou 
§ pristavenymi pilastry s polosloupem uprostied 
kazdého z nich a to na vSech ¢tyrech stranach 
sledovati az do postrannich lodi, kde spatruje 
se na sténé podobny pilastr s polosloupem co 
podpora klenuti lodé poboéni. Na Glancich pilire 
spatiuje se soustava vSeobecné platna. Pilir ma 
v pidorysu zdkladni tvar kfize, naznacujict 
étyry sméry, do kterych pilif oblouky vysila. 


Be AT a 


Obyéejné vsak ne na kazdém piliti. Ponévadz 
kfizZovou klenbou yyZadovala se pole skoro 
Ctvercové, pfeskoéil se vzdy jeden pilft 
arkadovy, ndsledujici pak upraven jest pro 
vyvin klenby (obr. 48.).*) Uvazi-li se Dlize 


Ponévadé ale plochy pilitové jsou dosti siroké, 
podpira se o kazdou polosloup. Cely pilit ma 
malou spoleénou patku; kazdy polosloup pak. 
téz vlastni desku s patkou; svrchu ozdobnou hla- 
vici, JeboZ deska v timsu n&béénikovou vyvinuta 


< 


iy 
\ \\\. }: 
\ : AN \" RS 
wee 
Le a ee 
\ ! 


kolem ostatnich ¢lank& pilite obiha. Jeden vy- 
bézek pilitovy vystupuje i s polosloupem na 
sténé sttedni lodé do vysky, jest v8ak nabéz- 
nikem nizkych ¢dstek pilitovych obehnan; také 
fimsa nad arkadami bézZici, které pri jinych 
zejmena némeckych stavbich romanskych do 
vynikajicich dili pilitovych pouze zabiha, zde 
organicky kolem nich obiha. Nad arkadovou 
timsou sténa ponékud ustupuje a tudy i sesla- 
buje se, na obou pak stranach ¢astek pilftovych 
vystupujf pilastry, které nesou obloukovy pas 
na sténé se pnouci, tak ze ¢lankovani klenby 
harmonicky se také poji se sténou. 

*) Na vyobrazeni spatruji se na misto pilife dva 
sloupy. V arkddich fada sloupi oku velmi 
lahodi. Maji v8ak sloupy, co podpory ¢i nosiée 
arkad tu nehodu, Ze sloup alespon na oko nema 


EEN eae 


pidorys basiliky (obr. 49.) tak pieménéné, na 
prvni pohled jevi se jiz rhytmicky pomér na- 
pnutéjsi. Stfedni lod ita jen poloviéku klen- 
bovych étverci (travé) lodé poboéni; pole 
st¥edni lodé klenby kyizové rovn& se co do 
plochy ¢tyrem polim kfizové klenby lodé po- 
boéni. 

Jak pohledem na konstrukei zcela jasné 
se ukazuje, jsou veSkeré prostory v tzkém 
souhlasu vzdjemném. Pilastry nazvice s polo- 
sloupem o pilff podeprené nesou se vzhuru 
na vrehni sténu, protinajice fimsu ndbéznikovou 
az do vySky oken. Tam pnou se z jejich hlavic 
mocné pdsové oblouky vzhiru na stranu pro- 
téjsi. Jedny tahnou se na sténé pohybujice se 
podélInym smérem kostela co spojeni sloupt 
na sténé za sebou ndsledujicich (obr. 50). Na- 
zyvaji se pasy podélnymi (gurta lon- 
gitidindlni), roz- 
délujice a obrubujice 
takto dlouhou sténu 
vy jednotlivé pole. 
Druhé pnou se priéné 
na protéjsi stranu bu- 
dovy (viz obr. 47). 
Nazyvaji se pasy 
pri¢nimi (gurta 
transversdalnfi) roz- 
délujice prostoru stre- 
dni lodé na klenbova 
pole zvlastni.. Do téch- 
to oblouki pasovych 
zasazuje se  zdéna 
klenba krizové znaéné 
tlouStky mnohdy az i 
dvé stopy silna4, nesena 
jsouc a opirajic se o 
né. Jednotliva klenuti 
tlakem Gaste¢éné na 
proti sobé ptisobici, prendSeji a poSinuji tlak 
Yadou nepretrzitou jednak na zavéretnou zed 
zapadni nazvice vézmi sesilenou, jednak na 
mohutné vyvinuté pilffe rohové étverce kti- 
zového a na stény lodé piitni a kiru. Aby 
pak klenuti také co do druhého sméru do- 
stateéné opory mélo, jest upravena kiizZova 
klenba v lodich pobotnich a veskeré stény 
vyvedeny jsou ve znaéné sile. 

Pohledneme-li nyni na vynitiek basiliky, 
na prvni pohled shledavame, Ze odstranény 


sily, aby kladl dostatecny odpor na proti tlaku, 
ktery s klenby lodi poboénich sem se prenasi. 
Pilir mtize byti obdélny a snadnéji snese tlak 
ze strany na néj se prendSejici, aniz by zizoval 
svétlost arkéd. Sloup véak jest vaz4n na tvar 
kulaty. Zminény cit zavdal pritinu k usporadani 
arkad v nékterych chramech zdpadniho Falcka. 
Ukol rozlustén byl dvéma sloupy v arkadach 
za sebou postavenymi, 


(Obr, 46.) Rozélinkoyant piliite. 


jsou nedostatky, které na romanském kostele 
ploge krytém vyskytovaly se. Jestlize tam stal 
élAnek vedle ¢lanku a jeden naproti druhému 
osamotnéle, nesméle a bez prostrednika, kde 
veskeré Gdstky réizné nesouvisle a jako by 
mané pojil pouze horizontalni strop, zde uzce 
zdruzila vsechny architektonické sila volna a 
iva. ZAésada kolm& jest vyvinuta s podivu- 
hodnou dislednosti; neobmezuje se jiz na 
pouhé arkady, nybrz nese se vzhiru az k vrcholi 
budovy. Vrchnim sténdm dostalo se souhlas - 
ného ¢lankov4ni, jakého soustava klenby vy- 
tadovala. Vystupujici sila, jakoby pobadana 
spfiznénou volbou, pne se koneéné vzhtru a 
vysinuje se ku voluému pohybu vz4jemnému, 
délic se do vSech sméri a udélujic tim jed- 
notlivym Glankim a Gdstkam uréité souvislosti. 
Kazdy jednotlivy pilif jest nyni uzce a pratelsky 
zdruzen a spojen ne- 
toliko s pilifem pro- 
téjsim, nybrzZ pomoci 
nérozi se kirizujiciho 
také se sousedem drfi- 
véjsiho v Yadé pro- 
téjsi. TentyZ zakon 
pohybu obloukovitého 
proniké nyni a mluvi 
vsemi prostorami, uda- 
vaje a vyslovuje a po- 
ukazuje smérem po- 
vsechnym na vyklenek 
kirovy jiz nikolivék 
mrtvé a mechanicky, 
nybrz zpisobem  bo- 
haté propletenym a 
plnym Zivota. 

Zakon soustavnosti 
a skupeniny vSudy 
vy klenuté basilice ku 
platnosti prichazi. Na zdkon ten Zivé pfi- 
pomina také stfidani se slabSich pilifi, pouhé 
arkady spojujicich, s podporami mohutnéjsimi, 
které nesou pysnou klenbu vrchni. Jest-li Ze 
v pobotnich lodich proudi se pohyb klenuti 
s neobyéejnou rychlosti, vesele a Zivé, v lodi 


blavni kra¢i v ustrety ku cili vSe vazné, 
odmérené a slavné. Dluzno je&sté podo- 
tknouti, ze také klenba v bohatSich chramech 


zcela ozdobovala se malbou. 

Dilezitost a vyznam vynalezu kle- 
nuté basiliky nelze ani dosti oceniti. Jest-li Ze 
ani nehledime k vyvinu, jaky v zdpéti méla, 
jak pozdéji se objevi, basilika jest dokonalym 
organismem piisné vyvedenym dle zdsad slohu 
romanského. Kulaty oblouk ptemohl uplné éaru 
vodoroynou. Vladne vyhradné a neobmezené 
v klenbach, pdsech, otvyorech. Utvyoril vnitini 
budovu rhytmicky rozélénkovanou, jejiz tdstky 
v Zivé jsou vzdjemnosti a utzkém_ spojenf. 


=— 49 — 


Z kostry architektonické vyputil pak ornament 
Vv utéSeny kvét. Jak v ndsledujicim pojednani 
uztime, vykvetl ornament mohutné a bohaté, 
plnou kresbou a uréitym modelovdnim piisné 
souhlasil s poméry hmotnymi veikeré stavby. 
Jest ovSem oblouk sim je&té tézky a nedlan- 


eros! mina HT 
Sn Wi —h 


LSE LE 
~ %. 


TAN ee oN 
= STV VAY) YY, et 
Y ; SUV \ 
AVA . 
y< : Med 
“ i 
K p> * 


Sa NU 
Y ead: 
| Aa ei 


ee a 
ai 
a S| 
wall 
S ica 4 Sern 
" 


Ne 
i 
Uf 


t / 
i 


| 
Had 


LEM 
AKT 
G 

i 


Ty 
HH} 
a ews | 
[aes 


HEE 


AT a Un 


PT 
va 


cit 


4 a a 
Sta otal 


aoe 
a7 
tte 


‘3 


\a 


Ly 


i r 


(Obr. 47.) Z hlayni lodé ve Vézelay. 


kovany, s nepatrnymi vyminkami na jizni syon | 
viast piipominajici. Podlozka, patka a rimsa | 
sklAdaji se jesté z anki éerpanych z uméni | 
antického. Jest-li Ze vSak zde nedocileno, ¢eho | 


Wes 


(Obr. 49.) Pfidorys chrimu Speyerského. 


Saher 


vyZadovala posledni dislednost utvaru oblou- 
kového, souhlasi za to jednotlivosti tim lépe 


Pravé uvedend konstrukce, ukonéena soustava 
klenuti jest a zustane nejdulezitéjsim skutkem 


Zi 


(Obr. 50.) Podélny iez kostela Tismického. 


se zakladnim tvarem konstrukce, ktera se vy- 
pryStila ze zifidla starokiesfanské — basiliky. 


mistré onoho slohu. Jak dobie vidéli, a jak 
Stastné volili, uka4ze nasledujici uvaha. 


= - 


Poklad hlavnihe chramu svato-Vitského v Praze. 


Popisuje F. J. Lehner. 


Baldachyn v podobé Sstihlé prilby vézni, zelezny a pozlaceny. 


Zbyv& vylititi uéel baldachynu v ¢. 1. 
letogntho , Methoda“ popsaného a vyobrazeného. 

I méné zkuSenému oku jevi se pri po- 
vrchnim prohlédnuti, ze nebyl uréen za model 
pro vystavéni véze kamenné. Podobny model 
vyzadoval by zcela jiné tipravy a byl by zho- 
toven z materidlu, ktery mnohem snadnéji lze 
spracovati. Zlaceny model z nepodajného Ze- 
leza, které pripousti zvlaStni tvary, jez z ka- 
mene provésti nelze, nemize byti vzorkem véze 
kamenné. Nastava tudy zajimava otazka, jaky 
liturgicky ucéel mél pivodné jmenovany pYed- 
mét kostelni? Na prvni pohled se poznava, 
ze v domku na zpusob véze zhotoveném cosi 
se zaviralo. Také dvitka k zavirani zachovala 
se aZ po dnesni den. Lze-li souditi z analogie 
spriznénych predmétt, dalo by se s velkou 
praydépodobnosti souditi, ze ve vizce druhdy 
prechoyavala se nejsv. svatost. Nasvédéuje tomu 
také bohaté a ozdobné tprava, jakozZ i ditivéjsi 
silné vyzlaceni, Ze nadobka méla uéel liturgicky 
dulezity. 

Jedni tvrdi, ze baldachyn ze Zeleza vy- 
zlaceného mobl byti vrcholem a vybézkem 
velké, kamenné schranky na Nejsvétéjsi, kterd 
v tizkém presbytari, v némzZ nynéjsi hlavni 
oltar stoji, na strané evangelni se nachdézela. 


Jini s vétsi pravdépodobnosti pravi, Ze umé- 
lecké dilo v jasné zlata zari se lesklo na 
hlavnim oltafi kaple sy. Vaclava na podstavci, 
jehoz tam nyni neni k nalezeni a Ze u ynitr 
v prostore, kterou zayirati lze, ve zvlaStni na- 
dobé, ktera u vnitt z maléko klenuti visela, 
ukryvaly se sv. hostie, slovem: pozlacena véz 
mohla byti ptedchiidcem pozdéjSiho, ustaleného 
tabernaklu, jakych nyni se uziva. Nahled uve- 
deny lze dotvrditi vyrokem inventare velechramu 
sy.-Vitského z r. 1354, v némzZ se di: Item 
pixis aurea cum columba deaurata pendens ad 
sanctum Wenceslaum super aram pro conserva- 
tione corporis Christi. Zajimavy citat pravi, 
ze v kapli sv. Vaclava nachazel se oltar, pod 
jehozZ klenutim holubice se zavéSovala, vy jejiz 
dutiné zavfena byla pyxis se svatymi hostiemi. 
Uvnit? prilbového baldachynu, ktery se da za- 
virati, vyskytuji se az dosud stopy upravy, 
aby se tam mohla na zlaté mistiéce povésiti 
holubitka na tiech fetizcich. Dalo by se tudy 
souditi, ze baldachyn staval ptvodné ,super 
aram sti. Wenceslai*, kde za tabernakulum 
zaviraci vzneSenému uéeli uvedenému slouZil. 
Slusi vSimnouti si také jiné okolnosti, Ze totiz 
na oltari kaple svato-Vaclavské podnes nej- 
svétéjsi svdtost se prechovavé, a Ze zbytek 


eee Shee 


gotického tabernakulum pravé v této kapli se 
udrzel, kdy% necirkevnim appardtem z doby 
renaissanéni z oltdie vytlatéen byl. Kdyby se 
odstranilo druhé roynézZ na nejvys neptiméfené 
monstrum nynéjsiho appardtu na relikvie, ¢imzZ 
prekrasna kaple svato-VAclavska neobyéejné se 
hyzdi a piepliuje, a d&stojnéjSim se nahradilo, 
ukazalo by se snad, zdali na sténé nyni ne- 
viditelné, nepriméfenou upravou uplné zakryté, 
nevyskytuji se stopy oltéfe zminéného tvaru, 
jehoz malou ¢astkou bylo nage tabernakulum 
na zpusob véze vyvedené. 

Bylo by prati si, aby pamétihodné taber- 
nakulum vraceno bylo opétné distojnému liturgi- 
ckému uréen{ svému. Bohatost tvari, vytecénost 
techniky jeSté zietelnéji se objevi, az jednou 
pri obnovovani stalety rez pilnikem se odstranf, 
a d¥ivéjsi lesklé pozlaceni se obnovi. 


Ze tak se stane, za to nam ruti jednota 
svato-Vitska. Kdy na ddékladnou opravu ve 
vSech Castkach p¥ekrasné a nevyrovnatelné kaple 
dojde, kde malba gs architekturou si ruce po- 
davaji a drahokamy lesklé vyvolenou prostoru 
zdobi nadherou jinde nevidanou, nelze urtiti. 
Nejbezpeénéji a nejrychleji do’lo by se cile, 
kdyby se vyskytnul dobrodinec, u néhoz% zboz- 
nost se smyslem uméleckym se druzi. Obno- 
venim zajimavého pomniku Stédrosti a smyslu 
pro krasu cirkevni Karla IV. zbudoval by 
dobrodinec sim sobé pomnik nehynouci krasy. 
Jméno jeho stkvélo by se vedle jména ,otce 
vlasti“ v kapli svato-Vaclavské. Jen toho bych 
se rad dotkal, aby svatyné ta zazdiila se 
v paivodni krdse a ryzém slohu. Skoda! ze 
nejsem bohaéem! 


SS 


Ze ,,zapisni knihy kostelnikiiv chramu sv. Mikulase 


na Starém mésté prazském z XV. a XVI. véku. 


Podava architekt Ant. Baum. 


V zadusnim uradé prazském nalezd se 
zapisni kniha kostelnikiv (totiz predstavenych 
kostela) chramu sv. MikuléSe v Starém mésté 
prazském. Kostel jak znamo v josefinské dobé 
vyzdvizeny ndlezi ted prazské obci, ktera jej 
vyznavacim ruské cirkve pravoslavné k sluzbam 
Bozim proptjéila. 

Zapisni kniha jmenovand je maly étverec 
papirovy v pergamené ohebné vazany a od 
rozliényeh pisafi psany. Zapisky podinaji 
rokem 1497. 

Zajimavé jsou inventafe kostelni 7 roz- 
liénych jet zaznamenané. Uvadéji se zde se- 
gnamy paramenti a listin, ddéle povinnované 
platy od rozlitnych poplatniki kostelu povinné. 

Myslime, Ze étendfe naSeho , Methoda“ 
vy¥tah z téchto inventati zajimati bude, neb 
nalezime zaznamendno, jakych paramenti v dobé 
utrakvistické pri kostele sv. MikulaSe uzZivano 
bylo a jakym bohatstvim se tento kostel honosil. 


Inventaéfé z r. 1497 podcina takto: 


Item leta Boziho tisicého étyrstého deva- 
desétého sedmého, my kostelnici z svatomyku- 
lé8ske osady totiZto Marek Penizek, Lukas 
z Kosteténé ulice a Duchek, ostroznik, tyto 
klenoty jsme pYijali kostelni od kostelnikiv 
starych v ¢tvrtek na den sv. Bartoloméje. 

Item monstrancii stfibrna a kristal do né. 


Item dvé ampule (rozuméj_konvitky) 
stiibrné. bata 
Item sedm kalichiiv, Sest stfibrnych a 


jeden médeny pozlaceny, a puSka stfibrnd po- 
zlacenaé a dva kalichy pozlacené. 

Item orndt zlatohlavovy s omiralem (roz- 
uméj humerale) perlovym i se v8i pripravou. 

Item orndt bily damaSkovy se vsi pripravou. 

Item ornat zeleny, aksamitovy okolo s per- 
lami, a s omiralem perlovym s kvéty, se véi 
pripravou. 

Item orndt modry atlasovy s hvézdami, se 
vsi pripravou. 

Item ornat aksamitovy, fachovany s Stolou 
se vSi pripravou. 

Item orndt Sery, aksamitovy s omiralem 
zlatym. 

Item ornat bily tafetovy se Stolou bez pri- 
pravy. 

Item VII vornatiivy ztrhanych rozliénych 
barev. 

Item ornat ¢erveny aksamitovy s dobrym 
krizem. 

Item dalmatyk dobrych devét rozlitnych 
barev. 

Item dalmatiky zlé IU. 

Item kapy zlych i dobrych XII rozli¢- 
nych barev. 

Item V pusek k télu BoZimu, VI kor- 
poralic s perlami a korporal v ném kiizek 
sttibrny pozlaceny. 

Item ti kusy kiéize v krabici. 

Item puSka perlové nova, item palla ¢erna 
pod monstranci s perlami. 

Item II palle pod monstranci. 


oti Oe 


Item II fefliky bilé tez v krabici. 


Item kadidlnice dvé a Zelezo jako mon- 


Item prostéradlo tafetové, zelené, na hrob. | stranci nosic. 


Item prostéradlo Seré, tafetové. 
Item feflik modry zlatohlavovy. 
Item feflik novy Gerveny, s kiizem. 
Item koltra Gervend a koberec k tomu. 
Item feflik zeleny od pani Jednorozcové, 
g zlatohlavem, a obraz matky BoZi perlovy. 
Item prostéradlo kmentové na hrob. 
Item ubrusee s ptaky délanymi. 
Item ubrus z Freiberku na velky oltar. 
Item ubrus na oltdi s tiepenim. 
Item ubrus novy s svatym MikulaSem. 
Item III sukni¢ky na kalichy. 
Item: u pana fardte: ILI misy, lavatory, 
vse cinové, a taky orloj, ITIL talite cinové. 
Item III konvice nové znameni na nich 
rize veliky. 
Item II ubrusy nové na velky oltay. 
Item tyto klenoty i se vSimi vécmi ko- 
stelnimi zvonik ve své moci m4 az nich nam 
nebolizto jinym kostelnikim poéet uéiniti ma, 
kdyZ by prec chtél odstoupiti. 
Item najprve osum ornattiv se vsi pri- 
pravou, kromé jedny bez alby. 
Item VII kalichiv stiibrnych. 
Item V puSek k télu Bozimu, Sest na- 
horu vzato. 
Item dvé sukni¢ky na kalichy. 
‘Item VII ubrustvs ttepenim od Choskovée. 
Item IJ malé ubrusy pod monstranci. 


Item sedmecitma ubrustv bez tfepeni zlych 
i dobrych. 

Item palla zlych i dobrych tez jedna- 
tricet. 


Item korporalic, Sest zlych i dobrych. 

Item korporalic pét. 

Item piikrov novy jeden. 

Item Antifonate dvé nové. 

Item lavatory jedna bez vika. 

Item pendilia dvé pod archu. 

Item mialfiv pét a jeden Sesty od pani 
Adamky tistény. 

Item Gradual jeden. 

Item Antifondfe staré II a Matutinum (?) 

Item Zaltaie dva. 

Item dva svicny mosazné od Smerhofské. 

Item palla nova, ubrus s tfepenim. 


Item zvonciv sedum. 

Item svicntiv mosaznych malych i velkych 
XIII, dva od pani Eleny Samohelové. 

Item svicntiv cinovych na oltdéie sedme- 
citma. 

Item linové velké étyry svicny. 

Item Ampul osum. 

Item tfizejdlikova konevy jedna a Zejdlik 
jeden. 

Item komZi malych i velkych, zlych i dob- 


rych deset. 


palla pod monstranci jedna. 

forma k oplatkum jedna. 

Agenda jedna. : 

lzitky jedna. rp 

pét feflikd. 

gelezné tii svicny, ¢tvrty na panky 


Item 

Item 

Item 

Item 

Item 

Item 
zdélan. 

Item palla z starych vornati k velikému 
voltati zlatohlavova. 

Item kruzidlo k oplatkim. 

Item komzi novych V. 

Item dalmatyky dvé. 

Item palla brunaté nova jedna. 

Item patena cinova jedna. 

Item cimbal jeden. 

Item kapy Sest a III]. 

Item hromnic III. 

Item na olté* v kouté matky Bozi ubrus 
novy s tfepenim a palla, to vSe nové. 

Item dva ubrusy novy a palla nova. 

Item ubrus jeden bez tiepeni a druhy 
s tfepenim a palla pani Wolfové. 

Item Stoly dvé, jedna dobra, druhd zla. 

Item koberce IJ, jeden dal pan od tri 
studnic a druhy byl obecni stary. 

Po vypocteni paramenti jsou veskeré po- 
platky k zdduSi sv. MikulaéSskému vyéteny. 


Roku 1504 odevzdali p. Jitik a Pavel 
z Hradku pozlaceny stfibrny kalich, ktery tri 
hfivny, tii loty tézky, a od pani Offky z Ertina 
k sv. Mikulasi prYikdzdn byl. 

Roku 1507 dostalo se kostelu stiibrného 
kalichu s rukovéti pozlacenou v cené 28 kop 
gr. miS. od pani Doroty Volkové. 

Inventa? na fafe z r. 1510 zni nasledovné: 

Dvé peviny dobré, kazd& s dvyma ci- 
chama. — Item polstat a poduska, obé dobré, 
tez ciSku maji. — Item dvé prostéradla dobra. 
-- Tri misy dobré, s berlou sv. MikulaéSe. — 
Item dvé konve pinetni a vetSi tez. — Item 
ubrus na stil, dobry, cinovaty znamenim +-. 
— Truhla dlouhd zaméita na tii zimky. — 
Item posteli dobré na dvé lidi. Tyto véci 
maji farati ve své moci a pti odchodu maji 
kostelniktim vratiti a vytisti, neb jsou povini 
sepsati kdy pfribyli k zAdu8i tohoto fardte 
Jakuba. 

Stolice v kostele se ku lepSimu zAdudi 
od kostelnikii proddvaly a té% 0 tom zdpisky 
jsou vedeny. Roku 1537. postoupila Anna Zu- 
bova svou stolici Doroté Mrenkové za 70 gr. &, 


iS) oe 


Zajimavy a velmi sprévny je inventds 
z Y. 1525. na listu 31. potinajici. Z inventate 
se dovidime nejen poéet, nybré i vahu roz- 
manitych stiibrnych nddob, té% i znament zlat- 
niki, ktefi tyto nadoby pracovali. 

Item monstranci velk4, stitibrna, vazi 
XXXIX hiiven a II loty (tedy hnedle 20 liber 
videiiské vahy, provez zprvu uvedené Zelezo 
k noSeni této monstranci). 

Item kalich velky, stfibrny, m4 vahy 
étyry hiivny, XII loti, m4 znameni & (klich 
tento, pak klichy s znamenfm AA a X jsou 
Skrtnuty, proto Ze se z nich dal r. 1537 novy, 
velky kalich udélati, byly tedy snad porouchany). 

Item kalich i s patenou dvé hiivny, XIV. 
loti tézky s znamenim AQ (8krtnuty.) 

Item kalich sttibrny s patenou, s po- 
zlacenou rukovéti, dvé hrivny, XUI loti tézky, 
znameni X. 

Item kalich stiibrny.... téi hfivny tézky, 
znamenim C. 

Item kalich stfibrny... dvé hfivny, X loti 
vahy, znameni: Johannes Petronella. 

Item kalich stiibrny ...dvé htivny, X loti 
tézky, znameni ft. . 

Item kalich stfibrny.... jednu hrivnu, 
XIV Joti tézky, znamenf X. (Skrtnuty.) 

Item kalich stfibrny.... tfi hfivny vahy, 
znameni V. 

Item kalich stfibrny 
zameni W. 

Item kalich stribrny.... dvé hrivny tézky, 
gameni XX. 

Item kalich stfibrny s prikryvadlem k nému 
zhotovenym, vahy m4 tri htivny a 2 loty. 

Item kalich od p. Vaclava Miluzkého.... 

Item kalich maly stfibrny pozlaceny.... 
vahy 1 hfivnu méné 10 lott, znameni ¢tyti 
evangelisté. 

Item stitibrny kalich nejvétSi, pozlaceny 
s patenou m4 III htivny a pal lotu, znameni Z. 

Item kalich pozlaceny stribrny s patenou, 
vahy dvé héivny, XV loti, ma znameni v jmenu 
Bozim B. 

Item kalich stifibrny pozlaceny, vahy dvé 
hiivny a 1 lot, m4 znameni obrdzky na patené. 

Item stifbrny pozlaceny kalich, vahy dvé 
hiivny, I lot, od Adamky. 

Item kalich od Buriana Smejdite, stfibrny 
pozlaceny, — pujéeny. 

Item kalich mosazny pozlaceny s patenou. 

Suma vSech kalichiv je sedmnact. 

Item korporalii X, item V, item I, item 
perlovy obraz Matky Bodt. 

Item puska stfibrné, pozlacend a piri ni 
Waitka zlata, vazi obé XI loti. 

Item puSka stiitbrné drZi vahy XII loti 
bez étvrté. 

Item kifzek, ktery pii monstranci zv4Zen, 


.... dvé hiivny vahy, 


stifbrny, pozlaceny, drzi své vahy II loty krom 
étvrt. 

Item dvé ampule stifbrné, drzi vahy jednu 
hfivnu, 2 loty. 

Item pusSka cinové vSedni. 

Item osum puSek starych, dvé mezi nimi 
perlové. 


Dale nalezime vypsdn{ a vytteni orndti 
a pradla kostelniho. Té% se opét vypotitavaj{ 
prijmy z4dusi kostela sy. Mikula’e od ki‘esfant 
i Zidu povinné. 

PYi roku 1537 nalez4me zaznamendno: 
Leta 1537 v outery na den sy. Rehote stal 
se pocet s mistrem Mikulésem, zlatnikem z koi- 
ského trhu o kalich veliky, kteryZ on délal 
z titi kalichiv jeden a k tomu i stfibra néco 
pridano jest. Ten nejvétsi kalich ma vahy deset 
hiiven stfibra a pul pata lotu, tak se mélo 
pri vaze toho kalichu. Ale ponévadZ pozna- 
menani téch tfi kalichi tuto v téchto rejstitich 
ma se pretrhnouti, tak aby se budouci na to 
nemejlili, kam by se ti titi stati kalichové 
diti méli. 

Na listu 37. nalezime zaznamendéno : 

Item mé&aliiv pergamenovych V a jeden 
imprimovany. 

Item Antifondte pergamenové, strana jedna 
letni a druh& zimni. 

Item knihy k zpivani ,Venite“ perga- 
menové. 

Item kititelnice cinové se zimkem. 

Item svicny ¢tyry cinové, veliké na nohach. 

Item svicny cinové mensi XIV. — mo- 
sazné svicny XXIV. — Zelezné svicny II na 
nohach. — konve cfnové JI. — Ampule ci- 
nové XII. kadidelnice II. — umyvadlo 
mosazné — zvonce IV. — cimbaél I. — forma 
na oplatky a kruzidlo na hostie. 

Roku 1535 pofidili kostelnici z zaduSi 
nové zelené korouhve a zvon. 

Roku 1536 novy zeleny ornat za 12 kop 
ar. &. od pani Chvaterubské, a kaditedI]nici 
za 50 er. &., ddle pak dvé léitky sttibrné 
pro ditky a 2 kosile nové k vornatim a tri 
Stoly téZ% nové. 

Nalezime té% vytténi veSkerych  listin 
naddni kostela se tykajicich a na fate v kra- 
bicich chovanych, nékteré pochazeji ze 14. 
stoleti a jsou dosti zajimavé. Ze vSeho sou- 
dime, Ze se valky husitské kostela svatomikulas- 
ského tak citelné nedotkly, jak se vibec za 
to m4, dale musime pfriznati, Ze mala osada 
svatomikulaSska si kostela bedlivé hledéla a na 
vyozdobeni jeho mnohé obéti pfrindsela, jak 
tomu inventai z r. 1525. proti inventatiz r. 1497. 


SOR ene 


nasvédéuje. TézZ inventay farni se znatné zvysil ; 
tak nalezdme jizZ misto jedné ¢tyry postele, 
misto jednoho ¢tyry stoly, dale jsou vycteny 
skiing, stolni ndééini a pradlo, kuchyiské na- 
¥adi, ano i kamna nejsou zapomenuta, z nichZ 
y jedné svétnici byly zelené polivané, v ostat- 
nich dyou obytejné nepolivané. Lucerna byla 


nova, mazdrou potazend. Ze misy a talite byly 
cinové, rozum{ se samo sebou. Téz sudy na 
vino a male se pripominaji, a zda se, Ze ne- 
byly malé ceny. Koneéné dluzno pripomenouti, 
Ze se vécnd lampa pred hlavnim oltarem jme- 
nuje: Kahan (kahan novy k velikému oltai.) 


ee te 


feasts by wld rat == phlei Uw Bn on can == op all's ema) 


Cestopisné tryvky. 


‘Stace, o nich% posledné ,Method* vypra- 
voval, ukonéeny jsou skupeninou Kalvarskou. 
V prostfedku cesty vypinaé se velky kriz se 
Spasitelem, po stranach pak sochy blahoslavené 
matky a milatka Pané. Ve skupeniné neni 
vice duch a genidalnost mistra, ktery Stace 
tvoril. Jina doba, jiny smysl. Dva lidé totéz 
tvorici, podstatné od sebe se rozeznavaji. Ge- 
nidlnost jest vrozend. Neda se koupiti. Na 
drahu uméleckou m4 se odvaziti pouze Glovék 
vloh rozhodnych. Nenf-li vloh, pri veSkerém 
sili zistane pidimuzikem. Pachti se v potu 
tvati a co vyvede, jest pouha affektace. Co 
neni vy duSi, do tvrdého kamene a mrtyého 
dfeva neda se vliti. Jen kdo ideal jiz v dusi 
nosi, dovede oziviti hmotu nepodajnou. Stoji 
to také prace mnoho, mé4-li se vtéliti obraz 
v dusi bydlici. Neviditelnym ttvarim dati tvar 
viditelny, co v nejtajnéjsich utrobach vyvolenci 
a milackii umén, lidi nejSlechetnéjSich a nej- 
nadanéjsich prebyva, z temné hloubky ziidla 
duSevniho vytahnouti a myslenku pouhou dlouho 
zivenou prendseti na tvary viditelné, hmotné 
smysIné, — zkratka: krasu tvofiti, jest 
nejvzneSenéjsim, ale také nejtéz8im dilem a 
tkonem pozeméana. Tviréim duchem ndpodo- 
biti v jistém smyslu vSemohouctho styoritele 
nebes a zemé, ktery jest prayzorem a piyod- 
cem krasy i zakoni krdsy, jest povolanim 
velice vzneSenym. Hospodin ¥ekl a stalo se. 
Syoritel jen rozkazuje. Stvoreni jeho déje se 
bez namahani a prdce. Tyor pouze_ tvoff. 
A chce-Ji utvoriti, co by mélo priblizné po- 
dobati, se pravzorim krdsy odyéké, dlouho 
pracuje duse ku porodu. Ve%kerd ta tajemné 
soustaya duSevni jest v nejvét8im napnuti a 
rozechvéni, ti rizni Zivlové duSevni pracuji 
v tajemné dilné s nadlidsk¥m tsilim, nez se 
z mi zrodi plod, ktery na éele m4 vtisknutou 
znimku nebes. Pravy umélee plodi aé pracné 
krasu, které dojima, umélecky nddennik stava 
se nemanzelskym otcem nedochidéat a pouhé 
affektace. Tim rozeznavé se umélee od ndden- 


*) Viz ,Method* roé, II. str. 105, 117, 


Zaznamenal F, J. Lehner. 


nika uméleckého. Onen tvori kraésu, tento ne- 
zAkonité plodi koketu. VSe co jest nuceného, 
osklivi se. Byti aneb stéti se umélcem nelze 
vynutiti. Komu neni s htiry dano, v apatyce 
nekoupi. Nepovolani kazilové jiz mnoho po- 
kazili. Dlouhé vlasy, Siroky klobouk na stranu 
posinuty a malebné nedbaly Sat nejsou tedy 
jesté zndmkou uméleckosti. Koho nebe nevy- 
volilo, do smrti zistane mazalem. Kdo tedy 
necitiS tu jiskru ohné tvairéiho v sobé, bud 
Sevcem, krejéim nebo kalkantem. Jen ne 
,umélcem“. 

Zase jsem jiz do toho pfisel. ; 

Jsme v Solnohradé na kapucinském vrehu 
pri skupeniné Kalvdrské, kterd jest ukonéujici 
te¢ékou p¥ekrdsnych Staci. A abych jiZ na nic 
nezapomél, podotyk4m, Ze uvedend skupenina 
ia zpisob oteviené kaple jest kryta a ode- 
vad zahrazena Zeleznym zabradlim koyanym, 
které krésou a d&imyslem komposice opétné 
pripomind, ze jsme v Solnohradé. 

Posledni Stace vede nds zrovna na prah 
kostela otctiv kapuciniv. Pribytek byva foto- 
grafii Glovéka aneb alespoi zrcadlem jeho z4- 
lib a choutek. Zboznd chudoba a obétovna 
prostota bosych reholniki-spatiuje se netoliko 
v klasternich jejich celdch, také ve chramech 
jejich odrazi se na mmoze odlesk smySleni 
a Zivota. Cludy kapucin vychazeje z rana 
s moSnou na Zebrotu, nevi, co v poledne jisti 
bude. Co Pan Bah nadéli, s tim se spokoji. 
Hladem jesté zadny vrabec nezahynul. Ta 
hrdinna chudoba evangelické zdruzend s evan- 
gelickou ,chudobou ducha“ byva architektoni- 
cky vyjadiena také ve svatostancich otciv 
kapuciniy. Nepovédomy poutnik, jda kolem 
kostela s holymi, hladkymi sténami, s prostou 
strechou, na jejimzZ hfebenu sedi mala zvonitka, 
pravi: ,Tady jsou otcové kapucini! Zastavim 
se a pomodlim se tu v kostele!* V_ takovych 
chréamech dySe se zyl4Stni nebesky vzduch. 
Snad tady neviditelné Ipi na sténdch kadidlo 
modliteb vyslySenych. Prosté ze z dali vypadal 


— 55 — 


na vrchu jako. veliké hnizdo ten kostel. Nyni 
v8ak dvéie chramu, kterymi do svatyné se vehdzi, 
_ nesouhlasily s celkem. Ten kostel zevnéjSkem 
ukazoval na r. 1600, éerné dubové dvé¥e vSak, 
aé na hoie a dole nemotorné uiiznuty s feza- 
nymi poprsimi apoStoli ctihodnymi  tahy 
poukazovaly na vék XV. Co se to stalo? Jak 
to sem prislo? Moderni prfrodozpytecti filo- 
losofové v takové piipadnosti okamZité si védi 
rady. Védou osviceny rozum_ s odvozovanim 
a genealogiemi hned jest hotov, — bez roz- 
paki, — a bez studu. Pri kopdnf studny se 
prijde na néjakou kost mamuta, aneb jiné po- 
tvory predpotopni. Slidici uéenec ptirodozpy- 
tecky hned z té kosti mziknutim odvodi, kolik 
milioni let ta bidnd nase zem jiz stoji, kolika 
katastrofami jiz prosla, kolik generac bylo 
potiebi, neZ-li ze Slemu se vylihla Zaba, z zdby 
krokodil, z krokodila opice a z opice ¢lovék. 
To vSecko vi ten ucéenec, na vlas, — s tplnou 


jistotou. Kdo tomu nevéri, jest tmar, pape- 
zenec, ultramontén. Pryé s tmati! Zaclani 
nam! Boha neni. Proto také svét nestvofil.’ 
Priroda se udélala sama. Jen hloupy lid 
tém tmatim jesté véri. Zatemfuji hlavy, 
vychovavaji hlupce. Pryé s nimi! Pak bude 
jasno! — Mezi tim hlukem od uéenci mamu- 


tovym hndtem vzbuzenym prislo na jevo, Ze 
ten hnat neni predvotopni, nybrz koisky a Ze 
v téch mistech pfed nékolika lety ras mrchy 
zahrabaval. 

Kam vede uéena duslednost! 

Pri spatfeni onéch dvéri nevédél jsem, ¢i 
vlastné jsem. Jak piiSel velmi jednoduchy 
kostel, ktery celym razem ukazuje, ze byl vy- 
staven okolo r. 1600, k takovym dvéiim s fez- 
bami, které jsou pracovany nejen krasné a pilné, 
nybrz.jejichz provedeni nalezi do doby mnohem 
diivéjSi, neZ-li jest tay ve které chram zbu- 
dovan je8t? Coz ta metamorfosa z piirody se 
pristéhovala i do architektury? Ci ten chram 
vlastni silou ze starého v novy se preménil ? 
Aneb vice versa: Nové dvéte v staré se pro- 
ménily? PYispéj radou moderni filosofe pri- 
rodozpytecky! Samieli! Samieli! prijd@ ku po- 
moci! 

Pri bliz8im a dikladnéjsim ohledani ob- 
jevilo se, Ze staré dvéye jen prizptisobeny jsou 
kamennému portalu z bilého mramoru pochaze- 
jicimu z doby, kdy kostel vystavén byl, na 
némz pak i nad to vyskytuje se znak arcibi- 
skupa Wolfa Dietricha, stavitele chramu ka- 
pucinského. Po navratu do vlasti snazil jsem 
se vysvétleni dosici. Dopidil jsem se ho v kni- 
hich. Anomalie vysvétluje se as takto: 

R. 1598 lehl popelem v Solnohradé opétné 
kathedralni chram teprv mezi r. 1384—1488 
zbudovany. Arcibiskup Wolf Dietrich, ktery 
nemohl byti Ziv, aby ustavitné nestavél, a ktery 


pry jiz od davna zandSel se mySlenkou zbudo- 
vati noyou kathedralu, nebyl v8ak piitelem 
starého uméni cirkevniho, nejevil tudfZ ani 
chuti stary velechram znovu vystavéti, nybré 
dal jej naprosto strhnouti. Mnohé velmi vzAcné 
a od pozdru zachranéné zbytky velechramu 
nyni se rozptylily a pouzilo se jich k téelim 
nejriznéjsim. Jeden oltai dostal se do kostela 
v Aigenu, jiné pozistatky do klaStera a do ko- 
stela na Nonnbergu, krésnych pak sloupi mra- 
morovych s vystupujicimi z nich sochami né- 
meckych cisari, vSe z mramoru éerveného, pou- 
zilo se dilem na vyozdobeni bassinu, dilem 
zazdény jsou do hradeb poulitnych, odkud te- 
prv pozdéji se vyprostily a shromazdovaly, a 
ukladaly se do zemského musea Solnohradského. 

Kdyz pak r. 1594 kapucini od arcibi- 
skupa Wolfa Dietricha do Solnohradu povolani 
jsou a r. 1594 klaSter pro né uréeny i s ko- 
stelem se dokonal, naSlo se i také pro zby- 
vajici jesté kostelni dvéfe z vyhotelého vele- 
chramu priméreného mista v nové vystavéném 
kostele, jenze také pri tom se osvédéil nedo- 
statek smyslu uméleckého, ktery jiz diive je- 


dnotlivé nd*adi kostelni rozkramaiil. 


Na kostelnich dvéfich bylo totiz 14 poli 
vyplnéno fezbou polovypuklou do dvou kol- 
mych fad rozdélenych. Vrchni basreliefy pred- 
stavovaly totiz korunovanou kralovnu nebes 
Marii Pannu a sy. Josefa, ostatnich 12 bas- 
reliefi predstavovalo dvanact apoStoltii v po- 
dobé vyraznych poprsi se stuzkami rozvinu- 
tymi. V rozmanité karakteristickych hlavach 
nebylo zadného opakovani. Na jedné stuzce 
byl vyryt letopoéet 1470. Kdyz staré dvéie 
byvalé kathedraly do portalu nového kostela 
kapucinského se upravovaly, nebral se zadny 
ztetel k souvislosti a vyznamu novozdkonniho 
vyobrazeni. Oba spodni basreliefy se ufizly, 
tak Ze zbylo pouze 10 apostoli, ¢imZ ovSem 
symbolika figur se zruSila. 

Jsou pak dvéte kostelni i nyni jeSté aé na 
jiném misté, dilezitym a zajimavym pfrispév- 
kem solnohradského uméni fezbatského XY. 
véku. 

Postéstilo se nam tedy predce otevriti za- 
hadné dvéfre. 

Vékem XV. se vchdzi, a do XVII. véku 
se ystupuje. Podivuhodnaé anomalie! Starymi 
dvetmi uzavira se novy kostel. Stary vék zu- 
stal stati na prahu, za nim jiz jest vék novy. 
Kdyz se otevie, jsme v dobé nové. 

Vnitiek kostela kapucinského tvori jen 
jednu sili. Ale ta lod jest jasnd, fekl bych 
vesel4. Pomér prostory jest dobry. Stavitel 
patrné rozumél tvoriti velké prostory. PYi ne- 
obyéejné jednoduchosti a dobrovolné chudobé 
forem jest vnittek dokonalym dilem uméleckymi, 
Celek jest vytetny. A prede nikdo nevi, kdo ten 


ees 5 {oe ee 


kostel stavél. Stavitel, ktery tak mistrovsky umél 
tvoriti piijemné prostory, jest svétu neznamym, 
Tak to byvalo v Cirkvi. Umélec slouzil v sy- 
novské oddanosti. Ji na oslavu! Aby jméno 
jeho vedle ni se také stkvélo, to ani ve snach 
mu nenapadlo. Svaté skromnosti! mila pokoro! 

Krdsa nevyzaduje nutné bohatych orna- 
ment&, ani umélého plytvani sdetailem. Dobrym 
pomérem vySky k Siice, tim tajemstvim a zna- 
menim velkych mistri staviteli, utvoi{ se sii 
jako panna krdsnd, které ve své prostoté a 
nevinnosti krdsnou zustava4 i bez téch trett, 
jimiZ se novovék& mlddez Zenska ovéSsuje. 
Krase neni potiebi litidel! Sperk zlata a sti‘ibra, 
jakoZ i ozdoba odévu dobé voleného, ji sice 
slusi. Ale tim niéeho ji nepribylo. Takovy 
jest ten vnitiek kostela. Jest prosté obileny. 
Jednotvarnost stén prerusuje se pouze néko- 
lika pilastry, které ani prostym pasem nejsou 
preklenuty, tak Ze jakoby zimyslné prosté kle- 


nuti postradd vSelikého rozélankovant , ‘které 
jinak mile pisobiva. A prede ta prostora uté- 
Senymi poméry mile dojima. 


Tim se rozeznav4 umélec od pfistipkare. 
Umélec poéité jen s velkymi faktory, priStip- 
kat zakryv4 nedostatek uméni navésovanim treté 
a kudrlinek. Staré panna jesitnd hledi Salbou 
nahraditi, teho vnadim se nedostava. Uslech- 
til4 architektura zustav& mladistvou pannou. 


Kdyz chudd esada chee stavéti kostel a 
nem& prostiedkiv na budovu nddhernou, také 
pti nejvétsi jednoduchosti Ize dociliti krasy. 
Vytetné poméry plodf krasu. Takové utvoriti 
dovede v8ak pouze architekt umélec. Poz- 
déji pak zbyv4 vzdy éasu i mozZnosti, prazdné 
stény piiméfené oZiviti malbou, fezbou a bo- 
hatou tipravou. Kostel v’ak dobrych rozméri 
i bez téchto ptidatki krasnym ztstava. 


Varujte se pristipkarai! USslechtujte vkus! 


eA lse dermis iiztestaneclize: 
Reditelstvo. 


Po valné hromadé nutno bylo zvoliti opét 
funkcionéfe v kruhu feditelstva pro novy rok 
spravni. Zvoleni jsou opétné pp.: univ. prof. dr. 
Smolik za jednatele, univ. prof. dr. Bauer za po- 
kladnika, prof. nabozenstvi Jan Drozd za zapiso- 
vatele. Na zakladé velmi znaénych dari knihovné, 
jakoz i stédré pomoci na penézich Akademii véno- 
vanych vradén J. M. nejd. pan svétici biskup dr. 
Karel Prucha do poétu élenti zakladajicich. Zahy 
bohuzel! zesnuly profesor nabozZenstvi Antonin 
Muzik, byvaly Glen reditelstva odkazal zavéti svou 
Akademii kiestanské pravo na vydavani dila ,,Slo- 
vanskych kazatelti*, coz vdééné se prijimi a vé- 
decké sekci prikazuje. Poéet lent prijatych vzrostl 
bezméla na 2900. 


Dary. 


Knihovna. Dp. Vaviinec Petermann, 
farak v Katerinkach, daroval: Das Eherecht od 
Kutschkera, Dr. Ambergra Pastoral- Theologie, 
Liebermann-a Institutiones theol., Novum testa- 
mentum od Schotta, Reine Arzneimittellehre od 
Hahnemann-a. — Dp. Josef Hejna, farat v Plu- 
hovém Zdite: Petri Richardi sermones, Rozbroj 
0 kalich z r. 1626, Hus damnatus z r. 1741. — 
Vp. Frt. Bystricky, katecheta na redlce v Teléi 
na Moravé: Fleury Historia ecclesiastica, 61 dfli; 
Institutiones catholicae, IF. Panget, 2 dily; Jus 
Kcclesiasticum z r. 1786, Zink; Der wahre Biisser, 
2 dily. — Dp. Fr. Kondelik, fardt ve Msené: 
Miscellanea historiae regni Bohemiae z r. 1679, 
Balbin, — Vdp. Ant. Novak, vikét a dékan ve 
Velisi: Kralickou bibli z r. 1587, 2 dily, Passiondl 


% vy. 1495. — Svato-Prokopské dédictvi 
vsechna dfla dosud vyslaé, pokud na skladé jsou, 
is diplomem, na ktery moZno knihy vyzdvihoyati 


na vsechna pristi leta. — P. Vacl. Pondélicek, 
méstan na VySehradé: starou modlitebni knihw 
psanou. — Jeho Ex. p. ministr Jireéek: celou 


radu vzdcnych spistii Geskych, némeckych a pol- 
skych. — Dp. Fr. Snor, faraft y Chotéi: Biblia 
sacra vulgatae editionis Col. Agrip. 1635, a jiné 
spisy. — 


Museum krestanské. Slusi zaznamenati 
nasledujici dary: dp. Fr. Kondelik, faraér ve 
Msené daroval 3 mince; dp. Ant. Vedral, fara 
ve Velelibech, velky peniz sttibrny bendtsky; — 
p. Fr. Frohlik, mistr kovétsky a rolnik z Choté- 
tova, peniz na pamatku vitézstvi nad Turky r. 1683. 
razeny; — p. Max Donnebauer, hostinsky 
v Praze, mnoho starozitnosti; — dp. on Hejna, 
farat v Pluhovém Zdaie, pracné vySivané antipen- 
dium a mnoho Seen minci; — dp. Josef 
Pracner, fardt vy Mukatové, mince stiibrné a mé- 
déné; — p. Wagner, pravnik, staré mince; — 
p. Vac. Pondéliéek, méstan na VySehradé, stary 
pokal a nékolik minci; — Jeho Exe. p. ministr 
Jireéek, obrazy Panny Marie, podobizny slav- 
nych Polakitv a Polek, album fotografii slavnych 
Pozhani; — dp. Jos. Pixa, farat ve Vrbné, stary 
ornat kozeny; — dp. Fr. Snor, farér v Chotéi, 
stribrné mince; — p. Fr. Bartel, dievorytec 
v Praze, 7 fotografi. 

Veskerym darefim vysloveny jsou diky tedi- 
telstva. 


5¢ — 


Odbor umélecky. 


1. IWové zhotowené piedméty. 


Bozi hrob, dp. Fr. Richtrem, faratem v Pred- 
hradi, objednany, ma zakladni mySlenku oltate se 
stupném atabernaklem. V mense pfrislusné dekoro- 
vané nachazi se socha Spasitelova vy hrobé odpo- 
Givajictho. Vnitrek jeskyné, v nizZ lampa visi, deko- 
roval se kvétinami. Na obou strandch tabernakla 
jsou thiramenné svicny. Zadni sténa vystupujief 
upravena jest pro vystav nejsvétéjsi Svatosti. Mon- 
strance stoji na vkusném konsolu plastickém, ob- 
klopena jsouc véncem z Jilii na drevé malovanym. 
Monstrance jest pod baldachynem z bilého kaSmiru 
po stranach ozdobné vysivaném. Prace provedena 
byla spravné a dikladné. Nakresy zhotovil a praci 
ridil assist. archit. p. Boh. Sixta. — Jiny Bozi 
hrob dp. Fr. Kubinem, faratem vy Janovicich, pro 
tamni farni kostel objednany, pri mensich roz- 
mérech a mensim nakladu dle téze soustavy na- 
kreslil a praci tidil p. Boh. Stérba. — Obé prace 
Stastné dokonané odevzdany jsouv ¢éas patri¢ny na 
mista uréena. 


Kalich pro dp. Fr. Pavliéka, farare v Ma- 
lenicich, zdaril se velmi. Dana jest mu nejprostéjsi 
forma, mnohem vysak Sstihlejsi. Ozdobil se emailem 
a rytymi ornamenty. 


Ciborium, patena k nemocnym a na- 
dobka na sy. oleje, pro vp. Jos. KaStila, 
koop. v Krumsiné, zaslany jsou objednavateli. Ci- 
borium obdrzelo formu nadoby jiz drive vypsané. 
Vicko pateny ozdobilo se emailem. Na knize se 
7 pecetemi stoji Beranek s korouhvi¢kou, na které 
se spatruje monogram Kristtiv. Pozadi medailonn 
jest modré. Vicko dobre priléha, tak Ze hostie 
bezpeéné jest uzavrena. — Nadobka na sv. 
oleje ma ozdobu niellovou. Dyé olivové vétve 
objimaji pismeny O. I. — Nadobky tri na spo- 
leéném tacku zhotoveny jsou pro dp. far. Janouskovee, 
— Praci zlatnickou Ize nazyati dokonalou. Vse 
kreslil a ridil architekt A. V. Barvitius. 


V paramentnim ustavu, zhotoveno veliké 
mnozstvi nejrozmanitéjsich potreb kostelnich. Nej- 
skvostnéjsi byly dvé kasule, bila a Gerna. Latka 
prvého jest bily hedvabny damasek, jehoZ dessin 
(ktiz uprostied listf a stylisované lilie) dilem tam- 
burovanim s vicebarevnym hedvabim, dilem vysi- 
vanim zlatem obohacen jest. Na predni i zadni 
strané tohoto orndtu nalez& se tak zvany palliovy 
kiiz barvy svétlomodré, pres ktery se hedvébim a 
zlatem vySivany tahne brectanovy vinek, propleteny 
pripovédnymi paskami, na nichZ pismo cervenym 
hedvabim vysito jest. Na obou stranach jsou me- 
dalionky, predstavujici hedvaébim vysivané andély 
ve zlatém rouse. Na predni strané jest andél s po- 


zdvizenyma o¢ima a ramenoma, drze bilou pasku 
se slovy: ,Gloria in excelsis Deo.“ V této pri- 
povédi se pokraéuje na ostatnich édstech kiize. 
Na levém ramenu nachazi se slovo: ylaudamus te“, 
na pravém ,benedicimus te,“ na horejai éAsti kifze 
yadoramus te“, na dolejsi: ,glorificamus te“ a »gra- 
tias agimus tibi*. Na zadni strané jest andél, pra- 
vici pozehnani udileje a drze pasku se slovy: ,In 
terra pax hominibus bonae voluntatis.“ Na levém 
ramenu stoji slova: ,qui tollis peceata mundi“, na 
pravem: ,qui sedes ad dexteram Patris“, nad an- 
dilkem: ,miserere nobis,“ pod nim: ,suscipe de- 
precationem nostram*. Kriz a cela kasule je pravou 
zlatou, ne prilis Sirokou portou olemovana. — Ka- 
sule €ernad ma dvojity a fialovy palliovy ktiz, 
v jehoz stredu na predku se nachazeji vazky a 
ostatni Gasti krize vypliuje vinek brectanovy s pri- 
povédi: Juste judex ultioris donum face remissiones 
ante diem rationis. V zadnim prostrednim medai- 
lonku jest vysity kalich, z kterého kapou kripéje 
krve do Slehajiciho plamene o¢istcového. Breéta- 
novym vinkem se propleta pripovéd: ,Agnus Dei, 
qui tollis peccata mundi, dona eis requiem sempi- 
ternam.“ Cena 72 zl. 


2. Wova objednani. 


Uprava celyeh kosteli. Dp. Klem. Mar- 
krab, far. v HobSovicich, z4d& ve srozuméni s tfa- 
dem patrondtnim za rozpoéet na obnoveni celého ko- 
stela. — Dp. Ant. Vedral, far. ve Velelibech, zida 
za celou vnitrni upravu slohem romanskym nové 
vystaveného farniho chramu Pané, a sice: 3 oltari, 
kazatelny, stolic, zvoni, varhan a p. — Dp. Jan 
Svéda, vikat a dékan v Prachaticich, hodla po- 
zvolna, ale soustavné obnoviti a slohové upraviti 
velepamitny dékansky chram Prachaticky. Zala 
prozatim za zhotoveni potrebnych plant pripra- 
vnych, — Dp. Ant. Stika, dékan v Ledti, pteje 
si, aby vybor sekce umélecké proved] obnovu ko- 
stela farnifho, ktera jizZ povolena jest a zamysli 
zaroven zriditi novy hlavni oltar ve slohu gotickém, 
nikladem Gastetné vlastnim, Gasteéné osadniki a 
patronatu. — Veskeré predméty odevzdava vybor 
architektu A. Banmovi, ktery osobné kostely pro- 
hlédne a pak vyboru sekce umélecké zpravy poda. 

Nadoby bohosluzebné Dp. Adolf Schar- 
fenberger, farat v Bystiici, objednava pro farni 
kostel relikvidt s ostatky sv. Jana Nep., na ktery 
jeho osadnik p. Jan Kyral, gruntovnik, 160 zl. 
vénuje. — Dp. Fr. Travniéek, farar v Chvalko- 
vicich na Mor., objedn4va monstrancii za 450 zl.; 
— vdp. Ben. Kundrat, prevor klastera v Lito- 
méricich, ciborium a nadobky na sy. oleje pro ne- 
mocné; — dp. Stahal, farat v Dolanech, cibo- 


Sie OTN 


rium za 200 zl.; — dp Fr. Musil, farat v Jaz 
tovlicich, monstranci, pacifikal a j.; — dp. Herm. 
Ardelt, fardt v Tysu, nadobky na sv. oleje. — 
Vse odevzdavi se architetku A, V. Barvi- 
tiovi ku vyfizeni.’ 


Paramenty. Objednavaji se nasledujici pred- 
méty: Dp. Beda Zocher, fardér v Mirzdorfu, 
objednava Gervenou kasuli; — dp. Jan Cerma Is, 
faray v Janovicich, bily pluvial; — vdp. an 
taborsky Landkammer tri kasule; — dp. Fr, 
Sojka, kooperator v Nehvizdech, 2 Gervené ko- 
rouhve, 2 fialové, plastik na ciborium; — dp. Jan 
Bis, farar v Kostelni Lhoté, latku na velum; — 
dp. Kar. Rojek, dékan v Budyni, albu, rochetku, 
2 komZe; — dp.. Vine. Blazko, farat v Jung- 
buchu, antipendium; — dp. Ant. Bouchal, far. 
v Chlebich, velum; — dp. Fr. Miesner, farar 
v Planu, éervenou kasuli, bursu, 38 korporalia; — 
dp. Jan Lindner, dékan v Koliné, éervenou a 
fialovou kasuli; — dp. Jos. Krehan, farar v Al- 
bericich, plastik na ciborium; — dp. Fr. Pavli- 
éek, farat v Malenicich, kasuli; — dp. Fr. Zak, 
dékan v Kloboucich, kasuli, dalmatiku, tunicellu, 
pluvidl, vSe bilé barvy za 625 zl.; — dp. Josef 
Kovaé, koop. v Oberklee, sacek na nadobku sya- 
tych oleji; — dp. P. Lohel Smid, sekretét na 
Strahové, polstat; — dp. Jos. Badura, farar 
vy Kurovicich, 6 purifikatorii, 6 korporalii; — dp. 
Vine. Mottl, fara v Jankové, plastik na cibo- 
rium; — dp. Vine. Babicky, farar v Slapech, 
plastik a bursu; -- dp. Ant. Bouchal, farar 
v Chlebich, ¢ervenou kasuli, dvé dalmatiky, bily 
pluvial, bilou kasuli, 1 koberec za 494 zl.; — dp. 
Ed. Oswald, farar v Popovi¢kach, dvé kasule, 
baldachyn a pluvidl, — Odkazuje se parament- 
nimu ustavu. 


Rozliéné. Vp. Vac. Cermak, kaplan v Ra- 
desiné, objednava kiiz pro Skolni svétnici ;.— vp. 
Jos. Bohm, kaplan v Prusinech, 6 svicni; — ce 
Jan Bis, fardt v Kostelni Lhoté, 8 svicnt;. 
vdp. Karel Rojek, dékan v Bide missal, kiiz 
a sosku Panny Marie k privodim; — dp. Frt. 
Jeéminck, fara v Plisné ve Slezsku, 4-svicny ; 


dp. Jakub Stark, faraér v Zablat, syanieeit : 


kalichu; — dp. Jos. Badura, farat ip Kaeo 
aspergil, tacek; — dp. Lohel Smid, sekretar na 
Strahové, 4 irks na korouhve. 


S. Poptaviy. 


Dp. Ferd. Kopecky, farar v Kopidiné taze 
se na cenu 3 lamp cinovych, k hlavnimu a pobo- 
énim oltérim; — dp. Jos. Kuba, far. v KozZlanech, 
na 3 nddobky pro sv. oleje; — vp. Ant. Parou- 
bek, koop. ve Frenstaté na Mor., na cenu pluvialu 
ze zlaté latky; — Karlstejnsky dekanatni 
co patrondtni titad z4da za rozpocet na 18 
svicni, kaditelnice, lampy, konviéek a bilé kasule; 
— p. Val. Koterba v Opavé ve Slezsku na obraz 
sv. Jana Nep.; — dp. Jos. Rydl, farat v Lib- 
Sanech, na cenu Gervené kasule; — dp. Ben. 
Biichse, dékan v Schénlindé, na farni pe¢et; — 
dp. Fr. Htebi¢ek, fardér z Pisel na Mor., roz- 
pocet na vyzlaceni monstrance, na lampu a ko- 
rouhve; — dp. Vac. Kudrna, farat v Nové Vsi, 
tize se na kfiz, ktery se ma postaviti pred ko- 
stelem na pamatku biskupské visitace, na lampu, 
kaditelnici aj.; — vp. Karel Bukovsky, kaplan 
v Hermani, na cenu oltare Marianského; — dp. 
Kar. Kerka, na cenu kamenné sochy sv. Vaclava; 
— dp. Jos. Smély, fardt, na cenu mramorové 
krtitelnice slohu romanského. — Na _veskeré. po- 
ptavky bylo prislusné odpovédino. Lehner. 


FSS 


Umeélecké zpravy domacti. 


Oprava chramu Tynského. Sesly chram 
Pané u matky Bozi nad Tynem obnovuje se bohu- 
dik! v dobach nynéjsich s nevsedni horlivosti. Po- 
cin& se s opravou venkovskou. Dfkladné oprava 
pocina s jizni vézi kostelni. Primétené leseni vy- 
zadovalo zvétseného nadkladu i také éetnéjaich sil 
pracovnich. Za téchto dnfi snegena jest uplné nd- 
rozni vizka severovychodni, aby novou nahrazena 
byla. Zevni zdé budou dikladné prohlédnuty, otvory, 
okna a jiné Gastky vézni vice neb méné rekon- 
struovany. 


Archeologicky sbor ,,Vocel“ v Kutné 
Hore. Malo které mésto vy Cechach ma tolik a tak 
krasnych pamatek z nejskvélejSich dob uméni ée- 
ského, jako Kutna Hora a jest véru! prati si viele, 
aby zachovéno bylo potomktim, co pripomind na 
nejkrasnéjsi dobu déjin vlasti nasi. Tento cit 


| matky v taméjsi 


Vv Sirsich kruzich buditi, ,,pisemné a umélecké pa- 
krajiné pred zkazou chraniti; 
znamost o nich a tim i vétsi Setrnost a lasku k nim 
Siriti a udrzovati*, jest iéelem nového spolku, ktery 
srdeéné vitime. Celi Kutna Hora se svymi pa- 
matnymi a krasnymi chramy, kaplemi, starymi bu- 
dovami, ka8nami, tezbami jest velkolepé mu- 
seum. Budiz novy sbor archeologicky spravcem 
musea! Budiz opatrovéno, obnovovano a viasti 
zachovano, ¢im hlasd se slava a vzdélanost a hlu- 
boky cit ndbozensky predkay nasich! Pi poslednim 
pobytu v Kutné Hofe piesvédéil se redaktor, Ze 
mnohé, veledilezité predméty, ku py. slavny chram 
sv. Panny Barbory vyZadoval by jiz nutné zejmena 
na zeynéjsku dikladného a systematického obno- 
vovani, Jest-li ze ,Vocel*, novy spolek archeolo- 
gicky, ujme se starnoucich pamatek a navrati jim 
vééné mladistyé vnady, obnovi-li, co na znovuzrozeni 


ey Oats 


4 


jiz netrpélivé Geka a po nutné opravé vola, jména 
zakladatelii spolku zapsina budou zlatou literou 
do knihy déjin uméleckych drahé vlasti Geské. 
Kdo slechetnym isilim o zachovani slavnych pa- 
matek pecuje, vdééné a velkych Gini pamétlivé 
potomstvo zachova v milé upomince své dobrodince. 
Viast vavrinovym véncem ozdobi skrané uslechtilych 
synt. Jmena vyboru ruéi nam za zdar nadéjného 
podniku. President p. Predak a teditel vy8sich 
Skol redlnich p. Zach jsou rukojemstvim budoucich 
vysledki. — Cinnym tidem jest, kdo zavaze se 
k povinnosti, Ze bude pracovati bud v oboru lite- 
_rarnim aneb uméleckém a plati roéni prispévek 
nejméné 2 zl. — § radosti zaznamendvame, Ze 
archeologicky sbor ,Vocel* vytknul si na rok 1877 
mimo rozlicné védecké prace: opraviti velepamatné 
stolice gotické, jez nalezaji se v pozadi chramu 
Pané sv. Barbory a na pamatku slavnébo spiso- 
yatele a buditele ndroda ¢eského, Josefa Rauten- 
krance, vénuje pamétni desku nebo dle tiéastenstvi 
ct. obecenstva slusny nahrobek na hibitové yv Se- 
dlci, kde Rautenkrane posledné co duchovni spravce 
byl ptsobil. — Lépe zajisté nemohl archeologicky 
sbor ,Vocel“ Ginnost svou zahdjiti a uvédomélé 
obecenstvo bude slechetné snahy jeho ‘ vSemozné 
podporovati. 

Volani po opravé. Chram sy. Vayrince 
v Brandyse n. Labem, Vazné jsou upominky, 


které v kazdém obéanu brandysském vzbuzuje sta- 
robyly chram sv. Vaviince. Byvalté druhdy zdejsim 
farnim chramem. Zde drazi predkové brandysskych 
obéanti davali své nemluvitdtka krtiti, zde byly 
Jejich shatky mandelské Zehndny, zde byla prina- 
Sena nejsvétéjsi Obét za duse jejich, zde byly ko- 
nany modlitby za jejich blaho i za blaho celého- 
mésta; na htbitové, ktery chram obkli¢oval, pocho- 
vavani byli méStané brandyssti, mezi nimiz i pri- 
matori, jakoz matrika zemfelych z roku 1654 vy- 
svédéuje. Zdaz tyto okolnosti nezasluhuji, aby 
chramu sy. Vavtince vénovana byla slusnd pozor- 
nost? Avsak chram tento jest také co do umélecké 
stranky povsimnuti hoden. Byl pfivodné v slohu 
gotickém zbudovan a az doposud svédéi o tomto 
slohu gotickém sest zbyvajicich mohutnych opéra- 
cich piliri, z nichz, bohuZel, jeden sesutim hrozi 
a zazdéné okno gotické zakonéujici presbytai, 
z Gehoz patrno, Ze chraém sv. Vayrince vzdcnou 
pamatkou uméleckou jest; tudiz mizeme se zajisté 
naditi, Ze pan c. k. konservator této byvalé svatyné, 
nyni vojenského skladisté, avsak méstského ma- 
jetku, se ujme a v Gas se jesté o to postara, aby 
pilite 1s celou budovou se nesfitily a aby tataz 
budoyva posvatnému uéezu byla navracena. Doufime, 
ze pficinénim slavného zastupitelstva méstského 
bude co nejdrive chramecek ten nové ztizen a ni- 
lezité obnoven. 


+o S>— 


aE (ofa Pah oN ta ate 


Jak se uméni pomaha. Jak zndmo, od- 
poruéoval sam ministr kultu Stremayr velmi viele, 
aby se pri kostelnich objednavkach bral slusny 
zretel k uméleckym pozadavkim. Nejlepsi prilezi- 
tost intencin ministrovym zadost uéiniti poskytuji 
zajisté kostely nabozenského fondu, jez se pod 
statni spravou nalezaji. Jak se vSak zejmena pti 
zakazkach z nabozenského fondu dba o uméni, 
o tom podava ,Christl. Akad.“ tento drasticky 
obrazek: V_ stale umélecké v¥stavé Lehmannové 
byly v minulych mésicich vystaveny dva obrazy 
uréené pro kostely nabozenského fondu. Jeden 
z% nich predstavoval sy. Vita od Safatoviée. Nej- 
prvnéjsi podnét k obrazu tomu éerpal umélec ne- 
pochybné z knihy pro ditky, v niz se na idealni 
figure ditkam zobrazuje oSklivost vzdorovitych a 
neéesanych ditek. Zjezené vlasy od pravzoru vy- 
pujéené maji na obraze sy. Vita predstavovati nad- 
seni mladistvého muéenika. Proto vSak dluzno se 
priznati, ze malovany Vit m& ¢isté umytou tvai, 
ponévadz pravzorem tvate té nebyla teéend kniha 
pro ditky, nybrz dévecka z jedné pobiezni ulice 
prazské, kdez tedy hojnost vody k umyti. Zdali 
strakaty odév na obraze pricisti se m& na vrub 
starych Rimanant nebo modelu, ponechavame ji- 
nym rozhodnouti. Dluzno jesté jen zminit se o ,ge- 
nialni“ myslence na obraze. U nohou svétce jest 
totiz kohout, nepochybné Ginské odrudy, ktery 
tolik prachu vyhrabal, ze nohy sv. Vita jsou_v ta- 
jemné mraéno zahaleny. — Druhy obraz sv. Mar- 
tina od Roubalika nalezal se az do nedavna v zmi- 
néné vystavé. Podobal se spise slabé kolorovanému 
kartonu, nezli obrazu malovyanému. Sy. Martin jest 


obyéejné vousaty jezdec na koni a zebrak taktéz 
élovék v obyéejné cary Zebracké nastréeny. O tom, 
co se mezi obéma déje, obraz ani jedinym értem 
nepouéuje. Jen podavani uriznutého plasté pro- 
zrazuje episodu ze zivota svetce, pojatou nejpro- 
saiétéjsim zpisobem. Kini jest takovy, Ze dievené 
konitky daleko lépe Jjsou napodobeny. Skoda, Ze 
nibozensky fond nemtiZe upotrebiti jesté tretiho 
obrazu z Lehmannovy vystayy, aby bylo do tretice 
yseho dobrého. Myslime totiz mucenici od damy 
malovanou, kterou naznacujem jmenem Anonyma, 
nemohouce uhodnouti, koho vlastné predstavuje. 
Ze to ma byti svétice, prozrazuje ruh paprskttv 
obkliéujicf nejen hlavu, nybrz celé télo jeji. Ze 
jest muéenice, ma prozrazovat podivnym zpusobem 
k zemi sklonéné palma. Kdyby nebylo kruhu pa- 
prskového, vykldédali bychom si obraz takto: Osoba 
z nizsich vrstev, malo upraveného zevnéjsku, ktera 
ndhodou nékde ratolest sebrala a snad veétvi po 
prikladu dam se chee _ fofrovat. Pravé ji ,néco 
napada: Coz pak neni zde nikdo, kdo by mné 
copy zapletl?“ V uleknutt nad touto rozlustenou 
otazkou upustila veéjir, tak Ze je} drZi jako damy 
sluneénik, kdy4 ho nepotrebuji. Obraz ten nestastné 
pojaty jest alespot lépe maloyan, = 

Kradez. Dne 14. t. m. odcizen jest z obra- 
zarny kralovského museum v Berliné maly obraz na 
dubovém prkné maloyany. Predstavuje se_na nem 
korunovand nebes kraloyna Maria Panna s Jeziskem 
v gotickém kostele. Jest opatren mosaznym stitkem, 
ktery m4 napis: ,Jan von Eyck, Briigge. + 1440.* 
Kdo obraz v podstaté neposkozeny vypatra, obdrzi 
100 tol. odmény. 


RA MAR oS: 


Stastny navrat. ,,Vossische Zeitung“ se do- 
vida, Ze ztraceny van Eyck opétné se vratil. Muz, 
ktery obraz prinesl, aby slibenou odménu 100 to- 
lari’ obdrzel, udaval, Ze koupil obraz v krémé od 
neznamého ¢Glovéka za 75 trojnikt.. 


faké systém. Ve ,,Verlags-Verzeichnissu“ 
Karla Scholtze v Lipsku oznamuje se mezi jinym 
také Deutsche bautechnische Taschenbibliothek“, 
ktera pry pojednava o veskerych oborech uméni 
stavitelského a primyslu uméleckého. A pak uvadi 
se obsah jednotlivych sesiti za sebou nasledujicich : 

Nro. 1. Hittenkofer, die deutsche Villa. 2 Mark. 

Nro. 2. Hittenkofer, Griechisch-dorisch Archi- 
tektur. 1 Mark 20 Pfg. atd. 

Nro. 12. Jahn, Das evangelische Kir- 
chengebaude. 2 Mark. 

Nro. 18. Jahn, Der Schafstall. 2 Mark. 

A pak pry neni v uéenych knihach némeckych 
soustavy! V jaké souvislosti jest evangelické bu- 
dova kostelni s ovéinem, ze bezprostredné za sebou 
se uvadéji, nejlépe bude asi znati vydavatel ,né- 
mecké bibliotéky technického stavitelstvi sam.“ 
Kostel bude miti u ného asi tétéz dilezitosti, jako 
ovcin. Neni nad systém! 


Zajimavy zamek hrabat Hlinskich, nyni 
Stezkich (na Volyni) stal se obéti plamentt pred 
kratkou dobou s veskerymi vzdcnostmi a sbirkami 


»c EC 


éasopis pro katolickou hudbu posvatnou. 
Redaktor: F. J. Lehner. Celoroéni predplatné 2 zl. 
Redakce v Karliné é. 234. Roénik IV. 

Obsah ¢ 4. a5.: Jednatelska zprava o ¢in- 
nosti odboru hudebniho Akademie krestanské v Praze 
za spravni rok 1876. —- Missa Papae Marcelli. Pise 
F. J. Lehner. — Cestopisné upominky hudebni. 
Vypravuje F. J. Lehner. — Dopisy, v nichz lit 
se Ginnost jednotlivych sbori kostelnich. Z arci- 


tdkymi. Tiipatrovy palic 124 pokoji a salt Cita 
jici asi pred 70 lety od hrabéte Hlinskibo, ktery 
u cisare Pavla I. velice oblibenym byl, vystavény, 
pro mnozstvi pokladi uméleckych a jinych sbirek 
mohl spise nazyvati se museum, nezli palacem. 
Nabytek pochazel dilem z komnat Ludvika XIYV., 
dilem z palace cisatovny Kateriny Il.; saly ozdo- 
beny byly mnodstvim obrazti nejproslulejsich mistra 
vlasskych, vyteénymi sochami mramorovymi, pre- 
bohatou knihovnou, porculanem sevresskym,’ bron- 
cem nejvybranéjsim ap. Krasné ozdobena byla ze- 
jmena katolicka kaple domaci. Ohen vypukl v kridle, 
kde knihovna aarchiv se nachazely a rozsiril se s ta-’ 
kovou rychlosti, Ze obyvatelé sotva nahé Zivoty 
zachranili. Na zachranéni listin, vzdenych rukopisu 
a knéh nebylo Ize ani pomysliti. V malo hodinach 
stala se veskeré nadhera obéti zhoubného Zivlu. 

Ridky mecenaS. Mladym umélctim francouz- 
skym, kteri kaZdoroéné o tak zvanou rimskou cenu 
konkuruji, dostalo se pred kratkou dobou zavéti 
daru, odkud by se toho byli nejméné nadali. Jisty 
Dubosc, ktery, jak sim v zdvéti pravi, od prvniho 
mlddi svého po 58 roké parizskym malittim za 
model sedaval, odkazal jméni 200.000 fr. passivni 
éinnosti usporené Akademii vytvarnych umélct s do- 
lozenim, aby kazdoroénim urokem podeélovali se 
mladi maliti a sochari, kteri se o rimskou cenu 
uchazeji. 


Vi el elEpee 


diecése Prazské: Z Karlina. Z diecése Litoméricke : 
Z Litoméiic. Od Jizery. Z diecése Budéjovické : 
Z Tabora, — Literatura hudby posvatné. — Hu- 
debni priloha prinasi ,Pange lingua“ od Josefa 
Foerstera harmonisované; ,O bone Jesu“ od G. 
P. de Palestrina s pridanymi znaménkami nalezi- 
tého prednaseni; ,O sacrum convivium“ od Nekesa, 
coZ po pozdyihovani zpivati Ize. 


Ozmnameni. 


_.., Redaktor vyda se dne 23. dubna na delsi pout za uménim do Italie, 
prida se v Rimé k éeské deputaci, ktera do vééného mésta pribude dne 
27. Kvétna, aby spoleéné jmenem Katoliktiv éeskych sv. Otci prala k pade- 
satiletému jubileu biskupskému, a navrati se do vlasti posledniho éervna. 
Ponévadz poutnika na cesté nesmi tisniti Z4dna starost, vysilaé nyni do svéta 
najednou dvé ¢isla za mésic duben a kvéten, az se vrati, vyda opétné dvé 
cisla za ¢erven a Gervenec. Nehnéval by se, kdyby po navratu ptekvapen 
byl ¢etnymi élanky novych spolupracovnikti. Na shledanou v Rimé! 


| V redakei ,,Methoda“ Ize obdrieti: 
I. rotnik ,Methoda* za 1 al. 


~ en 
é 3 DLP ARARADR DS 


igs : II. » ” 9 2 
Obsah: Josef: allie Rie : a ey tha DER te 
creel J ‘a Hellicha 7olete narozeniny. Josef Hellich a chronologicky seznam jeho del. — Sloh romdnsky 
a ika klenutaé. (Pokracovanf.) — Poklad hlavnfho chrému svato-Vitského y Praze Baldachyn v podobe stible 
ve ds PANT g v 2 4 alan Z r “ , : , : 4) ae ji E s Pol c 
pee ee) zelezny a pozlaceny. — Ze ,,z4pisni knihy kostelniktv chrému sv, Mikuld$e na Starém mesté praz: 
nee z 2 ne XVI, veku. — Pout za uménim, — Reditelstvo Akademie ktestanské: Dary. — Odbor eR =, 
1. Nove zhotovené predmety. 2. Nova objednaénf. 3. Poptav Jiné é sony alone 
] y ova objednani. 3: Poptivky. — Unmélecké zprévy domdcf. — Mosaika. — 

»Cecilie, — Ozndmenf. 


Method“ vychazi vzdy 20. kazdé ési i i Si 
a E dy 20, kazdého mésice. Predple AS rocne t é prijima ini 
eee ey 2° 4 Predplaceni obnasi 2 zi. rocne. Predplatné pfrijima administrace 
»Methode arline C. 234. Jen frankované listy pYrijimaji se. Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Dopi 
tykajici se Mic budtez zasilany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karlin’. < 234 Rekieees silangy 
udtez do expedice v knéthtiskérné Cyrillo- éjské Ret@zove ulici eee merck 
Pp karne Cyrillo-Methodéjské y Praze, v Retézové ulici dis. n. Sp 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny Cyrillo-Methodéjské (V. Macana) v Praze. 


ETHO 


Casopis vénovany uméni krestanskému. 


@ 


Organ odbori pro vytvarnd uméni a archeologii 


Akademie krestanské v Praze., 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


-Cislo 6. a 7. 


V Praze, dne 20. Gervence (877. 


Rocnik Il. 


Obsah: Pout ffmské. — Sloh romdnsky. 5. Drobné tvary, (Pokratovénf,.) — Jos, Hellicha jubilejnf slavnost. 


— Chrdm Svato-Jakubsky v Brn& a nejnovéjff opravy jeho. — Z akademie kfest'anské. Odbor védecky: 
Knihovnf ¥4d. — Umélecké zpradvy domdcf: Chronologicky seznam dé] Hellichovych. — Sochat Simek. — 
Feuilleton: Michel Angelo, —= »Cecilie,< — Ozndmenf, 


PoWterim ccs 


Pise F. J. Lehner. 


Dluhy vyrovnévati jest prvnf povinnosti 
poradného ¢lovéka. Laskavi ¢tend¥i byli s re- 
daktorem shovivavymi, ¢ekajice na vydani dluz- 
ného Gisla aZ po ndyratu jeho do vlasti. — 
Pisatel poklaid& tudy za prvni povinnost, na 
vzijem klasti uéet z pobytu syého ve vyvolené 
zemi uméni cirkevniho, v jejimzZ st¥edu sidli 
viditelny naméstek Jezise Krista. 

P¥ed odjezdem doslo jeho od vz4enyeh a 
milovanych pYiznivei z vice stran valné listi 
§ pranim, aby pout ve zdravi vykonan4 stala se 
pozehnanou kofisti a bohatou Zni na poli uméni 
cirkevniho. Prdni stalo se skutkem. Poutnik, 
ktery neopominul na posvaétnych mistech — 
u Matky Bozi v Loreté, na hrobech kniZat 
apostolskych vy Rimé, sy. Marka vy Bendtkach, 
sy. Antonina v Padui, sy. Frantiska v Asissi, 
sy. Cecilie v Rimé, sy. Katertiny Sienské a 
na precetnych jinych mistech modliti se za 
éetné prately, citil rovnéz pozehndni a pod- 
poru, které jemu vzesly na vzdjem z modliteb 
jejich. Zdar dlouhé pouti jinak vysvétliti nelze. 
Putoval stastné a navratil se, jak mu prdno 
bylo, s bohatou kofisti. Laétky m& nahroma- 
déno na leta. Den co den zaznamendval 
vy pozdnich hodinéch veéernich dojmy kr4s- 
nych dni a fotografoval takto obrazy denn, 
které tou mérou hloubéji do duse se vryly, 
im dikladnéjsi byla reflexe o p¥fedmétech 
uméleckych, které za dne vidél v zafi vlas- 
ského ponebi. Mnoho oéekdéval — a nalezl 
vice, ne% oéekdval. Italie jest v pravdé za- 


slibenou zemf uméni efrkeyntho, Rim pak 
skute¢nym Jerusalémem. Je-li cely pivabny 
raj italsky poset nejskvostnéjsimi pamdétkami 
k¥estansk¢ho stavitelstvi, socha¥stvi a malffstvi, 
Rim jest ktestanského uméni lesem, ktery 
vyrostl v dobé dvoun tisfcileti, zmohutnél a Si- 
roko daleko se rozsffil. Ve stinu toho lesa 
slastné se odpotivé. Zde vane vzduch, ktery 
na leta obcerstvuje. Zde nauci se clovék v né- 
kolika tydnech znati, ¢emu z knéh za dlouhd 
leta nemozno pfriuciti se. Pod zemi a nad 
zemi, v katakombdch a basilikach, po domech 
a na ulicich, vsudy se ti ukazuje vzneSenost 
a velikost, krésa a spanilost Cirkve katolické. 
Ty tu matku vsudy vidis. Ty té mondrosti jeji 
vsudy se obdivujes. Ty tu péci jeji vSudy citis. 
A miloval-lis ji difve vroucné, nynf milujes 
ji horoucnéji. A byl-lis diéive hotoy, obétovati 
ji vyhradné veskerou praci, nyn{ jsi hotov, ra- 
dostné za ni obétovati i Zivot. Takov4 jest ta 
vétn’ Roma — mésto svaté — sidlo Otce 
kéestanstva. Pozehndni s hlavy pYeslo na sfdlo. 
Zare tidry osvitila okoli. Nebesky ptivod 
obrazi se v pozemskych dilech. Idedly krasy 
zde p¥riodily se télem. A vtélend krasa ode- 
vsad na tebe zird, a ty divas se ji v oéi. 
Redaktor m4 v timyslu posloupné. vypra- 
vovati a vypisovati, co z oboru uméleck¢ho 
na pouti své vidél. Paméti pfispéji ku pomoci 
poznamky, které zapisoval, a nékolik set obrazi, 
které na osvézeni a upamatovéni s sebou pri- 
nesl. Zkusenosti hudebni, aé vice neb méné 
6 


— 62 — 


éeny relativni a negativni, vypravovati bude 
v ,Cecilii*, popisy prekrasnych pamatek vy- 
tvarného uméni prindseti bude ,Method*. Pri 
obmezenosti mista protahne se vsak pfece 
byt i velmi struéné vypravovani, a proto povi 
hned na pocitku, co by potom, az tada dojde, 
opozdéno bylo. Stéedistém pouti po Italii byl 
Rim a stiedisttm Rima Vatikan. Za dni, 
v nich% jsem v Rimé dlel, cely svét ktestansky 
ode vsech thli putoval do Vatikénu s pranim 
jubilantovi J. S. Piu IX. 

Znaje ctendistvo ,Methoda“ vim, Ze pre- 
devSim Zidé, abych vypravoval o dnech 
slavnosgtii-jako# i)o.sly seni, uy sv 
Otce. Ostatni vypisovani potk4 a neztrati se 
a také se ani neopozdi. Z dennich listti, které 
mi za celou dobu desitinedélni do rukou ne- 
prisly, bude ostatné znémo, co za dnt slay- 
nostnich vy Rimé se délo, a proto postaci po- 
-vySechné toliko doplnéni. PYi té pfrilezitosti 
uvedena budou jména mést, v nichZ na pouti 
umélecké jsem se zdrze] vSudy tak dlouho, 
jak pravé mnozstvi pamdtek toho vyzadovalo. 
Pozdéjsi obsirny cestopis pridrzi se poradku 
tuto naznaceného. 


Err 


Bylo po jubilejni slavnosti Josefa Hellicha, 
kterou na oslavu 70. roénice narozenin jeho 
konala Akademie krestanskA a s ni veSkeri 
éelni umélci prazsti. Akademie kiestanské osla- 
vila svého mistopéedsedu, umélci svého Ne- 
stora, vSichni ctihodného, vlastenského ma- 
life. Byla to krésné4 slaynost. VSichni prdtelé 
umélecti byli zde pohromadé. Naposled pied 


odchodem jsme se tu bavili — o uménf.- 


Kazdé thema i zibavnych rozmluv vraci se 
vady k témuz predmétu. Podali jsme si race — 
na Sstastnou shledanou. 


Od jubilea k jubileu. Z Prahy do Rima. 
Od slavnosti rodinné ku slavnosti rodinné. 
V obou piripadech oslava mladistvych stared. 
Zde v tizkém kruhu pritel umélet, tam v Si- 
rokém kruhu katolikii celého svéta. Zde oslava 
umélece, ktery po cely, dlouhy Zivot vérné 
slouzil Cirkvi, tam oslaya Otce kiestanstya, 
ktery po cely, dlouhy Zivot hrdinné vladl 
Cirkvi. Praha a Rim! Jaka to dvé jména! 
Jak drahé to mésta! Hlava vlasti jedno, hlava 
kfestanstva druhé. 


Stasten jsem odchazel. Pyipraven jsem 
byl, o to zéhy starali se prdtelé uméleci, kteri 
Fadu let zili ve vlasti umén. Jeden pyedepsal 
celou cestu, urciv i pobyt v jednotlivych mi- 
stech na vymérenou dobu, druhy uziteénych po- 
kynuti udilel, jak by télo nepoyolné ptivykalo 
znendhla nezvyklému ponebi. Také lekce v 
uméni mimickém neschézely, jimiz by Glovék 
doplnil, Ceho jazyku se nedostane. A ta zna- 


s mofe dival jsem se na 


ménka ptisobila zizraéné, jak vysledek ukazal. 
Instrukee byla dosti uplna. . 

S Bohem, Praho! Deset nedél tebe neuvi- 
dim, A také nic o tobé neuslysim. Na svych 
poutich ztracivam zrak i sluch — jistou mé- 
rou. Vidam a slych4m jen tam, kde pravé 
jsem. Nikomu nedopisuji ja, a nikdo nedopi- 
suje mné. Kde jsem, neni zaimo. Na cteni 
novin ani ¢asu nezbyv4. V prazdnych chvilech 
kon4 se piiprava na den ndsledujici. Cestovni 
knihovna jest nezbytnou pomtckou. Casné 
z véna vychdézi se na loy. Cely den chodi se 
po kostelich a sbirkich. DuSe ni¢im nevyru- 
Sovand vnim& bez prekazek dojmy. Cim ti8si 
hladina, tim vérnéjsi obraz v ni se obrazejici. 
Gim distéji voda, tim hloubéji se vidi. Klid 
a cistota duse ulehéuji dilo, a duse se potapi 
y ktistélovém proudu. — Co za dne poutnik 
vidél, vy éem kochal se za lesku slunce, obraz 
povsechny nejlépe objevi se v temném klidu 
notnim, a ten pak dluzno svériti knize a za- 
psati dojem. Tak se koné pout. Poutnika nesmf 
tisniti zidn4 starost. ,Cecilie* a , Method“ 
vydény jsou, cely pdrek po dvou Cislech. Za- 
stupcové v duchovni spravé, aé s tézi, prec 


_vynasli se. Jest po starosti. Ostatni pocka do 


ndyratu. S Bohem, Praho! 

Pri dosednuti v Zelezni¢ném voze jiny jiz 
to ¢lovék sedi, bezstarostny. Obraz mfji za 
obrazem po obou stranich. Zde odpociva a 
chysté se duSe a strad4 sily nové. Dobie se 
tu medituje. Kazdi jizda pfinasi obrazy nové. 
Minula Viden, minul Hradec Styrsky, minul 
i Terst. Ta cesta jest obrazem pouti — obra- 
zem Zivota. Chvaté se, chvata, dokud nedojde 
élovék cfle. Opustil jsem peynou pidu a 
éaroyny amfitedtr 
svétel. Mizel, az zmizel, jen svétlo s véze 
morské svitilo do temné noci, jako svétlo 
Cirkve nezhasiné lodnikim mofem syéta plu- 
jicim. Pak byla noc, tmava, nepokojné. Temné 
nebe atemné mofe, u prostfted pak mo¥e cha- 
trnd lod. V té nesmirné spousté Zivli, vody 
a vaduchu citi zivé Glovék svou nepatrnost 
v fisi vSehomira. Noe ustupovala. Nastalo svi- 
tini, a z hlubin na dalekém obzoru poéala 
vystupovati nevésta mote — krasné Venecie. 
V mori si ustlala lizko a ozdobila je krésou 
carovnou. Kdyz byla panovnici svétovladnou, 
z celého svéta snaSela klenoty a skladala je 
k nohim sv. Marka. Jako véelka sndsela 
skvosty z dalekych zem{i, kladla je vedle sebe, 
sloup vedle sloupu, kamen vedle kamenu, az 
z toho povstal chrém bajetné krasy, jako v po- 
hadee. Chrém svatého Marka stal se skifikou 
na kleuoty Bendtéanim. Co nejkrasnéjsfho 
méli, vénovalo se sy. Marku. A kolem kyista- 
lového jadra usazovaly se ostatni krystaly. 
Sy. Marek jest srdeem Bendtek. Nadhera vele- 


a= 63 on 


chraniu sdilela ge ostatnimu méstu. Oko na 
té krase se page a nemiZe se nasytiti, Osm 
dni jsem so dival na ni a nerad jsem se s nf 
loucil. Kralovnou byvala ta pyind Venecie. 
Schudla sice; ale i v chudobé zistala kra- 
lovnou uslechtilou a vzneenou. 

Z Benatek p¥ichdzi se zahradou revovymi 
vénci ozdobenou k sy. Antoninu do Padui 
S$ prostrannymi kostely ohromnych rozméri, 
odkud do vlidné Bologni, starobylého sidla 
vysokého uéenf, ctihodného sté¢im i monumen- 
tailnosti. S$ piivétivosti krajiny z4vodi piivé- 
tivost obyvatelstva. A Ravennu kdoz% by 
pominul ? s témi chramy, které zbyly z doby 
rozkvétu a slavy! Ravenna maé svtj vilastni 
sloh a svou vlastni krasu, vice nad jind mésta, 
aé ve Vlasich kazdé takmé? mésto samostatnym 
slohem a rdézem vyniké. Z byvalé slavy ji 
zbyly jen ty kostely, ku kterym kazdy milovnik 
uméni putovati musi. Meésto byvalé kleslo a 
stalo se méstecékem. Jen ty chramy zachovaly 
povést. Slava svétsk4é vadne, co vSak Bohu na 
oslavu vypucelo, vééné kvete. Z Ankony 
na brehu more vévodici prich4zi se do Lo- 
retty k Matce Bozi. Ktery poutnik opomine 
polibiti stény milé? ,Casa santa“ jest 7Z4- 
doucim cilem tisice tisicii, A vSichni zde do- 
chazeji, ¢eho hledaji. Ten vzduch zde dyse 
modlitbami. A odtud jiz rychle to spécha 
k Rimu. Dvé stace pouze predchdzeji. Andél 
vlidském téle, sy. Frantisek, zve moci neodo- 
latelnou do Asissi. Tam na vysiné stoji 
»Franciscus pauper a humilis“, a nad hrobkou 
nejnizsiho a pokorného bratra i pfitele chu- 
d4ki povznési se vysoko k nebesim dvoji 
kostel, jeden nad druhym zbudovany, prvni 
krasnéjsi druhého. Tak vysoko ceni Pin Btih 
pokoru. Na vysokém vrehu dva kostely nad 
sebou hldsaji vznesenost dobrovolné nizkosti. 
§. Asissi div4 se jiz poutnik na Perugiu, kde 
Glovék trne nad rozkognou p¥irodou. Ky div! 
ze v tom raji Perugino se zrodil, ktery Ra- 
faéle vyucil. V Italii stale zdivodi krajina 
s krajinou. Pri utéseném rozhledu zvola cesto- 
vatel: ,Nad krisu tu jiz neni!“ Prijde jinam 
a zméni néhled. Poloha Perugie na vysokém 
vrehu a rozhled do krajiny hornaté, jaky se 
oku naskytuje s nového ndmésti —— okouzluje. 
Po Peruginovi prisel Rafaél. Po Perugii pri- 
chazi Rim. 

Rim sam o sobé jest svétem, Lititi krasu 
a vypisovati dojem kratce, nékolika slovy — ne- 
Ize. Katolik sem piichdzejici citi se byti doma. 
Domem otcovskym jest Rim. Otec kéestanstva 
zde p¥ebyv4. Prvni ndvstéva plati sv. Petru. 
Poutnik spéch4 do velechramu svétového, kleké 
u podnozi trinu, kde na mramorovém stolci 
sedi Zehnajici Petr, lib4 od milioni rttiv ulf- 
banou nohu ctihodné sochy, jde odtud do 


prost#ed chrému, kde nad hrobem prvntho nd- 
méstka Kristova klene se kuple zdzratnyeh 
rozméri, ptidruzuje se k poutnikim, kte¥i zde 
jiz u zdbradl{ nad hrobkou kletice dolf se 
divaji do toho hrobu, k némuz putuje se den 
co den, rok co rok ze vSech dilfii svéta; poji 
nad tim hrobem modlitby své vlastni s mo- 
dlitbami kletiecfch spolukiéestani pied i za 
ocedénem; mnohy poyzdech se tu dere z nej- 
hlubsich utrob, mnoh4 slza jako perla kane 
po tvaii a pada doli do toho hrobu; — pak 
vstiva poutnik, Zehn& se svatym kifzem a vi, 
Ze jest tu doma. Prynimu papezi zbudovalo 
kfestanstvo nejvétsi pomnik. Zde v tom domé 
bydli sv. Petr, a hned vedle ve Vatikanu sv. 
Petra nastupce. Vedle nejvétsiho chramu svéta 
sidli Cirkve katolické hlava, strézce, otec, 
kolem ného% pravé shromazdilo se k¥estanstvo. 
Vsichni nérodové a jazykové, vSechny zemé a 
krajiny vyslaly sem zd4stupee, aby stafitkému 
otci, ktery pil véku jiz biskupuje a nejdéle 
ze vsech papezi spravuje hrdinné kralovstvi 
Bozi, vyfidili: ,Svaty Otée, Ty jsi nas a my 
jsme T'voji!* 

Chlouba: ,Jsem katolikem!“ nikde Zivéji 
neozyva se v dusi, jako tuto, kde v sini vati- 
kanské slySeti Ize vSechny jazyky a vSechna 
ndreci. Kolem Pia IX. shromaézdili jsme se 
ze vsech konéin svéta. Mluvilo se rozli¢nymi 
jazyky, a prec vsichni jsme si rozuméli. Stejnd 
vira, stejné liska ndés zde svedla. Ve smySleni 
nebylo rozdilu. Vatikén poji Ameriku s Ev- 
ropou. Za dnt jubilea patrné se objevilo, Ze 

{fm jest Jerusalémem. Cirkey Bo7zi slavila 
svétovou slaynost. Zazrak letnic jerusalémskych 
se opakoval. Cirkev 19. véku slavila velké 
Pentecostes. V dobdch nejnepriznivéjsich, kdy 
valéiti jest s nejkrutéjsimi neprately, ve vité- 
zoslavé objevila se jednota Cirkve. Jest nds 
mnoho. Veliké vojsko m4 sv. Otec pohotove. 
Zaplavili jsme Rim. Kazdy den piinésel méstu 
novych poutniki. Na ulicich a po domech 
bylo slySeti vSechna ndreti svéta. K Vatikanu 
putovali kazdého dne novi zdstupové; dnes 
Slované, zitra Spanélové, Francouzi a Némei, 
Viasi a Angli¢ané, katolici z Ameriky az Asie 
— ySichni se zde shromazdili kolem papeze 
— kmeta. Svét vidél, Ze Cirkev jest tstavem 
svétovym. Liberalové vy Rimé a mimo Rim 
pukali se yvztekem malomocnym, a Ii chtéli 
poboriti tu skalu, které spoéivaé na praydé. 
Rozsivali vitr a kliditi budou bouri. Lodiéku 
Petrovu fidi nebesky zakladatel; v jeho ochrané 
bezpecna jestivrozbourenych vinéch. V Rimé 
zdvojnésobuje se dtivéra v Boha. 

Byla to podivuhodné slavnost, to jubileum 
papeze Pia IX.! Cilem poutnikt tentokrat bylo, 
spattiti svatého Otce. Obraz jeho vymalovati a 


ukdzati étendistvu, jest tkolem zpravodajovym. 
* : 


th ae 


Vay 


PHisel svatek nejsvéetejsi Trojice, den, na 
ktery méla slyseni velka deputace, kterou 
vedl jeho Eminence, nas nejd. vrehni pastyr 
knize Svarcenberk. Réno slouzil poutnickou 
msi usv. Petra. Poddval télo Pané poutnikim, 
kteti s prikladnou véru poboznosti ke stolu 
Péné pristupovali, knize vedle rolnika, Slech- 
ti¢éna vedle prosté venkovanky. Pred Bohem 
jest rovnost osob, u néhoz plati mravni hod- 
nota. Poutnici fimsti chtéli se pred sv. Otcem 
objeviti s cistym svédomim a posvécenou dusi. 
Okolo jedendcté hodiny poéalo na némésti 
sy. Petra byti zivo, Zastupové spéchali k Va- 
tikanu. Privétiva straz Svycarské malebné odénd 
ochotné ukazovala cestu vsem, kdoz se vstupnim 
listkem vykazali. Netrvalo dlouho a sii audi- 
enéni byla pind. Bylat to sii, v niz zasedava 
konsistor papezskaé. Stény jsou tapetovany éer- 
venym hedbavim a velkymi obrazy pokryty, 
strop jest vkusné kassetovany, bohaté pozla- 
ceny. Dekorace velmi pfiméfené neni ani 
chudd, ani prilisné nddhern4, jak pravé slusi 
sini zasedaci papezské konsistote. M4 podobu 
obdélniku, na jehoZ uzsi strané mezi dvéma 
okny na nevysokém stupni jest misto pro sy. 
Otce, cervenym baldachynem kryté. S okna 
otevreného spatituje se jako rémcem_ ohrani- 
éeny ¢arokrasny obraz italské krajiny, pie- 
rozkosna, dalek& vyhlidka na letohrady, za- 
hrady a vzdélené modré hory vy jasném lesku 
a svéZi barvitosti jizniho ponebi. ,To jest 
krésa!“ mimodék septala kazd4 usta p¥i tom 
pohledu. As pét kroki od trainu jest prostora 
lavi¢kami pfepazend, které pak po celé délce 
siné s obou stran prostfedkem se taéhnou, zt- 
stavujice mezi sebou tzkou uli¢ku, osobim 
dvoru papezského, obfadnikim a jinym yvyhra- 
zenou. Obecenstvo stoji po obou stranéch dlou- 
hé dvorany, muzZi na levé, Zenské na pravé stra- 
né; obé strany reéenou uli¢kou jsou oddéleny. 
Netrvalo dlouho a sii byla p¥eplnéna, 
hlava na hlavé. Kazdy chtél dostati vyhodného 
mista, odkud by nejlépe divati se mohl na 
sy. Otce. Nastala hned z poéatku tise. Tichy 
hoyor rozléhal se brzy celou prostorou; z éet- 
nych mist dorazel k uchu lahodny hlahol ée- 
Stiny; svuj k svému se hlasil. Pravé zde v au- 
dienéni sini spatiil jsem ponejprv mnohé milé 
krajany, které a% dosud mi znd4mi byli dle 
jména pouze, bud co spisovatelé, bud co sirtitelé 
vseho dobrého. Ve Vatikénu jsme si ponejprv 
tiskli pravici. Rimsk&é zndmost jest dvojné- 
sobné milou. 

V audienéni sini objevil se nyni J. E. 
nejd. vrchni pastyf ns a odvolay mne, svéril 
mi ku odevzdini adressu Akademie kiestanské, 
cimZ vysvobozen jsem byl z tisné, ponévadz 
osobam, jimZ bylo néco odevzdavati sv. Otei, 
vykazala se prazdné ulicka diéive naznacend. 


| Znendhla bylo nds v nf asi Sedesdt; jedni 


s dary, druzi s adressami. Jeho Eminence nas 
vy ni se¥adil a za chvilku byla i tato uli¢ka 
naplnéna. Skvostna adressa Akademie kie- 
stanské jest vazna v bilou kizi jemne hlazenou ; 
deska vnitini kryta jest kozi ¢ervenou. Rohy 
jsou stiibrem kovany, niellem ozdobeny, predni 
ametisty, zadni éeskymi granaty vykladany. 
U prostited ptedni desky spatiuje se nak pa- 
pezsky v kulatém medaillonu, olivovym vencem 
obklopeny; vse ryto na desku stfibrnou a ba- 
revnym emailem ozdobenou. Na zadni desce 
jest stéibrna tabulka s letopoctem emailovanym. 
U vnitt na prvnim listu titulnim na spisob 
desky votivni spatiuje se prekrasné vyvedend 
dedikace : 
Sanctissimo in Christo Patri 
et 
Domino nostro 
Domino divina Providentia 
Pio PP?) DG 
Academia Christiana Pragensis 
anno D. MDCCCLXXVII. 


Na druhém listu v bohatych arabeskach 
obraz dobrého pastyte co illustrace ukon- 
éujicich slov adresy, kter4 jest psina na listu 
tretim timskym pismem lapidérnim barvy ¢er- 
vené. List ten predstavuje mistrné zhotovenou 
votivni desku, na niz feéenaé adressa psdna 
jest. Znit takto: 


Beatissime Pater! 

Graves profecto sunt afflictiones, quas 
Sancta Sedes Apostolica dudum jam patitur. 

Tis quidem mentes omnium fidelium summo 
dolore afficiuntur: sed magna quoque sunt 
gaudia, quae Deus Optimus Maximus Ecclesiae 
suae parat. 

Exultayit universus fidelium coetus, quando 
Tu, Beatissime Pater, quinquagesimum 
Sacerdotii annum felicissime expleveras. 

Laetata est Ecclesia, quum Deo propitio, 
elapsis sex lustris, nuper solemnissimum Ju- 
bilaeum gloriosi regiminis celebrasti. 

Verumtamen fons gaudii et laetitiae ex- 
haustus non est! 

Modo ad Cathedram Tuam universus con- 
fluit Orbis Catholicus, exultans et Deo gratias 
agens, dum Tu, Beatissime Pater, quin- 
quagesimum inde celebras annum, quando ple- 
nitudo Sacerdotii Consecratione Episco- 
pali Tibi collata est. 

Eapropter Academia quoque Christiana 
Pragensis, cujus studia Tu, Beatissime 
Pater, gratiosissimis literis collaudare non 
dubitasti, Eeclesiae universali sese aggregans, 
Sanctitati Tuae de maxime solemni Ju- 
bilaeo Episcopali devotissime congratu- 
latur, Deumque enixe rogat, ut Te diu adhuc 


| 5 


- 


sospitem fidelibusque Pastorem optimum con- 
—servare dignetur! 

Academia Christiana Pragae in Bohemia. 
Die XXIJ. Maji anno salutis MDCCCLXXVIL. 

Na étvrtém listu vignetou ozdobenym jsou 
podpisy veskerych 18 ¢lenti teditelstva. K nim 
fadi se podpisy 2170 ¢éleni. VeSkeré tprava 
a provedeni umélecké jest mistrné a distojné 
jednoty nasi. Vse skomponoval a vlastnoruéné 
proved! architekt A. V. Barvitius, figurdlni pak 
. Gastky malit Sequens. 

Prazdni az dosud prostora pred trinem 
apo obou jeho stranéch poéala se znendhla 
plniti muznymi postavami s fady a zlatymi 
tetézy. Piichaézely vzneSené démy cerné odéné 
s ¢ernym zdéyvojem, nékteré s ditkami. Kroj 
dim k audiencim pfedespany, nérodni to kroj 
dim severoitalskych, jak pozdéji na cestach 
jsem vidél, malebné zdobi a nedopousti pre- 
pychu. Také rukaviéky se vSeobecné vyluéuji. 
I dévéitko prazské, které mélo odevzdati 
adressu ditek ceskych, bylo tim krojem oddéno. 
Na né zadivala se snéznosti pravé materskou 
knézna Lobkovicové opodaél stojici. Méla v ru- 
kou skvostou adressu dim drahokamy vykla- 
danou. ,PYi pohledu na vés myslim na své 
vlastni ditky, které doma jsem ztstavila. Ja- 
kého stéstise vim dostalo! Za nejvétsi radost 
na svété pokladala bych sobé, kdyby jednomu 
Zmych ditek bylo se dostalo toho Stésti, aby 
smélo svatému Otci k nohéim podati adressu 
ditek! To jest to nejvétsi stésti!“ — pravila 
Slechetni dima ténem nejnéznéjsi dobroty a 
oti jeji zaleskly se svétlem duSe hluboce vé- 
Yici a zarosily se perlou lasky matefské. Ta- 
kovy vyrok cti i matku, i katoli¢ku! — Co 
$ jedné strany takové rozmluva se dala, s druhé 
strany ZAdali si cizi poutnici a poutnice vidéti 
nase adressy. Vsudy bylo slyseti rozmluvy 
o témze predmétu. Bylo vidéti, jak viel4 jsou 
srdee vér¥icich katoliki. Sif audientni nyni 
jiz byla mala pro 800 poutniki. Tiseh poéala 
byti citelnou. 

Polohlasity hovor pojednou umlknul. Ve 
dvetich objevili se kardindlové ¢Gerné odéni 
s Gervenymi limeci, distojnici straze papezské 
se zlatymi helmami a za nimi svaty Otec, 
nesen na nositkach od étyr komornikti' odé- 
nych v kabétce z ¢erveného aksamitu s po- 
dobnymi spodky a bilymi puncochami. Svaty 
Otec byl odén talérem bilym, bile prepésanym. 

Bylo hrobové ticho. Zastavil se dech 
v hrdle piitomnych. Zdalo se, jako by v au- 
dienéni sini nebylo ani Clovi¢ka. Takové pa- 
novalo ticho. Kazdy napinal zraku, aby 
spatiil tvét otce kiestanstva. Vzdyt okamzik 
ten byl cflem pouti daleké a obtizné. 

Postavili jej s kteslem na stupen pod 


baldachynem — yetch¢ho kmeta, s bledou | 


tvaii. Zddlo sé, Ze odpotiva po tom whavent. 
Teprv po chvili, kdyZ si poodechnul, obratili 
jej tvaii k obecenstvn. Tak se8lého jsem si 
ho nepYedstavoval! Na tak vetchych bedrach 
takové tize ufadu! 

Minul jediny okamzik, a vyveden jsem 
byl z omylu. Jedva Ze obraécen jest tvdit 
k nim, potéal se prométovati oblige] diive 
jako zastfeny. Byla to zase jizZ mild, krasn4, 
dojemné tvét Pia IX. Nevim, co to z ni 2A? 
zdaz svrchované dobrota? zdaz% nevyslovnd 
liska? Vlastné obé! Zadival se s vyrazem 
obého na celé shromazdéni, co jiz J. Eminence 
jal se mluviti k nému jménem deputace teti 
latinskou, v niz ujistoval jej nasi laskou a 
oddanosti. 

Po skonéené Yeti blizili se jiz a pii- 
chazeli jednotliveis dary a adressami, pii GemzZ 
ihned objevila se povaha riznokmenné fie, fe- 
derace nérodti a zemi. P¥ichazeli Cech a Vlach, 
Hanak a Tyrolan, v narodnim kroji. Piinasel 
kazdy, co pravé mél, jak ditky ¢inivaji, kdyz 
jest svétek otctiv: milodary a adressy, stiibrné 
nacini kostelni a kytice, pilkou vyrezdvané 
sktinky a déevény kalamdéi aj. PYigla t¢ada 
na mne. Jako ostatni pokleknul jsem, polfbil 
ruku a nohu néméstka Kristova, odevzdal do 
jeho rukou adressu jednoty, kterou miluji vic 
nez sebe, zadival jsem se do té milostné tv4fe, 
co zatim Jeho Eminence hlasité svatému Otci 
vysvétloval, kdo dtikaz lasky a vérnosti zasyl4 
a dorucovatele predstavoval. 

Svaty Otec sedél s hlavou do p¥edu na- 
klonénou. Tvai jeho podrzela stale vyraz vtélené 
dobroty a lasky, ktery jej tak charakterisuje, 
ze ani nedovede takméy jinak se divati, a 
ktera tak okouzluje, ze do smrti na néj ne- 
zapomind, kdo jednou do ni se zadival. Usmival 
se blazené a pravici drzel ponékud vyse, jako 
éinivé dédeéek, kdyz se k nému hrne zdstup 
vnouéat, aby ho pozdravoval. Téch, kdo pfi- 
nageli dary, bylo as 60. A mezi témi Cechové 
byli zastoupeni nejéetnéji a nejéestnéji. ,, Bo- 
hemia!“ znélo stéle z tst Jeho Eminence, 
jednotlivce predstavujiciho. U pritomnych vbu- 
zena tim vseobecnd& pozornost. Slo to tise od 
ust k tstim. Opét: ,Bohemia!* Libovali si 
vy takovém osvédéeni. Nezavidéli nam pfednost, 
ale radovali se z ni. A taki pred svatou sto- 
lici ukdzalo se, Ze kralovstvi Ceské jest perlou 
¥i8e Rakouské. Cechy nemaji pficiny stydéti 
se. Byly Gestné zastoupeny. Veskeré jednoty 
katolické zaslaly adressy, z nichz obecna 
500.000 podpist Citajiciobsahovala nékolik fo- 
lianti. Odevzdaval ji knize Jiti Lobkovic. Z do- 
rucoyvateltiv nejvice dojimalo nékolik bodrych 
venkovani Hanakt a Tyrolant, kteii odevzdavse 
darky své sy. Otci, nemohli odtrhnouti se od 
ného. Zadiyayse se na tyar jeho, po zpitku 


odchazeli neustéle na néj se divajice s citem 
ticty a oddanosti nevyslovné. Samého sy. Otce 
dojala tato neliéené laska a mnohému Zehnala 
zylast jeho pravice. Zde patrné jevil se ten 
skutetny pomér vériciho k nejvy8si hlavé 
Cirkve katolické. Ta laska vzdjemné Zije dale, 
jako Zila za dob apostolskych. Zlomyslnici 
mohou ji podkopati u lidi mélkého rozumu a 
prazdného srdee. Z hloubi srdce krestanstva 
nevyhyne nikdy. To nebylo slyseni, jaké byva 
na dvorech panovnickych; byla to prosta, ne- 
liéena navSstéva ditek u_ starického otce, jejz 
ysichni miluji laskou opraydu détinnou. Proto 
nebylo také Z4dné okazalosti. Kazdému bylo 
mozno pfribliziti se ku svatému Otci, jako 
k otci. Podobné srdeénosti marné bychom 
jinde hledali. 

Péed odevzdénim adresy st4l jsem hodné 
daleko v fadé, které nutnd byla k udrzeni 
nélezitého poftaidku, aby kazdy v ¢as se do- 
stavil. Z vykdézauého mné mista vidél jsem na 
sy. Otce jen skulinami mezi hlavami, anebo 
pres hlavy ostatnich, a to pouze chvilkami, 


Kkdyz ta uzka ulicéka pr4zdnou zistala. Pied 
utvorenim fady byl bych mél vyhodnéjsi 


misto. Bylo to pét kroki od trinu. Odevzdav 
adressu sy. Otce do rukou a chtéje se vraceti 
na zad, pohlédnu stranou na to pékné mi- 
stetko, kde jsem dive staél. Stastn’ néhoda! 
Bylo prazdné. Pofadatel byl jinde zaméstnaén. 
Nedélal jsem si tedy z toho Z4dné svédomi a 
vklouzl jsem stranou na _ své staré misto, 
tak ze jsem nyni stél pét krokii ptimo pred 
sv. Otcem. Ted jsem jej vidél tv4ii v tvar, 
kazdy pohyb oka, kazdé hnuti obli¢eje. Nyni 
teprv nélezité mohl jsem se zadivati s celou 
uctivosti ve krésnou tvdéi. Nasledovala jesté 
diouhé fada poutnikii milodary odeyzdavajicich, 
% nichZ kazdy se musil navratiti na byvalé 
misto. VY duchu jsem jich litoval ze svého na 
nejvyS vyhodného postavenf. Byl jsem jiz po- 
jistén a nebyl bych je ani za milion popustil. 

Koneéné jsou vsechny dary odevzdany. 
Tyar sv. Otce prelétl mraééek choroby. Bylo 
vidéti, ze s naméhénim chysta se k feti. Sila 
duSevni snazila se zyvitéziti nad mdlobou té- 
lesnou. Usta se oteviela. Potal mluviti. Nej- 
prve tise. V prostranné sini nastalo ticho hro- 
bové. Jedva Ze prvni véta vyslovena byla, jizZ 
duch nestérnouci slavil vitézstvi. Mdloba staii 
zmizela. Usmivava tvat nabyla vyrazu jesté 
dusevnéjsiho a objevilo se na ni dyé svétel, 
jako oheh zhoucich, nikoli plamen, nybrz Zar 
svétla nebeského; — dvé jiskry na misto ot, 
lesklé a svétlé, ozatujici celé ostatni yzeztent{. 
A nyni rinul se z tst proud Feti nikoli kmeta 
86-letého, nybrZ novosvécen¢ho biskupa 36 let 
citajicfho; vymluynost, jaké ztidka se objevuje. 
A ta sloya ze srdce vychézejici hluboko do- 


jimala a vnikala az v utroby duSevnt. Vidél 
jsem na tvaéiich muZi kanouti size jako perly 
padajici. A ta slova znéla bray jemne a li- 
tostivé, brzy mocné a ditklivé; hlas bray se 
chvél a brzy se rozléhal. Obliéej i jinak 
krasny nyni omladnul, svétlo o¢i rozsvitilo 
celou tvé¥, kteraé nyni zdrila. 

Takoycho papeze dala Prozietelnost Bozi 
Cirkvi v dobach nejtuzsiho prondsledovant, 
jehoz pouhd osobnost neodolatelné pouté a 
uchvacuje. Kdo ho jen jednou vidél, jiz jej 
miluje vice, nez léskou synovskou. Druhdy 
slychal jsem tak vypravovati. Nyni viastni 
zkusenost potvrdila pravdivost vyroku. Zjev 
jeho okouzluje; feé lahodi dusi, jako hudba 
nebeska. 

Takovy jest Pius IX. — Podivuhodny 
papez-kmet ! 

Mezi éeti kardindlové stali po obou stranach 
trinu, jeden na stupni v zadu, za sv. Otcem, 
pak dya mladi kaplankové jeho. Mluvil dosti 
dlouho. Jakmile ¢e¢ dokonal a ku poZehndni 
vstavati hodlal, postoupili oba knézi do predu, 
kazdy za jednu ruku -poméhajice sv. Otci, 
ktery, 0 jejich mladistvé ramena opren, udflel 
nim apostolské pozehnani. Prdtelé! Toho do- 
jemného obrazu zapomenouti nelze. Papez-kmet 
o mladé knéze opreny udili pozehnani! Mezi 
feci jiz chvélo se télo jeho. Nyni stal, rukou 
levou pevné se drzel ramena mladého knéze, 
pravou pak pozdvihoval k zehnani. Slova nyni 
jesté zvucnéji znéla prostornou sini. Kazdy 
pak z poutnikiv drzel vrukou rozlitné darky, 
které na pamaétku milaé¢kim ve vlasti prinésti 
hodlal. Kdyz prondsel slova ,in nomine Patris, 
et Filii, et Spiritus sancti* celé shromaézdéni 
padlo na kolena. Mnozi vstavajice utirali si o¢i. 

Sv. Otee s pomoci kaplani opét zasedl 
do kfesla a povolavy k sobé nasSeho vrehniho 
pastyte, s velikou privétivosti s nim rozmlouval. 
Pak komornici uchopili se nosidel a odndaseli 
jej odtud. Sv. Otec ina cesté vysoko zyedaje 
ruku Zehnal, davaje vsem na _ rozloucenou 
s Bohem ! 

Bylo po audienci. 

Cil poutniki, kte#i vazili do Rima sta a 
sta mil, byl dosazen. Vidéli sv. Otee a po- 
zdravili ho. Vrati se a budou vypravovati, co 
vidéli a slySeli. V rodinach zachovaéna bude 
pamatka po celé pokoleni. Také vypravovateli 
nejutéSenéjsi az do smrti pamatkou zistane 
upominka, Ze libal ruku Pia IX., kterd jej 
Zehnala, Pozehnani svétcovo stavi domy. 

Po slySeni u Jeho Syatosti rozprehli se 
brzy poutnici GeSti. Kteti se nevraceli nazpét 
do vlasti, odjeli do Neapole. Ja jsem se ne- 
pridal ani k prynim, ani k druhym. Mél jsem 
na Rimu dosti. Aé jsem jiz svtek sv. Jana 


| Nep. v Rime slayil, a od toho syatku den ce 


Tal” 67 os 


den od rana do vetera k#i% na kitz Rim pro- 
chizel, zbyvalo jesté mnoho, velmi mnoho 
co vidéti. A nehodlal jsem opustiti Rim, po- 
kud bych nespatiil alespoh nejdilezitéjsich pa- 
_matek. Rim nem4 konce. Zde Glovék éte n4- 
zorné celé déjiny umélecké. Chodil jsem méstem 
a pred méstem, v katakombach a po sttechich 
chrami, navstévoval jsem basiliky a kaple, 
forum romanum a palace cisa¥fiv, sbirky va- 
tikinské a palace velmozi, musea a ndmésti, 
a kolik toho jesté zbyvalo?! — Po Rimu 
mne Neapole nevdbila,. 

Koneéné blizil se piedce den, kde mi 
nastavalo s Rimem se rozlou¢iti. Mél-li jsem 
projiti mésta, kter4é na zpdte¢ni cestu vedle 
programu peyné stanoveného pfipadala, bylo 
posléze opustiti i Rim. Den odjezdu ustanoven 
na 7. ¢ervna. Pin Btih to tak fidil, Ze tentyz 
den ustanovil Jeho Eminence nas vrehni pastyi 


za den odjezdu svyého z Rima, odkud piimo 


do Prahy navratiti se hodlal. Dne 5. éervna 
veéer mél své posledni slySeni u sv. Otce na 
rozloucenou a yzal s sebou vdpp. kanovniky 
Bernarda, Horu, Hradka, svého sekretdéte a mune. 
Tak se stalo, ze jsem jesté jednou mél spatfiti 
sy. Otce, a to ve vlastnim pribytku jeho v 
soukromi. Den ten ziistane mi vééné pamaétnym. 

Byl prdvé svatveéer 40. roénice mého 
narozeni, kdyz po osmé hodiné vecerni jeli 
jsme méstem z Animy ku Vatikanu. Na ulicich 
fimskych se jiz stmivalo. Kolem chramu svato- 
Petrského vjeli jsme do dvoru vatikanského, 
kde str4z vzdd4vala vojenskou ¢est p¥ichozim. 
Na chodbach rozlozilo se jiz tajemné Sero; 
na schodech panovalo hroboyvé ticho, pferu- 
Sov4no pouze ozvénou kroéejii nasich, o lesklé 
stény mramorové se odrdazejicich. V temném 
Seru kmitala se pouze tu a tam prechdzejici 
stréz. Kiizujici se chodby slabé osvétleny jsou 
matnym svétlem. VSudy jinde tma a ticho. 
Komornici o¢ekdvajici uvedli nis do siné dosti 
prostranné, jejiz stény kryty jsou hedb4vnymi 
céalouny ¢ervené barvy, kde nachazel se téz 
trin pro sv. Otce. Dva preldti zde jiz sedéli, 
éekajice bezpochyby rovnézZ na audienci. Zde 
nis o¢ekaval Jeho Eminence. Usedli jsme na 
lavice kolem stén rozestayené. Panovalo zde 
polosero. Cely sal osvicen byl pouze dvéma 
lampami, které na mramorovych stolkéch do 
stén zasazenych staély po obou strandéch velkého 
krucifixu, na protéjsi sténé trinu povesencho. 
Strop kassetovany a vse ostatni spatiovalo se 
v neurcitém poloseru. Po chvili odesel nas pan 
kardinél k sv. Otci, my pak uvedeni jsme 
chodbou do jiné mens{ komnaty modrymi éa- 
louny ozdobené, pouze jednou lampou osvicené, 
které postavena byla na mramorovém stolu 
do zdi zadélanému. Ubyvalo n&dhery a pfi- 
byvalo jednoduchosti, ¢im vice blizili jsme se 


ku piibytku sv. Otce. Ustad vzneseny vyzaduje 
distojné representace, osoba vsak dobrovolné 
se ji ztikéva. Bylo nas pét vesmés Gecha. 
Zasedli jsme na sedadla kolem stén rozestavend. 
Kdo vi, jest-li a kdy se tu rozléhal hovor 
cesky ? Dlouho byl Jeho Eminence u sy. Otce. 
Koneéné se tiikrat zazvonilo — na znament, 
ze audience jest skonéena a jiz piichazel ko- 
mornik, odvadéjici nas dale. Sli jsme dlouhou 
chodbou z vyS8i Glovéka, odevSad zdclonami 
krytou a tak tzkou, Ze pouze jednomu za 
druhym bylo mozZno jiti, na jejimzZ konci jest 
zeela prézdné komnata s velkym krucifixem 
v rohu. U toho kiize vchdzi se k Piu IX. 
Crux de cruce! Hlava Cirkve bydli pod kii- 
zem. Dvére byly otevteny. Dech se tajil pri 
tom vchazeni do chudobné komnaty vedle k¥ize. 

Svaty Otec sedél u stény tv4ii naproti 
dverim obraceny na prostém sedadle s okrou- 
hlym zdébradlim, o které opirala se berli¢ka. 
Na proti sobé ma stolek jednoduchy s kruci- 
fixem a Rodi¢kou Bozi. Obé ma hluboky vy- 
znam U papeze piijmim ,Crux de cruce*, za 
jehoz vladafeni prohlasen jest Clanek viry ,de 
immaculata conceptione B. M. V. ,Crucifix a 
Immaculata dobre slusi na pracovnim stolku 
Pia IX. Zkusil téch kiizi vice, nez kdokolivék 
jiny a ctil neposkvrnénou Rodicku Bozi vice, 
nez kdokolivék jiny. Na stole bylo nahroma- 
déno knéh a papiri se vsim p/Yislusenstvim, 
jako byv4 vubec na stolech, u kterych se sku- 
teéné pracuje. Praci vylucuje se tzkostlivé 
sefadovani a zbyte¢n4 uhlazenost. Na stolku 
stély dvé svitky ve prostych svicnech, jimiz 
slabé osvécovéana byla celé komnata mala, 
s jednim toliko oknemas podlahou cihlovou, 
ani éalouny nepokrytou. Sv. Otece bydlia Zije 
chudobné Zivotem mnicha. Co obdrzi, daruje 
Cirkyi. 

Byl odén rouchem bilym. Kdyz jsme 
vehdzeli, stél J. Eminence na levé strané jeho. 
Kromé ného nebylo ani v komnaté, ani ve 
vukol{ nikoho jiného. Byli jsme pfijati v sou- 
kromé audienci bez vselikych svédki. Jeho 
Eminence predstavoval jednoho po druhém. 
Sv. Otee udélil kazdému zvlastni pozehnani. 
Kdyz doslo na mne a vrehni pastyf mezi ji- 
nym pravil, Ze jsem téz ,, cultor musicae sacrae“, 
libilo se sv. Otci to zaméstnéni, tak Ze se 
zilibou opakoval si slovo ,musicus*, pri éemZ 
§ néZnosti pravé otcovskou do o¢i se mi za- 
dival. Kleéel jsem pred nim, ruka jeho spo- 
Civala na mé hlavé, i dival jsem se nyni 
z dali k nému sg celou uctivosti a laskou. Nyni 
teprv v bezprosttedni blizkosti vidél jsem, Ze 
neni stary. Vécny tsmév na jeho tvari, nyni 
jesté privétivejsi, dodaval mu andélského vy- 
razu. S o¢i podivuhodné zricich s otcovskou 
laskavosti divala se ta velka, syata duSe cela. 


a §3 — 


Podivuhodny kmet! Cely den zaméstknany 
tézkym uradem a sterymi zdlezitostmi, v poz- 
dui hodiné veéerni prijim4 poutniky s andél- 
skou vlidnosti, jako by teprv za¢inal. Una- 
veni u ného nelze nalézti. — Tvdt jeho po 
celodenni praci stkvéla se jesté jasnéji. Duse 
nestérnouci stale vitézi nad slabosti véku. N4- 
méstka Kristova sili nebesky mistr sim. Nenf-li 
veskeré bytost jeho dukazem bozské Prozie- 
telnosti? V dobich krutého prondsledovani 
~takovy papeZ a takovd laska véricich! — 
Dlouho jsem se dival do té tvaii, z niZ vté- 
lend dobrota z4ii. Jiz na ni nezapomenu nikdy, 
co Ziv budu. Naposled pozehnal jesté jednou 
vrchniho pastyte naseho a za odchazejicimi 
jesté volal: ,Svaty archandél Rafael dopro- 
vod vas Stastné do vlasti k milym vasim |“ 
Na chodbach vatikanskych rozhostila se 
jiz noc. Miéky krééeli jsme tajemnym Serem. 
Nikdo posvatné ticho neprerusil. Kazdy obiral 
se svymi mySlénkami. Straz mléky vzdavala 
vojenskou éest pred vysokym hodnostdéitem 
cirkevnim. U vehodu dole ukézal nim Jeho 
Eminence dar, ktery pravé od sv. Otce sim 
si domi nesl: Roditéku Boz{ pftekrasné malo- 


vyanou. Rozzehnal se s nami a pral Sstastnoti 
cestu i Stastny navrat. 

Viz uhanél ulicemi Rima, lucernami jasné 
osvétlenymi a lidem se hemZicimi. Skoncil se 
svatveéer 40. roénice narozeni mého. Tak 
Stastny den nebude zadny druhy. Zistane za- 
psin v knize zivota. 

Druhého dne opustil jsem Rim. 


Na dlouho-li? Kdoz vi. Pted odchodem 
podékoval jsem se pyivétivému a srdeénému 
Msg. Jenikovi za pYisttesi poskytnuté nejprve 
vhospicu éeském, napotom v Animé. U pfile- 
zitosti té pohovorili jsme siz plna srdce o vé- 
cech dulezitych. 

Pobyt timsky ¢ty¥iadvacetidenni byl mi 
velmi uZiteény a poutny. Zbyvalo mi jesté 
novych 24 dni, které na zpdteéni cesté roz- 
délily se na Orvietto, Sienu, Florencii, Pisu, 
Pavii s Certosou, Janov, Milian, Veronu, 
Trient, Innomosti, Solnohrad a Budéjovice, 
o ¢emzZ ndsledovati bude obsirnéjsi cestopis. 

Zpravu o slaynostech kostelnich za doby 
jubilea timského, jakoz i zkuSenosti hudebni 
z Italie vibec yypravovati bude ,,Cecilie“. 


Sloh romansk fj. 


Pise F. J. Lehner. 
Ss. Drobne twary. 


Jestli vedle antickych zdsad s veskerou 
prisnosti ku platnosti si dopoméhal oblouk 
neroz¢élankovany s vodorovnou krytbou prostor, 
nyni s novym citem poéaly se jeviti nové tvary 
u volnéjsim providéni jednotlivosti, aé i tu 
neni bez antickych upominek. Ba ¢lankovani 
patek, soklu, fimsy spodivé jesté ziplna na 
fimskych tvarech. Obloun, Zlaébek, deska sg 
uzsimi desti¢kami spojovacimi jsou zdkladnimi 
“ivly drobnych titvari za celého trvani doby 
romanské. 

V uzivani vsak a ve spojovani jednotli- 
vych Glenti jevi se prece cit samostatny. Ne- 
mohlo jinak ani byti. Hmotny raz, ktery na 
romdnskych budovach pfevlad4, nutné vyza- 
doval mohutnéjsi soustavy a silnéjsi vipravy 
élanku. Dimyslni stavitelé snadno se dovtipili 
toho, coz bylo pravého. Tyo¥eny jsou za tou 
pricinou profily plnéjsi a silnéjsi, anki se 
pridavalo a hromadilo. 

Nova doba jevila se v8ak také zcela no- 
vymi tvary. Tviréi duch tvoril té% vlastnf 
plody, nejprve vy preméhovani attické pathy. 
UZivalo-li se ji na soklech a pilifich, jedno- 
duché forma se neménila, a¢ itu kazdi doba 


své zylastnosti vyvodila. Nejstarsi doba ro- 
manské tvorila ji vysokou a tupou, doba roz- 
kyétu pruznou a plnou, doba pozdni vyhlou- 
benou a hluboce ryhovanou. Byla-li vSak atti- 
cka patka podlozkou sloupu, dostalo se ji zvlé- 
Stniho pridavku (bezpochyby ok. r. 1100). Posta- 
vi-li se totiz kulaty sloup na ¢tyrstrany pod- 
stavek, poystavaji prazdné plochy trojhrané na 
vsech étyrech thlech podstavku. Sloh roménsky 
vyplnil prazdnou plochu, ozdobiv spodni obloun 
v rozich podstavku bud malym lupenem, drab- 
kem anebo malou bambulinou, ¢imz se docf- 
lilo pozvolného a pékného pfrechodu ze étver- 
hraného tvaru do kulatého. Uvedeny é¢lanek 
jest podstatnou znaémkou romanského stavitel- 
stvi. (Viz obr. 53, 54, 55, 56.465.) Rohovy 
lupen nahrazovan byva téZ jinymi ozdobami, 
jako: zvitetem, lvem, ptékem, ba i lidskou hla- 
you neb malou postavou lidskou. 

Dik sloupu byva obyéejné hladky. Je-li 
ozdobovany, nahrazuje se Zlabkovani jinymi 
ozdobami, jako jsou: Sroubovité zavitky kolem 
celého diiku, tak %e sloup jako zkrouceny vy- 
pada a valeovitou podobu ztraei; té% proplé- 
tané, paskoyé, kosoctyercové, Supinaté a kli- 


co ee 


katé ornamenty, éezby a p. Hotejiek jest 
pak utahnut silnym prstenem oblounovym. 
Pivodni a ziplna novou mySlénkou jest 
posléze tvar hlavice. Korintsk& hlavice s jem- 
nou ozdobou akantovych lupeni pro pyilisnou 
eleganci nehodila se ke slohu, jeho% raz po- 
vSechny vyZadoval tvari hmotnych a prostych. 
Mocné proudicim Zivotem onoho véku probuzen 
jest také cit zcela jiny. Ve kterych krajinach 
éetnéji zachovaly se pomniky antické, jako na p. 
V jizni Francii, tam bez prestaéni sice jali se 
Stavitelé napodobovati tvaréi zdédénych, tak Ze 
staré uméni nepozbyvalo vlivu svého. V jinych 
vsak krajindch vytvoren jest tvar hlavice 
zaplna novy, ktery pro sloh romansky v brzku 
pravé tak povsechnym a vyznamnym se stal, 
jako hlavice trapecové ve slohu byzantském. 
Novy tvar spisoben jest touz nutnosti, kter4 
dfive dala vzniknouti hlavici byzantské, aby 
totiz pomoci mohutné vyvinutého tvaru kulaty 
déik ve étverhrané téleso obloukové pfiroze- 
néji prechézel. Za tim tcelem vytvorena jest 
hlavice, které vznikla z krychle na dolejsich 
hranach zakulacené. Nazyvé se tudy 1. hla- 


vicit krychlovou ¢i kostkovou. Byvala 


\ _\ J vi 


are "A f 
Wy i \\ fs , 
\ aH 


Wey 
\\\ a 
\ye\ 


{Obr. 52.) Sy. Jifi v Praze, 


(Obr. 51.) Staré Boleslav v krypté. 

mnohdy jen hold (obr. 51, 52). Kolmé plochy 
polokruhem zakonéené vyzyvaly vsak samodék 
tezbate, aby dovednou rukou je ozdoboval, coz 
se také skuteéné stavalo bohatou fezbou, bud 
z ¥i8e rostlinstva neb Zivocisstva vyptijcenou, 
bud propletanymi oblouky a podobnymi tvary 
dle vile a dovednosti tezbatovy (obr. 53, 54, 
55, 56, 57, 58). Zakladni, mohutny tvar hla- 
vice neutrpél vsak z4dné promény ozdobami, 
kterymi pouze plochy pokryvaly se co lehkym 
zavojem, za kterym se objevoyal tyar krych- 


(Obr. 54,) Sv. Pavel (Korutany). 
lovy, kdeZto lupeni hlavice korintské jako 
zivotni silou ze vniti vyraézelo a bujné vyri- 
stalo. Krychlové hlavice objevila se jizZ v 11. 
stoleti a uzivalo se ji po celou {dobu roman- 
ského slohu ve formé bud prostéjsi neb bo- 
hatejsi, 


Lak) 


y Lae { 


(Onn 59, Sz, Jak (Uhry), bn a 


HA WK \\ Cy | = 
K Mc \\ \ \ \\ a WU 
. (Obr. 61.) Sy. Pavel {Korutany). 


mao..6UC 
Se 


(Obr. 63.) Sy. Pavel (Korutany). 


= WAN Th ily / 
Sits aT EN 


(Fe eres) lea ee 


(Obr. 64,) Sz, Jak (Uhry). 


a 12 — 


BLY 


Vs 
Sy 


Hn 


: Ll 


( 


@ 


(Obr. 65.) Sy. Wolfgang (Korutany). 


Vedle ut objevuji sé vsak i jiné tyary, 
které jsou mocnymi prostredniky, jimiz sloup 
v oblouk piechazi. Zhusta se uzivé tvaru na 
spisob 2. tvaru kalichu neb zvouw Vy~ 
yedencho. Vyristé sviznéji a vice se rozsiruje 
u prostred. Ozdoby jsou 
a) hud razu woatltnelie (ob. 59,.60, 61, 62, 63), 
b) neb razu zviteciho (ob. 64, 65). 

3. Na jinych hlavicich spatruje se snaha 
po zdruzeni a splyvani obou smért ve 
tvarech vice neb méné zdatilych, vedle kterych 
kraéi volné p¥eméiovani antické hlavice 
korintské, na které vSak zcela libovolne 
vyniké vice neb méné brzy ten, brzy onen 
motiy prayzoru. 

Ve véech riznych ozdobach spatiuje se 
snaha po docileni plastické nédhery. Nutilo je 
tok bohatému ozdobovani. Oko ustaviéné byva 
prekvapoyéno novymi a novymi tvary. Nevy- 
éerpatelnou rozmanitost lze jednak vysvétlovati 
zivou obrazotvornosti ndrodi  stredovékych, 
jichZto duSe yvirou p¥eplnénd a ozdétend snad- 
néji p¥istupna byla hlubokym dojmtim. Jinak 
spotivala vnitini nutnost k tak znaénému vy- 
voji takmé? v podstaté nynéjsfho sloupu. Sloup 
se vyloucil ze svazku antického architrayu. 
Stal nyni vice osamotnéle a samostatné. By- 
tost jeho, aé vy fadé arkddové zdruzeny s ostat- 
nimi bratiimi snadné a svobodné, nyni moc- 
néji vyslovoyala individélnost a samostatnost, 
ktera ostireji vyjadtovala se ruznosti a rozma- 
nitosti okrasy hlavice. Mnohdy individudlnost 
tak daleko puzena byvd, ze kazdé strana hla- 
vice jinou plastickou ozdobou vynikaé. 


Joseta Hellicha jubilejni slavnost. 


Jsou dnové v Zivoté lidském, na které 
élovék nikdy jiz nezapomini; svatky, kterymi 
osvézuje se lidsky duch; dnové ttéchyplni, 
jejichZ upominka blazi na dlouh4 leta, ba blazi 
aZ do posledni hodiny; svatvecery klidu a 
radosti, které jsou predtuchou klidu yvééného 
a radosti bez konce; slavnosti prdtelstyi néz- 
ného, kde cit a srdce nabyvaji platnosti. 
A dni takovych jest Glovéku potiebi éas od 
éasu, aby potésil a posilnil se k nové pracia 
ak novym bojim pYesvédéenim obnoyenym, 
Ze z tdoli slzavého nevymizely jesté na dobro 
stopy ztraceného raje. 

Takovym svatveéerem byla slavnost, kterou 
na oslayu 7Oletého jubilea Josefa Hellicha pri- 
pravila Akademie kiestanské svému m{sto- 
predsedovi, a odbor umélecky té%e jednoty 
syému predsedoyi. 


Pripravovala se radost rodinna v soukromf. 
JeZto zndma je skromnost umélcova, nezamyslelo 
se oslaviti den ten okdzale, jak se to Giniva, kde 
velkym hlukem zakryva se prazdnota; den pa- 
matny mél byti oslayen klidné, p¥atelsky a 
upfimné, jak dtistojno jest ctihodného pfitele 
a umélee. Proto ani v listech verejnych na- 
pred neoznamovala se zamyslend slaynost, aby 
se nepokazila radost, na kterou s détinskou 
nedockayosti jsme se tésili. Mat Josef Hellich 
po viastech éesko-morayskych tolik p¥dtel, Ze 
by slaynost zdhy oznamovand byla dojista 
vzrostla vy manifestaci rozs4hlou, které by 
skromného umélce z klidu byla vyrusila, é{mzZ 
cistd radost Gasteéné pbyla by utrpéla. Josef 
Hellich nemél ani nejmensiho tuseni, Ze pratelé 
jeho chystaji se oslaviti pamatny v Zivoté jeho 
den. Mél byti péekvapen. 


wm 13 =a 


Slavnost pripadala na den 17. dubna. 
V piedveter jubilea zavital slavnostné k ju- 
bilantovi J. M. nejdistojnéjsi pan biskup dr. 
Karel Prucha, a vyslovil jemu neliéené své 


& upfimné prani. Jitro pristi ndlezelo rodiné 


a Oslavilo se sptisobem nejnéznéjsim a- nej- 
uslechtilejsim doma a na stupnich cltdie, jak 
slusi v rodinéch katolickych, kde ‘iva vira 
vladne. SirSi rodinou jest sekce umélecka Aka- 
demie krestdnské, Za tou p¥itinou vydal re- 
daktor ,Methoda* na den slaynostni s podo- 
biznou oslavence v éele a tak si to za¥idil, 
Ze Gislo na pracovni stolek pritele podvrzeno 
bylo mezi ostatni listy, aby mané od ného 
nalezeno bylo. V hodindch dopolednich st¥i- 
dala se deputace za deputaci, aby jubilantovi 
vrel& prani vyslovila. Nejprve feditelstvo Aka- 
demie k¥estanské, zastoupeno predsedou vdp. 
kanoynikem dr. Mikulasem Karlachem a archi- 
tektem A. V. Barvitiusem; pak deputace vy- 
boru Jednoty ‘pratel uméni, kter4 jej jmeno- 
vala ¢estnym svym ¢lenem, vybor Jednoty sy. 
Lukaése s pfekrasnou a srdeénou adressou, 
jednotlivi umélei a Getni prdtelé jubilantovi. 
Doslo také mnoZstvi telegrafickych a pisemnych 
prani postou, mezi nimiz listek z vyboru ,,Be- 
sedy umélecké vy Praze.“ — 


Po druhé hodiné dostavil se sochar Si- 
mek s redaktorem tohoto listu do pribytku, 
aby oslavence doprovodili k uchystané hostiné 
slaynostni, o které i nyni jesté — ni¢eho ne- 
védél. Stalo se totiz prilezitostné jiz drive po- 
zvani od architekta A. V. Barvitiusa k nasi 
schizce. A ponévadz% pravidelné se schazivame, 
domnival se, ze v soukromi chcemes nim den 
tento slaviti, jak obyéejné byv4 mezi nami na 
chom jej saélili az do posledni chvile, nevzal 
se, jak vlastné byti mélo, Zidny povoz, nybrz 
Sli jsme hezky pésky — jako obyéejné. Ne- 
maje tedy zlého tuSeni, Sel ochotné s nami. 


Teprve v domé zélozny sv.-Vaclavské, kde 
sidlf i Akademie krestanské, kdyz jsme zabo- 
ili na schody do velké, nové dvorany vedouc(, 
zacalo se mu to jaksi rozchézeti. Bylo vsak 
jiz pozdé. Dvéte se oteviely. Krasny sal ka- 
tolicky byl pln hosti slavnostné odénych, 
v jicha ¢ele J. M. nejdistojnéjsi svétici pan 
biskup. Vdp. predseda Akademie krestanské 
vzal za ruku jubilanta a vedl jej fadami. Bylo 
to radostné a srdeéné viténi! Ticho pojednou 
preruseno radostnym hoyorem. Byli pritomni 
celé feditelstvo a ¢lenové vyborti jednotlivych 
seke{i Akademie kYestanské, veskeri ¢elni 
umélei, jakymi Praha se vykazuje a jini pratelé 
a p¥iznivei jubilantovi. Pékn4 spoleénost ¢itala 
vice 60 hlav. Prekvapeni oslavencova nent treba 
liéiti. Vydafilo se. 


Zasedlo se, Nas Nestor do sttedu- Po pra- 
vici J. M. biskupskd, na levici ptedseda, na- 
proti a po stranndch ostatni titéastnici. Ho- 
vorilo se Zivé. Kazdy se tésil z té radosti, 
Mezi obédem doSel pravé telegramm z Choltic, 
rodisté to jubilanta, jeho% Steni piijato se vse- 
obecnou radosti. Mnoho jinych telegrammi do- 
déno bylo do bytu oslavencova. Dogla ¢ada na 
pripitky. 

Zaéal mluviti vdp. kanovnik Karlach, 
jakozto predseda Akademie kéestanské, velebé 
narod éesky, Ze zrodil i v dobich ptitomnych 
takového umélee kfestanského. 

Na to povstal J. M. nejdtistojnéjsi pan 
biskup dr. K. Prucha a promluvil takto: 

,Krestansk4 akademie radostné dnes osla- 
vuje 7Oleté narozeniny svého zaslouzilého spolu- 
zakladatele, milého pritele a radce, zkuseného 
predsedy odboru uméleckého, zbozného syna 
cirkve a vlasti, vérného ucennika a péstitele 
vytvarného umén{ a pozehnaného pracovnika 
zejmena na roli cirkevniho malitstvi — naSeho 
mistra Josefa Hellicha. 

Jsem ¢clenem té akademie a spolu svéd- 
kem a tiéastnikem dnesni jeji slavnosti, i pri- 
znam se hned, ano pochlubim se radostné, ze 
ndlezim mezi jeho nejstarsi pratele a ctitele, 
a protoz se tomu tésim, Ze o jeho den slavny 
a vzdieny v této velecténé spoleénosti mné po- 
prano jest, osvédéiti drahému oslavenci své 
nejvrelejsi blahoprani, svou hlubokou tictu a 
povinované své diky za jeho milé pratelstvi. 

Jsem vsak i knézem i sluzebnikem té 
samé viry a cirkve, v jejiz posvatnou sluzbu 
blahorody pan Hellich jiz za dni mladosti 
muzné a rozhodné se propijéil a uvazal; na- 
leZim svyym povolanim mezi délniky na vinici 
Pané, k jejizto oslaveni i tento nas krajan a 
nmélee zasvétil vysecku praci a vSecken Zivot 
svaj. Pravi-li knize Apostoliv, ze rodem vy- 
vyolenym a knézstvem kraélovskym jsou vsickni 
zbozni vétiei, kdoz ve svém povyoléni vérné 
spolu p¥ihlizeji k oslaveni viry a cirkve: ne- 
minu se zajisté s pravdou, teknu-li a dosvéd- 
éim-li, Ze oslavujice dnes piitele Hellicha, 
oslavujeme v ném vérného a pozehnaného 
délnika na vinici Pané, mohutného kazatele, 
kteryzZ, ne-li jazykem syym, dojista vsak kte- 
stanskym smérem sv¢ho uméni, bohatymi plody 
zbozného ducha, nestislnymi posvatnymi obrazy, 
kteréz ozdobuji svatyné Bozi v Cechach a na 
Moravé, neunayené zvéstoval a zvéstuje neu- 
stéle evangelium Pané. A proto% to kladu za 
milou povinnost syou, i jménem syych bratri, 
osvédéiti tomuto neunavenému misionari a 
vyérnému spoludélniku na vinici P&né vrouci 
diky za vsecku pomoe a apostolskou praci, 
kterouzto on se nim pridruzil k oslaveni viry 
a cirkve a kuzboznému vzdélani nasich véricich. 


oe TA me 


Jnaje vsak skvomnost jeho, nechci mu 
vyli¢ovanim mnohych jeho zdsluh strpciti tuto 
radostnou chvili, nybrz radéji chvaliti Boha, 
kteryZ ho k takovému apostolskému dilu po- 
volati a v tomto povolani na téle a na dusi 
az podnes sfliti racil. Spolu téhoz Boha pro- 
sim, aby mu i po 70. roce Zivota jeho hojné 
racil Zehnati, by on, a% vsecku praéci jemu 
svérenou stastné dodél4, s pokornou a dtivérnou 
radosti zvolati mohl jako nékdy apostol Pavel: 
» Viru jsem zachoval, dobry boj jsem bojoval, 
vék svij stastné jsem dokonal!‘ <A s timto 
zboznym blahopf4nim a tmyslem provolavdm : 
» dlava ! “ 

Nejdtistojnéjsi pan biskup mluvil se znd- 
mou vymluvnosti, kterou dovede uchyatiti po- 
zornost i srdce veskerych pritomnych. Mluvil 
s celou vrelosti tak mocné dojimajici. Stoje 
po pravé strané jubilantove, mezi feci brzy 
ruky jeho se uchopil, brzy Siji jeho objimal. 
Pretékajici cit nejuprimneéjsi naklonnosti, zdru- 
Zeny s vymluvnosti jemu danou, na veskeré po- 
sluchaéstvo pisobil takovou mérou, Ze ani je- 
diné oko neztistalo nezaroseno. Celého shro- 
mazdéni, ani p¥itomnych umélet nevyjimaje, 
zmoenila se ndlada duse nejblazenéjsi. Bylo 
vidéti, jak& shoda panuje mezi krestanskym 
uméleem a pritelem-biskupem. Jubilant plnosti 
lasky pfemozeny vrelym stisknutim ruky sna- 
Zil se vyjadriti, éeho tsta nedovedla slovem vy- 
jadriti. Oi leskly se rosou démantovou, Sle- 
chetn4 tvéé vymluvnéji mluvila nad mnohaé 
slova. 

Reditel malitské akademie Sweerts té- 
Sil se z toho, Ze jest mu doprdno nyni od- 
platiti, co oslavenec diive jemu prokazal. Kdyz 
povolan jest pred nedlouhym casem za feditele 
akademie malitské, Hellich jménem ostatnich 
uméleti vital jej o slavnostni hostiné, kterou 
umélei pi¥ichozimu na uvitanou v Praze pii- 
pravili, Nejstarsimu Ziku prazského tstavu 
uméleckého, ¢teénikem nyni tizeného, jménem 
Svym, jménem tstavu a jménem Jednoty vla- 
stenskych pratel uméni, jejiz éestnym ¢clenem 
Oslavenec pravé jmenovan jest, provolal:,, Slava! “ 

Hellich pokusil se diky vyzdati za tolik 
dikazi upfimného pratelstvi, pohnuti vSak ne- 
dopoustélo promluyiti, co srdce eitilo. A proto 
nabidnul se mu za tlumotnika J. M. biskupska 
a mistrné odvétil na posledni piipitek, po- 
ukézav na zdsluhy a vzneseny tkol prazské 
akademie malfitské. 

Vdp. vikéf Burian, ktery jakozto z4- 
stupce venkovského duchovyenstya, slaynosti se 
uéastnil, vyslovil jménem veskerého ducho- 
venstva venkovského jubilantu vrouci dik za 
ty zbozné obrazy, jimiz na sta chramfi kato- 
lickych ozdobil, a to velmi zhusta chramté 
chudych, které nebyly s to, aby se mu odménily. 


| Go chudym uéinil, Spasiteli samému uéinil, 


ktery za to bude jemu bohatym a stédrym 
odplatitelem. — 

Po delsi piestdvee uchopil se slova F. J. 
Lehner a mluvil takto: 

, Mame dnes svétek. Shromazdili jsme se 
kolem piitele, kterého véichni stejnou mérou 
milujeme. Za lasku povinné splacime liskou. 
Serafinsky Fra Angelico da Fiesole, otec ma- 
liti zasvécujicich uméni vyhradné sluzbam 
niboZenskym, raduje ses nami. AZ dosud ne- 
vymiela rodina nejvétsiho mistra pro andeél- 
skou ¢istotu. za blahoslavence prohlaéseného. 
Blahoslaveny patron-malit bdi nad tou rodinou. 

Doba poyvSechné realistické nepostradé 
az dosud naprosto idedli. V dobé ledového 
rozumarstyi srdce élovécéenstva jesté nevyhaslo. 

Bohu diky! 

Tanou mi na mysli tri jména: Bedrich 
Overbeck, Josef Fihrich, Josef Hel- 
lich, Trojlistek uslechtily ! 

Roku 1808 vyloudila akademie videnska 
z% ustavu dvacetiletého jinocha pro zdsady ne- 
souhlasici se zdsadami na akademii tehdaz 
vl4dnoucimi’ Ten jinoch pfrilnul za tos laskou 
dvoj- ba desatero-nésobnou ku prdtelim stej- 
ného smysleni, odesel roku 1810 do Rima a 
oddal se zde sméru svému s léskou celou, se ~ 
srdcem nerozdélenym. Overbeck z Vidné 
vylouéeny stal se vy Rimé nejrozhodnéjsim re- 
presentantem nejprisnéjsiho sméru n4bozen- 
ského aidedlniho v malifstvi. Ideal do- 
provodil jej ku prayzoru idedlu. Overbeck 
v Rimé stal se katolikem. Katolik Overbeck 
nejslovutnéjsim malitem katolickym. Mél dva 
otce, které miloval, a dva mistry italské, které 
sledoval. Jméno jednoho jest: Giotto. Jméno 
druhého jest: Fiesole. Oba byli mu yzorem 
i v umén{ malitském, i v uméni Zivota. 
A snaha korunovana jest vysledkem pozZehna- 
nym. Oba dva vy ném zasnoubili se: Giottova 
blazenost duSevni zdruzen4 s pokorou a skrou- 
senosti; — Fiesolova spanilost a vroucnost 
nebesk& zdruzendé s krésou. vyrazu nadpiiro- 
zenou. Slavného profesora na timské Akademii 
sy.-Lukasské zikem byl — Josef Hellich. 

Kdyz villa Massimi v Rimé ozdobovana 
jest Overbeckem malbami na obmitce z Tassova 
/osvobozeni Jerusaléma*, mél po ruce hloudek 
mamenitych malitti, z nthe% nejvydatnéji mu 
poméhal Josef Fiihrich, ozdobiv  stény 
tkemi znamenitymi obrazy. Z Rima vratil se 
Fithrich do Prahy, kde p¥ed dvéma roky méli 
jsme pfilezitost obdivovati se v¥stavé jeho dél. 
Fithrich na& stal se kniZetem komposice na 
poli malitstvi cfrkevnfho, Cirkvi katolické 
vénoval vyhradné dlouhy a plodny, po%ehnany 
Zivot cely a% do posledniho vzadechnuti, vérn’ 
a hrdinné, Obdivujeme se mnozstyi komposie, 


me GF) 


zuich% neobyéejné bohaty duch k ném mluvi; 
obdivujeme se bohatosti ducha, z niz hluboka 
zboznost, k ndm mluvi; obdivujeme ge zboz- 
nosti, Z niz détinnd nevinnost a rajské poé- 
tiénost k ndm- mluvi. Bohatd obrazotvornost 
nds vabi, hloubka pojimani nds vadbi, poétié- 
nost ligeni nds vdébi. Pro plodnost nezbyvalo 
mistru na provddéni ani ¢asu. Ve vSem jest 
idedlnim, uz do téch barev; ve vSem jest 
poétickym, ptvodnim, az do téch krajin. A dé- 
jiny jsou spravedlivé. Odkud Overbeck byl 
vyhnan, Fiihrich tam jest povoldn. Smér ne- 
navidény stal se smérem vitanym. 
vodniho umélee utvorena ptivodni stolice na vi- 
detiské akademii. A mistra komposice na videii- 
ské akademii pritelem byl — Jos. Hellich. 

Zak nesklamal mistra, p¥itel nezradil 
p¥itele. Zék Overbecktiv, p¥itel Fiihrichiv — 
Josef Hellich pokraéoval na draze razené. 
Neslusi mi u pritomnosti oslavovaného pfitele 
svého vroucné a drahné milovaného pronaseti 
sovd o praci, kterou vykonal, o zdaru, s ja- 
kym ji vykonal, nema-li skromnost jeho vSudy 
gndma urazena byti. Budiz mi dovoleno kratce 
toliko fici: Josef Hellich rovnéz zasvétil cely, 
poZehnany, dlouhy Zivot vyhradné uméni na- 
boZenskému, a to v dobach, kdyz pohrdavé 
u nas na smér tento pohlizeno; a to v do- 
bach, kdy nekynulo ani uznani, ani podpora; 
a to v dobdch, kdy zdpasiti bylo se svtid- 
nymi svéta sliby. Na rozcesti Herkulové 
zvolil cestu, kterd trnim k nebi vede. A té 
zustal vérnym gs ldskou a vytrvalosti a plod- 
nost{ obdivuhodnou jak v Zivoté, tak v uméni. 
300 oltéimich obraztii a ptl sta rytin jsou 
pomnikem Ginnosti tak rozsihlym, tak velko- 
lepym, tak uchvatnym, Ze mi netfeba pfrida- 
vati slov, kde dila mluvi. Hloubka koncepce, 
dimysl komposice, spravnost kresby, Zivost 
barvitosti, to vse nechaf samo mluvi za mistra. 
Netieba chvaliti, koho dila chvdli. NéZnost 
jest Overbeckova, plodnost jest Fiihrichova, 
individudlnost jest Hellichova na veskerych 
jeho dilech. Jeho obrazy jsou ¢dstkou jeho 
du&e, odleskem jeho podstaty, ozvénou jeho 
skromnosti, nddechem jeho zboznosti. Na draze 
utitelem a pYitelem razené setrval a dale 
krétéel Cirkvi i ndrodu vidy viele oddany 
mistr — Josef Hellich. 

U viech tii Nestori cirkevniho malifstvi 
spatfuje se stejny smér, stejnd laska, stejny 
ideal, stejné nadgeni, stejné plodnost, stejnd 
etnost, stejny vék! Ctvrté pfikdzdni di: ,,Cti 
otce svého i matku svou, abys dlouho Ziv 
byl a dob¥e se ti vedlo na zemi!* Ctili Otce 
na nebi, ctili matku Cirkev na zemi. Proto 
zaslibenaé odména stala se skutem u utitele, 
pYitele i ¥4ka. VSichni thi dosdhli stejného, 
vysokého véku, Starymi yak nebyli. V praci 


Pro pi- | 


zustali mladymi — stdle. V tom se spatiuje 
pozehnani a prst Bozi. Také druhé dst za- 
slibeného pozehnani stala se skutkem. ,Dobr¥e 
se jim vedlo na zemi“ ve smyslu vé¥ictho 
kYestana, ktery i itrapy vdééné p¥ijima z rukou 
Otce milujiciho. 

Mildékovi vaSemu, p¥itelimému, p¥eji od — 
srdce, ,aby dlouho Ziv byl a dob¥e se mu 
vedlo na zemi!“ Mluvim dojista ze srdce ve- 
Skerého vysoce cténého shromddéni, kdy% 
volim: ,44k Overbecktv, ptitel Fih- 
richtv, Josef Hellich — at %ijel* 

Radu pripitki' skonéil E. Langer takto: 

,Slyseli jsme pted nedévnem telegram, 
kterym cténého jubilanta naSeho pozdravuje 
rodisté. Reé, jakou psdn jest, nam pravi, Ze 
mistr Hellich jest rodem Cech jazyka slovan- 
ského. A piece zde piitomen jest té% mnohy 
Némec, a také my pfitomni Némei{ slavime 
zaroveh radostné slavnost jubilejni, jakoz i 
mnohy obraz neocenitelného umélce také vy ko- 
stelich krajin némeckych se nachézi, a i tam 
rovnou mérou kaze a vzdélav4, a tam neméné 
milym byv4, jako obrazy v krajinach, které 
s oslavencem téze jsou feci materské. To jest 
pravé ono uméni, kterému vysoce étény 
mistr nd4S rozumél a které péstoval, — uménf{, 
které netrhé a nerozlucuje a do Zivota ne- 
prinasi jesté vice dissonanci; — uméni, které 
poji a vize. Tim pojidlem jest vSak pfedevsim 
uméni krestanské a vlastenské, jemuz Hellich 
od pocétku se zasvétil. Uméni duchem kfe- 
stanskym napdjené jest nutné ducha smifu- 
jicfho, ducha lasky a svornosti; rozdfly pii- 
rodou sptisobené umi sluéovati, v vitvaru ttetim, 
vyssim, ktery jest ided4lem uméni — v niabo- 
zenstvi. Pri takovém smysleni, jaké%Z také u 
naseho Hellicha spattujeme, druzi se rada laska, 
k uméni s laskou k vlasti, kterd, je-li prava4, 
rada se vyhyba ost¥ejsim dissonancim, jimizZ 
viast ku zkéze se jen trhé a tim se bavi, 
liciti uslechtilé obrazy z déjin vlastenskych 
ve prospéch vsem bez rozdilu pivodu. Onomu 
uméni, které jest vtéleno v dilech mistra 
Hellicha — onomu uméni, které nerozptyluje, 
nerozdyvojuje, nebori, nybrz stavi a duse pojfi 
a spole¢énou pfsku kolem vseech vine — onomu 
uméni volim: Slava! s prosbou, aby vSsichni 
se mnou jednomyslné provolali: Slava!* 

Veskeré pripitky doprovazeny jsou hluénym 
souhlasem. Jadsotu ¢im dal, tim vice pribyvalo. 
Byl to skutetné svatvecer srdci a citi. Lidé 
stejnych snah a stejného citu slavili rodinny 
svatek. Nikomu se nechtélo ani rozlou¢iti se 
s takovou spoleénosti. Pozehnani klidné prace 
Hellichovy rozlilo a rozhostilo se v krasné 
dyorané. Koneéné poystav jesté jednou J. M. - 
p. biskup, daval celému shromazdén{ pozdrav, 
nikoli ,na rozloucenou!*, nybrz ,na_ shle- 


dy eee 


~danou!* ,Vlys krasné dyorany této,“ pravil 
Slechetny biskup, ,ozdobiti déjinami vzdélanosti 
vlasti nai, odk4zalo se umélei — _ priteli, 
jehoz pamadtny den jubilejni s nim av jeho 
spolecnosti jsme oslavili. Nerozlouéime se tedy 
dunes, d4 Pan Bah, odtud na dlouho, AZ mistrnd 
ruka jeho praci dokon4, shrom4zdime se zde 
kolem ného poznoyu. Na shledanou! “ 

,Na shledanou! Na shledanou!“ vyolano 
ydééné za odchdzejicim milé¢kem biskupem. 


ad 


Nam, co tvorime sirsi rodinu, domi sé 
jesté nechtélo. Zasedli jsme si vy mensich sku- 
pindch kolem otce Hellicha. Kazdy z nas 
mél dnes tolik toho povidéni na srdeci, ze 
dosti dlouho trvalo, neZ vSe bylo povédéno. 


Byl to krasny svétek rodinny! 


Hned po ném vydal jsem se na pout 
fimskou ku slaveni jiného sv4tku rodinného. 


Lehner. 


Chram Svato-Jakubsky v Brné a nejnovéjsi opravy jeho. 


Nejstarsi ze chramai brnénskych jest bez 
odporu’ chrém sy. Petra a Pavyla Gili nynéjsi 
chrém stoli¢ni. Pri tipati vysiny, na kteréz 
vystaven jest, rozklidala se v nejstarsi dobé 
hlavni ¢dst starého podhradi brnénského. 
Obyvatelstvo tehdejsi nélezelo vyhradné k né- 
rodnosti slovanské. O slaynosti sv. apostoliv 
Petra a Pavla 1. P. 884 vysvétil chrém tento 
sv. arcibiskup Method u pritomnosti krale 
Svatopluka a éetnych véticich.1) V_ pozdéjsi 
dobé za markrabi Vladislava Jindiéicha (1197- 
1222) pociné usazovani se cizinctiv v pod- 
hradi brnénském, jizto byli nisledkem zkvé- 
tani obchodu a femesel do Brna se pfristého- 
vali; bylit to bud Némei z riznych krajin, 
dilem i Valoni z nékdejsi Dolui Lotharingie. 
Pro némecké osadniky, jizto si za sidla sva 
obrali severni Gast dotéeného podhradi brnén- 
ského, zbudovan kostel sv. Jakuba; pro 
Valony zalozena kaple sv. Mikulése na velkém 
namésti, byvsi poklad4na za dceru chramu 
svotojakubského ; kap lituto svétil bisk. Norbert 
ok. yr. 1231; rv. 1760 obnovili ji brnéngti 
kupci, av8ak v dobé josefinské r. 1786 byla 
zrusena, slouzivsi za vojensky sklad; pyed 
nékolika lety koneéné tplné zboyena. 

- Na témz misté, kdez se nyni dotéeny 
chram sv. Jakuba vypind jakoZto skvély pa- 
matnik sli¢éného slohu gothického, zbu- 
dovan byl jiz r. 1199 zvl4stni kostel, posvé- 
ceny biskupem Norbertem r. 1231, opatiteny 
pravy farskymi s tim dokladem, Ze duchovni 
spravé téhoz chrému pfisluseji pristéhovaltf 
Némei a Valoni, Slované pak podiizeni zi- 
stali fate svatopetrské. Stavba vsak yv ny- 
néjsim sptisobé spada k r. 1314-1480; roku 
1515 v noci pred sv. Vitem zpustosil ji strasny 
pozdr, pri némzZ 8 zyvontv se bylo rozpustilo. 
Jenom znenéhla mohl chram byti obnoven a 
opraven obétovnymi prispévky brnénského ma- 
*) Tak dosvédéuje Volny ve své cirkeyni topo- 
grafii (Kirchliche Topographie yon Mahren, 

II, Abteilung, Briinner Didcese, I, Band, pag 20). 


gistratu a dobroéinnych méstantv, jizto ku 
vznesenému. tomu ouéelu vénoyali 100.000 21., 
nad to ku pokryti porouchané sttechy 10.000 
duk4tiv. V rozrusich husitskych, jez borivé 
dotkly se jako v Cechach i v nai vlasti mo- 
rayské spanilych pamdétek umy krestanské, 
setrvali farnici chrému svatojakubského vérné 
a zmuzile pri zdédéné vite katolické; i tak 
zvané reformaci, za popudem Lutherovym 
vzniklé a tytyZ i vlasti ¢eskoslovanské zasa- 
hnuvsi, opirali se katolici brnénst{ s hrdinnou 
statecnosti; nicméné pozdéji za prikladem 
vy8si morayské Slechty k lutheranismu z té 
due prilnuvse, jali se i méStané brnénsti dosti 
cetné opoustéti samospasnou nauku katolické 
cirkve. Dne 8. maje 1619 objevila se depu- 
tace odbojnych staviv protestanskych na rad- 
nici brnénské, vyhrozujic smrti vsem, kdoz 
by osmélili se, zpirati se jich Zadosti: aby prede 
vsim chrim sy. Jakuba odevzdal se a sice 
hned pyistiho dne ve sprayu kazatele luthe- 
ranského, a pak jesuité aby ihned z mésta se 
vypudili. Tak se i stalo; chrém is farou 
odevzdén byl kazateli Adamu Winddorfovi, 
jenzto kazatelsky tad pri této fate zastaval 
jenom az k r. 1621, nacez fara opét ode- 
vzdina pravym majetnikim, katolfkim. 
Chram vystaven jest ve sli¢éném slohu 
gothickém. Pouzilo se kvadriv z piskovee 
ku stavbé; délka jeho obnési 204, Sitka 70 a 
klenba ve vySi 68 stop; zevné spatriti jest 
mohutné opéraci pilite, kdezto uvnitt klenba, 
do lomeného oblouku prepjaté, spotiva na 
18 stihlych sloupech, o dvou pofadich az ke 
hlaynimu olta#i se tahnoucich. Chram m4 tré 
lodi, tolikézZ i tré vehodtiv; nad branou 
zipadni vypini se véZ o étyrech poscho- 
dich, diive 28 stop vysoké, od r. 1843 a 
1844 0 13 séhu povySenaé, nyni s 5 zvony. 
Citalo se v ném 17 oltdfiv, z nich% v nej- 
novéjsi dobé étyfi odstranéni. Hlavni oltaé 
m4 dva obrazy; obraz totiz sy. Jakuba starSiho 
jejz maloyal Frant. Palko z Prahy, a obraz, 


— it 


sv. Peregrina, zhotoveny stétcem Josefa Sterna, 
rodika brnénského. Nad hlaynim vehodem vy- 
staven po celé Sifi chramové kir, opatieny 
varhanami o 30 registrech, v nejnovéjsi dobé 
opravenymi. Mezi pomniky, jezto chram ve 
vnitrku svém chovi, zasluhuje zvléstniho po- 
vsimnuti pomnik na blizku hlavniho oltdte 
ku pocté Ludyika Radvita de Souches, hr- 
dinného obhajce mésta Brna, kdyZ toto oble- 
Zeno bylo od surovych Svédiv za vidce 
jejich Torstensohna r. 1645; hrdina tento, 
od ného% vzat ndzev nového namésti Radvi- 
tova, skonal dne 6. srpna 1685; pamdadtnik 
ten vystavéli r. 1722 déti téhozZ marsdlka 
podle prikazu v zdvéti daného, zhotoven jest 
ze Zlutého kovu péci méstana Jana Sigism. 
Kerkera. Zbozny hrdina kleci na rakvi ze 
tmayosedého mramoru zbudované. Nejvétsi 
uméleckou cenu m4 do sebe obraz sv. Jana 
Nepom. pri pobotnim oltéti; obraz tento 
maloval Josef Wickart, tolikéz rodak br- 
nénsky; ostatnim obrazim pfYisuzuji znalci 
nevalnou cenu uméleckou. Pri chramu chovana 
byla i Getn4 sbirka rukopistiv ze 14. a 15. 
_ Stoleti, nad to 148 tisténych spistiv; dvé tie- 
tiny mezi nimi byly pry inkunabule z r. 1472- 
1520, pii kteréz sbirce nejvétsi zasluhu vy- 
dobyl sobé faraéé r. 1424 tu ustanoveny Jan 
ze Svitavy, jenz chrému daroval tytyz 
i svou vlastni knihovnu o 32 svazcich in folio; 
bohuzZel mnoho z téchto spistiv, jak ném hodno- 
véerné bylofeceno, nehodou éastiv se vytratilo. 

Minulé stoleti bylo dobou nahbozenského 
indiferentismu; v umélectvi zavlidal duch své- 
tacky, sloh uslechtilé renésance svrhl se v tak 
‘zvany sloh barokni, jenz jmenoyité za vlady 
kralivy Ludvika XIV. a XV. jevil a oznacoval 
se ve Francii, pak i v ostatnich zemich europ- 
skych ve vSech oborech umy, ba i v samém 
bAsnictvi, bezvyznamnou nabubrenosti a na- 
hodné nakupenymi ozdobami. Krasné archi- 
tektonické tvary gothiky svézim duchem né- 
boznym provanuté ustoupiti musily nesmysl- 
nym ¢éasto a prehnanym zdtock4m a krivkém. 
Namnoze vymizelo védomi zikoniv, na nichz 
spotiva slozité ovsem stavba gothické; sam 
‘Goethe mluvi ve svém cestopisu po Italii 
s pohrdou o krasném gothickém chramé 
sv. Frantiska vy Assisi (jenz byl vystaven sta- 
vitelem némeckym vr. 1218-1230). Neblaha 
‘tato nevsimayost dotkla se bolestné i br- 
nénského chréamu sy. Jakuba. Jmenovyité bylo 
porouchani vytetné této stavby na severni strané 
jiz tak znatné, Ze hrozilo tdste¢nym zticenim. 
Tu sestoupili se nékteri Slechetni méstané, 
léskou naddenf k zachovdni tak skvélého 
pamatniku, distojnéd svédéiclho o drevni zbouné 
mysli obyvatelfiv brnénskych, dne 17. bkezna 
r, 1870 ve zyldstni spolek za tim vanesenym 


tiwelem, aby dobrovolnymi pfisptvky, dary 
v zavétech, obétmi tidtiv téhoz spolku vérné 
se zachoval, dale vzdélal a v8Semo%né upravil 
monumentalni réz chramové této stavby, pri 
éemz vSeliky ztetel obracovdn budiz k pt- 
vodnimu duchu a slohu zvléstni této gothické 
budovy. Stanovy spolkové byly zemskou vlddou. 
schvaleny dne 19 brezna tého% roku. V %elo 
uslechtilého tohoto podniku, v pravé nad¥enosti 
pro vadeny pamdtnik hlavniho mésta Moravy 
potatého, postavili se obétovni muzové, mé- 
stané Jul. Vsetitka a Jog. Arnold, 
jiZ o veSkerou opravu tého% chrédmu nejvetsi 
zasluhy sobé dobyli. Uméleckou opravu vede 
prosluly, jmenovité v gothické staybé, vrehni 
stavitelsky rada Ferstel z Vidné, jenz oslavil 
své jméno zddrné provedenou stavbou votiyniho 
chrému ve Vidni. Zevnéj8i dosud provedend 
Oprava tyka se pede v8im pilifkiiv opé- 
racich, kteréz vesmés vice méné byly po- 
rouchdny a nyni z piskovee nové byly vy- 
staveny a sli¢nymi fidlami zcela podle vzoru 
videiského votivniho chramu vyozdobeny. Sa- 
kristie jest 2cela nové vystavena v pYisné 
gothickém slohu o jednom poschodi, kdez z4- 
roveh upravila se zvldstni svétnice, kdez by 
chraémova knihovna, 0 niz svrchu zmi{néno, se 
uchovala. Za pricinou pozdru r. 1515 utrpéla 
okna chrdmova velkého poSkozen{; nyni nej- 
vétsi jich Gast nahrazena jest malbami na skle; 
jest pak ve chramé 13 oken nyni s malbami 
od dvorského malite na skle ve Vidni, Karla 
Geylinga, v znatné cené 26.000 gl. r. &., 
nad to jedno velké okno od dvorského malife 
ve skle Zettela v Mnichové v cené 4000 zl., 
pak malé okno v sakristii v cené 350 zl.; 
nedostava se jeSté dvé velkych a dvé malych 
oken s malbami ve chramé. Okna tato pro 
chrém darovali; Exe. hrabé Vladimir Mitrovsky, 
baroni Frant. a Albert Kleinové, velkoob- 
chodnik Theodor Bauer, wstav Slechti¢en 
brnénskych, brnénska spofitelna (2 okna), rod 
Miillertiv, majetnici uhelnich doliiv ve ZbejSové 
(2 okna), spolek stavitelsky (6 oken). VeSkeré 
vyddni na dosavadni zevnéjsi opravu a na okna 
pati se na 111.000 zl. PYedchoz{ rozvrh vy- 
déni na vnitfni opravu stanoven na 42.000. 
Oprava tato vnitrni tyké se povyteéné hlav- 
niho oltafe, aby i tento zbudovdn byl ve 
slohu piyisné gothickém. Naditi se jest, ie 
vytecni muzové, jiz tak stateéné dilo dosud 
byli vedli, jakoz id. p. fardt, Ferd. Kment, 
o ozdobu svého chrému rozhorleny, ve své 
udlechtilé snaze neochabnou, alebrz s pomoct 
obétovnych darcti vSemo%né se pf¥itini, aby 
pamatka tato a poptedni okrasa metropole mo- 
ravské zaskvéla se zahy v uplné své a ¢iré krdse. 
Prof. Karel Smidek. *) 

*) Diky! Prosim o éasté Clanky, Red, 


sig 


e w a ) 
PF, Akademie krestanské. 
Odbor védecky. 


Rad knihovni. Vybor védecké sekce postarav 
se o nalezité urovnéni knihovny kiesfanské Aka- 
demie, vytknul ve svém sezeni dne 10. brezna t. r. 
podminky, za jakymi se knihy piijcovati maji a sice: 

1. Knihy pijéuji se toliko Glentim Akademie 
kéestanskeé. 

2. Clenfim v Praze piebyvajicim piijéi se 
knihy z pravidla nejdéle na 1 mésic, Clenim mimo 
Prahu bydlicim na 2 mésice. 

3. Témuz élenu pijéi se touz dobou nanejvys 
3 dila z knihovny spolkové. 

4, Rukopisy, unika, lexika, atlanty a jiné 
zvlasté vzicné knihy domt se neptjéuji, nybrz 
mtize se jich pouze vy mistnostech knihovny u/iti. 


5. Glenové Akademie, kteii nejsou bibliotekari 
osobné zndmi, opatitez sobé spolu podpis nékterého 
knihovnikovi zna4mého ¢lena Akademie. 

6. Starsi roéniky Gasopisu se pijéuji. Caso- 
pisy bézného roku mohou vsak toliko v knihovné 
samé byti Cteny. 

7. Ve vsech piipadech témito odstavei nevy- 
tizenych rozhodne vybor sekce védecké. Rad tento 
od reditelstva byl schvalen. 


V mistnostech Akademe krestanské jsou vylo- 
zeny rozliéné odborné éasopisy v hojném vybéru, 
jichz tam, jak svrchu dotéeno, volné vyuzitkovati Ize. 


Reditelstvo. Odbor umélecky a archeologicky, 


Ginnost Akademie kiestanské v feditelstvu, ve 
vyboru sekce umélecké a archeologické doplnéna 


bude pristé, az redaktor nabude ¢asu, poohlédnouti 
se a latky nasbirati. 


Umelecké zpravy domaci. 


Chronologicky seznam dél Hellichovych. 

Redakce dosel dne 19. dubna od véhlasného, 
znamého knéze nasledujici dopis: 

Pane redaktore! 

Piisvédéuji z plna srdce, Geho pravé do¢itam se 
o nasem Hellichu v ,Methodu‘. 

Pii seznamu jeho dél shledavim, ze jest ne- 
tplny, pokud j& s&m vim, a dle toho soudim, Ze 
i odjinud dopliky Vam zaslainy budou, aneb hle- 
dany byti maji. Method by mél dokonati, co byl 
poéal. 

Sdéluji tudiz nékteré opravy a dodatky: 

R. 1853. Sy. Vaclav na Dobeniné se snémem 
r. 1068 v pozadi, obraz na hlavnim oltaéfi tamtéz 
u Nového Mésta nad Metujf. 

R. 1855. Rodina Pané, Kiest Pané a sv. Pa- 
tronové na postrannich oltétich dék. kostela vy Novém 
Mésté nad Metuji. 

R. 1864. Panna Maria Sné%nd4 (nad Ripem) 
na hlavnim oltati kostela pohiebniho a JeziSek 
v dilné sy. Josefa na postrannim oltati kostela dé- 
kanského vy Budyni. Sy. Martin na hlaynim oltafi 
v Nizebohach u Budyné. 

R. 1867. Sy. Vaclav, oltaini obraz do Dobe- 


nina maloval znova, ponévadz diivéjsi téz od Hel- 
licha malovany r. 1866 od pruskych kuli porouchan 
a rozstiilen byl, nicméné sesit a opraven tamtéz 
pro budouci pamét na zdi postranni se zachovava. 

R. 1871 maloval klenuty strop kostela vy Char- 
vatcich: Panna Maria vy slavé s proroky. 

Ve Velvarech obraz sv. Kateriny na hlaynim 
oltati, z prvnich let. 

Stastnou cestu! ndvrat ve zdravi s hojnou ko- 
risti! 

V Budyni. Jk. R. 

Redakce snazné zada o podobna data, jimiz by 
seznam dél naseho Josefa Helicha doplnil se. 


Sochafi L. Simkovi svéteno proveden{ dvou ko- 
losdlnich soch pro c. k. dvorni museum videnské, 
a sice: sv. Hligia, biskupa Nojonského, ochrance 
uméni, ktery zdroveli vyte¢nym uméleem byl a 
uméni péstoval, pak Isidora z Miletu, architekta 
chramu sy. Sofie v Catihradé. Objednani toto tim 
vice nds téSi, Ze doSlo vyteénébo nageho Simka 
bez vselikého uchdzeni se. Jest svédectvim, jak 
dobré povésti poziva i ve Vidni, kde jinak mnodstvi 
umélet sidli. Pravy umélee jest vZdy chloubou a 
okrasou vlasti. 


= YO Se 


FEUILLETON. 
Michel Angelo. 


Zivotopisny nastin. (Pokraéovini.) ? 
Pise F. J. Lehner. 


David Michel Angeliv sotva byl posta- 
ven, kdyz mladému mistru dostalo se tkolu, 
ktery nad vseliké dosavadni dila napinal ve- 
Skeré sily jeho. Bylo to na dilezitém rozhrani 
obou dob uméleckych 15. a 16. véku, kdyz 
Lionardo a Michel Angelo vyzvani jsou, aby 
velkou dvoranu radniho domu florentinkého 
ozdobili malbami na sténadch. 

Lionardovi da Vinci, prvnimu tehdé umélci 
vlasskému, uloZeno napred, aby vymaloval 
jednu sténu v palazzo vecchio rodného mésta. 
Lionardo zvolil si latku vlastenskou na oslavu 
mésta; vyjev ze slavnych bojii Florencie s va- 
kolnimi republikami, a sice vitézstvi, kterého 
r. 1440 Florentinsti u Anghiari dobyli nad 
milanskym generdlem Niccolo Piccinino zva- 
nym. Karton dila vzal zk4zu a pocaté kusy 
obrazu samého jsou zni¢eny. Pouhou ¢astku 
komposice nakreslil Rubens a Edelingk ji vyryl. 
Litila se na ném kruté sr4zka jizdeck4 s né4- 
ruzivosti, prudkosti a opravdivosti, pred kterou 
vse mizelo ado pozadi ustupovalo, co az 
dosud v oboru malifském se objevovalo. Jest 
to skupina ¢tyr jezdci kruté bojujicich o ko- 
rouhey. Zurivost jezdcet sdili se i kontm. 
Ze zbytku Ize tuSsiti, jak mocné as celek pi- 
sobil. Cel& Florencie byla na nohou, kazdy 
obdivoval se krése a smélosti komposice. 

Nyni vybidnut jest Michel Angelo, aby 
druhou sténu malbou ozdobil. Mlady umélec, 
ktery jesté ani tiicet let necital, mél v zApas 
se pustiti s umélcem osvédéenym a odevsad 
uznanym! Mlady sochay, ktery kromé néko- 
lika mensich obrazi prilezitostné malovanych 
jeste niceho nebyl maloval a jehoz jméno mezi 
malifi hrubé ani se nejmenovalo, mél po bok 
postaviti se mistru ,vecere Pané* a tvirei 
kartonu! Nebylo to smélou odvazlivosti? ba 
zbésilosti ? 

A Michel Angelo vesel v zépas, a coz 
jesté vice v jeho prospéch svédéi — rodné 
mésto divérovalo mu, ze jest schopen tako- 
vého z4pasu. Tak veliké ditvéry nabyl dosa- 
vadnimi pracemi. Nesnadnost dila byla mu 
véak pravé nejvétsim ynadidlem a nejmocnéjsi 
pobidkou. Aby Gestné obstél v boji, vse se 
soustéedilo, covném bylo dtimyslu a hluboké 
znalosti lidského téla, co pruznosti duse a ji- 
stoty kresby. V iijnu r. 1504 dilo poéal, a 


*) Viz ,Method* r, 1, str, 61, 71; rod, IL 6, 111. 


kdyz karton dokonal, vidél se zkuSeny misty 
premozena od mladého potatetnika. Pamatnym 
dilem stal se sourodnym y ‘adé prynich 
umélei syého yéku. 

Oba kartony staly se stitediskem studia 
nejnadanéjsich umélefi. Odevdad k nim se pu- 
tovalo. Umélci toskanSti a z Umbrie, meazi 
nimi i mladistvy Rafael sem pospichali, aby 
na mistrovskych dilech poznali veliké umén{ 
a priucili se jemu. 

Také karton Michel Angeltiv zmizel beze 
vsi stopy a byl bez pochyby zniéen. Na sta- 
rych ocelorytinéch, zejmena Mare-Antonovych, 
zachoval se alespon znacnéjsi dil komposice, 
kterym umozZhuje se Gdsteéné posouzeni dila. 

Michel Angelo zvolil si rovnéz% latku 
vlastenskou, okamzik valek, ve kterych rodné 
mésto zdpasilo s Pisou, starou sokyni. V druhé 
polovici 14. véku bojoval s Florentinskymi 
udatny condottiere anglicky, John Hawkwood, 
od Vlachi Aguto zvany, ndécelnik pisanského 
vojska, ktery pozdéji do sluzby Florenéani 
vstoupil a takové vaznosti dosel, ze mu poz- 
déji i pomnik verejny postaven jest v hlav- 
nim chramu Pané. Kdyz byl jesté vidcem pi- 
sinskym, stila nedaleko Pisy obé vojska ne- 
pratelsk4 naproti sobé. Bylo to v leté za 
nesnesitelného vedra; florentinSti vojinové od- 
lozili brnéni a svlékli odév, aby se obéerstvili 
koupeli v chladicich vlnach teky Arno. Ne- 
pratelsky vojevidce vyhlidnul si piihodny 
okamzik ku vypadu. Na stésti byly v8ak ro- 
zestaveny bedlivé straze; udatny Florenéan 
Manno Donati tprkem se Zene k fece a vola 
do zbrané, MzZiknutim jsou na birehu koupa- 
jiei se vojinové, v okamziku jsou odéni Satem 
a brnénim a pohotové, nepiiteli v tstrety 
spéchati. 

Teuto okamzik li¢i Michel Angelo na 
kartonu. Nemohl lépe voliti, mélo-li se obje- 
viti, Gim jiz tehd4z nad soudobé umélce vy- 
nikal. Tak hlubokého studia téla lidského 
ve vSemozném pohybu av nejsmélejsim skra- 
covani nikdo nekonal. Neméné piizniva byla 
rovnéz volba okamziku, v némzZ shleddvala se 
protiva kartonu Lionardova. Nebylo-li snadno 
predciti mistra Lionarda v liteni ndruzivé od- 
vazlivosti boje, nejvhodnéjsi protivou byl za- 
jisté okamzik pfed bitvou. Zrak setkavd se 
s vyjevem na nejvyS napjatym. Stary vojin 
Zene se tiprkem k fece a volé do zbrané. 
Hlasité volani jiz z daleka bylo slySeti, po- 
névad%Z maly houfee vojini, které pred o¢ima 
méme, jiz se vysvihl na piikry bieh skalnaty 
a chvatné se odiva. Jeden toliko dli jesté ve 
vindch teky; spatiuji se pouze ruce jeho, 
prosebné yvzhtiru pozdvizené. KYredéovité na- 
pjati prsti naznaéuje, Ze tone v nebezpect. 
Silny vojin, ktery s vysok¢ho brehu k nemu 


ge nahybd, snazi sé soudruha vysvoboditi; a 
nebo jej neché utonouti? — Stary vojin na 
levé strané sdm sebou zaméstnany m4 plno 
prace, aby se dostal do odévu tésné priléha- 
jiciho. Dale v pozadi, v krasném skupeni mla- 
distvych bojovniki rychle vysko¢ivsich a k boji 
éAstecéné jiz hotovych, panuje nejvétsi Zivost 
a nejrychlejsi odhodlanost v pohybech nej- 
riznéjsich. Trubaci vytrubuji, vojin pak zcela 
obrnény s prilbou na hlavé hlasité vola 
do boje. 

U prostted obrazu spatiuje se vojin na 
zad obraceny, ktery prévé z vody vyskoéil a 
ukazuje ve vyte¢éném pohybu celou télesnou 
hru syali. Jiny pravé péehazuje si odév pres 
hlavu, treti jesté nahy saha po kopi, co zatim 
Sviznéjsi a obratnéjsi jiz v plném brnéni vézi 
a s chvatem odéy si upravuje. Pohyb uvedené 
postavy pravou nohou o vyssi stupeh skal- 
natého brehu oprené, kterak obéma rukama 
se namdahé upevniti si spodky na _ pravé 


kyéli, nélezi k nejzdarilejsim. Vedlejsi sou- 
sed oblék& levou rukou brnéni, co pred 
nim stojici spoluvojin néhle se zastavuje 


vy plné prdci, aby zivé ukdzal po nepfiteli. 
Smérem ukazujici jeho ruky divé se mladistvy 
bojovnik, ktery obéma rukama opreny na breh 
pravé se vysvihuje, jedna z nejkrasnéjsich 
postav celého obrazu. Vedle ného spatruje 
se v jesté smélejsim skr4ceni mladistvy muz 
nahnuty nad strmym bfehem, jako by chtél 
leyou rukou poméhati druhovi zmeskaysimu. 

Podivuhodné stisnil umélec vSech dvacet 
postay v jedinou skupeninu, které na prvni 
pohled chumécem byti se zdé, pri bliz8im 
vsak pozorovani kazd& postava zcela jasné 
vyniké. Pouze na pravé strané jsou postavy 
tak husté sefadény, Ze ndlezité ustupovani 
jejich v prostore vyjadiiti lze bylo pouze do- 
statecnym odstihovanim vzduchové perspektivy, 
které na rytinaéch nebylo ndélezité Setieno. 
Stfediska vlastniho zde neni; po sptisobu 
diivéjsich florentinskych uméleti slozil zde 
Michel Angelo komposici s mnozstvim jedno- 
tlivych, stejné opravnénych Zivli. Zédny v8ak 
mistr, ani Lionarda nevyjimaje, nedovedl az 
dosud liéiti postavu lidskou tak krasné a 
uslechtile, tak mistrné a volné, jako Michel 
Angelo v dile tomto. 


dD. 

Nebe bylo piiznivo vlasskému uméni. 
Dostavalo se vSeho, Geho k nejdokonalejsimu 
vyvoji potfebi bylo. Z piisné skoly 15. véku 
vzesel valny poéet mistri. Stali zde co zrali 
umélei, hotovi a schopni, aby v nesmrtelnych 
dilech znézorhovali veskeré mySlenky a nazory 
véku. Schazelo jen zevni piilezitosti, ktera 
by spojenym silaém propiijéovala wtulku a 


zjednavala praci. V pravy éas dostavil sé 
pravy mu%. Julius II. dosedl na triin papeZsky. 
S nim a skrze néj rozhodnut jest osud vytvar- 
ného uméni vlasského. Bylt sice vice im- 
perdtorem neZ papezem. Snazil se predevsim 
stat papezsky osvoboditi a zvétsiti. Oddal 
se takméf ziplna C¢innosti politické a vo- 
jenské. A jest véru diviti se, kterak mudi, 
ktery s mecem yv moené pravici postrachem 
byl knizZat a republik, éasu dostateéného jesté 
zbyvalo, aby uméni a védy miloval a péstoval. 

Starosti vladni a ¢innost politické nedo- 
vedly vytlaciti lasku k uméni. Hned na po- 
éatku vlady povolal bez prodleni nejvytecneéjsi 
umélee tehdejsiho véku do Rima. Pyisli slo- 
vutni architekti: Giuliano da San Gallo a 
Bramante; prvni upozornil papeze na Michel 
Angela, druhy vymohl brzy na to povolani 
mladistvého Rafaele. 

Tehdejsi Rim byl daleko po zadu za Flo- 
rencif. Vykonali sice v 15. stoleti cizi, nejvice 


-toskansti stavitelové, sochari a malifi mnohé 


dilo; ztstalo se vSak stati pouze na prahu a 
pri jednotlivostech. Staré basilice svato-Petrské 
dostalo se novych vrat broncovych; nékolik 
florentinskych umélei ozdobilo Sixtinskou kapli 
a nékolik vatikanskych komnat malbami na 
obmitce; v rozmanitych kostelich vyvedeno jest 
mnoho nahrobki ozdobnym slohem prvotni 
renaissance; celkovity dojem mésta vsak skladal 
se z antickych zbofenin a smésice stredovékych 
domi a paldci slohu dosti nemotorného. Cim 
byl Rim tehd4z bez vzneSenych paldcé nové 
doby, jimiz Florencie valné jiz vynikala? Cim 
byl Rim bez Michel Angelovy kuple nového 
chraému svato-Petrského, jehoz zdékladni zdi 
apsidy poéaly teprv objevovati se? Rima bez 
téchto velikych, typickych pomniki nelze ani 
mysliti si; a prece teprv energie Julia II. to 
byla, a vaznesené uméni mistri od ného po- 
volanych, ¢imZ novému Rimu vtisténa jest pecet 
nynéjsi velkoleposti umélecké. 

Condivi, vérohodny Zivotopisee umélee 
naSeho, vypravuje, Ze tehdéz Michel Angelo 
na néjakou dobu zastavil ¢innost v oboru vy- 
tvarného uméni a bavil se étenim doméacich 
basnikti a sklidanim sonett, *) kdyZ néhle 


*) Condivi mluvi zcela ve smyslu umélei teh- 
dejsiho véku, kte#f v dobach, kdy-nebylo prace 
objednané, jinymi predméty se bavili. Tak oddal 
se také Michel Angelo, jsa na éas bez prace, 
ctent basnikti a feéniki, v prvni fadé spisit 
Danteovych a bayil se skladanim sonett, o nichZ 
tuto ponejprv zminka se ¢inf. Nejlepsi vydani 
Michel Angelovych basni obstaral Cesare Guasti; 
»Le Rime di Michel Angelo Buonaroti, pittore, 
scultore e architetto, cavate dagli autografi* 
(Firenze F. Le Monnier 1863). V uvodu se také 
dokazuje, Ze z mladgich dob Michel Angelovych 
zachovalo se basni po skrovnu. Vétsinou json 
psany v pozdéjsich letech ziyota jeho, Jsou to 


=— 81 comet : 


byl do Rima povolan od papeze Juliall.*) Hned 
ve Florencii vyplaceno jest mu 100 dukati na 
cestu. Michel Angelo Gital tehd4z 29 roké. 
Kdyz dorazil do Rima, uplynulo mnoho mésict, 
nez% papezZ se rozhodl, éim by jej zaméstnaval. 
Koneéné se na tom ustanovil, aby od ného 
dal si zhotoviti néhrobek. Michel Angelo vy- 
vedl nakres, jeho% velkolepost papeze okouzlila. 

Nahrobek **) mél étyry strany, dvé po- 
stranice po 18 a dvé priéelni strany po 12 
loktech. Zyenti spatéovaly se kolkolem vy- 
Klenky, do nichZ mély postaveny byti sochy. 
V prostore, které zbyvala mezi vyklenkem a 
vyklenkem, vynikaly na venek ,termini“ od 
podlahy vystupujici, na nichZ jiné sochy mély 
upraveny byti, predstavujici svobodn4 uméni, 
malirstvi totiz, socharstvi i stavitelstvi s prt- 
slusnymi odznaky, které za Zivobyti papezova 
péstovéna a podporovéna byvSe, po smrti na 
hrobu jeho ve smutném zajeti truchli. Nad nimi 
kolkolem bézela timsa celé dilo spojujici, nad 
kterou ve svrchnim patie spatiovaly se étyry 
velké sochy. Jedna z nich, Mojzis totiz, 0 kte- 
rém jesté zminka se stane, nachd4zi se az do- 
sud vy chramu Sy. Pietro ad vineula Dilo vy- 
stupujici konéilo se plochou, na které dva 
andélé rakey drzeli. Jeden z nich milostné se 
usmival, jako by se radoval, Ze duse papezova 
do sboru blahoslavenych pyijata jest; druhy 
plakal, jako by litosti nad ztrétou, kterou svét 
tmrtim takového muze utrpél. Prednim pri- 
éelim vcehézelo se do néhrobku samého, do 
malé totiz komnaty na sptisob chrametéku 
upravené, v jehoz sttedu byla rakey mramo- 
rova, v niz télo papeze odpocivalo; kazdy kus 
s podivuhodnou umélosti provedeny. Zkratka, 
na néhrobku mélo byti 40 soch, nepocitajic 


nejvice basné prilezitostné a vyprystily se z oka- 

mzité nalady basnické. Prvni vydani basni jeho 

vyslo r. 1623 ve quartu u Giunti ve Florencii. 

Nékteré znélky a epigrammy uverejnil ponejprv 

Vasari v ,,zivotopisu Michel Angela“, naéez vy- 

tistény jsou ve sbirce ,Rime di diversi nobili 

poeti toscani* od Dion. Atanagi, Benatky 1565. 

Také ve sbirce basni téhoz casu u Giolito 

tisténé vyskytuji se dle povésti basné Michel 

Angela. Basné jeho vzbudily v literarnich kru- 

zich jiz za Zivobyti Michel Angela neobyéejnou 

pozornost. Pryni, kteri je kommentovali, jsou 

Mario Guiducci a Benedetto Varchi. Posled- 

néjsi prednasel jiz r. 1546 za zivobyti Michel 

Angela, prvni pri vyjiti prvniho vydant; oba 

na florentinské akademii. 

Obyéejné ma se za to, Ze Michel Angelo nebyl 

povolan hned po nastoupeni Julia Il. na trin 

papezsky, nybrz v r. 1506. Jsou totiz z toho 
¢asu znamy tii breve, které vesmés na povolant 

Michel Angela se vztahuji. 

**) Popis, ktery Condivi 0 ndkresu pomniku papeze 
Julia II. podavd, soublasi s nakresem Michel 
Angelovym, jehoz original chova se v galerii 
uffizii. 


*) 


ani broncovych relief, na kterych plasticky H- 
citi se mél Zivotopis papedtiy. 

Kdyz Julius Il. nakres spatiil, byl radostné 
prekvapen, i poslal Michel Angela k sy. Petru, 
aby vyhledal misto, kde by n&hrobek nejpfi- 
mé¥enéji stati mohl. Pape% Mikula’ V. *) podal 
totiz stavéti novou tribunu kostela v podobé 
kfize zalozeného, kter& pri jeho smrti tii lokte 
nad zemi vyénivala. Michel Angelovi zdalo se 
misto toto nejpfiméfenéjsim byti ku zi¥izent 
zamysleného néhrobku. Navrativ se k papeiZi, 
vylozil jemu néhledy své, pripojiv, ze by pak 
nutno bylo stavbu dokonati a preklenouti. 
Papez se tazal: ,Jakého ndkladu by to vyza- 
dovalo ?“ Umélee odpovédél: , Sto tisic skudt.“ 
,Reknéme dvakrat stotisic!* pravil Julius. A 
zavolay stavitele San Gallo a Bramantea, kazal 
ohledati misto; pri vyjednévéni pak uzrél u 
ného timysl, aby cely kostel znova se zbudoval. 
Kdyz pak dal vyhotoviti vice plant, prijat jest 
Bramanteitv co nejzdarilejsi a dobre promysleny. 
Tak stalo se, ze Michel Angelo byl pri¢inou, 
ze poéaté cast budovy netoliko dokonala se, 
nybrz u papeze vznikla téz mySlenka, aby cela 
budova ziidila se dle nového a mnohem kra- 
snéjsiho i nédhernéjsiho planu. 

Bez meskani poslal tudy Michel Angelo 
do Karrary, aby dal nal4mati mramoru tolik, 
co by pottebi bylo k takovému podniknuti a 
kdzal, aby za tim uéelem ve Florencii u Ala- 


*) Papez MikuléS V. poéal stavéti novy chram 
sy. Petra, a to vedle tradice kiestanského sta- 
vitelstvi kostelnfho s tribunou uéinén poéatek. 
Stavbu vedl archilekt Bernardo Rossellino, na- 
rozeny 1409, starsi bratr sochafe Antonia Ros- 
sellina. Kdy% Mikulés V. rv. 1455 zemfel, do- 
spély zdi tribuny 4 a% 5 stop vysky nad po- 
vyrchem zemé. V takovém stavu ztistala stavba 
az do Julia IL, od kterého Bramante k pokra- 
Govani povoldan jest. R. 1506 dne 18. dubna, 
po padesatileté piestavce, zalozen jest opétné 
pryvni kamen nové budovy k pilifi kuple, na 
kterém nyni socha sv. Veroniky stoji. Bramante 
dohotovil do své smrti (1514) nejen ¢tyry pilife, 
na nich’ se vypinaji oblouky, o které se kuple 
opira4, nybrz poéal téZ s tribunou stfedni lodi 
a jizni lodi kifzové. Jesté za zivobyti Braman- 
teova jmenovan jest Giuliano de san Gallo 
stavyitelem sy.-Petrského chramu. Jest znamo, 
%e nakres Bramantetiv Michel Angelovi se velmi 
libil, a pozdéji, kdyz sam za stavitele povolan 
jest, zdkladnich navrhti jeho se pfidrzel. Pi- 
rovnavaji-li se navrhy Bramanteovy k pozdéjsim 
Giuliana di San Gallo, nezazli véru nikdo pa- 
pezi Juliu IL, ze ihned rozhodné pfijal plan 
Bramantetiv; pro tehdejsi uméni stavitelské byl 
to zcela novy svét, ktery nahle zrakiim jeho 
se objevil. Giuliano de San Gallo citil se ovsSem 
ponékud urazena, Julius H. volil vsak dobfe. 
V tribuné od Bernarda Rossellina jiz zalozené 
bylo misto, kde Michel Angelo zamyslel po- 
staviti nthrobek Julia II. Myslénka, zbudovati 
¥ecéeny nahrobek ve chramu sy.-Petrském, za- 
vdala tudiz pridinu, ze chram sv. Petrsky poéal 
se dale stavéti. 


Sa: OTE aes 


imanno Salviatti vyplaceno bylo jemu 1000 
dukdti. Bez odkladu odebral se tedy umélec 
ndx do Karrary osobné. Zde v hordch zistal 
s dvéma sluzebniky celych osm mésicti a malo 
chybélo, Ze by z nuceného pobytu nahodilého 
bylo vzniklo dflo, ov’em pouze Michel Ange- 
lovi mozné. Jednoho dne dival se totiz na 
velkolepou krajinu se skdly, kterd k mofi ée- 
lila. P¥i velkolepém rozhledu zrodila se v hlavé 
nova mySlénka, o které s Zivou zdlibou pre- 
mysleti potal. Ta nebetyénd skéla zdala se 
mu byti velmi p¥ihodnou, aby z ni vyvedl 
obra, ktery by lodnikiim zdaleka cestu uka- 
zoval 1) A kdyby éas byl statil a poméry toho 
dopoustély, byl by provedl, tim del&i Gas se 
obiral. -Velmi toho litoval, Ze posldui jeho 
do Karrary mélo téel zcela jiny, jemuzZ ne- 
sm¢l nevérnym se stati. 


Jakmile zdsoba naldmaného mramoru do- 
statetnou byti se zddla, dal vSe na breh do 
praviti, zanechav zde jednoho ze svyeh lidi, 
jemuz ulozil, aby zdsylka Stastn’ do Rima se 
dostala. Sam pak odeSel na krdtky éas do 
Florencie. Kdy% do Rima se vratil, byla jedna 
cast jiZ na brehu, kterou ihned na ndmésti 
sv.-Petrské za sv. Katefinu dopraviti dal, kde 
vedle koridoru p¥ibytek jeho byl. Rimané divili 
se tak ohromnému mnozstvi mramorovych bal- 
vant. NejvétSi radost mtl vSak pape% sd4m. 
Kdyz Michel Angelo prdci potal, papez% jej 
velmi Gasto navstévoval, rozmlouvaje s nim jako 
s bratrem nejen o pomniku, nybrz takéojinych 
zdlezitostech. I aby nepozorovén k nému do- 
chazeti mohl, dal z Vatikdnu zbudovati zvlastni 
chodbu se spoustécim mostem, kterou kazdé 
chvile k Michel Angelovi dochdzeti mohl. 

Tolik p¥izné zavdalo p¥itinu k zdvisti a 
ku prondsledovant. 

Obrovskym pldéniim umélcovym zdsoba 
mramoru je&sté nedostaéovala, a proto odebral 
se ve kvétnu poznovu do Karrary, aby novych 
balvant naldmati dal. NepYitomnosti jeho viili 
neprdtelé proti nému. Zavistivy a Zérlivy Bra- 
mante, rovntZ papezi mily, dovedl mu na- 
mluviti, Ze neni dobrym znamenim, jak mezi 
lidem pravé se povidd, vystavi-li si kdo pomnik 
za Zivobyti. Takovymi a podobnymi pobdd 
kami snadzil se zvrdtiti zimér papediiv. Condivi 
dokladé, Ze pry jej k tomu kroku dohdndl 
kromé zdvisti i strach p¥ed tisudkem Michel 
Angelovym, kterfy mnohé vady jeho odhaliti 
mohl. Miloval pry Bramante piilik zdbavy a 


*) Condivi uvadi, Ze jednak ptirozeny tvar skaly 
dal vzniknouti myslénce, kterd je) poéala va- 
biti a lakati, jednak i ,ptiklad starych,“ ¢imz 
bezpochyby myslil na projekt architekta a so- 
chate Deinokrata, ktery zamyslel vrch Athos 
premeniti v kolossélni sochu; Deinokrates “il 
v dobé Alexandra Velkého. 


mnoho uttécel, tak Ye ani velké sluiné, které 
mél od papeze vykdézdno, nedostatovalo. Hledél 
tudy zisku dobyti na stavbach. Stavél ze Spat- 
ného materidlu, zdi v poméru k vysce a tloustee 
postradaly dostatetné pevnosti a jistoty, jak 
pry vidéti Ize na chrému sv.-Petrském vedle 
Vatikénu, na koridoru belvederském, na kla- 
Xte¥e S. Pietro ad vincula a na jinych stav- 
bach od n&ho zbudovanych, které vesmés 
bylo t¥eba podpirati, jestlize nemély se ati- 
titi. Pontvad% nepochyboval, Ze slabé stranky 
jeho Michel Angela neugly, snaZil se z Rima 
jej bud vypuditi aneb o prizeh u papeze a 
tim také o sldvu jej pYipraviti,*) které by 
se byl pilnosti domohl. Nelze véru pochybo- 
vati, Ze na takovém pomniku byl by ukazal, 
co jest s to dokdzati, tim% by dojista veskeré 
umélee byl zastinil. 

Michel Angelo zatim v Karrafe s plnou 
chuti pracoval. Kdy% do Rima se vratil, shledal 
poméry tiplné proménéné. Pozndni nabyl takto : 

Pape% Michel Angelovi rozkdzal, bude-li 
miti potteb{ pen&’z, aby nechodil po rozlié- 
vych tikadech, nybr%Z aby ptime k nému se 
dostavil Stalo se, Ze do&la z Karrary nova 
zdsylka balvantii mramorovych na ,ripu“ **). 
Michel Angelo dal je dopraviti na breh, odtud 
pak k sv. Petru. Aby mohl zaplatiti dopravu 
lodnikfim, nakladattim a vozejékatim, odebral 
se k papezi pro penize. Praveno mu, Ze papeZ 
jest zaméstndn a vibec pfistup jemu zne- 
snadhovali. Vrdtil se tedy s neporizenou 
domi, chudé délniky vyplatil ze svého v do- 
mnéni, Ze pfrilezitostnt mu nahrazeno bude, 
éim je prozatim zalozil, Kdy% pak jistého 
jitra opétné do p¥edsiné se dostavil o au- 


*)Z uvedeného yypravovani spattuje se, jak 
dlouho pratelé Michel Angelovi na Bramantea 
nevrazili. Bramante zemfel v Rimé 11. brezna 
1514; desitileti presla do té doby, kdy Condivi 
Zivotopis Michel Angela psal. Zivotopiscové 
Rafaela, Bramantea a Michel Angela zhusta 
mluvi o rozmiskach tri téchto umélet, o nichz 
pochybovati neni treba. Nebude to nikomu 


divno; byvalo tak ve vSech dobich, za He- 
sioda, jako, za dnt nasich. — Bramante 
prisel do Rima roku 1499 a vymohl, Ze 


také Rafael sem povolin jest. O naklonnosti 
jeho k zivotu nadhernému zminuje se i Vasari 
(VII. pag. 138.). Jesté za Zivobyti Bramanteova 
jmenovan jest stavitelem chramu sv. Petrského 
Juliano di San Gallo, po jeho pak smrti Fra 
Giocondo a Rafael. Na jejich radu sesfleny 
jsou pilite chramu sy.-Petrského od Bramantea 
slabé zalozené. (Vasari v Zivotopisu Fra Gio- 
conda IX. p. 160.). Jako Condivi a Vasari vy- 
itd mu totézZ i Serlio. Geymiiller pripisuje ne- 
dostatky pti stavbé kostela sv. Petra prilisnému 
Spéchu papeze a vysokému véku Bramanteovu. 


**) Ripa bylo zndmé misto na brehu Tibery 
v Rimé, kde lodi nakladaly a skladaly — ze- 
jmena ona Gast, kde od dob timskych jiz mra- 
morové balvany se skladaly. 


oe 8G ma 


. 


dienci Zddaje, zastavil jej Stolba a pravil: | 


»Odpustte, mdm rozkaz, abych vas nepoustl. “ 
Byl pravé v p¥edsini pYitomen biskup jeden, 
ktery, sly&e. slova &tolbova, vadil se s nim 
pravé: ,Nepochybné nevis, jakého muze mas 
pred sebou.“ ,Vim dob¥e,* odvétil, ,a zndm 
jej, musim vSak bez dal&iho ptani Giniti, co 
mi vrcehnost rozkazala.* Michel Angelo, jenzZ 
vidy volny pYistup k papezi mival, citil se 
urazena a hnévivé odpovédél: ,,Oznamte tedy 
papezi, bude-li mne potiebovati, aby mne 
hledal jinde.“ Rychle navratil se domt, roz- 
kazal sluzebnikim, aby prodali veSkery nd- 
bytek jeho a s penézi utrzZenymi do Florencie 
se dostavili. Sam pak najal posta a dostal 
se okolo druhé hodiny po ptlnoci do Poggi- 
bonsi, *) pevntistky na ptidé florentinské, 18 az 
20 miglif od mésta vzddlené. Zde na wistd 
bezpetném, ulehnul k odpotinku. Hned za 
“nim v zdpéti prihnalo se pét kurira od pa- 
peze vyslanych, kteri jej stihali s rozkazem, 
privésti jej nazpét, kdekolivék by nalezen byl. 
Ponévad% jej vSak zastibli na misté, kde ne- 
sméli uZiti ndsili a Michel Angelo vyhrozZoval, 
ve je da pri nejnepatrnéjsim pokusu usmrtiti, 
potali prositii — Kdyz vSak ani prosby nic 
neprospivaly, Zddali na ném, aby alesponh 
dal odpovéd na list papeZiv, ktery mu uka- 
zali, zejmena aby napsal, ze ho dohonili ve 
Florencii, kde proti jeho vuli nemobli jej 
nazpét privésti. Julius psal, ,aby po prectenf 
listu bez odkladu do Rima se vratil, chee-li 
nemilosti jeho se uvarovati.“ Natez Michel 
Angelo kradtce odpovédél: ze se nikdy ne- 
vrati a Ze si nezaslouzil takového obratu za 
vérné sluzby, aby od obliteje Jeho Svatosti 
vyhnén byl jako dareba. A ponévadz Jeho 
Svatost o ndhrobku niteho vice slySeti nechee ; 
nen{ ni¢im povinovan a nezavazuje se také 
jiz k nitemu.* Jakmile psani vyhotovil a 
kuriry propustil, odesel do Florencie, kde 
v dobé tii mésict, které zde meSkal, signoria 
tri breve obdrizela Zadajici, aby byl nazpét 
poslan bud po dobrém, anebo ndsilné, s uji- 
Sténim zdrovel, Ze na milost opétné ptijat 
bude. 

Pietro Sonderini **) tehd4z dozivotni Gon- 
faloniere republiky, ktery diive proti vuli do- 
pustil, aby do Rima odeSel, aé vymaloyani 


*) Poggibonsi, staré Bonitium, jest toskinské mé- 
steéko u Florencie. 

**) Pietro Soderini, Gonfaloniere florentinsky po 
padu Mediceti apo odpravent Savanaroly, 1489, 
zustal v éele republiky az do r. 1512. Navrat 
vy onéch dobach méli Mediceové co dékovati 
Juliu I., jeho% vojevidce Raimund z Cordony 
Florenéany porazil. Julius Il. zidal, aby Pietro 
Soderini sesazen byl. V éelo vlady postavil se 
kardinél Giovanni Medici, napotomni papez 
Leo X. 


raduiho domu bylo svrchovanym pé4nim jeho, 
prinutil po prvnim breve Michel Angela ne- 
vraceti se, doufaje, Ze hnév papeze piejde. 
Kdyz vsak pfislo breve druhé a trett, povolal 
Michel Angela a pravil k nému: ,Rozkmottil 
jsi se s papezZem, éeho by se ani kr4l Francie 
neodvazil. Dal jsise prositi, coz nyni p¥estava. — 
My pro tebe nemizeme potiti valku a y ne- 
bezpecenstvi uvaliti stat. Piichystej se tedy 
k névratu.“ 


S papezem, jakym byl Julius IL, nedalo 
se Zertovati. Michel Angelo bal se vsak hnévu 
jeho a poéal na uték mysliti. Prosttednictvim 
nékolika mnichi z f4du sv. Frantiska zval jej 
sultan do Cafihradu s velikymi sliby, k ¥{zeni 
mnohych praci, zejmena ku vystavéni mostu 
z Carihradu do Pery. *) Kdyz vsak Gonfa- 
loniere 0 vysttednim zéméru jeho uslySel, po- 
slal pro ného a moudrou domluvou odyratil 
jej od takovych myslenek. Vykladal mu, ,ze 
by volil radéji k papeZi jiti a umfiti, neZli 
k Turkovi jitia Ziv byti; ostatné nema se éeho 
obavati, ponévadZ papez k nému velmi jest 
milostiv a ndévratu jeho viele si Zid4, a to 
nikoli vSak z tmyslu ziého; ob4va-li se vSak 
predce, odesle jej signoria s titulem vyslance, 
ponévadz na verejnych osobéch nepése se 
z4dné nasili.“ 

Tak moudrymi a rozSafnymi dtivody byl 
Michel Angelo pohnut, navratiti se. 


Za pobytu florentinského dokonéil onen 
podivuhodny karton, **) ktery diive, jak uvedeno 
bylo, pro radni sffi pocéat byl. Ztistavil jej 
ve florentinském sflu papezském u Santa Maria 
Novella. 

Kratce pred tim vytéhl papez proti mésttim 
Perugii a Bologné. Podmaniy obé, sidlil v Bo- 


*) Zprdvou touto uvddi se nejstarsi pokus z doby 
novéjsi preklenouti Dardanelly mostem. Zda 
se, ze Michel Angelo se zalibou takovymi pro- 
jekty se obiral, ponévadz také za pobytu v Be- 
ndtkéch jemu piipadlo, aby kanal Giudecca 
mostem se preklenul. 

**) Vasari vypisuje v zivotopisu Michel Angelové 
(pag. 178) karton obSsirnéji. Gaye uverejnil 
(I. 92, 93) listiny od 31. fijna, 31. prosince 
1504, 20. tmora a 30. srpna 1505 jednajici o 
vyplaté Michel Angela, z nichz na jevo vy- 
chazi, ze v tom Gase karton byl dodélan a 
umélee Ze se pripravuje na provedeni malby. 
Cesta do Bologni bezpochyby zavinila, ze kar- 
ton se neprovedl. Ve zmatkach r. 1512 ztratil 
se i karton. Co Vasari v Zivotopisu Baccio 
Bandinelli-ho vypravuje, jakoby byl mél uéa- 
stenstvi ve zniceni kartonu Michel Angelova, 
zaklad& se na domnénkach, nikoliv na sku- 
teénosti. Jednotlivé kusy byly pozdéji majetkem 
rodiny Strozzi vy Mantui; vyjednavani velko- 
yojvody toskanského (okolo 1575), ktery je ku- 
poval, nezdarilo se. Nyni zbyly z onoho kar- 
tonu pouze rytiny Marc-Antonovy a Agostino. 
Venezianovy. 


— 84 = 


logni *) radoval se ze ; 
Michel Angelovi doddvalo odvahy a lepsi nadeje. 
Odebral se tedy do Bologni. Soderini jej do- 
poruéil bratru svému, biskupu ve Voltere. 
, Ujistujeme,“ pixe, Ze jest muzem vytecnym, 
vy uméni pak prvnim v Italii, ne-li v celém 
svété. Nemame ani slov dostate¢nych porutiti 
jej ndlezité. Laskavymi slovy a jemnym za- 
chizenim Ize od ného vseho dosici. Jest jen 
dluzno lasku a piizeh ukézati, a utvori dila, 
kter& svét podivenim naplni. Zde nyni dokoncil 
karton k obrazu, dilu to nanejvys paméti- 
hodnému; ted zaméstnava se pravé praci dva- 
ndcti apostoli, kazdy 9 stop z vySi, o nich 
si prislibujeme, Ze budou dilem vytecnym. Jesté 
jednou vam jej poruéena ¢cinime.“ — A jako 
na potvrzeni obay uméleovych, dokladi na 
konei: «Michel Angelo piich4zi s dtvérou 
v zarucéené slovo.“ 


Sejiti se obou velkych muzti bylo jako 
konetnym smitenim se dvou knizat, po delsi 
dobu ve syaru Zijicich. 


Doraziv do Bologni, Sel zréna do chrému 
San Petronio na mi sy., kde od lidi papezovych 
ihned poznin a bez odkladu k Jeho Svatosti 
veden jest. Julius II, sedél pravé u tabule 


*) Pape Julius Il. slavil vjezd do Bologni dne 
11. listopadu 1506. Stalo se tak se slavnostni 
okazalosti. Pobyl tam do 22. tnora 1507. Na 
pamatku dobyti mésta kazal papez raziti pa- 
matny ‘peniz. 


_———=e- GE - 


nye 9p york 
K Kok A ep ¥ 


oS 
ye ILL Kye 
éasopis pro katolickou hudbu posvatnou. 
Redaktor: F. J. Lehner. S hudebni prilohou. Celo- 
ro¢ni predplatné s postovni zasylkou 2 zl. — Re- 
dakce v Karliné ¢. 234. — Roénik LY. 

Obsah ¢é. 6. a 7.: O posvaétném zpévu staro- 
éeském. Poddvaé K. Konrad. — Zakladové, jimiz 
se fidf vyucovani na slov. pritpravnach v Brné. 
Podava Lev Jandéek. — Bozantiv Kancional. — Pé- 
stovani zpévu cirkevniho. Z arcidiecése Prazské: 
Zprava o éinnosti péveckého sboru Svatodusského 


zdaru vypravy, co Vv palaci vladnim, kdyz mu bylo ozndmeno, Ze 


jest zde Michel Angelo. Kéazal, aby ihned 
ystoupil. Spatiiv jej, s hnévivou tvai{ zvolal: 
»Na tobé bylo, abys prisel a nas vyhledal, a 
tys éekal, a%Z my prijdeme a tebe vyhledime ?* 
Ponévadz z Florencie blize bylo do Bologni, 
nezli do Rima, prisel v jistém smyslu papez 
umélei v tistrety. Michel Angelo pokleknul a 
hlasité prosil za odpusténi, omlouvaje se, Ze 
se dopustil poklesku nikoli ze zlomyslnosti, 
nybrz z hnévu, ponévadZ nemohl snésti tak 
vyhnénu byti, jako se mu stalo. Papez zde 
sedél, maje-hlavu svislou, neodpovidaje. Na 
tvati jevilo se rozéileni. Julius bojoval s4m 
s sebou. Nastala chvile vSeobeené bazné. Pyri- 
tomnym poéalo byti tizko o mistra primé po- 
vahy, co monsignore od kardindla Soderini-ho 
vyslany, aby Michel Angela ospravedInil a do- 
porucil, zacal se primlouvati: ,aby Jeho Svatost 
prominula poklesek, jehoz se Michel Angelo 
dopustil z nevédomosti. Malifi, kromé toho 
uméni, jsou vsichni takovi a stejného rdzu.* 
Hnév papeztiv svezl se nyni na nemotorného 
primluvéjho, jemuz zlostné odpovédél: ,Ty se 
opovazujes, urazeti muze hrubosti, jakou my 
nebyli bychom vyslovili? Nevédomcem jsi ty 


| a chybujicim neni on. Jdi mi s otf se svou 


nemotornosti!* A kdyz neodchazel, byl Zasnoucf 
primluvéi od sluzebniki papezZovych ze siné 
vyhnin. Tim boure se utisila; milostivé po- 
kyvnul papez Michel Angelovi a odpustil mu 
tiplné. (Pokra¢.) 4 


v Praze. Pise J. A. Stary. — Z diecése Krdloyé- 
hradecké: Z Hradce Kraélové. Z Podébrad. Z Ca- 
slayska. Z Teleciho. — Z diecése Brnénské: Z Dou- 


bravice na Svitavé. — Z diecése Budéjovické: Z Bu- 
déjovic. Z Budéjovického seminate. — Literatura 
hudby posvatné. — Ozndmeuf. — Hudebni pfiloha 


5., 6. a 7. prinast celou novou étyrhlasou mé&i: 
Missa in honorem Sc. Ferdinandi, auctore 
F, Z. Skuhersky op. 42. 


ZNAMENL, 


Vydant »Methoda« zdrzelo se ptirozenou mérou o nékolik dni. Redaktor 
nenalezna po ndvratu kromé milého dopisu z Brna z4dného jiného pomoc- 
nika, psal po vyddn{ dvou éisel »Cecilie« »Methodac sam, k ¢emuz ovSem 
vice Casu vyzadovalo se. Nasledujicf Gisla vyjdou opét pravidelné. 


»Method« vych4zf vidy 20, ka%dého mésfce. Predplacent obnaSi 2 zl. ro&éné, 
»Methoda« y Karlfné & 234, Jen frankované listy prijimajf se, 
budteZ zasiliny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, & 234. Reklamace za- 


pisy, tykajfcf se redakce, 


PYedplatné ptijimé administrace 


Rukopisy redakci zaslané nevracejf se, Do- 


PL ay : MORNE ; 
sflany budte? do expedice v knéhtiskirn& MikulaSe a Knappa v Praze, v Karlfné, Anenska ulice éfs. 144, 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny Mikulase a Knappa v Praze, v Karliné. 


METHOD. 


Cee Py. umeéni kfestanskému. 


Organ odbori pro vytvarna uméni a archeologii 


Akademie ktestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktors 
Fierdinand J. Tiehner. 


Cislo 8. 


V Praze, dne 20. srpna 1877. 


Rotnik fll. 


Obsah: Roucha bohoslu%ebné, 


(Pokraéovanf.) — Z akademie kyfest'anské. 


— Novy kostel v Jachymové, 
Odbor umélecky: 


— Sloh romdnsky, Ornamentika romdnskd4. 
Doddny byly. — Nd&doby bohosluzebné. — 


Paramenty, — Feuilleton: Michel Angelo, (Pokratovanf.) 


Roucha behecuoenns 


Pise Vojtéch Cipin, knéz v Carltonu vy Americe. 


S velikou radosti a vnitinim utéSentm 
probjral jsem list za listem zaslany mné éa- 
sopis odborny ,Methoda“, poznal jsem, Ze se 
pocinaji lepsi nahledy Sititi v kompetentnich 
kruzich o uméni cirkevnim, a Ze bude brzo 
k zemi srazena zdsada hnusné, ze pro kostel 
je vsecko i to nejspatnéjsi a nejprostéjsi dost 
dobré, dle kteréZto z4sady az dosud ve sku- 
teéném Zivoté jednéno bylo. V8sak divno jest 
mné, velice divno, Ze vel. duchovenstvo tak 
malo podporuje ,Methoda‘, nebot tento prede 
vsim pro knéze psin, ktery nevyhnutelné po- 
tfebuje toho, aby sobé zjednal idké néhledy 
rozumné 0 uméni cirkevnim. Neni sice t¥eba, 
aby kazdy knéz byl umélcem, ale toho téeba 
jest kazdému duchovnimu, aby uméni rozu- 
mél, aby alespon ponékud mohl posouditi 
uméleckou cenu té neb oné véci. Kdy% ne knéz, 
kdo tedy m4 védéti, co jest opravydu umé- 
lecké a co nikoli? Vinu toho, ze tak mnozi i 
mezi duchoynimi naprosto IThostejni jsou na- 
proti uméni, jest nynéjsi jednostranné vy- 
ucovani a vzdélévani mladeze studujici na gy- 
mnasiu. Ta nynéjsi jednostranndé soustava vy- 
ucovaci na gymnasiich snad celou toho nese 
pritinu, Ze nynéjsi vzdélané Clovécenstvo ma 
sice hrozitanskou hlayu, ale hrozné malinké 
srdétko. Rozum se tu vzdélivé i pamét: gra- 
matikou, mathematikou, rhetorikou, filosofif a 
vsemi prirodnimi védami, — ale mnoho-li tu 
dostane srdce Zikovo za celych° osm let? 
Mimo trochu té poesie, kteréz mimochodem 
¥eéeno velmi neprakticky se probiraé, tak ze 


Zaku spise se zosklivi nezli zalfbf, kromé toho 
trosinku neobdrzi srdce niceho. Cit pro 
krdsu bud jen jednostranné vzbuzen, aneb ani 
se neprobudi. A tak jsou gymnasisté ohledné 
krasovédy veliciignoranti. Oko neni vy- 
evicéeno, nevi, co to jest soumérnost; hlas 
a sluch hudebni obyéejné naprosto byv4 za- 
nedbavan, ze obyéejny gymnasista nedovede 
jedinkého ¢istého tonu yziti! Cela polovice élo- 
véka zistavé na gymnasiun nevzdéléna. 
Jaky to trapny dojem, kdyz potom p. profesor, 
odbyv 8 latinskych a 4 léta na université, 
fekne pri prednésce: Pénové, rad bych vam 
tu a tu vee ktidou znaézornil, ale bohuzel ne- 
uéil jsem se kresleni. A kdo to mize upfiti, 
ze vétsi dil nynéjsich professori z universit 
neum{i ani spravedlivé royné linie udélati od 
ruk y. Prapodivné ta nynéjsi vzdélanost! A se 
zpéyvem jest to zrovna tak. Vsak namitne 
nékdo, vazdyt na gymnasiu kazdému podana 
mimoradnd prilezitost, nauciti se zpévu i kre- 
sleni; kdo chee, mize se tomu za laciny pe- 
niz a nékde zdarma pfriuciti. Co pak ale ¢inf 
student, beztoho k lehkomyslnosti naklonény, 
kdy% zrovna nemusi? Kolik pak procent 
Zaki naystévuje ty ,svobodné predméty*? 
A pravé, Ze jsou to hodiny neobligdtni, proto 
také i ti, jizZto je navstévujf, nepochyti prilis 
mnoho. Ten nynéjsi plan vyucovaci jest pro 
tuto pricinu naprosto chybny. Vzdélavani 
studenstva na skolach pyipravnych musi byti 
vsestranné (,katolické*), pokud bude vzdé- 
lavén rozum a zanedbéyano srdce, zvlast kraso- 


citu, pokud ta wnestastnd, velice nestastnd 
jednostrannost nepadne, dotud také schazeti 
bude laska ku pravému uménf, Jak bych 
mohl miti lasku k tomu, od Gehoz ani abecedé 
nerozumim? — Jaki ztoho vyply v4 ohro- 
mn4é Skoda pro-knézstvo, které povo- 
lano jest, nejen stréz miti nad krestanskou 
védou (,labia sacerdotis etc.“), ale i nad 
kféestanskym uménim! Kazdé reforma 
kfestanskych uméni, neujme-li se v knézstvn, 
jest jalova. Nesmime ocek4évati spasu z 
venku, nybrz jenom od nas samych; my 
sami musime sobé uméti pomoci; co jini pe- 
radi a prinesou, to jest pro cirkev nasi zhoubné; 
predesla doba smutného tpadku to jasné do- 
kazala, V knézstvu tedy predevsim musi se 
ujmouti reforma; knézstvo musi znovu sobé 
zamilovati pravé cirkevni uméni, a hovrlivé 
se ho ujmouti. Ale, ale! kde se m4 vziti na- 
jednou ta laska k uméni podle nynéjsiho sméru 
vyucovaciho a vychovavaciho? Muizeme se di- 
viti pravim, ze ,Method“ neni dosti podpo- 
rovan a ze ma stale velky deficit? Divili by- 
chom se, kdyby tomu bylo naopak. Ta ne- 
Stastné gymnasia se svym kulhavym, jedno- 
strannym smérem vyucovacim jedinou jsou 
toho pricinou. V semendri nebo na université 
zaciti s pocatky zpévu a kresleni byva pra- 
videlné jiz pozdé. *) Pri dobré Zelezné pili 
také se né¢eho dokéze, ale ne mnoho — vyji- 
maje neobyéejné nadané lidii — Tu je pomoe 
nanejvyS a nevyhnutelné potrebnd, neméme-li 
dale a stale hynouti. Stati Rekové lépe po- 
chopili to ysestranné yzdélani ¢lovéka. 

Zajisté ivy p. redaktore, mné v této véci 
prisvedcite, Kdy pak se koneéné ty smutné 
poméry zméni? 

Jednu vée jsem ale vy ,Methodu* aé ye- 
lice touzebné, prec marné hledal — néjaké 
snazeni, aby nase kasule, mesni roucha, ob- 
drzela opét podobu pravou, distojnou; ¢éehoz 
jest nezbytna treba. **) Nynéjsi kasule ve své 
frakovité podobé zneSvaruje knéze i chram i 
bohosluzbu a potieba reformy je alespon 


*) Byt by i pozdé, dluzno prec u bohosloveti do- 
plniti, ¢eho gymnasisttim se nedostava. A za 
4 roky Ize dociliti velkych vysledkti pri sou- 
stavne praci. V pritomnych pomérech jest se- 
minat jedinym tstavem, kde pravidelné a sou- 
stayné vyucovati Ize uméni cirkevnimu a zpévu 
kostelnimu. V kterych seminafich jsou ziizeny 
stolice téchto predmétt ? Red. 

**) V paramentnim tstavu Akademie kiestanské 
od uméleckého odboru zfizeném zhotovuji se 
jiz pod dozorstvim sekce za vyteéného tizent{ 
dp. Ed. Langera paramenty, které jak tvarem, 
tak ozdobou odpovidaji predpistim cfrkevnim a 
pozadavkiim uméleckym. Po spolupracovniku, 
ktery by v ,Methodu* paramentiky se ujal, 


divao jiz jsem se ohlizel — bez vysledku, 
a nemilo byl jsem potésen, kdyZ pies ocedn 
podaya se mi pomocna ruka, Stejnym snahdm 


také tak naléhavé jako reforma té svétacké 
hudby. Mé mfméni jest, Ze jest jesté nale- 
hav éjsi! J& bych spi8e svolil k podrzen{ té 
svétacké hudby (koneéné ji ani nepotfebujem 
nevyhnutelné), nez-li k podrzeni té ny- 
néjsi spisoby orndtu. Pri kazdé msi sy. 
se nezpivé, ale pri kazdé musi miti 
knéz meSni roucho. 

Zde podavam v prekladu (z francouzského) 
daikladné pojednani vzlast o kasuli, pochaze- 
jici z péra James Weale-a, vytecného to spi- 
sovatele a pracovnika na poli uméni cirkey- 
niho (jiz zem¥el). Uverejnéno bylo toto po- 
jednani vy Gasopise ,Beffroi* 1. 1864 (sy. 2.) 
za pYyicinou listu doslého z Rima na arei- 
biskupa Mechlinského od S. Rit. Congr. List 
ten pokud se tyk4 paramentiky zni ndsledovné: 

— — — — Ex hoe porro, examine, 
quamyis eadem §. Congr. probe nosceret, 
sacras illas stylum Gothicum prae se feren- 
tes praecipue saeculis XIII., XIV. et XV. obti- 
nuisse, aeque tamen animadvertit Kcclesiam 
Romanam, aliasque Latini situs per orbem 
Ecclesias, Sede Apostolica minime reclamante, 
a saeculo XVI. nempe ab ipsa propemodum 
Concilii Tridentini aetate usque ad nostra 
haec tempora, illarum reliquisse usum ; proin- 
deque, eadem perdurante disciplina, necnon 
Sta Sede inconsulta nihil innovari posse 
censuit; uti pluries summi Pontifices in 
suis edocuere constitutionibus sapienter mo- 
nentes, imutationes istas, utpote probato Eccle- 
siae mori contrarias, saepe perturbationes ~ 
producere posse, et fidelium animos in admi- 
rationem inducere. 

Sed quoniam Sacrorum Rit. 
Cong. arbitratur, alicujus ponderis 
esse posse rationes, quae praesentem 
immutationem persuaserunt; hine, audito Stis- 
simi Domini Pii Papae IX. oraculo, verbis 
amantissimis invitare censuit Eminentiam Ve- 
stram, ut quatenus in sua dioecesi hujus- 
modi immutationes locum habuerint, rationes 
ipsas exponere velit, quae illis causam de- 
derunt. — — 

Interim Eminentiae Vestrae manus hu- 
millime deosculor 

Emiuentiae Vestrae 
Humillimus domus servus verus 
C. Epus Portuens. et 8. Rufinae Card. 
Patrizzi Praef. 
Romae, 21. Augusti 1863. 
D. Bartolini 8. RC. secretarius. 
Eminentissimo et Reverendissimo D. cardinali 
Engelberto Sterckx, archiepiseopo Mechliniensi. 


neprekazi ani mote, ani yzdalenost na tisice 
mil. »Method* yit& srdeéné syého spolupraco- 
vnika — za ocednem a tdi se na éasté dopisy 
a pojednani, Red, 


se BF 


K tomu p¥ipojuje v éasopisu svém James 
Weale nasledujici vytetné pojednani, které 
v prekladu poddvam. 


»Dovolujeme sobé podati nasim ttenditim 
nékteré poznamky vztahujici se na onu Cast 
circulate Sc. Congr. Rit., kteraz tyka se knéz- 
skych rouch, jakoz i zdvéreich, kteréz dle toho 
cini J. Em. kardinél arcibiskup Mechlinsky. 


Z predu hned vyslovujeme, Ze, alespon 
pro nas, otazka o podobé knézskych rouch 
nent nijakzZ jenom otizkou dobrého vkusu nebo 
elegance. 


A na druhém misté ¢inime pozndmku, 
Ze kvalifikace ,goticky“ obecné uzZivand o or- 
natech fasnych, vsak nijakz neuzivand od Congr. 
S. R. (ad stylum quem dicunt gothicum), 
jest naprosto nespravnd. A zajisté uZivati kva- 
lifikace ,goticky“ o podobé orndti uZivanych 
v 13. stoleti jest jednoduse hruby omyl. Po- 
jmenoviani ,Rimsky* bylo by daleko pii- 
mérenéjsi; ponéyadz podcinaje 5. stoletim, az 
nejméné do 8. (inclus.) uzivalo se poride 


rouch tété% podoby, nejen v Rimé, alébrz v celé 
cirkvi Latinské! (Nase poznamky predevsim 
plati o késuli.) Po cel& tato stoleti uméni 
péstované nejvice rukami svécenymi ztistalo 
cirkvi podrobené. 

V stoleti 14. Ize znamenati mezi umélei 
laiky snazeni, uciniti se neodvislymi od cirkve ; 
snazeni, které%Z vymohsi sobé znendhla vzdy 
vice ptidy, skon¢tilo tplnou  ,sekularisaci“ 
vseho uméni. VSak tieba podotknouti, ze prec 
dlouhy éas, pokud uméni bylo v rukou a pod 
dohlidkou kléru, pokracéoyalo se u zhotovovani 
rouch knézskych, jakoz i v ostatnim odvétvi 
uméleckém, dle forem hieratickych adle typtt 
ctihoduych. Potinaje druhou polovief 18. sto- 
leti zacali se zavadéti zmény. Zd4& se, ze to 
byli prvni Francouzové, kteri dali prvni 
priklad umengoyani kasuli. A prikladu toho 
ndsledovali ostatni narodové. Zkratka, koncem 
18. stoleti zmensovala a pordde zmensovala 
se forma kasulf. 

Zkousejme predevsim tu otazku 
ohledem na autoritu, (Pokraé.) 


Novy kestel v Jachymove. *) 
Pise F. J. Lehner. (Dokonéeni.) 


Seznamivse se s déjinami diivéjsiho, jakoz 
i se soustayou architektonickou noyého kostela, 
zbyva pouze vypsati jesté jeho vnitrni ozdo- 
beni, ipravu a zevnéjsi podobu. 

Dtmysl, jaky se spatituje ve veskeré kon- 
strukei nového chréamu Pané Jachymovského, 
ktery teprv pri blizsim rozebfrani i od nej- 
kompetentnéjsich znalci a soudci zaslouze- 
ného uzndni dochazi, jesté stkvéleji se obje- 
vuje na veskeré vnitini i zevnéjsi tipravé a 
ozdobé, ¢imz hned na prvni pohled vabi mysl, 
prekvapuje amile dojim& bez rozdilu kazdého, 
kdo k nému se blizi a zejmena, kdo do vnitr 
prostory vstupuje. Prvni dojem pri prekroéeni 
prahu jest radostné piekvapeni. Clovék ne- 
oéekaval soulad, jaky zde plodi jednota ve- 
Skerych faktorti uméleckych. Architekt, ktery 
zde pusobi krésnymi, poméry prostor celko- 
vych i jednotlivosti primérené ozdobenych vy- 
kazal zdroveh malbé a plastice tkoly tak 
vdééné a krasné, ovl4dal vse od prvniho az 
do poslednfho duchem jednoty a primérenosti 
tou mérou, jako malo kde spatiuje se. Zde 
vladne promyslené jednota veSkerych obort 
uméleckych. 

V dobdch nestastného bezvlaidi umeélec- 
kého byvalo obyéejem, Ze stavitel postavil ka- 


*) Viz Method r, ILL str. 1., str. 18. 


menou budoyu, velké stodole podobnou, obilil 
ji vnitt i vné a povazoval ukol sviij za skon- 
éena. Stafirové, truhlati, natérati a mazalové 
dokonali pak jedenkazdy dle svého vkusu dilo 
zapocéaté, jako az dosud namnoze se deje pri 
opravach a obnovdch kosteli, Zavold se stafir, 
aby se na kostel podival. Podivé se a df: 
,otrop se natte modie, oltét mramorové, ka- 
zatelna zeélené, figury se pozlati a kostel bude 
krdsny, jako novy!* Laéméni hlavy pri tom 
neni a osada ma radost. 

Jinak soudi vzdélany architekt umeélec. 
Od prvuniho do posledniho, od prahu dveri ko- 
stelnich az do kohouta na vrchu véze povétr- 
nost a krestanskou bdélost vésticfho, od hlu- 
bokych zékladt az do vysokého sklepeni, kazdy 
kamen a kazdy kout — vse podléha prisnému 
dozoru jeho. Dle udani jeho vse se déje. Jest 
neobmezenym pinem tak dlouho, pokud ne- 
odeyzda4 patronu budovu a knézi kli¢e se slo- 
vem: ,Kostel jest dokonan !“ 

Tak stavél se chram Pané v Jachymove. 

Neni tudy divu, ze vnitrek nového svato- 
stanku v celku i v jednotlivostech jest uté- 
Senym dilem uméleckym. 

Velkolepy chra4m ptirody od Hospo- 
dina zbudovany jest pln Zivota a barey. Pida 


— 88 — 


kryta jest ohromnym kobercem pestrym, na 
némz zelei nadéje prevlada; klenuti velebné 
kuple jest modré, ve dne jasné, v noci zla- 
tymi hvézdami poseté. Pan Bih ten sviij chram 
svétovy polychromoval. Ve stiedovéku, 
kde lidé nezkazeni nejlépe dovedli Gisti v knize 
prirody av knize pisma svatcho, ozivovali 
umélei ktestanské chramy polychro- 
mii. U vnitr vse v barvach se stkvi. Vlach, 
az dosud vice prirozeny, vidi vSe v barvach 
prekrasnych a proto Zivou, avsak harmonickou 
nidherou barey nezdobi pouze cely vnititek 
od podlahy az do posledniho kamene, jimZ 
kupli uzaviré, nybrZ také podle moznosti i 
zevnéjsek chrami. Chram sy. Marka v Be- 
natkach a kathedrala v Orvietto stkvi sei na 
venek bohatosti barev jako obrazek v pohadce. 
Umélei uméji na prirodé vyluzovati tajemstvi. 
A ponévadz v Bozim chramé pfirody neni 
vsechno v4pnem obileno, ndpodobuji umélei 
v chramech krestanskych polychromii prirody. 
Architekt Mockr polychromoval cely 
ynitrek nového kostela Jachymovského od po- 
dlahy az ku stropu a to v pravidelném po- 
stupu s gradaci stéle rostouci. Cim vyse se 
prichizi, prtibyvé barev a jemnosti ornamentt. 
Stény jsou quadrirovéany. Hlayni tén barvy jde 
do Zluta; spéry jsou naznaéeny barvou Ssedo- 
modrou. Hlavice sloupti jsou malovany, lupeni 
zelené, pozadi jejich tmavocervené. V gurtach 
k vétsimu vyznaceni jedna vrstva jde do Zluta, 
druh4 do zelena. Jeden kvadr jest prazdny, 
druhy jest znamenany hnédou hvézdou. Kolem 
oblouku béZi pdsek routami ozdobeny. (Viz 
Meth. III. r. obr. 1. a 2., str. 4, 55 srovnej 
obr. 3. str. 90.). Jiz témito velmi jedno- 
duchymi prostfedky odény jsou stény zaji- 
mavé, jichzto dolejsi ¢4st u podlahy do vyse 
pobotnich oltéti pokryla se Galouny do éer- 
vena malovanymi se stylisovanymi snirami. 
Pouze sténé za hlavnim oltétem dostalo se 
spravedlivé vétsiho vyznamendni. Jest malo- 
vana svétle modie, aby oltati hlavnimu do- 
stalo se priméfeného pozadi, v rohdch pak, 
které Sspicatym obloukem s obou stran po- 
vstavaji, vznaSeji se z pozadi temné modrého 
obroysti cherubové na obmitce Zivymi barvami 
malovani s népisem: ,Venite exultemus Do- 
mino Deo Salutari nostro!“ V ostatnich pak 
rohach, které nad ostrym obloukem u stropu 
plochého povstavaji, spatfuji se po celém ko- 
stele medaillony tvaru ¢tyerlistového s mal- 
bami na obmitce s nésledujicimi vyobrazenimi: 
Ve étyerci nad hlavnim oltatem poprsi 
Abele, Melchisedeka, Isaaka a Aarona, vyted- 
né predobrazujice obét nového z&ékona; v dru- 
hém étverci, na jeho% rozhrani stoji kaza- 
telna, symboly étyr eyangelistii, andél, lev, 
byk a orel; ve tietim a ctyrtém étyerci, kde 


krestané — lid vykoupeny — misto ma, na- 
strojové umuéeni Péné, andél s kalichem, ko- 
hout, sloup s dutkami, titina s kladivem a kle- 
stémi, Zebrik s kopim a houbou, satek Vero- 
niky, ndpis s kiize, hteby a kostky; v patém 
étverci. symboly na Vykupitele se vztahujici, 
fenix, ryba, pelikin a ley. Ctverec ktiru pé- 
veckého, na kterém varhany postaveny jsou, 
postrad4 medailoni. S pribyvajici vySkou pfri- 
byvi barey, aby jimi hmota se zjemnhovala a 
oduSevnéla, jak sloh goticky vzhtru se pnouci 
toho vyzaduje, az posléze nadherny, pestry ko- 
berec plose kassetovaného stropu ukon¢uje 
pravidelnou, vyteéné promyslenou gradaci zda- 
rilé polychromie. Pestry strop ve spojeni se 
soustavou oblouki plodi rozmanitou a zaji- 
mavou perspektivou dojem nanejvys lahodny, 
tak ze oko zde véru ani nepohfesuje klenby. 
Kasety étvercové tvoreny s profilovanych, silné 
vystupujicich ramet jsou zdobeny prekrasnou 
ornamentikou. V konturdch prevlad& barva 
prirozeného déeva, v ostatni ornamentice barva 
cervend, zelené a Zluté. Znaky v kasetach ma- 
lovanymi déli se cely strop do pravidelného 
kiize. Ve strednim Ctverci, kde se ramena 
protinaji, spatruje se znak fi8e rakouské ob- 
klopeny znakem krélovstvi ¢eského a pak 


zakem rodiny Sliki, hornického mésta 
Jachymova a hornickym znakem. V_ ra- 
menou pak objevuji se celek a Gastky 


zaku rodiny Sliki, od niz diivéjsi kostel 
byl zbudovan a mésta Jachymova, jehoz né- 
kladem nynéjsi vystavén jest. V riznosti barev 
harmonie, v rozmanitosti jednota, to jest — 
polychromie. Dobre slusi katolickému 
kostelu, ktery jest sténkem jednoty veskerych 
krestanti, rtizného povolani a véku, sjedno- 
cenych vérou a spole¢nou snahou. Mnoho- 
tvarnost s jednotou zasnoubendé — jest Cirkev. 
Kostel katolicky jest obrazem Cirkye. 


Se zdarilosti polychromie zdvodi veskeré 
ostatni Uprava vnitirni timtéz duchem jed- 
noty provanuté. Velkolepé dojmy dociluji se 
dimyslnym vyuzitkovanim zAkonu protivy 
€i opaku. Prostotu dluzno stiidati s boha- 
tosti, jednoduchost s nadherou. Vnitini stény 
aé vkusné jsouc predce velmi prosté a jedno- 
duse ozdobeny. Tim vétSi vahy a platnosti 
vymahaji si jednotlivé piedméty — oltdre, ka- 
zatelna, varhany — nédherné provedené, bo- 
haté zlacené, jemné polychromované, bezdééné 
a neodolatelné poutajice oko i dusi katolika 
zde meskajiciho. 


Kostel ¢ité z hlavnich predméti pouze 
tfi oltaéte, hlayni totiz s dvéma pobotnimi, 
prekrasnou kazatelnu a varhany vzorné 
a umélecké, jak dokonalosti soustavy varha- 
néiské, tak piyodnosti' a ynadou zeyni upravy. 


San RO 


Prichazi-li u blavniho oltate a kaza- 
telny ku platnosti zikon éary kolmé, 
pysné a mohutné vzhiru se vypinajici, jak 
podstatou zikoni gotickych vyzZaduje se, a 
éeho znacnd vyska chrému dopousti, prevlada 
mu varhan a oltéti boboénich ¢4ra vodo- 
rovna, podminéna prostorou a umensenou 
vyskou jednak kiru péveckého, jednak stén 
urcenych pro pobotni olta¥e, nad nimiz ote- 
vrend oratoria se nachazeji. (Viz obr. 2., str. 
5.) Zaéroveh slusi podotknouti, Ze veskeré 
obrazy jsou plastické, polovypukla prace 
Tezbarsk4 ze dieva uméle provedend a piiro- 
zenymi barvami na zptsob obrazu polychro- 
movand co nejzda‘ileji. 

Na stupnich povyseny vypina se hlavni 
o1tar od podlahy az skoro ku stropu vysoké 
hlavni lodé sméle a pysné. Hmotn4 mensa 
nese predelu primérené vysokou s tabernaklem 
u prostfed, nad nimz se pne vysoky baldachin 
pro vystav nejsvétéjsi Svatosti; vystupuje se 
k nému od oltéfe pohodiné po zylastnich 
schodech, které jsouce ve spojeni se stupnémi 
oltéfnimi, z levé strany za oltétem vzhiru 
vedou, odkud se Nejsvétéjsi do patiiténé vySky 
vystavuje. Nad uvedenou, nejdiilezitéjsi é4stkou 
Katolického oltéfe, v némzZ nejsvétéjsi Svatost 
se prechoyava, vyristé prebohatd soustava opé- 
racich pilifi a vizek, Stiti a baldachin&, nade 
vSechno ostatni vynikajici, pri stalém ubyvani 
a zjemnovani hmoty, az posléze v jedinou 
fidlu vybihé a krizovou kytici blize stropu 
konci. (Viz obr. 2., str. 5.) Katolické idea 
obétni jest tou soustavou patricné vyjadtena. 
Vznesena myslénka ponékud ujmy trpi sku- 
peninou rodiny Péné nad trinem vystavnim 
aé pravé ponékud z pozadi vystupujici, ¢imz 
pozornost od Nejsvétéjsiho na Rodi¢ku Bozi 
a rodice jeji se obraci. V prostfednim totiz 
vyklenku spatfujeme patrony chrimu Paéné 
Jachymoyského: sv. Jachyma — po némz 
i chrém nazvin i mésto Jachymovem pojme- 
novéno jest — sv. Annu av popredi mezi 
obéma Pannu Marii u véku, kdy dité v divku 
nevinnosti a krésou zdrici pfechazi. V pobot- 
nich pak vyklenkach nizsich: po pravé strané 
sv. Jan Nep., hlavni patron zemé ¢ceské, na 
druhé strané sv. Prokop, ochrance a zvlastni 
patron hornikti a’ hornibo mésta zvlast. Po- 
stayeni obou svétci po bok Rodiny Pané odt- 
yodnuje se té% zvléstni tctou k obéma zem- 
skym patrontim, ku jejichz poctivosti a ucté 
vy drivéjsim chramu Paéné zvlastni oltdte za- 
svéceny byly. S hlavni ideou Rodiny Pané 
soublasi pak drevéné basreliefy na predele po 
obou strandch tabernaklu upravené a mistrné 
polychromované, Na jednom spatfuje se svata 
matka Anna na modlitb4ch meskajici s andél- 
skym zjevenim, na druhém sv. Joachim ovce 


pasouci od andéla navstiveny. — Vnadny 
oltat cely bohaté zlaceny a polychromovany 
odrazi se leskem svym od modrezelenayého 
pozadi co nejvyhodnéji a v pravém smyslu jest 
stvoren pro prostoru, ve které stoji.. 

Jest-li ze hlavni lod vyZadovala soustavu 
Stihlou a vysokou, nizké stény galerif ora- 
toria vénéené predpisovaly oltétim poboénim 
é4ru horizontélni za konstruktivni, nesnadny 
to v gotice pro stavitele tikol. A predce po- 
vedly se tou mérou, Ze redaktor pi ndvstévé 
kostela Jachymovského nemohl jich ani dosti 
nabaziti se. Tak krdsné jsou vyvinuty, vyni- 
kajice piivodnosti koncepce, roztomilou ozdo- 
bou a laskyplnym provedenim. Katolik nerad 
pohresuje ve chramech oltét Marii Panné 
zasvéceny, a proto jeden z poboénich oltéti 
jest Mariansky, druhy pak sv. Josefu vy- 
mamné obétovany. V chramu Péné Jachymov- 
vském prebyv4 celé rodina Péné. Oba jsou 
pracovény s néznosti a laskou uchvacujief. 
Jestli ze o architektu Mockerovi vibec tvrditi 
Ize, ze velmi Stastné pojimaé i provadi, tim 
oltatem Rodi¢ky Bozi, a patrona vlastniho 
sv. Josefa, vyrok se zjistuje a svaty patron 
jeho poméhal, kdyz jemu ku poctivosti a bla- 
hoslavené Panné Josefu zasnoubené na oslavu 
tvoril oba oltéfe. Oba jsou téze soustavy. 

Ve vyklenku pod bohatym baldachinem 
oznamuje socha neposkvrnéné Roditky BodZi, 
ze oltér jest zasvécen jeji pamadtce. Jiz ta 
postava, v niz zrcadli se ideal kYrestanské 
néznosti, zd4 se byti plodem ducha, ktery ve 
sttedovéku pisnémi opéval milostipnou a 
obrazem jal se lititi uevyslovnou l4sku a od- 
danost k ni. Proto také ten vyklenek, ve 
kterém socha stoji, prevysuje obé postranice, 
do kterych zasazeny jsou poloreliefy ve vnad- 
ném zar4movani hnédé barveném. Jsou tu vy- 
obrazeny dvé naystévy. Na jedné strané zvé- 
stovani andélské, na druhé strané navstivenf 
Alzbéty. Pod baldachinem, v némz socha se 
nalézi, upraven jest v predu vystupujici ta- 
bernakl, jen pro nahodily ukryt Nejsvétéjsiho 
aneb na svaté oleje, na zptisob miniaturniho 
portalu vyvedeny z mosazu, Prace drobné a 
vyteéné provedend velice poutd. Po obou stra- 
nich jsou ve étverlistech plastické symboly 
étyr evangelisti. Korunou celku jest hofejsi 
¥imsa na zptsob baldachinu silné vystupujici, 
na které se spatituji v gotickych vyklenkach. 
plastické poprsi andéli s paskami pergame- 
novymi, na nichZ primérené ndpisy se ¢tou. 
Socha, jakoz i veSkera prace polovypukla 
jest uslechtile polychromovana, Bohaté zlaceni 
dopliuje dojem. 

Olt4t sv. Josefa co do soustavy nero- 
zeznava se od oltéte Marianského. Stoji na 
protéjst strané v druhé lodi pobotni. Ve vy- 


ee Oe 


klenku povySeném = stoji pannicky Zenich, 
v pravé ruce drzi vétev liliovou, na levém 
ramenu chovaé Jeziska svétovou kouli drZictho. 
Na predele pak vyobrazuji se na dyou polo- 
reliefech dvé dilezité doby. Na jednom: za- 
snoubenf se jeho s Pannou Marif, tedy uza- 
vreni siatku manzZelského pred knézem Zi- 
dovskym; na druhém pak: wtték do Kgypta, 
vérnd a oddan&é podpora a dodrzeni slibu 
podpory v dobrém i zlém. Dimysln4é volba 
predmétu! Pannicky Zenich byl svatym ochran- 
cem bozského ditéte i matky pannenské, 

Od oltéte obraci se pozornost kiestana 
ku kazatelné. Tam se kond obét, zde se 


se probirajiciho, jemuz Duch Svaty ve zpfisobu 
holubice harmonie nebeské do duSe vlév4. — 
Nov4 kazatelna jest krasy tak vdbivé, Ze lid 
snadno ofZele! kazatelnu diivéjsi a bray za- 
pomnél na hornika Beesselera, ktery po mucho 
véki rozpjatyma réméma starou kazatelnu- 
drzel, a% posléze sim is kazatelnou v popeli a 
ssutinach pohitben jest. Vikem Stihle prodlou- 
zenym poukazuje se ktestan opétné od kaza~- 
telny na oltat ku vyjadéeni blizké vz4jemnosti 
a souvislosti kiz4ni s obéti, pravdy s ctnostt, 
viry s Zivotem, smySleni s konénim, feti se 
skutkem. Odtud v obou souhlas soustavy, my= 
Slenek a provedent. 


a) as 
(S=SD SSK = SS (Ope g 
SS tl aaa =i ‘ — 
Ole Mi Ap j eae = LSI Ig AE ZZ 
ae eee <j = y \ : an g 
a Age 


= [ui = 


=== 


ae 


%, 
= 


=e: 


a 
[Fj Cane (ed 


4 


=> 
= 
Obr, 3. Slee, kostela Jachymovského. 
Jako hlavni oltat s kazatelnou, souh lasi 


nlisé slovo Bozi. Mse svaté a kazdni jsou 
€Astkami jednéch sluzeb Bozich. Peclivost a 
‘soustava, s jakou proveden jest hlavni oltar, 
prenesena tudy i na kazatelnu. Z mramo- 
rového podstavee vyristé bohaté ¢lankovany 
pen a z ného rozviji se spanily kvét, kalich 
rozvinuty, stolice uditelské, ozdobend mistrné 
pracovanymi postavami velkych ¢tyr svatych 
‘otch cirkevnich, genidlniho Augustina do étenti 
zabraného se symbolem  srdce; 
Ambrosia na knihu ukazujicfho s oulem; uée- 
nyho Hieronyma pisicfho, u jehoz nohou lev 
odpotiva; osviceného Rehote v listech’ knihy 


hrdinného — 


8 poboénimi oltéti zevnéjsi uprava varhan, 
timtéz duchem, s rovnou genidlnosti a stejnou 
puvodnosti provedens. Stroji varhan skuteéné 
uméleckému, od nejlepstho a nejpokro¢ilejstho 
varhandte, zhotovenému jakoz  obSsirné 
Vv , Cecilii * vypsino bylo — dostalo se od 
architekta J. Moeckera roynéz distojn ého a 
uméleckého zeynéjiku. V nové té pivo dnosti 
a vnadé souhlasi forma se tvarem prekrésnych 
oltaéti poboénich. Varhany podobaji se trem 
hradiim sttedovékym. Jako na pobotnich olté- 
fich vystupuje i zde prosttedni ¢4st nad stra- 


poe pe 


nice, jen Ze zde jsou tii télesa, tii hrady a 
‘kaZzdy jest uzavfen kolmou stfechou gotickou, 
jako by zelené lesklymi taSkami krytou, hrany 
posety jsou zlatymi kyticemi, vriéek stiechy 
ozdoben jest zlatym hfebenem. Jednotou a 
nadherou druZi se varhany distojné k ostat- 
nim pfedmétim kostelnim. 

Stejnym duchem, vyvedeny jsou zpovéd- 
nice, lavice, a vibec vse, co k_ podstaté 
katolického chramu néleZi az do kititelnice. 

Kiest, prvni a nejpotitebnéjsi svAtost, 
udilela se za dob starokiéestanskych slaynym 
obtadem ve zvlastnich, nddhernych bap- 
tisteriich. Architekt J. Mocker utvoril v no- 
vém kostele Jachymovském baptisterium pod 
ktirem y pravé lodi pobotni (viz ptidorys 
obr., 1. str. 4.), kteréjsem diive nazval foto- 
grafii celého kostela, v némZ v maly ch roz- 
“mérech spatiuje se soustava architektonicka 
a dekorativni, co v chramu samém jest di- 
sledné provedeno v rozmérech rozsahlych. 
Proto ku znézornéni a porozuméni celého po- 
pisu podava se tuto vyobrazeni roztomilé pro- 
story. (Viz obr. 3.) Soustava obloukt, kase- 
tovany strop, vnadnd perspektiva, ozdoba stén 
a gut, medailony na zpisob ¢tverlisti v ro- 
hadch nad spicatymi oblouky a p., zde ndzorné 
sledovati Ize. Pouze barvy popsané dluzno 
domysliti si, jimiz celek i kazd4 ¢astka pfi- 
mérené oziveny jsou. — Ve velkém dile 
uméleckém skryvé se pod ktirem péveckym 
malé dilo umélecké, v prostorném kostele 
utésené kapli¢tka krestni. Ctyry nizké sloupy 
s bohatymi hlavicemi (viz ptdorys obr. 1., 
str. 4.) nesou malou soustayu klenby krytou 
plochym stropem kassetovanym, baryou a zlatem 
bohaté ozdobenym. U prostiéed kaple stoji na 
mohttném soklu mramorovaé kititelna, kryta 
vysokym gotickym vikem, které pomoci pfi- 
stroje hravé se vyzdvihuje. Zlaty napis vésti, 
Ze darcem jest Jan Porkert, starosta jachy- 
movsky. Miska kovové, krasné ryté, jest je- 
dinym zbytkem z byvalého chraému a kond 
sluzbu v novém chrému co jedinaé pamatka 
starych véku. 

Jsem u konce s popisem vnadného vnitrku 
svatyné. Vystoupiv s kaple kiestni jesté jednou 
zadiva se navstévovatel od hlavniho vehodu po 
krésné svatyni a tési se z lasky, peclivosti, 
dimyslu a obrazotvornosii mistra architekta, 
jehoz tviréi myslénky zde vtélené hlasaji, a 
hld4sati budou i vékiim budoucim, Ze ani de- 
vatendcté stoleti nebylo bez umeélet, kteri 
vyzsenym uménim s ochotnosti a laskou slouzi 
Cirkvi svaté. Poéindm zavidéti uméletim slavy, 
kterou sami sobé pfipravuji budovénim tako- 
vych pomniki. 

Uplné spokojen opustil jsem svatyni, kde 
vse se provedlo — budiz tak konstatovano 


ku zdaru uméni cirkevniho — jak v kon- 
struktivni, tak v ornamentdélni strance presné 
dle nékresi a pod dozorstvim architekta Mo- 
ckera. Zbyvé pouze k vili tplnosti, abychom 
chrim také z venku obeSli a zaznamenali, co 
dtilezitym byti se vidf. 

Zevni zdi byvalého chramu po pozdru 
stati zlistaly, architektu pak bylo prosté 
upotrebiti, co odstraniti a lepsim nahraditi 
se nedalo z nedostatku hmotnych prostitedkié. 
Byvalé tri portaly z doby pozdni renaissance, 
zustaly, aé oblouk kulaty a rdéz jejich odporuje 
motivim gotickym, které na budové kostelni 
prevladu mély. Za to vsak okna diive preru- 
Send, znetvorend a nepravidelné rozdélena 
nyni slohové upravila se. Kulaté zakonéenf 
nespraévyné vyvinuté nyni ustoupilo v hlayni 
kontufe oblouku spi¢atému, ktery prostied- 
nictvim dvou étverlisti dolejsi cast okna na 
tfi ¢lanky déli Horejsi Gast vyplnila se ba- 
reynym sklem, jenze darcové, ktefi na svij 
vrub zaskleni barevné obstarali bez nékrestt 
architekta, zapoméli je spojiti organicky 
s ostatnim oknem alespon bordtirou kolem 
celého ramce obthajici, ¢imz zaskleni barevné 
spojitosti postrad4. Strecha diive kolmo vy- 
stupujici pozbyla nyni jednotvarnosti dvojné- 
sobnou tadou vykyri a vizek dumyslné pro- 
vedenych; prerusenim dlouhé plochy ozivila 
se velmi vyhodné. Vézi s kulatého tvaru 
v osmihran prechazejici, diive nizkou stfechou 
cibulovou kryté, dostalo se nyni vysoké, stihlé 
véZe ozZivené na svrchu ¢tyrmi, na spodni 
édsti osmi thlednymi vykyfi s vizkami a ko- 
rouhvickami. Vysoko v povétfi nad véznim 
kiizem otaci se kohout na vSechny strany a 
napomind osadu, nad kterou dnem i noei bdi, 
ku bdélosti, které nad kifizem bdi. 


Skoda! ze hlavni facada neprovedla se 
dle plénu architekta J. Mockera. Byly by pak 
si podali ruce kradsny vnittek s podobné do- 
konalym a ysestranné thlednym zevnéjskem. 
Co se nestalo, miZe se stéti, az si oddechne 
osada, kter4 takovych obéti pro chrém svuj 
uéinila. Jdchymov vénoval vse, co mél, na 
diistojnou a uméleckou ozdobu svatostanku. 
Hrozné neStésti zpisobilo se pozérem. A hle! 
v bajeéné kratké dobé zbudovalo mésto naé- 
kladem velmi zoaénym chrém vynikajici krasow 
a tpravou daleko nad diivéj8i budovu ko- 
stelni. Stary chrém lehl popelem r. 1873, — 
roku pak 1876 posvécen jest od J. E. nej- 
distojnéjsiho arcibiskupa prazského, kardindla 
Svarcenberka, chrém novy. Komu éest, tomu 
cest! Tak pékny chrém fidce se vyskytuje 
v kraji a v horach. Obdivovati slusi obétov- 
nost mésta i jednotliveti, kde jeden s druhym 
zivodil, aby vzienymi dary zase obohatili 


svatostanek. Chram jest jiz opét opatien vsim, 
éeho k bohosluzbé potiebi jest. A jak' Ne- 
vymiela jesté dobrocinnost krestanské a laska 
obétovnd. Jednotlivé drahocenné predméty vé- 
novany jsou od jednotlivych kfestant. A ¢eho 
se nedostavé, jini opét vlastnim nékladem 
pro chrém zjednavaji. Kiizovou cestou n. p. 
velmi nékladnou, s rémci slohovymi dle na- 
kresi od architekta udanymi, daroval pied 
nedavnem jeden méStan jachymovsky. Teésil 
jsem se z toho, kdyZ za navstévy mé v Ja- 
chymoyé vdp. dékan pfYileZitostné predstavil 
mi kromé jinych, také toho darce, ctihodného 
mistra tesaiského. S potéSenim jsem seznal, 
ze vy Jachymové panuje svornost a bodra 
mysl. Okresni hejtman, starosta, ttednik obecny, 
ucitel, mistr stavitelsky a tesarsky, kapelnik 
a ¥iditel kfiru — vSichni si tykali, jeden od 
druhého rady pfijimajice a jinym udflejice 


Sioh ro 


> 


Svornym duchem a spojenou silou Ize pak 
ovsem velké skutky vykonati. 

,A co dél4 nés pan architekt Mocker ?“ 
t§zalo se najednou celé mnoZstvi ust, kdyz 
se vozhlasilo, ze jsem z Prahy prisel se po- 
divati na jachymovsky kostel. ,Kdy k ném 
zase prijde?“ Mime vizdy radost, kdyz k nam. 
zavita,“ — znélo to dale, z éehoz jsem po- 
znal, Ze uslechtilym umélectvim, jakym chram 
jejich oslavil, celé obecenstvo bez rozdilu ne-- 
jen uspokojil, nybrz skuteéné okouzlil. Lepsiho- 
dikazu zda¥ilé price ani byti nemtze. Ve- 
Sker4 osada m4 radost z nového chrému. 

Zpravodaj rovné%. Ukol, ktery architektu 
J. Mocker-ovi svéten byl, rozlustén jest od 
ného mistrné. 

,Pozdravujte jménem nasim pana archi-~ 
tekta!* volino za odch4zejicim zpravodajem- 
Rado se vyridilo pratelské pozdrayent. 


mansk j. 


Pise F. J. Lehner. 


(Ornamentika romanska.) 


Kryci fimsa romanskych hlavic byvé 
velmi jednoduché. Sklad& se bud z vysoké 
desky ¢tverhrané na obrdceném nizkém je- 
hlanci komolém (obr. 66. a), anebo z roz- 
manitych oblounti a Zl4bki se stiéidajicich, 


aes 
ae 


a! 6b | 
(Obr. 66.) 
malymi ¢linky spojenych. (Obr. 66. ¢, 4.) 
Vét8i plochy byvaji mnohdy rozmanité ozdo- 
bovany a profilovany, jak se spatiuje na ob- 
razeich minulého (Gisla. Velmi zhusta uzZiva 
se kryci fimsy v podobé obracené patky 
attické. (Obr. 66., b.). V nejstarsi dobé 


(Obr. 67.) 

romanské zhusta a vyznamné vyskytuje se tvar 
tak zvaného karnisu (obr. 67), nékde silné 
yynikajicfho (jako na obr. 67., a) a deskou 


krytého, jinde kolméjsiho a jinymi ¢lanky ob- 

klopeného. (Obr. 67., b.) - 
Ozdobovala-li se predevsim hlavice 

roménskych sloupi, také jiné ¢lanky se 


(Obr. 68.) Sekkau (Styrske), XII. stol. 


zélibou podobnou dekoraci okraglovany jsou. 
Bohaté ozdoby plastické dostdvalo se kromé 


(Obr. 70.) Zabo¥. 


(Obr. 72.) 


(Obr. 69.) Sekkau (StYrsko), XI. stol. 


kryci fimsy zacasté ndbéznikovym fimsim pi- 
liti a sloupi (obr. 68), jakoz i fimsovym 
pisiim, (obr. 69) zejmena nad ark&édami lodé 
bézicim. Skladaji se obyéejné z vétvicek se 
proplétajicich, stylisované lupeny objimajicich 
(obr. 70., 71.), anebo také pletivem podob- 


es ae 
cain ‘cf Neo me }} pieraity (j \izaes none a! 
i a -” ‘alt uh | (i sinee ee \ ! 
lh li aa ee been Lats 
sexi WT ea Ae ya 20 ‘Age nN 


= - 


y 
y 


il 
Oey 
SSawiil Ay or ‘Hl <3 NN S \ 
Sy ee ANB ‘ Niles 
NW Ae ea i | Wee 1 
i" ma fre ) ile I CO). 
zal nee any PSP HII Ye 
i | i <i | Sal Ke 
ea TAS AE Silly 
\w i = a Bi} lif 
HR SI naa 
a Sl ele 
Ue Si SHG 
ae se 
i] Ai ee i iit 
, | T= Ball Sa 
A \ J aie 1 H i S | 1 Ss 
eam! IAN re TATE EM 
Lee 0 we. 


(Obr. 71.) 


nych stuzek. Nejvice oblibovano si v ozdo- 
bach na spfisob Sachoynice pracovanych, kde 
kostka vystupujici s kostkou vyhloubenou stale 


se stiid4 (obr. 72., a), pak v ozdobach su- 
pinatych z@ listki na spfisob Supin serade- 
nych (obr. 72., b), v jistych krajindch pak 
v ozdobach klikatych (obr. 72., ¢), ja- 
koby skladanych s cihel proti sobé postave- 
nych. Také spodni plocha arkadovych obloukt 
mnohdy se vypliuje ozdobné propletenymi 
arabeskami, jako také neziidka zdobival se i 
diik sloupu jednotlivého thlednym pletivem 
lupenatym a kvétnatym. 

Vesker4, ornamentika romanské podstatné 
se rozeznava od ornamentiky antické. Raz a 
povaha jednotlivych clent klassického slohu 
fizena jest vyhradné myslenkou konstruktivni, 
ktera si vse ostatni tvorila a ptisptsobovala ; 
tvar vzeSel a vyrostl z vnittni bytosti pred- 
métu samého a byl samodék srozumitelny. 
Kdyz pak pii bohatém vyvoji slohu klassic- 
kého potalo uZivati se prirozenych tvari Zi- 
vota rostlinného, vyskytuji se takové ozdoby 
pravidelné pouze na prazdnych plochach, které 
tim vypliovaly se a jen vymineéné na jinych 
mistech. Hlavni lanky slohu romanského, 
aé razu hmotnéjsiho, vyvinuly se sice téz z pod- 
staty struktivni, jak povaha slohu toho vyZa- 
dovala; jakmile v8ak ozdobovdni bohatéji a 
zivéji se rozvijelo, poéaly prevladati a plat- 
nosti nabyvati zikony zcela jiné. Lupeni a 
kvétiny, jichZ rédo udZivano, nepatii k utva- 
rim p¥irozené ho svéta rostlinného. Pro- 
pletené a zatocené vétvitéky a lupeni pripo- 
minaji sice vSeobecné na Zivot rostlinny, nikdy 
vsak téméy na jasny a uréity tvar, jaky v pri- 
rodé se vidavé. Tvar stal se obecnym, sty- 
lisoval se architektonicky a prisptsobil se 
konvencionelné. Uplné souhlasice s razem a 
povapou slohu jsou ozdoby urcité a pevne 
kres] eny, jsouce plnéjsi télesnosti, nezl na 
titva rech p¥irody se spatiuje. Zebra lupent 
byvaji zhusta posdzena fadou malych, kulaty ch 
publinek, které diamanty slovou. Volba orna- 
mentiky romaénské svédéi skutecné o dimyslu. 
Naturalismus j emné provedeny nebyl by veru 
| soublasil s poysechnou hmotnosti a s pod - 


94 


statou himotné architektury a jest ndm uznati 
opravuénost i dimysl, ktery zplodil romanskou 
ornamentiku, nech at ptivod jeji se vysvétluje 
bud ostychavosti prvotnibo stredovéku, vyhy- 
bajicimu se prirozenym ttvarim, anebo zdra- 
vym citem, ktery pravé pojal, ¢eho architek- 
tura roménské vyzadovala. Bez pochyby zde 
pusobily pri¢iny obé stejnou mérou. 

Druhym dilezitym Zivlem ozdobovani ro- 
manského jest ptivabné hra geometrickych 


stického a plnéjsiho. Vystupujicfm mo- 
delovanim a hlubokym zaétezem domaéha se a > 
dociluje mohutnéjsich tidinkd. 5 
Konetné prichdzeji v jistych krajinach 
také Zivoéisné a lidské tvary, zejmena 
na hlavieich, timsovych pasech a jinde. 
(Obr. 73.) Jednak jsou vyznamu vyhradne 
ornamentalniho, jako na hlavicich bohate vy- 
vinutych dovolilo si i antické ument : jednak 
si libuji ve slouceninach podiyne pitvornych, 


WW 


PUT UATE AMAL 


(Obr. 73.) Sz. Jak (Uhry). 


éar. Také mauricky sloh jest nevyéerpa- 
telny ve spojovani geometrickych tvarii ozdob- 
nych, u ného vsak nevyvinuji se plasticky. 
Rekl bych, Ze jako bludi¢ky, brzy lesklou 
barvou, brzy plnym = stinem  proplitaji se 
vz4jemné, pozbyvajice télesnosti ndsledkem 
prilisného chvatu a objevujice se co preludy 
- bujné obrazotvornosti, ktera oddechu si nedo- 
pravaé. Sloh romansky vSak vylucuje se visi 
opravdivosti onu nevyéerpatelnou rozmanitost, 
ktera stale rodi z lina plodného nové anové 
tvary. Prijimaé pouze jistou tadu ornamenti 
% geometrickych ¢ar se sklédajieich, jako jsou 
obyéejné: kosoctverec, tkand paska, Géra vinita 
a klikaté. Sloh roménsky miluje a plodi 
klidné, vice télesné a hmotné dojmy 
a udili proto tém svym tvarim /Zivota pla- 


plodu to severni fantastiky; jinde pak vyob- 
razuji se déjiny obsahu bud ndébozenského, 
nebo svétského, smiSeného s mnohymi Zivly 
symbolickymi. Byvaji nejslabsim plodem slohu, 
coz se vysyvétluje bud nedostatecnosti studia 
prirodniho, tehdaz jesté. malo péstovaného, 
bud obmezenosti prostory na hlavici aneb na 
izkém pasu fimsovém, pro takovaé dila malo 
vhodného a velmi nepriznivého. Na jinych vsak 
mistech, jako na portdlech, kde slo o vyli- 
ceni klidné distojnosti, umél sloh romansky 
tvoriti dila velkolepé stylisovand. V_ oboru 
dekorativnim jsou hlavice rostlinné nejvyteé- 
néjsim plodem, vynikajicim ynadou a dt- 
myslem vyndlezu, jakoZi obratnosti a jemnosti 
prace. (Pokraé.) 


Ne 


a ae 


F Akademie krestanské. 


Odbor umiélecky. 


Od posledni zpravy v ,Methodu* uvetejnéné vykazuje protokol ndsledujict predméty: 


Dodany byly: 


Stiibrné monstrance dle zyvléstniho ndkresu 
arch. Barvitia do Chvalkovic u Olomtce. — Stiibrny 
relikvid¥ dle zvléstniho vykresu do Bystrce. — 
Krasny kalich s emailovymi obrazky do Jinina. — 
Stara got. monstrance z Breznika je jiz opravena 
a bude vystavena. — Nakresy na novy hlawni oltar 
pro farni chram Pané v Nezamyslicich slohu go- 
tického i s rozpoétem od architekta J. Mocker-a. 
Zasléno jest vdp. J. Dubnovi, bisk. vikéri a farati 
v Nezamyslicich. Detailni plany jsou jiz do podro- 
bna vyvedeny. 


Nadoby bohosluzebné: 


Dp. Jos. Bartdk, far. v Kostelci u Holesova na 
Mor., objednal stifbrnou patenku k nemocnym a 
nadobku na sy. oleje. — Sl. Patrondtni wiad v Ne- 
drazicich jednoduchy kalich. — Vp. Ad. Mracek, 
knéz na odpoéinku, patenku k nemocnym. — Dp. 
Jos. Naceradsky, far. v Ostravé (Mor.), jednoduchy 
kalich, lampu a 3 nddobky na sv. oleje. — Vdp. 
Fr. Auerhann, ¢. kanovnik a dékan v Zlonicich, 
naéini ku kitu. — J. M. hrabénka Ernestina La- 
Zanskaé kalich skvostny, co dar sy. Otci. — Bp. Jos. 
Richter v Robeti, kalich. — Vp. Jan Stanék, kaplan 
v Jininé, skvostny sttibrny kalich s emailovymi 


obrazky. — Dp. Placid Stieda, farat v Sonové, ci- 
borium a kalich, 3 nadobky na sy. oleje. — Dp. 


Josef Velan, farat v Néméicich, nddobky na sv. 
oleje, nacini ku kitu. — Vp. Hr. Pokorny, kaplan 


y Touzimi, patenku k nemocnym. — Vp. Josef 
Thun, koop v Trnayci na Moravé, celé stitibrné 
ciborium,. — Bp. Jind?. Hrazim Vitasek, predseda 


kostelniho vyboru v Husténovicich na Morayé, je- 


dnoduchy kalich. — Pfes hranice nddobky na sy. 
oleje, patenku k nemocnym. — Dp. Josef Chysky, 
farat v Hornouze, patenku k nemocnym. — Dp. 


Bened. Kundrat, ptevor dominik. klastera vy Lito- 
méficich, sttibrnou patenku k nemocnym a né- 
dobku na sy. oleje. — Sl. Patron. wiad v Zloni- 
cich, monstranci. — Dp. Jan Spina, fardt ve Fry- 
covicich na Morayé, skvostny bohaté ozdobeny ka- 
lich. — Vp. Ad. Mracéek, kaplan na odpo¢inku v 
Hrobech, nadobku na sy. olej s pouzdrem a sac- 
kem. — Dp. K. Kwnmer, farat vy Michli, patenku 
k nemocnym. 


Paramenty: 


Dp. Vine. Obratil, farat ve Fridlandé na Mo- 
ravé, objednal 2 hedyabné korouhve skvostné. — 
Dp. Ant. Stika, dékan v Ledéi, éerny pluvial 
z vinéného damasku, 4 cervené komze pro mini- 
stranty, 2 pro kostelniky a plasti¢éek na ciborium. 
— Vdp. Josef Formanek, bisk. vikat a arciknéz 
na Tynci, Gerny pluvial, éernou kasuli, bilou ka- 
suli, 2 Gervené korouhve, plasti¢ek na ciborium, 2 


polstate oltaini, albu, 3 cingula. — Dp. Fr. Nozka, 
farat vy Cermné, 2 antipendia. — Sl. Patrondatni 


urad v Nedradzicich, éervenou kasuli vysivanou. 
— Dp. Jan Dunddlek, farat v Sukdole, rochetu. 
— Dp. Jan Hrusa, dékan y Bezné, éerny pluvial. 
— Vp Fil. Toufar, koop. v Novém Veseli na Mo- 
ravé, vySivany bily prapor pro déti. — Dp. Fr. Hie- 
bicek, faraé v PiSelu u Brna, poutnickou éervenou 
korouhey. — Dp. Jan Paldnek, dékan vy Sobotce, 
veluum. — Vp. Ad. Wagner, kaplan v Zatci, slay- 
nostni zelenou kasuli. (Pokraé.) 


FEUILLETON. 
Michel Angelo. 


Zivotopisny nastin. (Pokraéovant.) 
Pise F. J. Lehner. 


Novy tkol pro umélce snadno byl na- 
lezen. Netrvalo dlouho a papez poslal pro 
Michel Angela a pravil, ,,ze chce, aby 
z% broncu zhotovil kolossalni sochu jeho, ktera 
by napotom na pricelf chramu sv. Petronia 
postavena byla.“ Michel Angelo obdrzel po- 
trebny kov a tisic dukati, které od papeze 
y bance Antonmaria z Legnano ulozeny jsou. 
Mistr poéal bez meskéni pracovati na modelu 
z hliny; socha prevySovala troji prirozenou 


yelkost. Model byl hotoy diive, nez papez do | 


Rima se navratil. Prav4 ruka byla pozdvizena 
jako k Zehnéni. Kdy% papeZ opétné prisel 
podivati se na sochu, tdzal se jej umélec, 
zda-li by nebylo pirfjemno, aby do levice knihu 
udélal. ,Co, knihu ?“ odvétil osloveny, ,,meé, 
vzdyt nejsem uéencem.“ O pravici pak sméle 
pozdyizené zertem pronesh usmivaje se: ,Ta 
tvi socha, udéluje pozehnani nebo zlorecent ?“ 
Naéez Michel Angelo: ,Svaty Otce, ohrozuje 
tento lid, nebude-li opatrny a moudry.“ Sest- 
nacte mésict pracoval umélee na provedent. 
Kdo zné oceniti obtize tak velkého dila umé- 
leckého, podivi se pilnosti uméleové. Pred 
éasem nedivynym objeven byl list,*) brzy po 
uliti sochy na bratra psany, ktery potind: 


*) Zdélen v Cabinet de Vamateur. 1861. ¢ 8. a 
9 pag 139, 


papez od provedent objednaného néhrobku 
mramorového. A nyni nepratelé predéasné sla- 
vili vitézstvi. Michel Angelo bud nepfijme na- 
bizenou praci a pak papeze proti sobé popudi 
a 8 nim poznoyu se znepratelt ; anebo prijme 
nabidnutf, a pak bezpetné podlehne Rafaeli 
Urbinskému, jemuz ze z48ti k Michel Ange- 
lovi véeliké p¥izei prokazovana jest. Védélo 
se, a bylo tomu tak, Ze Michel Angelo se vy- 
zn4 predevsim v socharstvi. Barvami dosud 
nepracoval a byl si také yédom, jak tézky 
jest tkol, do klenby malovati. Proto vsemozné 
se pritiioval, nabidnutti feéeného se sprostiti 
a navrhoval Rafaela, omlouvaje se, ze malff- 
stvi nenf jeho odborem a ujistoval, ze prace 
by se mu nezdafila. I Kladl odpor tyrdosijny 
tak dlouho, aZ papeze, jehoz odporem kK se- 
trvani vyzyval, takmér jiz rozhnéval. Kdyz 
vsak nebylo zbyti, uzaviel smlouvu, vedle které 
se zavazoval, Ze vymaluje strop kaple za 15,000 
dukatai, v éem%Z i barvy i vse ostatni vydant 
zahrnovalo se. Dne 10. kvétna 1508 poéal pra- 
covati a obdrzel na pocatku 500 dukéti, jak 
kvitance dosud zachovana svéd¢i. Setkal se 
Ss nejvétsimi obtizemi; byl vsak na vSechno 
odhodlan a proto napnul veskeré sily, aby 
éestné obstél. Byl povahy, které bojem s pre- 
kazkami odvahy a divéry pribyva, a kterou 
nadsen& snaha po nejvyssim nad veskeré meze 
povznasi. . 

S potatku utinil pokus s florentinskymi 
umélei, ktefi méli zkusenost v malovani na 
obmitce, doufaje od nich pomoci a podpory. 
Ani nejvytetnéjsi nebyli ysak s to, zaméry 
jeho pojmouti, nebo sloh jeho, velkolepy a 
mocny jako nic pred nim a nic po ném, byl 
tou mérou novy, jeho vlastnictvim, a od do- 
sayadniho zptisobu vSeobeené uzivaného tak 
se uchyloval, ze nikomu nebylo mozno jej po- 
chopiti. A proto dal srézeti veskeré jejich po- 
‘kusy, zavrel se na leSeni, které sim konstru- 
oval, s ¢lovékem jedinym, ktery mu barvy 
trel, a osamély a opustény pocéal dilo bez vse- 
liké, pomoci — jako pousteynik. 

(Pokraé.) 


, Buonarotto! Ulili jsme sochu a vysla tak, 
ze ji, jak se domnivim, bezpochyby jeste 
jednou pracovati budu. Nepisi tio ni nic ur¢ci- 
tého, ponévad% mam co mysliti na jiné véci: 
zkratka, vée se nepodarila .... Za nékolik 
dni zvim, co ucinim a oznémim tobé.“ Obava, 
jakou zde umélee vyslovuje s obvyklou klid- 
- nosti a hrdinou odhodlanosti, na stésti nena- 
stala. Dilo se zdarilo a bylo postaveno na 
misto uréené, na priceli kostela San Petro- 
nio. Kdy% ale po navratu Bentivoglii do Bo- 
logni panstvi papezskému konee ucinén jest, 
postvana liza povalila sochu a znicila ji.*) 
Po dokonéeni dila navraétil se do Floren- 
cie, kde na ného mnoh& prace ¢éekala, jako 
bylo provedeni obrazu v palazzo vecchio. 
Hned po p¥ichodu byl vSak odvolan do Rima, 
kam na jare r. 1508 dorazil. V té samé dobé 
piisel do Rima také Rafael, aby papezské kom- 
naty ve Vatikanu malbami ozdobil. Bramanto 
pricinil se vSemoZzné, aby Michel Angela po- 
koril. Namluvil Juliovi, ktery i nyni o pom- 
niku vice slySeti nechtél, aby dal vymalovyati 
klenuti sixtinské kaple v paldici vatikinském 
od Michel Angela, ktery pry pravé divy vy- 
yede, véda, ze v malbé az dosud nic velkého 
nevyvedl a bezpeéné pocitaje, ze na tomto 
poli podlehnouti musi. Papez Sixtus IV. dal 
kapli ve Vatikanu vystavéti; stény pak dal 
ozdobiti malbami na om{itce od nejslovutnéj- 
Sich maliti florentinskych 15, véku, jako az 
dosud tam se spatiuji. A ponévadz v sochar- 
stvi osyédéenym mistrem jiz byl, odvracen jest 


”) Povstani v Bologni, kterym panstvi papezskému 
konee uéinén a nayrat Bentivogliu zptsoben 
jest, stalo se dne 21. kvétna 1511 Socha pa- 
pezova z pozlaceného diivi, ktera pred porta- 
lem vyelechramu stala, jest rozsekana, roynéz i 
bronzova socha Michel Angelova téhoz roku 
dne 30. prosince v kusy roztluéena jest. Voj- 
yoda Alfonso z Ferary dalz ni uliti délo. Hlava 
— 600 liber té%k4 — byla zachrénéna; dostala, 
se do musea ferrarského, odkud pozdéji zmi- 
zela Socha prislana 5000 zlatych. (Vasari XIL., 
pag, 187.). Vasari uddva uréitéji misto, kde 
socha stala, kdyz prayi: ,Una nicchia sopra la 
porta di San Petronio.“ 


a SS 
Nw) 


Or Sat ek fF Ae Woekk 
yy ee L Does Io ofl IMs INeAL ¥ 


éasopis pro katolickou hudbu posvatnou. Obsah G 8.: Promemoria o hudbé posvatné 

) yu p n i. osah 6 8.: A atne 
Redaktor : F. J. Lehner. 8 hudebni prilohou. Celo- | pred diecésni synodou kralové-hradeckou. be Ozna- 
ro¢ni predplatné 8 postovnt zasylkou 2 21. — Re- | meni. — Hudebni piiloha: Misa ,Ecce quem 
dakee v Karliné ¢. 234, — Roénik IV. | bonum* (V. voc.) od L. Haslera (+ 1612.) 


»Method« vychazf védy 20, ka%dého mésfce. Pfedplacenf obnas{f 2 zl, rotné, P¥edplatné pfijima administrace 

»Methoda« v Karliné ¢, 234, Jen frankované listy prijimaji se. Rukopisy redakci zaslané nevracejf se. Do- 

pisy, tykajici se redakce, budte% zasiliny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, & 234 ReoWamwate Za~ 
sflany budteZ do expedice y knéhtiskarmé MikulaéSe a Knappa v Praze, v Karliné, ane ulice Gis, 144, 


Nakladem vydavateloyym. — Z knéhtiskarny Mikulase a Knappa y Praze, v Karliné. 


a 


> 


Casopis vénovany uméni kfestanskému. 


Organ odbori pro vytvarna uméni a archeologii 


Akademie kkestanské v Prage. - 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 9. 


V Praze, dne 20. zafi 1877. 


Rocnik Ii. 


Obsah: Novy gothicky chrim v Sanové u Ceskych Teplic. — Roucha bohosluzebna, (Pokra¢ovani.) — 


Kfestanské uméni na _ sjezdu katolickém —- 


Z Akademie 


kéestanské. Reditelstvi., Odbor umélecky: 


Paramentné tistav. Nova objedndni. Pochvalné uzndnf, — Upamatovdnf, 


Novy gothicky chram v Sanové*) wu Geskych Teplic. 


Pise Karel Smidek, c. k. profesor na ném. gymnasium, rada konsistorni v Brné, 


Uvadim laskavé étendte , Methoda* v nej- 
utéSenéjsi krajinu bohaté zemé ¢éeské, v kra- 
jinu, kteréz jsouc lesotmavym mezihofim a 
Krusnym pohortim ladné obroubena, v8im pra- 
vem nazyvi se ,rajem ceské zemé“, — krajinu 
u Teplice, svétoznamého to mésta lizeiského. 
Cel& ta kotlina, kterézto co do Garovné ma- 
lebnosti a neustdlého st#idani se svétlych i 
temnoserych barey u veSkerém svém titvaru 


jedva kde rovné naleznes, jest zajisté vyplodem 


sopeénych sil prirodnich; k tomu poukazuji 
nejenom taméjsi teplé vody dosahujici v prvo- 
tném pramenu teplickém vyse 36° R., alebrz 
- 4 spousty hornin cedi¢ovych, mezi nimiz hora 
Boren u Biliny vynikaé, z nichz v nejvétsi 
Casti taméjsi skaly sestavaji. Avsak krajina 
ta jest i Geskému ndrodovei ptidou v pravdé 
klasickou. Na blizku Teplic vypind se u Stadic 
-hrdy pomnik na misté, odkud dle davnovéké 
povésti povolin oréé Premysl na stolec vé- 
vodiiv a pozdéji kréltiv ceskych. Pri veskeré 
té krase prirodni, jakou krajina v nejluznéj- 
Sim pYrepychu jest odina, kali se tytyZ oko 
soucitnou slzou pri zpomince, ze tu na vsech 
strandch prolito v potokach krve hrdinné. Na 
blizku zajim4 cestovatele prichoziho po Labi 
neb po Zeleznici mésto Ousti nad Labem, 
svym primyslem metalurgickym nyni{ nejprv- 
néjsi na kontinentu evropském, kdeZto svedena 


dne 16. Gevna 1426 jedna z nejkrvavéjsich 
bitev v dobé husitské, kter4z skonéila nej- 
straslivéjsi pordzkou Németv a _ povatytila 
k vreholu slavy vtdee tehdejsich Taborittiv 
éeskych, knéze Prokopa Holého. I r. 1813 
zurily tu (u Chlumce) désné pitky za doby 
Napoleonovy. Neméné kormoutlivym dojmem 
citi se tu stisnéno srdce vlastence ceského, 
pomyslivsiho sobé, Ze v krajiné této, vSemi 
pivaby pYirodnimi takouto mérou obohacené, 
zaznivaly druhdy hlaholy milého jazyka ¢eského. 
Ukazujit k tomu jména mést i osad, nyni 
ovSem zaskoudlivym ¢asto zpisobem zpotvorend 
a zprznénd. Z poctivé éeskych a snadno sroz- 
umitelnych ndazviv upekli jména nesrozumi- 
telné, ba nechutnym prizvukem ucho uradzejict; 
Chlumeec pfretyorili vy Kulm, Sobédruhy v So- 
bovten, Péestanov v Pristen, Chabaiovice v Kar- 
bitz; a Ze vSe to jesté dosti némecky neznélo, 
preménili ryze ¢eské Sobéchleby v zidovské 
Soboeheben ! 

Povytecéné némecky raz zachovaly az do- 
sud Teplice is blizkym, nyni zcela samo- 
statnym, zvléStniho starostu majicim mistem 
lazeiskym, Sanovem. Putujeme-li pozornéji 
obéma témito misty a ¢teme-li rizné ty nad- 
pisy na pékné upravenych domech, mohli 
bychom z nich snadno odvoditi i ménici se 
smyslen{ taméjsich obyvateltiv. Pri domech ze 


*) Vzhledem nazvu tohoto lazenského mista nesnadno na nécem jistém se ustanovitii Sommer 
ve své topografii (Das Kénigreich Bohmen statistisch und topographisch dargestellt, I. B. 1833) klade 
k némeckému nazvu v zdvorce Geské jméno yosyna*, Zap ve syém zemépisu I. str. 199 pise ysénayva®, 
Palacky pak (Radhost, 1. 166) klade ,Sanov“ (Schénau); uznali jsme za dobro, zustati pri tomto 


nazyu Palackého, 


9 


— 98 — 


starsi doby pochadzejicich potkavéme se s nazvy 
nejvice nahodnymi a bezvyznamnymi, bud podle 
mést: u mésta Londyna, Moskvy, Gothy a j., 
aneb objevaiv prirodnich: u dubu, u tri jablek 
ap., neb podle ndzviv mythologickych: u Ju- 
pitera atd.; nékdy nds potéSuji jména zbozn4, 
jako: u dobrého pastyfe, u andélského pozdravu, 
ap.; nejvice pak zasméli jsme se pojmeno- 
vinim na ,zlato* poukazujicim, aby privo- 
lala se takto doba zlatého véku na obyvatele 
z kapes éetnych cizinciv; éetli jsme: u zlaté 
harfy, holubice, lodi, hvézdy, koruny, u zla- 
tého slunce, lva, bazanta, ba i u zlaté jednu- 
Sky. U domiv pozdéji vystavenych, kdyz se 
budilo v myslich obyvateliv védomf némecké 
tplnéjsi mérou, vznikly nésvy: Germania, Her- 
mannsburg, Wacht am Rhein a p., ba v nej- 
novejsi dobé, kdez z byvalého hrbitova pye- 
tvoren park, dino mu jméno, podle basnika 
Seume, Seumepark ; Némec tento, jehoz basné 
a jiné plody v samych Némefch daévno jsou 
zapomenuty, maji do sebe nepatrnou cenu a 
oddychujice ve spisu, jejz jesté za jeho nej- 
lepSi pokladaji: ,Cesta do Syrakus* (Spazier- 
gang nach Syrakus) zurivym zastim proti ka- 
tolicismu, jemuzZ Italie za veSkerou svou slévu 
v dobé kiestanské m& dékovati, skonal tu 
néhle dne 13. ¢ervna 1810; jednu z ulic 
pojmenovali ulicf Sillerovou, a jeden z nejno- 
véji vystavenych domtiy nese naézev nejslavnéj- 
Sfho basnika némeckého : Goethe. Tak i v zdan- 
livé nepatrnych vécech odrdzi se duch, jenz 
zavivaé obéanstyem. 

Podobné i co do névstévy samych lazni 
nejvalnéji se sem hrnou hosté ze severnfho 
Némecka; potet vsech p¥ichozich lazetiskych 
hosttiv obnéSel r. 1876 vesmés 7140, z nichzZ 
pripadé na Némecko 4620, z Uhersko-Rakouska 
doslo jenom 1713! Dost éetny kontingent pfi- 
chézi z Rus, v tém%Z roce 628; 18 stihlo 
x Ameriky, 3 z Afriky, 2 z Asie — pravé 
to sjednocen{ kosmopolitické; y Sanové patil 
se pocet l&zeiskych hostiv v tém%Z roce na 
3312. Podle zristajicfho poétu hosti roste co 
rok i pocet domiv a vill, jen ze mezi témito 
nenalezli jsme Zidnych, jez by byly vystaveny 
v lepotvérném slohu tak zvanych ,,évycarskych 
domiiv“, jakych jsme v dosti ¢etném poctu 
uvftali vy Marianskych Laznich. Mezi hostmi 
ozyvé se tytyZ i réizné mluva; ze Slovaniy 
hrdé sobé potinaji Rusové i Polaci, ostycha- 
véji Cesi, aé jsouce ve vlasti. Pomérné nej- 
valnéji rozsifujise tu hosté z pokolent israel- 
ského, aby od sv¥ch namahavych spekulact 
ponékud se zotavili a k novéjSim svézejaich 
sil nabyli! Jest jich mezi jinymi pii prvém 
pohledu rozeznati. 

I ve pritiné vyznéni nabozenského 
panuje tu yelik§ rozmanitost, Majit tu Zidé 


svou synagogu, obmyslejice vystavéti sobé na 
akcie nddhernéjsi a skvostnéjsi; protestanté 
zbudovali sobé na krésném vyvySeném misté, 
pomoci spolku Gustava Adolfa a prispévky 
hostiiv, kostel podle zpisobu mnichovské ka- 
tolické basiliky; kral prusky Friedrich Vilém 
IV. daroval jim mezi jinym obrazy ve skle 
sy. éty¥ evangelistiv, ¢imZ sami mimodék 
uzndvaji, Ze opravnéna jest icta obraztiv sva- 
tych u katoliki;*) ba i Rusové usilujf zbu- 
dovati sobé v Teplicich zvléStai chrém, a jak 
zdejsi list lazeisky dosvédéuje, slozil jeden 
z ruskych hosti jakoZto prvy prispévek 
ktémuz téelu dosti znaénou sumu. A coz ka- 
tolici? vizdyt jadro obyvateliiv i v Teplicfch 
i v Sanové jest povyteéné katolické! V Te- 
plicich samych nalézime dosti budov, kato- 
lickym sluzb4m Bozim zasvécenych. Popredné 
nim tu vyznaciti jest co nejstarsi tam stanek 
Pané chrametek zimecky, ve slohu gothickém 
slusné upraveny. Prvym jeho stavitelem uvaédi 
se Volfgang ze Vyesovic, za jehozto vlady 
stavba tato dokonéna r. 1568; v krypté od- 
potivé zbozny muz tento, jenz podle napisu 
na efnové rakvi zemfel 21. birezna 1569. 
Okna spatrili jsme ozdobena malbami ve skle ; 
na hlaynim oltéfi vypinaé se krasny krucifix ; 
pri pobotnim oltdfi na strané epistolni jest 
obraz sy. Kajetana, o némZ Sommer (I. ce.) 
dosvédéuje, Ze jest vytvorem stétce Skretova. 
K upraveni téhoz chramu mnoho pyispél roku 
1790 knize Jan Clary-Aldringen. Na témz 
misté, kde nyni lezi z4mek knizeci, byla 
druhdy budova klasterni jeptisek benediktinek ; 
klaSter tento zalozen byl zbozZnou Juditou, 
druhou manZelkou Vladislava, potomniho krale 
éeského a sestrou Ludvika Durinského mezi 
léty 1153 a 1167. Hrozné pohromy utrpél 
bohuliby ten samostan rozdivocilymi tlumy 
husitskymi, jeZto vedravse se r.1426 do krajin 
téchto v z4zeh i plen dali i dotéeny klaSter, 
jenz svou velikoleposti byl okrasou veskerého 
vukol{; jeptisky byly povrazdény pozdéji toli- 
kéZ v vr. 1429 a 1430, kdy% Prokop Holy po 
druhé byl stihl se svymi rozdrazdénymi zastupy 
k ubohym Teplicim; jen nepatrna jich ¢Astka 
byla se rozprchla jako opuSténé stadce v razné 
krajiny. Pozdéji vystaven nynéjsi dékansky 
chram, a sice v podobé, v jaké se nyni na- 
skyté, 1. 1700 za vlady hrabéte (knizaty 
stali se potomci tepry za cisaie Josefa II.) 
Frant. Karla Clary-ho. Zeynéjiek jmenovité 
Vv popredi vyzivé na p¥ichozfho jako néjak4 
hradni vézZ; v skutku diive s pavlate tétéz 


*) Chrém tento zbudovan vice ku potitebé cizinedy, 
nejvice Prusaktiy a Sastiv, kteri se sem vy leté 
k laiznim sbibajf; bylté slaynostné vysvécen 
vden sv, apostola Bartolomaje, 24 Srpna 1864, 


véze ptivitdvali se hosté k Teplictm piijtzdé- 
jici lomozem a viiskénim bubniy a trubaéiv.*) 
Jest vném kromé hlayntho oltd%e pét pobod- 
nich; mezi obrazy oltdtnimi vynikajf umé- 
leckou cenou obraz sv. rodiny od Reinerza 
a obraz étrndcti pomocnikiv od Brandla. Pa- 
tronem téhoZ chramu jest sv. Jan Kititel, coz 
snad souvisi s tradici o prvém odekryti zdra- 
vodatnych teplych ziidel, jez pry se udalo roku 
762 v den stéti sv. Jana (29. srpna) za 
vladyky Kostoluka; v skutku m4 _ podle 
toho mésto zyl4S8tni znak, misu totiz a nad 
ni statou hlavu. Kazdoroéné obnovuje se ta- 
taz pamdtka dojemnou slavnost{; u svatveéer 
zpivaji se zbozné chordély u prvotného z¥idla, 
dne pak 29. srpna jsou v témz chrémé slav- 
nostné sluzby Bozi, a pak radostné privody 
po celém mésté. Jinak jest dotéeny chram 
nizky, tmavy, tak znémého a sluvutného 14- 
zehského mésta nedistojny, beze vSeho slohu; 
pricinéno v nejnovéjsi dobé nékolik oken 
s malbou ve skle, ale tim uéinén chrém jesté 
tmavsim. — Tak zvand kaple sv. Kifze na 
byvalém, nyni zruseném a v dotéené Seumovy 
sady proménéném hirbitové vystavena byla 
r. 1693; v minulém roce byla zeyné i uynitr 
slusné obnovena. Nad to maji v Teplicich i 
' jeptisky borromejky, jichz fehole se po 
veskerych Cechéch utéSené rozsituje, sli¢nou 
kapli. Rehole tato éité v Teplicich 10 sester 
ama v ucenf a vychovéni pres 70 Sskolaéek. 
_ Béhem poslednich let objevila se ve vi- 
kolf Teplic ohromnd loZiska hnédého uhlt, 
pramysl rok co rok nadéjnéji zkvétal, pri tom 
vsak pocet prichozich hostiiv lazné navstéva- 
jicich tolikéz stéle se zméhal. Nemohly zjevy 
tyto ztstati bez rozhodnych dtsledkiv pro 
obyvatelstvo. Velk& Gast samého mésta Teplic 
vénovala se k obchodu a primyslu; domy 
. jenom laznim blizsi otviraly since své cizin- 
elim, poet obyvatelstva i domtiv zrtistal ne- 
jenom v Teplicich, alebrz i ve blizkém Sa- 
nové. Sommer (I. ¢.) cité r. 1833 v Teplicich 
domi 386 s 2749 obyvateli, v Sanové 152 
domtiv a 1151 obyvateltiv, kdezto podle sou- 
pisu r. 1870 pdéil se poéet domtiv v obou 
mfistech na 850 s 11.608 obyvateli, jichz po- 
éet zristl zajisté nyni thrnem k 15.000. Tu 
jiz nastala zjevné toho potreba, aby i v Sa- 
nové vystavéla se pro katoliky nové chra- 
movni budova, dustojnéd nejenom velebnych 
sluzeb Bozich, ale i zm4hajiciho se stale mista 
laizensk¢ého. 
Ned& se upfiti, Ze prirovnéme-li nynéjsi 
nas vék ve priciné cirkevniho stavitel- 


*) Tak dosvédéuje A. K. Kichler ve svém spisu: 
»Beschreibung von Teplitz“ r. 1821 vydaném 
na str. 19, 


Stvi k minulému stoleti, honositi se mizemé 
velikym pokrokem. Duch novy, jenz popudem 
tak zvané romantické §koly zavanul ve 
vSech oborech uménf, dotekl se mérou nejuté- 
Senéjsi i katolického stavitelstvi chramovntho. 
Objevily se stavitelské slohy cirkeyn{ v uplné 
a Giré své krése a distojnosti; sezndno s tpl- 
nym védomim, Ze v jeden sloh uréeny pro 
néjakou stavbu nesméjf manf vmichati se slohy 
cizorodé, alebrz Ze kazd4 stavba jest jedinym 
mohutnym organismem C¢ili celkem, kdeZto 
veskery jednotlivosti, veskeren detail, veskery 
sebe nepatrnéjsi ozdoby vyriistati museji v li- 
bém souladu ze samé podstaty zvoleného sta- 
vitelského slohu, jako bylinka se kvétem, 
s listim, stvolem vyristé z ptivodniho svého 
jadra podle vniterné podstaty své. Nemize se 
nyni stati jiz, aby se do budov ve svém pi- 
vodu éife gothickych pfi¢iiovaly ozdibky neb 
oltéte slohu renesanéniho, jak minulé stoleti 
v takémto uméleckém barbarstvi tak zhusta 
se vyznamendvalo. 

Dva povyteéné sméry Jze stopovati v ny- 
néjsim stavitelstvi. Bud se nayrdceno na z4- 
kladé hlubsich studif k jednoduchym, uslech- 
tilym formém antickym, jmenovité feckym, 
a podle nich zi¥izena stavba mnoha vytetnych 
budov nynéjgich. Na drahu tuto nastoupil prede 
vsemi Schinkel v Berliné (umf. 1841), 
v nizto pokratovali Leo Klenze v Mnichové 
a Getni ndstupei jejich. Nasledkem romantické 
literatury vnikl duch nasich vrstevetiv hloubéji 
v neprayé kacéfovany druhdy st®tedovék, seznav, 
Ze jmenovité na chramy p/Yislusi se bud ro- 
mansky neb gothicky sloh, jezZto antické slohy 
stavitelské nemohou slusné n4podobiti bohatou 
symboliku kéestanskych naézortiv. Pro sloh ro- 
mansky rozhodlise Gaertner v Mnichové, 
Lassaulx yBonné a Hitbsch v Karlsruhe; 
gothicky sloh nalezl stastné a zruéné pé- 
stitele ve Zwirnerovi, jenzZ nyni fidi stavbu 
chramu P&né v Koliné nad Rynem, pak v Hei- 
deloffovi, Schmidtovi a j. I Viden chov4 nynf 
vy lfiné svém statetné stavitele; professor 
Ferstel, vyznativ se vystavenim éetnych 
budov, jmenovité votivniho chraému ve Vidni, 
péstuje sloh gothicky, Fr. Schmidt vede 
opravu domu sv. Stépana, kdeZto Theofil Han- 
sen oslavil se provedenim uslechtilych archi- 
tektonickych podnéti ve slohu renesanénim. 

Sloh gothicky nejvice se zamlouvé mysli 
zbozné k vysindm nebeskym zalétajici. Jest 
zivoveh ve vyvedeni obtiznéjsi a s vétsimi 
vylohami spojen. Jiz drahné let Ginény v Sa- 
nové sbirky u hostty lazeiskych ku prospéchu 
nového chramu; musime s radosti dosvéd¢iti, 
ze se jich hojnou mérou ztéasthovali i ji- 
novérci ; nejvétsi ovSem ndklad vede spani- 
lomysluy knize Edmund M. Clary-Aldringen, 

a 


Se iGteas } 


jenz distojné ukonéent tdze stavby Bohu za- 
svécené sleduje se vSemoznym tsilim. Veskery 
vydaje padi se na znamenitou sumu 120.000 zl. 
yr. & Zvolen jednomysiné sloh gothicky, 
Prvé nakresy ucinil dotéeny prof. Ferstel; byv 
duchovni chorobou po néjakou dobu skli¢en, 
odevzdal dalsi jeho provedeni znamenitému 
staviteli ve Vidni, Rievloyi; stavbu na misté 
samém vede architekt v Teplicich, Giinther. 
Podle ptivodniho narysu polozeny prve ku 
stavbé zéklady 1. P. 1864. Stavba jest nyni 
az na vé%Z dokonéena, a jak ndm sanovsky 
starosta Waage pravil, bude chrém letos dne 
23. ziti vysvécen, 


mmo 


Za Wavnt znaky slohu gothického pokla- 
daji se uZivani oblouku lomeného, sestaveni 
klenby pasy, piliti a piliti opéracimi, ¢imz 
podminéno jest veSkeré rozvrzeni zdi, a ko- 
netné viida veskrze Gary svislé, kolmé .¢ili 
vertikalni. Pasy tyto v klenbé a Zebra stano- 
vuji s pilifi jako vzduchové leseni, kdezto 
tlak a protitlak v ladnou splyvaji rovnovahu ; 
piiliind hmota zdi ustupuje a mista popriva 
velebné mysl dojimajicim dlouhym oknim. Zdé 
se pti pohledu na takouto disledné ve vsech 
éastech provedenou stavbu, jakoby v prostorach 
jejich hmota ztracela svou k pozemsku ta- 
hnouci tizi, hmota se jevi veskrz odu- 


‘ 


Obr. 4, Novy gothick¥ chrim vy Sanevd u Cesk¥ch Teplic. 

gy 
hlavnim vehodem vyétSi okno, zde okrouhlé 
8 lepotvéarnou rizici, nad niz ve vyklenku 
spatfujeme uSlechtilou sochu sy. AlzZbéty, 
patronky noyého tohoto chramu; sy. patronka 
sklani se tu milosrdné k nuza¥i, u nohou 


chovéld, kolm4 é4ra, svihlé pilite povznd- 
Seji ducha vzhiru, kam se m4 nésti tolikéz 
na perutéch rozvroucnéné modlitby. Duch 
pravé kYestansky, jenZ ve svych naukach vy- 
klenul nad pozemskem fisi nadhvézdnou ja- 
koZto svyou vlastni otéinu, naléz4 ve slohu 
gothickém syou nejpraydivéjsi i nejvznesenéjsi 
symboliku. 

Chrém vy Sanové tak jest vystaven, Ze 
hlayni oltét nenalézi se podle tradici kie- 
stanskych na strané vychodni, nybr%Z zrovna 
ku strané severni, ¢im% vedle zd4ni naSeho 
i osvétleni obrazu pi témzZ oltéti ujmu trpf. 
Po schodech vehazime do piedsiné, sli¢nou 
gallerii ozdobené. Jak obyéejné pne se nad 


jeji pokleknuvsimu. Vedle pop¥edniho stitu 
vypinaji se stihlé fialy; lomenice zakonéuje 
se, jako vubee pti gothice, tak zvanou kiizo- 
vou kytkou. Na obou stranach st¥echy proén{- 
vaji tak zvané sedlové stiisky, pti nich% na- 
skytuji se Zl4bky konéici ve zvitecit hlavu, ji- 
miz deStov4é voda doli stékd4. Otvoré, jimiz 
ve zpisobu rozlitnych odkapnich zvitat voda 
se vychrluje, uzZival stredovék i k réiznym 
projevim syého humoru, jeZ v8ak nemaji ve 


= 101 — 


zlou strénku vyklidiny byti;  bylté zajisté | 


sttedovek ve vite tak nezvraten a o pravosti 
nauky Kristovy tak hluboce p¥esvédéen, Ze 
dob¥e uzndval, vira tato %e nemi% néjakym 
vybuchem i nezvedeného %asto humoru ani y nej- 
mensi GAsti zmatena byti. Vé% u naseho chra- 
mu bude pozvedati se na severoz4padni strané, 
na strané evangelia, jez teprv dovrsi tplnou 
krdsu zeynéjai architektoniky. 

Uvnitté jest chram tiilodnf, z nich%, jak 
pri gothickych chramech slnSno, prostiedni 
druhyech jest vyvySenéj&i. Dosud jest ve chramé 
jen hlavni oltét. Obraz na ném maloval prof. 
Werndl. Pfedstavuje zvla4sté dojemny mo- 
ment z blahého Zivota sy. Alzbéty. Svétice 
tato nosfvala ve své k chudym soucitné lasce 
netoliko penize, nybrz i stravu a jiné k Zi- 
vobyti pottebné véci. Kdy% se jedenkrate s ta- 
kym to nékladem ubjrala po neschfidné cesté 
do chatréi chudych, nesoue pod plastém chléb, 
maso, vejce ajiné pokrmy, setkala se z nena- 
dani se svym manzelem, an privé z honby 
prichézel. Ludvik se zdésil, vida ji pod tizi 
tohoto biremene tak obtiznou cestu konati. 
I jal se odhrnovati plast; rozvinuv jej vsak 
spatril toliko ¢Gervené a_ bilé rize nesmirné 
kraésy, z nichz sobé jednu uschoval na pa- 
matku. *) Prdvé ten okamZik, kde rozevira 
svétice zazracné tyto rize pred uzaslyma zra- 
koma manzelovyma, dovedné ndém_ nakreslil 
stétec maliffiv; jenom se ndm zdaji barvy 
pri Ludviku a jeho préivodcich pfflis tmavé, 
uSslechtil4 tv4r svétice v panenské pokore se 
uklanéjfei prilis zabledl4. Nad obrazem vypind 
se krasné utvorend socha Bohorodicky, k niz 
8 obzvlastn{ l4skou pfilnula titlojemnd ttroba 
Alzbétina. Vedle obrazu téhoz hlavntho oltare 
pozorovati bude se zvléstni zdlibou Cech ka- 


=> 


tolik patrony své zemé, z jedné Sstany Sv. 
Vaclava, ze druhé sv. Jana Nepom. Socha 
Madonay nad olt4*tem jakoz i socha sy. Alzbéty 
venku nad priiéelim, toliké% i obrazy sv. pa- 
troniiv ¢eskych jsou ladnym yy¥tvovem umélee 


Petra Haslinga ve Vidni. Sliéné fresky, jimiz 


uvnit® ozdobena jest klenba chr4mov4, poch4- 
zeji od bratt#i Frant. a Karla Jobsttiv ; fezby 
ozdobné na hlavnim oltaii, tiplné ve slohu 
gothickém se nesoucf, maj{ za pfivoda zna- 
menitého umélee Westreichera v Linci, jen% 
ku konci srpna letoSniho p¥inesl jim zhotovené 
varhany 0 22 registrach s pfislusnymi ozdo- 
bami gothickymi. které%to varhany, jak ndm 
jisténo, budou pry pattiti mezi nejzdarilejst 
v Gechieh ; stoji 5000 zl. Okna jsou ozdo- 
bena sklem riizné barvy, nikoliv barvami ze 
proslulé dilny Geylingovy ve Vidni. V téZe 
dobé pfivezena i kazatelna, jejizto fecénisté 
okrésleno obrazy ¢tyé evangelititv Pané. Pro- 
story chrd4mové mohou prijmouti 1500 osob. 
Podlaha pokryta jest platy riznobarevnymi 
z dilny Mettlachovy nad Rynem, coz chraému 
zvlasté libého pohledn dodav4. Vidéti odtud, 
ze myslenka gothického slohu, ovsem podle 
zvlastnich mistnich okolnostf, disledné i v no- 
vém tomto chramu Pané jest provedena. Budet 
on zvl4stni okrasou nejenom Sanova, alebrz 
éeské vlusti vibec, jezto se za Karla IV.. otce 
vlasti, honositi mohla nejslicénéjsimf i nejn4- 
kladnéjsimi svatyuémi Bozimi v Europé. Kyz by 
i uvnitr duch véficich, ve chramé tom posily 
i utéeby hledajicich, sesiloval a tuzil se 
v ohromném tom boji, jejzto v nynéjsi dobé 
prestati jest cirkvi katolické, a hledal posilu 
tam, kam souladn4 symbolika chrémoydé dusi 
nasi poukazuje ! 


Roucha bohosluzebné. 


Pise Vojtéch Cipin, knéz v Carltonu v Americe. (Pokracovant.) 


Podoba kasulf uzfvanych pred 8. stoletim 
okrouhl4, kde délka Sffee se rovnd, jak jiz 
jsme zprvu fekli, zcela jisté sah&i ptivodem 
svym az do 5. stoleti, a byla bezpochyby udZi- 
yana od sy. Apostolii aneb od jejich bezpro- 
stfednich ndstupct. Nemohli jsme nikde najiti 
néjakého starého dekretu o této véci. Vsak ale 
veliky pocet autortii jednal o podobé kasule 
ao jejim symbolickém vyznamu. Aleuin}), 


1) De div off. cap.: ,,Quid significent vestimenta.“ 


ctihodny Beda 2), Innocene Ill. 4), Du- 
rand 4) a jini autorové uéi, ze kasule zna- 
2) Op. omnia tom III. ,,De 7 Ordinibus“ col. 666. 

3) Postremo super vestes induit casulam vel 
planetam, quae significat caritatem. — Quod autem 
extensione manuum in interiorem et exterilorem 
partem dividitur, significat duo brachia caritatis, ad 
Deum et ad proximum. — Latitudo planetae signi- 
ficat latitudinem caritatis, quae usque ad inimicos 
extenditur. ,,De sacrificio Missae,“ lib. I. cap. LVI. 

4) Casula significat caritatem, sine qua sacerdos 
est sicut aes sonans et cymbalnm tiniens. — Sicut 


*, Viz o tom spis Montalembertty: ,Zivot sv. Alzbéty‘, do cestiny prevedeny Jak. Pro- 
chazkou vy Brné a dédictvim sv. Cyr. a Meth., po druhé r. 1855 vydanym na str. 50 a nasil 


— 4ogee 


mend: 1. Jko Pané, 2. 
okrouhlé podoba p¥ipomind, Ze laska tak veliké 
jest, jako veSkeren svét. Nyni vsak tento vy- 
klad neni jednoduse vyklad privatni (osobnf), 
jak se domniva Dom. Claud de Vert +), nybrz 
byl prijat od efrkve a uznén za jeji viastni. 


Taktéz, kdy% biskup oblék& nové ordino- 
vancho do kasule, pravi k nému: ,,Accipe ve- 
stem sacerdotatalem, per quam charitas in- 
telligitur, ?) a obla¢eje kasuli prede msi sy. 
m4 se knéz modliti: , Domine, qui dixisti, jugum 
meum suaye est et onus meum leve; fac ut 
istud portare sic vyaleam, quod ccnsequar tuam 
gratiam. 3) Tim, Ze se pocalo ubirati po stra- 
nach, obdrzela kasule podobu oydlu. Byla porade 
zkracovana, az do éasu sy. Karla Borrom. Tento 
velky hodnostat piedpisuje ve svych poucenich 
oO tpravé kosteli takto podobu i rozmér, jaky 
md& mfti kasule: 


De Planeta: ,Casula (quam alii phe- 
nolium et planetam etiam ab ampla latitudine 
dicunt) cubitos tres 4) et paulo amplius late 
patens sit; ita, ut ab humeris projecta com- 
plicationen unius saltem palmi infra utrumque 
humerum recipere possit.“ 


»Longe autem cubitos totidem aut ali- 
quando longius demissa sit, ut pene ad ta- 
los usque pertineat. 


»Fasciam item latam unciis octo (uncia 
jest asil6 millim.) ad minimum, quae assuta 
sit, ab anteriori et posteriori parte usque ad 
extremum dependentem habeat; cui altera fas- 
cia transversalis in summa prope parte et a 
fronte et a tergo adjuncta, crucem utrinque 
exprimat. “ 

De tunicella: ,Tunica episcopalis, 
quam tunicellam dicunt, e serico tenuiter con- 
texta esse debet paulo angustior et brevior, 
quam dalmatica infra descripta.“ 


De Dalmatica: ,Dalmatica crucis for- 
mam praebere debet, ita ut non recisis manicis, 
sed ad manum usque protensis iisdemque late 
patentibus conficiatur.‘ 


enim caritas operit multitudinem peccatorum, et 
omnia legis et Profetarum mandata continet dicente 
Apostolo: Plenitudo legis est charitas; sic et haee, 
vestis cuncta plana et alia omnia indumenta intra 
se claudit et continet. — Latitudo planetae latitu- 
dinem significat caritatis. Duae quoqne plicaturae, 
sinistrae videlicet et dextrae, sunt duo praecepta 
caritatis, scilicet amor Dei et proximi. ,,Rationale 
Div. Officiorum“ lib. UL.. num. 1, 2, 3, pp 131, 
132. Lugd. 1592. 

*) Explication simple littérale et historique 
de Cérémonies dl’ Eglise T. II, p. 346. Paris 1709 

?) Pontif. Rom. 

*) Missale Rom. 

*) Loket as 40 centim. 


lasku, a jakoZ i ze’ 


Episcopalis amplioribus manicis, quam 
diaconalis, haec latioribus quam subdiaconalis ; 
quae tunicella vocitata illas angustiores habere 
debet.“ 

,Ex eadem materia episcopalis constet, 
qua tunicella episcopalis.“ 


,Longa esse potest cubitis duobus et unciis 
sexdecim, atque ejusmodi, quae infra genua 
protendatur, unciis circiter decem; lata vero 
a summo, seu ab humeris cubito uno et unciis 
circiter quatuor, ab extremis oris undique pa- 
tens cubitis circiter quinque, vel amplius, ut 
ejus latitudo cum mysterii significatione con- 
veniat. “ 

,Diaconalis vero, et tunicella subdiaco- 
nalis, lineis seu fasciolis ornatur, a fronte et 
a tergo hine inde a summo usque ad imum 
ductis.“ — 

,Aurifrigio praeterea insignitur, nempe 
quadris particulis aurifrigio contextis, inter lineas 
coccineas, illas in extremitate a tergo et a 
fronte assutis. “ 

,Hxtremitates hujus vestis omnes praeter 
eam, quae circa collum est, fimbria cum mo- 
dicis filamentis exornatur.‘ 


, Interior autem pars telae ejusdem coloris 
tecta_sit.“* .') 

Toto misto, kteréz jsme byli pravé cito- 
vali, nis pouéuje: 1. Ze rozméry predepsané 
od sy. Karla Bor. museji byti pokladény ne 
za maximum, nybrzZ za Minimum, ponéyadZ 
snahou tehdejsich zhotovovatelit kasuli bylo 
nikoliy zyétsiti kasuli, nybrz ji umensovati; 
uzivané slovo ,saltem“ dokazuje, ze sv. Karel 
Borrom. Zidi sobé, aby kasule byla svislé na 
ramenou vice ne% jednu pid. 2) 2. Ze byla 
toho jesté ¢éasu kasule zdobena dvyéma kfizi, 
jednim z piedu, druhym ze zadu. 3) My vsak 
myslime, ze onen sloup jest pouze pretvofenim 


') ,Acta Eecl. Mediolanensis*, tom. 1. Lugd. 
1683. — ,Instructionum Supellectilis Ecclesiaticae 
O., pars’ Lise ps 522.,. cola. ets 2 

*) Néktefi namitaji, ze instrukce sy. Karla Bor- 
romejského obsazené v knize, kterou jsme pravé 
citovali, byly uréeny pouze pro kostely ritu Ambro- 
sianského. To je omyl; jestit ztejmo, Ze byly dany 
pro celou provincii milinskou, ponévadz kromé 
téchto povSechnych pravidel nachazi se tam néko- 
lik nafizen{ zylastnich pro kostely ritu tHmského, 
jiné pro kostely ritu Ambrosianského. 

*) ,Sacerdos, sacris vestibus indutus, Christi 
vices gerit, ut Deum pro se et pro omni populo 
suppliciter et humiliter roget. Habet ante se et retro 
Dominicae crucis signum, ad memorandam jugiter 
Christi passionem. Ante se crucem in casula portat, 
ut Christi vestigia diligenter inspiciat, et sequi fer- 
venter studeat. Post se cruce signatus est, ut ad- 
versa quaelibet ab aliis illata clementer pro Deo tol- 
leret. Ante se crucem gerit, ut propria peccata lu- 
geat; post se, at aliorum etiam commissa per com- 
passionem defleat, et se medium inter Deum et 
peccatorem constitutum esse sciat, nec ab oratione 


— 103 — 


kifZe ve spfisobu T, ktery nachézi se na ka- 
sulfch fimskych véku 14tého. Konetné slusi 
znamenati, Ze nafizeni (decreta) sv. Karla Bor. 
byla nékolikrate approbovana a schvdélena od 
Cirkve svaté.!) Zdali pak napotom Setiilo se 
predpisu sy. Karla Borrom. pi zhotovovani 
kasulf, dalmatik a tunicel? — Nikoli, — Na 
vador dekrettim jeho, i jinych prelati, kteti 
hledéli na uzdé udrzeti to novotdistvi, pokra- 
- éovalo se ve zmenSovani. Toto zmengovani délo 
se nikoli z rozkazu cirkevni autority, nybri 
libovili (caprice) fabrikantii kasulf. ?) 

Nasledujici vytah ukazuje ony zmény, které 
vy rozliénych dobaéch nahodile vznikly : 

»Le parfaict Keclesiastique’’ vydany v Pa- 
Tizi roku 1665 nds poucuje, Ze: 

»Kasule dle sptsobu timského m4 ktiz 
napred a pen (colomne) vzadu, vSak ve Francii 


et oblatione sancta torpescat, donec gratiam et mi- 
sericordiam impetrare mereatar. Quando sacerdos 
celebrat, Deum honorat, Angelos laetificat, Eccle 
siam aedificat, vivos adjuvat, defunctis requiem 


praestat ef sese omnium bonorum participem effi- | 


cit.“ — Thomasa Kempis ,De Imit. Christi* 
lib. IV., cap. V.§. 3. — , rant planetae totae clau- 
sae; post tempora Ruperti divisae sunt et Imno- 
centius indicat lib. 1., cap 42. et 58. olim cum cruce 
etiam in parte posteriori; nunc cum columnae po- 
tius specie, recentiori usu, quae et ad Passio- 
nem Domini spectat: quasi sacerdos sit inter co- 
lumnam et crucem Christi. —Gavantus ,Thesau- 
rus Sacr. Rituum*, pars IL, tit. L, num. 5. Lugd. 1672. 

*) ,Sepsiny v dobé slavné vSeobecné renovace, 
téz za Gasu sc. Concilii Trid., jsou tyto knihy — 
jak tyrditi lze — nejenom dilem o uméni kfesfan- 
ském jednajicim; majit bez odporu raz zdkono- 
darny, z néhoz poznayame smysleni Cirkve svaté 
samé, formulovany svatym kardinalem na koncilech 
provincie milanské“. (Préface par M. la chanoine 
i. van Drival al’ édition de 1855 p. XVI.) Z jiné 
strany pravi du Saussay: ,Juxta regulam praescrip- 
tam a5. Carolo in actis Mediolanensis Ecclesiae 
ad totius Ecclesiae utilitatem in lib. 1. et 2. 
instructionum fabricae et supellectilis ecclesiasticae 
promulgatarum in Proyinciali Concilio Mediola- 
nensi Ill.a Sancta Sede Apostolica confir- 
mato. — ,Panoplia Sacerdotalis* pars I., cap. 7., 
p. 22. Lut. Paris. 1653. 

») ,Ex quo (testimonio Morini) et ex pictura 
supra relata facile conjici potest, quo tempore hu- 
jusmodi scissio fieri coeperit, et quomodo sensim 
propagata fuerit; quam nullo Pontificum 
seu synodorum decreto stabilitam 
invenio.* (Bona ,Rerum Liturg.“ lib. I., cap. 
XXIV,, p. 284. — col. 2. Antwerp. 1694.) 


jest obyéej opatny; nebot kitz divé se do zadu 


a pen (kfize) napfed, vyjma nékteré fady, 
které zachovavaji obyéej timsky. Délka vzadu 
jest 4° 3, délka z predu 4’, Sitka ze zadu 
na ramenou jest 2‘ 3”, a dolejsi c4st zrovna 
tak dirok4, jako na ramenou. Sitka z p¥edu 
jest 15 na nejuzsim misté, a Sitka predni 
Gasti spodni jest 2‘ 1”. Ve viech téchto 
mérach Sitka kiiZe jest spolu vpottena, Sttka 
ktize jest 8/’ a délka pritnic jest 6”. 

tunika ¢ili dalmatika jest rouchem dia- 
kona, kdykoli prisluhuje; vyska jejijest 3‘ 4” 
a Sitka na ramenou 3/ 9”, sftka dolejsi Asti 
2’ 7", délka rukévi 7, Sttka rukévi 10”, 
Sitka pruht 6,‘ 

»olusi podotknouti, ze m4 miti dalmatika 
rukdévy mnohem $irsf, neZli tunicella a kolem 
otvori levé strany m& miti kolem obruby 
(bordure) trasné: coz neni nikoli bez vyznamu, 
jak% pravi Durandus, lib. 3. de off. ¢ 11.: 
ln sinistro latere dalmaticae solet habere 
fimbrias significantes sollicitudinem vitae. Per 
latus dextrum, quod fimbriis caret, notatur 
contemplatio coelestium sine sollicitudinibus, 
et quieta a multiplicitate perturbationum.“ Dale 
pak jesté pravi, ze: ,,Diaconus majorem debet 
habere caritatem propter majus donum.“ !) 
V jednom rituélu z roku 1715 nalézime né- 
sledujici podrobnd uddnt{: 

,,Kasule, jak nyni se pristtihuje, ma 30” 
Sifky ze zadu a 24” ze predu na prsou, a 
délka obnasi 48; m4 pruh as 8” Siroky, vsity. 
uprostred pres celou délku, kteryz u ramenou 
tvori kiiz ze zadu, a pen kiize ze predu. Dvé 
pentle (galons) mohou misto toho (Sirokého 
pruhu) uzZivany byti, které%Z se prisiji po celé 
délee kasule ve vzddlenosti as osmi palei od 
sebe. 2) ,,Dalmatiky a tunicelly maji byti 
dlouhé, z predu i ze zadu 42’ Siroké a na 
ramenou 30’, maji miti rukavy 14” Siroké a 
délka jejich sahd pres loket; jest v obyéeji, 
Ze se pristtihava Tunicella ,,v téle“ uzZsf a 
rukdvy trochu del&i neZli u dalmatik %) 

') De La Croix ,Le parfaict Ecclesiatique* 
p. 575. Paris 1665. 

2) ,Rituel pour les religieuses de I’ ordre de 


Cisteaux liv. IL, ch. IL, §. 9. Paris 1715. : 
Sy dG SE MIB SS joe Meith (Pokraé.) 


Kmrestanské umeénti 


na sjezdu katolickeém. 


V odboru, jenz na starosti mél pri sjezdu 
katolickém ve Vidni kfestanské uméni, celkem 
prijaty byly ¢tyry resoluce. Prvni jedn4 o cfr- 
keynim uméni, druhd o echrimové hud bé, 


t¥eti o prostredcich ku povaznesent 
uméni kéestanského a étyrté doporucuje od- 
borné listy ku péstovani uméni dle potfeby 
a poméri jednotlivych zemi, 


5 Satoas 


aie resoluce znt: 


,Uvatujice, Ze oboru ktest. umén{ ne 
tak Se ce v jednotlivyrh vécech, jako pi- 
soben{ v rozsdhlejsim oboru spfsobiti mize 
zlepSen{ vSeobecnych ndzoré o cirkevnim uménf 
a z toho pochdzejfef uSslechtilejsi smér pfi 
tvoreni novych uméleckych dél a Ze toho do- 
efliti lze spolupfisobenim mnohych v jedno- 
tach a ve spolefch; 


uvazujice, ze skuteéné vy onéch krajindch, 
kde umélecké spolky povstaly, drahu si pro- 
klestila uméleck4 snaha na dikladném vzdé- 
ldni spocivajicf a o uskuteénénf cirkevnich 
pozadavkii sfastné petujici, kterouzto snahu 
za vyplod cfirkevnich uméleckych spolki po- 
vazovati dluzno, a Ze tedy tyto umélecké 
spolky dosud skuteéné dobrymi vysledky se 
prokdzati mohou ; 


uvazujice, Ze takovymi uméleckymi spolky 
se utvoff strediska ¢innosti, z nichzZ opét zé- 
jem, tiéast a prospéchy se odndseji na tolikéz 
_dalsich obyodii a Ze za takovd stéediska ¢in- 
nosti zamlouvaji se sidla biskupsk4; 


uvazujice, ze v Némeich, v Belgii a 
v Italii rokujici katolické sjezdy povzdy utvo- 
fenf efrkevnich uméleckych spolki Zivé schva- 
lovaly a vseobecné doporouéely : 


vyslovuje sjezd katolfkii svou radost a 
uznani nad tspésnou ¢innosti v biskupstvich 
Lineckém, Brixenském, Tridentském, Prazském 
~a Sekavském jiz stdvajicich cirk. wmélechaych 
spolkt a p¥ipojuje k tomu prdni a nadéji, Ze 
tento dobry p¥iklad v ostatnich biskupstvich 
He brzkého ndsledovani dojde, vazn4st zAroven 
k nejd. biskupfim nejuctivéjsi prosbu, by utvo- 
fenf cirkevnich uméleckych spolki ve svych 
sidlech podporovati a jiz utvorené jakozto 
cirkevni tstavy ve svou ochranu vazfti raéili.“ 


K objasnéni ¢inil P. Grillwitzer, 
prevor klastera Cistercidka v Reinu ve Styrsku, 
dels{ teé, kter4 vrcholila v téchto vétach: 
»Uménf m4 byti svobodné, tak pravi mnozfi. 
Ano, je svobodné, jako ¢lovék, jen% m4 svo- 
bodu konati dobré nebo 216; avsak zlym 
skutkem se zahazuje! Uméni kiestanské musi 
tedy slouziti mravni krase a pravdé, 
aby samo sebe neniéilo.“ Déle vyklidal feénik 
o tispéchich, kterych cfirkevni uméni v Ra- 
kousku dosahlo a zminil se mezi jinym_ po- 
chvalné io zalozeni akademie Prazské r. 1800 
hrabétem Sternbergem, 0 nové akademii kfe- 
stanské v Praze, 0 stavbé Karlinského chrému 
Piné u Prahy. Debaty o resoluci stéastnil 
se také vdp. biskup Kralové-Hradecky H ais, 
aby poukdzal na opravu svého sidelnfho chramu 
akostela v Chrudimi slohu tiplné piiméfenon. 

Resoluce druh4 jedn4 o efrkevni hudbé. 


jiciho v sezn4ni uSslechtilejsiho sméru 


Tret{ resoluce znt: 

TH. Uvazujice, ye jak u knéze tak u ne- 
knéze katolického zvy8i se ticta pred cirkvf, 
kdy% sezn4 rozvoj cfrkevniho umén{ a vykony 
cirkvye vy oboru tom; 

uvazujice, Ze pacholecké semindte jsou 
prfipravny semenist knéiskych a Ze pro knéze 
velkou dilezitost m& znalost déjepisného vy- 
vyoje uméleckych predméti, které cirkey k bo- 
hosluzbé vyZaduje, jakoz i vyznamu cirkevnich 
dogmat ve vytvorech uméleckych ; 

uvazujice, Ze Zivé slovo ucitelovo zné- 
zornéné pattiénymi obrazy ned& se tiplné na- 
hraditi soukromym étenim spisii odbornych ; 

uvazujice, Ze predméty bohoslovecké bez- 
toho namnoze souvisi s odbornymi déjinami 
efrkevniho uméni a cirkevnich starozitnostt ; 


uvazujice, Ze od knéze s oborem staro- 
zitnosti cirkevnfho uméni sezndmeného Ize 
otekAvati vyteéné ocenéni a zachovaéani pa- 
matek cirkeyniho umén{ stredovékého ; 

uvazujice, Ze knéz v tomto oboru obe- 
gnaly m4 sptisobilost velezidoucnou, aby se stal 
videem a utitelem lidu s nim ve styku sto- 
umé- 
leck¢ého a v lasce k nému, aze tedy zdroven 
spoleéné nadéje cirkve, statu a spoleénosti, co 
do povzneseni uménf, ve vyucovani tom se 
schazeji ; ~ 

uvazujice, Ze i na protestantskych vyso- 


kyech Skolich vy Némecku odbor archeologie 


_(uéenf o staroZitnostech) krestanského uménf 


placenymi stolicemi u¢itelskymi zastoupen jest 
a tedy od universit audilist ve stétech kato- 
lickych toté% tim vice o¢ekdvati by se dalo: 


vyslovujeme praéni, aby rozhodujici 
kruhy cfirkevni podle nejvyssi moz- 
nosti na zreteli méli zatizeni pred- 
nasek déjin uméni cirkevniho a ar- 
cheologie uméni na uéilistich bohoslovec- 
kych za prikladem onéch diecés, kde se to 
jizZ stalo, pri cemzZ i doporuéen{ hodno je, 
zavésti na chlapeckych semindafrich 
kresleni jako ptedmét zavazny atak 
je fiditi, aby bylo pfedbéZnou pfFi- 
pravou k nast4vajicimu studiu 
uméniv bohoslovi.* — 


K tomu podéin jesté navrh dodateény,- 
aby se ztidily zvlastni cirkeyni umélecké skoly. 
Byl vsak a% ku p¥t8timu sjezdu odroéen. 

Posledni, étvrté resoluce, jenz piijata 
byla bez debaty, mi: 

IV. ,Uvazujice, Ze pti zndmé velké roz- 
manitosti naseho mocndistvi v ohledu misto- 
i nérodopisném soust¥edéndé éinnost pro uméni 


| cirkeynt s velkymi obtizemi by bojovati mu- 


sila a zejména riznost teti na zavadé je vy- 
datnému ptsobeni jediného tstitedniho listu; 


Be: = 105 — 


uvaznjice, Ze takovy tst¥edni list, na- 
mnoze odeizeny mistnim pottebim a otazkaim, 
trpél by nedostatkem nutné podpory vice, 
nez listy kruhu sice menSiho, ale prirozenymi 
podminkami v sobé uzavieného; 

uvazujice, Ze by takovy podnik mnohym 
Z cesty jsoucim ku pravé a horlivé téasti ve 
snazeni uméleckém z jediného mista prece 


—~xo-—_$§o— 


| nedosti titinné p¥isptval, kdezto listy mfstnt 


sndzeji zadostéini potiebim mistnim a snahy 
umélecké budi, povznaseji a podporuji: 
uzavirdme, Ze se m& pominouti zalozeni 
ustiedniho listu pro véci cirkevniho uméni 
pro celé mocnéfstvi a radéji smé¥ovati k za- 
klidini a udrzovéni nékolika list&é dle potiéeb — 
mistnich. “ 


@, Alkademiuie krestanské. 
Reditelstvi. 


V poslednich ttech schtzfch feditelstva kiestanské 
Akademie konanych v poslednfch tiech mésfcich pfi- 
jati jsou opét nové pfistouplf Clenové, mezi nimiz uro- 
zena hrabata Lazanskych, baron Thalberg na Moravé, 
tak, Ze vzrostl potet vSeho Clenstva na 3000,  Jestli 
sousedni Morava, jak pevné doufdme, se k Akademii 
téZ p¥dtelsky druziti bude a Cechy svij kontingent 
doplni, mohl by poget 4000 enti, jak z potdtku jiz 
se pomySlelo, ve dvou letech dosazen byti, a pak Aka- 
demie kSestanské jeSté vSestrannéji neZ az potud mohla 
by ptsobiti. Sbirky Akademie a podobné i knihovna 
neustale rozSifuji se jak dary, tak ndkladem od fedi- 
telstva jednotlivym odboriim povolenym. Zejmena pak 
sobé o rozSifenf a rozmnozeni toto ziskali znova za- 
sluhy pfriznivcia darcové pp.: architekt A, V. Barvitius 
(Mittheilungen der k. k. Centralcommission, neue Folge 
2 sy., tézZ 50 jinych svazkti rozliénych knéh), architekt 
Mocker (obraz vé%e y Andernachu nad Rynem a foto- 
grafii svicnu u sv. Stépdna), kanovnik metropolitni 
Dr. Antonin Frind (17 sv. dél historickych), Dr. 
Vincene Luksch (hudebni konversaéni lexikon v 70 
svazcich od r. 1869 a% 1877), Ant. Wagner, kaplan 
v Zatci (celou ¥adu spist novéjSich i star‘fch), probost 
kap. vySehradské, V. Stule (celoujadu spisi novéjsich 
a Knihu tovaéovskou od Brandla), Dr. Jan Starek apo- 
Stolsky protonotdr (stary rukopis 435 listti de Consilio- 
rum Imperiali austro-romano a staré vydanf spisti Cicero- 
novych zr, 1615), J. Vesely, fardt v Repiné (¢eskou po- 
stilluz r. 1575 a staré stifbrné penfze), K, Jamborié, zde 
(Homo exaltatus atd, zr.1752), Fr. Ritter von Hartmann 
(Dictionarium bohemico-latinum zr, 1562), Frant. Be- 
rdnek, fardt v Zaboff (stary Anti-Alkoran z r. 1614 a 
velkou stffbrnou minci), architekt Baum (Historia Ho- 
vorea zr. 1670), Jindfich Eckert, fotograf (velkou 
fotografi gotického oltdfe), Karel Zima, farat v Klapich 
(Historische Bilderbibel z r. 1705), Frant, Ib] (plan 
modelu chrému vzkifSenf Kristova v Jerusalemé), Ant. 
Kovatié, admin, farnf v Cervenicich ve Srémsku 


(sbirky latinskych pfsni dva svazetky), Ant, Bouchal, 
farat v Zlebich (starou stifbrnou presku), Josef Lukesch, 
fara v Jablonné (n&kolik starych mincf), Josef Pohofely, 
fara vy Nové Vsi (vysttizeny obraz, jez teditelstvo vé- 
nuje paramentnimu wstavu), Franti¥ek Vitek, kaplan 
v Jachymové (hudebniny po zemiéelém bohoslovei Janu 
Kuchafovi), Vaclav Honejsek, kaplan usv. Stépdna (mno- 
ho starSfch i novéjsich vzdcnych dél), Eduard Schmidt, 
listovnf u zemskych desk (topograf, mapu Cech v 16 
listech), VSem darcttm vysloveny feditelstvem vielé dfky, 

Pokud se tyée ¢innosti jednotlivych sekef zamést- 
ndna jest nejvice sekce uméleckd, jiz podiizen 
ustay paramentnf, 

Péki jeji obstardny jsou nestisIné objedndvky, jak 
paramentit tak jinych vécf, nddob a potteb kostelnfch. 
Objednavky nékteré, na pf. skvostné paramenty pro 
plzeitské arcidékanstvi dosahujf ceny 1000 zl.a vySe. Té& 
mnoho kalichtt podle vzorti p. architektem Barvitiem 
délanych se objednavaé (v cené 65 a% 300 zl.). Umé- 
lecké sekce €asto_o radu tdzino v piitiné stavby 
chramti a oltdfi, Skola péveckdé pod dohledem od- 
boru hudebnifho a jeho nakladem v skutek uve- 
dena odbyvala dne 8, Servence o 6. hodiné vecernf 
svou prvni hudebni zkouSku v slavnostnim sale za 
vrelého vigastenstvi prdtel zpévu cirkevniho se skvélym 
ispéchem, Clenové této Skoly se na dale éinné 
si¢astni pfi slavnostech a schtizich katoltkti v Praze. 
Pomoci sil takto ziskanych hodl& odbor hudebni pti 
akademii kYestanské i Jletos uspofddati pithodnou 
slavnost Cecilianskou v chrdmé i mimo chram, Pé€¢i 
sekce védecké odbiré se vice odbornych asopist 
theologickych a Ize téchto, jako i knihovny akademie 
v mfstnostech spolkovych ku vzadélévacim wéelim 
pouziti, Ku étyrté sekci, archeologické totiz, na- 
vrzen pan konservdtor Bene za tlena vyboru a od 
teditelstva jednohlasné jest pfijat, Budouct fddna 
schfize feditelstva ktestanské Akademie pfipadne na den 
I, fijna b. yr, 


Odbor umélecky. 


1. Nové zhotovené predméty: 


Monstrance akademické. Odbor 
umélecky, ktery ma svij zvlastni tvar kalicht, ciborii, 
pacifikali, relikviari, nadob na svaté oleje a paten k ne- 
mocnym, m4 nyni také specificky tvar monstrance, kte- 
ry se znaéné riizni od podobnych vytvorii téhoz druhu 
jinde obyéejnych. Prvni zhotovena a dodana jest do 
Chvalkovic na Morayé, na jinych dvou ne- 
ddyno objednanych se pravé pracuje. Nakresy pro- 
vedl architekt A. V. Barvitius. Pata étyrlistova neb 
étyrkruhovaé kolkolem bohaté profilovanda zizuje se 


v pel péeruseny kmoflikem, ve spod i svrchu listim 
plastickym a emailem zajimavé a poutavé ozdo- 
benym. Bohaté a dimyslné ¢lankovani ftimskami 
oddélené a mezi tim listky ozdobené spatruje se 


vive 


tyvot{ kruh znaéné prostorny, z predu grandty ¢ée- 
skymi posdzeny, z obou stran tocenymi snhtrkami 


— 106 — 


obehnany, do vniti pak malymi polokrouzky troj- 
hranymi listky jetelovitymi zakonéeny. Z ptedni 
strany nddobky kulaté vybiht nahoru, dola, v pravo 
avlevo na zpisob kiize po sedmi paprsleich, 
z nichz jeden vzdy tmavomodie, druhy pak Gervené 
emailovan jest. Kratké tyto paprslky skupené a 
spojené vzdy v jeden svazek zistavuji na Gtytech 
strandch dosti znaéné rohy, jakoby konce pravidel- 
ného étverce prekrisné lemované a rozdélené, 
v nich% upraveny jsou v emailu syvétle modrém 
symboly étyr evangelist. Rizky pak zakonéuji se 
ozdobnym trojlistkem jetelovym malou stuzkou sva- 
zanym. Nad*nidobkou povznasi se jehlanec, ktery 
v polovici své o néco vyse nad paprslky vzhtiru 
éelicimi md& v predu lehky medailonek ¢tyrlistovy, 
toéenymi snirkami a pilovanymi listky obroubeny, 
vjehoz sttedu nachazi se Beranek Bozis korouhvic- 
kou na modrém emailu. Stihly obelisk zakonéuje se 
ktizkem ve stiedu opétné granatem ozdobenym. 
Monstrance jest 55 ctm. vysoka a nejvéts{ Sitka 
obnasi 21 ctm. Pro Chvalkovice pracovala se prvni 
monstrance cela stfibrna, v ohni silné pozlacona 
a prisla na 450 zl]. Vypotitalo se, ze by podobna 
z broncu v ohni silné pozlaceného dala se zhoto- 
viti za 250 zl. Nakres Barvititiv umoznuje pri ne- 
zménéném zakladnim tvaru mnozstvi varianti riz- 
nych vice neb méné bohatych. Vétsim nakladem 
Ize ovSem dociliti také vétsi nadhery. 

Nové svieny. Odbor umélecky ma jiz také 
viastni svicny mosazné, které dle nadkresu archi- 
tekta A. V. Barvitia dikladné a pékné zhotovil 
osvédéeny tovirnik karlinsky p. Vaclav Svitik. 
Popis a cena udany budou pristeé. 4 

Obnovena moustrance goticka 


ZY. 1H22. 7 BieznikauBrnazaslana jest odboru 
uméleckému prekrasnaé monstrance gotickik obnové, 
zryzeého stribra zhotovana, svédéici o neobyéejné do- 
vednostia zrucnosti zlatnika a sttibrnikt 16. véku. Jest 
provedena v uslechtilém slohu gotickém. Osmikru- 
hova patka s vysokou obrubou rozkosné  élanko- 
vanou a profilovanou prechazi ve stihly pen étver- 
hrany na obou koncich timskou ohraniéeny, jehoz 
plosky sntirkami olemované a prohloubené ozdo 
beny jsou vyrytou kruzbou pravidelnou. Stied difku 
jest pferusen boaté vyvedenym knoflikem silné 
vynikajicim. Na hofrejsim konci rozsifuje se pen 
v sestihrany podstavec, na némzZ stoji ktistalovy 
valee pro hostii, nahote a dole obroubeny kovanim 
v lisky vybihajicim. S obou stran podstayce, na 
pravo a na levyo, opiraji se 0 ukonéujici timsu pné 
v podstavec prechdzejicitho zvlastni raminka na 
zpusob vétvi vyvedenda a vnadnym listnatym a pro- 
plétajicim se ornamentem ovénéend, kterymi pod- 
pirany jsou dvé stranice na vodoroyném prutu zbu- 
dované. Jest-lize na hlavnim podstavei spotiva 
stredni, hlavni a vysoka ¢dst prost¥edni, po obou 
strandch stojfi pobotni a nizsi GAésti monstrance 
architektonicky dobre promyslené a dfimysIné kon- 
struované, tak ze celek rozdélen jest na tii dily: 
prostredni vyssi a dva poboéni nizs{f. Ze dvou pi- 
litki po obou stranach cilindru na horizontalnim 
prutu postavenych, bohaté a zajimavé ozdobenymi 
fidlkami zakonéenych, vyvinuje se nad k¥istalovym 
cilindrem péekrasny baldachin Sestihrany, z néhoz 
vyriisté kapli¢ka, ve které na toéeném sloupu stoji 
v paprsicich na mécici Panna Maria s korunon, 
draic v levé ruce Jeziska, v pravici pak Zezlo kra- 
lovské Ctverhrany baldachinek nad so&kou upra- 
veny koné{ stihlym prolamovanym jehlancem na 
hrandch vrabéiky posdzeny a zokonéeny riz, z nizZ 


maly krucifix vyriisté. Podobnd soustava v mensich 


dvsem rozmérech spatiuje se po obou stranach ci- 
lindru. Na spodnim prutu stojf v pravo a v levo 


na zevnich konefch malé pilitky s ukonéujiet fial- 
kou. Mezi témito a pilitky dtive uvedenymi, které 


po obou stranach k#istalového valce se nachézeji, © 


povstiva péknd prostora pro jiné sosky, které stoji 
na totenych sloupefch z horizontélntho prutu vy- 
raustajicich. Na jedné strané stoji sv. Michaél, na 
druhé sv. Jan Kititel. Z baldachinku étverhraného 
nad obéma sogkami mistrné provedenymi a o pi- 
litky se opfrajicimi vyristajt Stihlé kapli¢ky, z nichz 
na vysokych rovnéz toéenych sloupeich stoji zase 
sosky o polovicku mensi difvéjsich, Sv. Katerina 
a sv. Barbora. Kaplitky zakonéuji se gotickou 
stéigkou spiralné toéenou, co se opakuje v minia- 
turnich rozmérech jesté na zevnich pilitkach, kde 
nad drobnymi so8kami sv. Jif a sv. Kristofa po- 
dobna& vizka spirdlné tocena se nachazi. — V celé 
komposici panuje soulad a mistrovske ovladani 
forem, coZ se rovnéz objevuje ve virtuosni praci. 
Celek jest ovladdnut jednim duchem. Zlatnici XVI. 
véku komponovali bezpochyby sami prace své. 
Z celku iz detailu jevi se laska, s jakou dilo 
pracovano jest. Bylt tehdaz jiny duch a v ktesta- 
nech materialismem nenakazenych byl jesté kus 
idedlniho Zivota. Ne&titilif se vésti znaény naklad 
na dilo umélecké oltdri zasvécené. Monstrance 
z ryzého stiibra jest 111 ctm. vysoka. — Odbor 
umélecky. Akademie kfestanské dal vz4cnou mon- 
stranci peclivé obnoviti a opraviti. Sosky a mensfi 
ozdibky jsou pozlaceny, vse ostatni jest stribrné. 
Viastnim nakladem pak dal zhotoviti velkou foto- 
grafii pro sbirky vlastni, abychom takto alespon 
v obrazech méli nejdilezitéjsi pamatky slavné da- 
vnominulosti umélecké po ylastech koruny Geské 
portiznu roztrousené. Fotografii vyteéné provedl 
élen vyboru p. J. Eckert. 


2. Paramentni ustav. 


Paramentni ustav jest pilné zaméstnan a pa- 
nujevném velmi ¢ily Zivot Nejzivéji zde bylo pred 
sy. Janem Nep., pred svatky svatodusnimi a pred 
Bozim Télem. Z odvedenych rouch a bohosluzeb- 
nych predméti slusi alespon o nékterych zminku 
udiniti. — K Bozimu Téln pracovany jsou 4 bal- 
dachiny, dva jednoduché (nejlacinéjsi za 60 zl 
ovsem bez ty¢i), dva bohatéjsi. Na jednom, pro dé- 
kansky chriam Pané ve Slaném uréeném, bylo u 
prostred v modrém medaillonu zlatem vysito jméno 
»Jezis“; rohy ozdobily se kvétinami. Jesté boha- 
téjsi byl baldachin pro LeSnou na Moravu praco- 
vany, na némz v prosttedku spatitovala se v obla- 
cich Zehnajici ruka Bozi z temné modrého pozadi 
vystupujici; s oblakii vyzafovaly se paprslky. V ro- 
zich upraveny jsou kvétiny. Ozdoby Gasti svislych 
byly pouze tkany. Tyée dole hnédé byly na hofejsi 
éisti_ modie a gervené polychromovany a zlaceny 
Bohaty baldachin pfisel na 220 zl. Také nékolik 
nikladnéjsich kasuli se zhotovovalo, zejmena jedna 
cervend adruha bila. Bild kasule pro Klobouky 
na Moravé uréend vyS{vala se. Bila latka stéibrné 
leskla ozdobila se ki{zem palliovym z hedbavi bledé 
“lutého, po némz% vinul se vzerek z vinného listf. 
Na zadni strané vysita jest postava Spasitelova éer- 
venym rouchem a fialovym pldstém odéna, kolem 
hlavy kiizovy nimbus, srdce na rouchu zlaté; ru- 


kama rozpjatyma zve k sobé; stoji na oblacich; na 


rukou, nohou a boku spatiuji se svaté raény zdriei. 
Na predni strané jest symbolické vyobrazeni Cirkve. 
Postava stoji v bilém rouchu zlatym pdsem pfe- 
pasina na skéle, na kterou viny mofské dordzejf. 
5 ramenou splyva plast éerveny, zelené podsity. Na 
hlavé ma zayoj bily. Prsa jsou kifzem ozdobena; 
nohy obuty do éervenych stfevici kijzem zname- 


= 107 — 


nanych, Ramé postavy jsou rozpjaty, jako byvaji 
v katakombach ,orantes“ vyobrazeny. Nad hlavou 
vznasi se tiara a kliée. Pod nohama jest stuzka se 
slovem: ,,Una*, Nad tiarou na podobné pentli slovo: 
»Sancta*. Po obou strandch u rozpjatych rukou 
slova: ,Catholica* a ,Apostolica. — Na piedni 
Gasti jiné kasule barvy cervené byl vysit Beranek 
Bozi; vzorkem kifze vinula se na kolmém ramenu 
pentle s napisem: ,In omni loco offertur nomini 
meo oblatio munda*; naramenu pritném: ,Magnum 
est nomen meum in gentibus.“ Na zadni strané jest 
tkany pelikéin s ndépisem po delSim ramenu: ,,Pie 
Pelicane, Jesu Domine.“ Na prié: ,Me immundum 
munda tuo sanguine. — K uvedené kasuli praco- 
vany jsou napotom téz dvé Gervené dalmatiky. 
Stuzky ozdobovaci (aurifrisie) vypmény jsou sou- 
hlasné s kasuli listim brectanovym, jimiz se vinou 
a proplétaji tzké pentle s napisy vysivanymi. Jed- 
nalo se o sloya, jejichz smysl by poukazoval na 
vyznam roucha posvatného. Biskup odevzdavajici 
pri svéceni jahnovi dalmatiku, prayi: ,induat te 
Dominus indumento salutis et vestimento laetitiae, 
et dalmatica justitiae circumedet te semper,’ Ceho 
témi slovy biskup jahnovi preje, m& u ného skut- 
kem se stati. A proto doporucoyal se za napis text 
Jes. 61, 10, ktery jest pramenem slov ritualu: 
»Gaudens gaudebo in Domino, et exultabit anima 
mea in Deo meo, quia induit me vestimentis salutis 
et indumento justitiae circumdedit me “ Vyznamna 


slova ta rozdéelena jsou na Siroké stuzce priéni, 


ktera na dalmatice kolkolem pies prsa a zaAda obiha. 
— Podobné stalo seis tunikou podjahenskou. 
Kdyz ji biskup odevzdava, pravi: ,,Tunica jucundi- 
tatis et indumento laetitiae induat te Dominus,“ 
Slova ta pripominaji na Sir..1, 18: ,,Religiositas 
custodiet et justificabit cor, jucunditatem atque 
gaudium dabit.“ Slova uvedena vkusné rozdélena 
jsou po aurifrisiich, jako se stalo u dalmatiky, ktera 
jsouc odévem yznesenéjsim vice slov zahrnovala 
nezli tunica, jakozto odév nizsi, takze symbolika 
rouch kromé smyslu i vétsi a mensi bohatosti slov 
dimysiné se vyjadiila. — V poslednich dnech do- 
hotovil se pluvial podobnym duchem vyvedeny. 
Pluvial, jak jméno jeho znaci, jest vlastné rouchem 
ochrannym, zejmena ma chraniti proti nepohodam 
povétrnosti a desté. Uziva se ho proto ke priivo- 
dim. Aé ve skutecnosti prestal jiz byti rouchem. 
ochrannym, podrzel prec vyznam naznacovani ochra- 
ny, a proto az dosud ,,cappa‘ jest zbytkem byvalé 
kapuce. Ochranou, jiz u vykondvani sluzeb Bozich 
potiebi jest, mini se nadpfirozena ochrana Bozt, 
andéli a svatych. Symbolika tedy a veskera orna- 
mentika pluvialu ma poukazovati na tuto ochranu 
vyssi. Proto se nejlépe doporouci za symbol plu- 
yialu: monogram Pana Jezise, neb Marie Panny, 


3. Nova 


Paramenty : 


Vp. Ad. Mraéek, knéz na odpoéinku v Hero- 
bech, 2 velkia2 mala korporalia. — Dp. A. Flesar, 


farat v Dobranech, prapor pro panny. — Sle¢na 
Heiligova, fialovou stolu — Dp. Ant. Kostak, ta- 
raf vy Strenici, fialovy pluvial. — Bp. Jos. Jelinek, 


rolnik vy Podhoranech, cerveny prapor. — Vp. Josef 
Kastil, koop. v Krumsiné na Moravé, skvostny bily 
pluvial a slavnostni cervenou kasuli. — Vp. Jer. 
Stahala, koop. v Dolanech u Olomice, skvostny 
plastiéek na ciborium v celokruhu. — Vdp. Pr. Auer- 
hann, &. kanovnik a dékan ve Zlonicich, cely Gerny 
aparat (kasuli, 2 dalmatiky, 1 pluvial), 2 bilé, 2 éer- 
yené, 1 fialovou, 1 Gernou kasuli, 1 bily pluvial, 6 stol 


oko Bowzi, Zehnajiei ruka Bozi, kiiz a p. Ma-li se 
pouziti obrazt, pak se doporouéi nejprirozenéji: 
nejsvetéjsi Trojice, Spasitel zehnajici, holubice sroz- 
pjatymi kiidly co obraz Ducha Svatého, Matka Bot, 
Utocisté nase, svaty andél strazny, sv. Jiti, sv. pa- 
tron ap. ,,Cappa“ pluvialu pravé zhotoveného ozdo- 
bila se holubici, co obrazem Ducha Svatého. Jest-li 
Si myslime cappu pres hlavu pfehozenou, holubice - 
povznasela by se pravé nad hlavou a zastiiovala 
by ji, cimz bezdétné na mysl se nam piivadf tpén- 
livé volani sequence svatodusni: ,,in aestu tempe- 
ries“. Proto uprayila se tato sloka kolem v bieéta- 
novém lupeni na stuzce v oddilech: ,,In labore 
requies“ — ,,in aestu temperies“ — ,,in fletu so- 
latium.‘ — Na Siroké obrubé pluvialu vine se zvét- 
Seny vzorek biectanovy, a na Sirsich stuzkAch rov- 
nézZ se oznamuje, od koho kiestané ve vselikych 
pomérech pomoci o¢ekavaji. Ponévadz pak pluvialu 
predevsim uziva se o privodech, nebylo nevhodno 
mluviti slovy, kter& ¢teme v cirkevnim ,,itinerarium“ 
jakoz i v ,,bededictio peregrinorum“, kde ostatné 
pro symbolickou ozdobu pluvidlu jesté mnoho ji- 
nych myslenek se vyskytuje. V druhé modlitbé se 
pravi: ,,Esto ei, Domine, in procinctu suffragium, 
in yia solatium, in aestu umbraculum, in pluvia et 
frigore tegumentum, in lassitudine vehiculum, in 
adversitate praesidium, in lubrico baculus, in nau- 
fragio portus.“ A tak na osmi paskach vine se breé- 
tanem prosba: ,,Hsto eis — in pluvia — et frigore 
— tegumentum — in adyersitate — praesidium — 
in lubrico — baculus.“ Pismena jsou Gervena na 
pentlich modrych v barvé oblohy, rub pentli jest 
jasné fialovy. Cappa a Siroka obruba jsou barvy 
bledé Zluté, listi brectanové zelené. Ostatni latka 
pluvidlu jest bily damasek. — Veskeré paramenty 
pracoyaly se Yizenim a pod dozorstvim dp. Hdm. 
Langera. V paramentnim tstavu jest nyni zamést- 
nano 11 sil pracovnich. 

Tkané krize pro kasule. Umélecké sekci Aka- 
demie kfesfanské postéstilo se po dosti znaéném 
sili, Ze jist’ osvédéend firma lyonska zavazala se 
zhotoviti pomérné laciné kiize ku kasulim ye formé 
pallia, jakych odbor umélecky uziva, s podminkou 
ovsem, Ze najednou znacny poéet objednan bude. 
Nyni dogla jiz odboru velka zdsoba podobnych 
kiizti tkanych, ¢imZ umnoZznilo se, Ze nejjednodussi 
kasule z vinéného damatku s hedbavnymi kiizi tka- 
nymi a s obrubami hedbavnymi, jakoz i podle pred- 
pisu cirkeyniho s hedbaévnym velum na kalich, lze 
zhotoviti po 35 zl; kasule s lacinéjsiho damasta 
hedbayného (polohedbayného damasku se neuziva) 
s hedbévnymi kiizi tkanymi a tolikéz i obrubami 
po 50 zl. Kdo by vsak kasule sim zhotovovati hodlal, 
prepustény mu budou tkané kifze a sice druh la- 
cinéjsi po 8 zl., lepsi po 10 zl. 


objednani. 


vysivanych, plastiéek na ciborium, 3 rochety pro du - 
chovni, 3 alby, 3 cingula, 2 Gervené komze pro ko- 
stelniky, 4 pro ministranty, 4 polstaie, koberec, 2 Ger- 
yené a 2 fialové skvostné korouhve z hedvabného 
damasku. — Dp. Josef Smeély, farat ve Vratenicich, 
baldachin se zerdémi. — Diustj. Dékanstvi v Do- 
brovicich, ktestni Stelu a3 bilé Stoly. — Vp. V. Schuh- 
mann, koop v Strézisti, velum. — Vdp. dr. F. Bauer, 
prof. theologie v Praze, pro faru v Lesné na Moravé, 
skvostny baldachin s vyrezdvanymi zerdémi. — Vp. 
A. Parobek, kaplan ve Frenstaté na Moravé, skvostny 
pluvial vysivany za 300 zl. — Dp. Placid Stfeda, 
farat v Sonové, bilou kasuli svateéni, Gernou s vy- 
Sivanym kifzem, bil u a fialovou z vinéného da- 
masku, velum, plasuk na ciborium, ¢ alby, jednu vy- 


— TORS 


stvanou, druhou s krajkami, 2 humerale, 2 korporalia, 
2 purifikatoria, cingulum, 2 tobalie, koberec na stupné 
oltaini. — Vp. Vaclav Hlavsa, koop. v Kunstate, 
2 éervené korouhve. — Bp. Marchetti, kniz. stavi- 
telsky ingenieur na Vorliku, fialovou kasuli, 4 ro- 
chety a 2 komze pro ministranty, 6 purifikatorit, 
6 korporalii, velum, plastik na ciborium, piikrov 
velky a maly.— Dp. F. Rayman, farat v Uh. Pit- 
brami, velum, albu a bursu k nemocnym. — Sl. 
knizect patron. wiad ve Vlasimi 4 sukné fialové, 
pro ministranty. — SL Patrondtni wiad v Pardu- 
bicich bilou a cernou kasuli, 2 cervené korouhve. — 
Vp. Jan Kubicek, kaplan ve Veseli, skvostnou ¢er- 
venou korouhey. — Dp. Ant. Frese, farat vy Mlilco- 
srbech, antipendium. — Vp. F. Pokorny, kaplan 
v Touzimi, bursu.— Dp. 7. Rosvald, farar v Strelo- 
hosticich, kasuli bilou — Vp. Jit Tykal, kaplan 
v Breznici, skvostnou ozdobu na kazatelnu. — Dp. 
A. Vilasdk, farat na Hradku, velum. — Dp. Fr. 
Preclik, farat vy Klominé, bily prapor. — Vys. dust. 
Vysehradska kapitola, 2 skvostné vysivané dalma- 
tiky. — Dp. Frant. Knob, farat v PyYibislavi, vysi- 
vany skvostny pfikrov. — Dp. #7. Bohata, farat 
v ArnoStovicich, 2 rochety z jemného platna. — 
Dp. Jos. Kandler, dékan v Slaném, maly baldachin. — 
Dp. Vdcl. Mertl; farat vy Hrobech, 6 purifikatorif, 
2 korporalia. — Ct. Milosrdné Sestry ve Veltrusich, 
velum a plasti¢ek. — Ur. p. baron Bed#. Leonhardi, 


vy krélovstvi Saském, bilou, éervenou, éernou ka- 
suli, plasti¢ek, 2 Stoly, velum, cingulum, koberec, 
sdéek pro nadobku na sy. oleje. — Dp. Jos. Chysky, 
far.-v Kornouze, velum. — Dp. Bened. Kundrat, 
prevor dom. klastera v Litoméricich, bursu a sacek 
nanddobku, mnoho starych, nejvice ‘skvostnych pa- 
ramenti k opravé. — Dp. Vojtéch Podobsky, farat 
v Lysé, vysivanou &tolu. — Dp. Vécl. Kihnel, 
farat ve Stebné, pifkrov. — Dp. Ant. Prochdazka, 
fardi v Leviné, 4 komze a 4 rochety pro ministranty, 
rochetu pro knéze a albu. — SL patron. wrad 
» Zlonicich, 2 Gervené korouhve, bilou kasuli. — 
Dp. Pavel Zahdlka, farat v Kralovicich, 2 cervené 
korouhve. — Bp. Josef Linde, tidici uéditel v Be- 
janové, prapor pro skolni ditky. — Dp. Jos. Priik- 
ner, farat v Nov. Sedle, bilou kasuli, humerale, 
cingulum. — Dp. Leop. Maza, dékan v Police, 
éervenou kasuli vysivanou. — Bp. Karel Bures, 
kostelnik ve Vel. Kloboucich na Mor., bohaté vysi- 
vanou stolu. — Dp. Frant. Vesely, farar v Repiné, 
korouhey. — Dp. Ferd. Cisa*, dékan vy Klatovech, 
plastik a 2 Stoly.— Vp. Ign. Al. Matous, administr. 
v Kohoutové, 2 polstdte. — Dp. Lohel Schmidt, 
sekretaé na Strahové, 2 velké korouhve éervené. — 
Vdp. Karel Ridzicka, arcidékan v Plzni, tuniku a 
tunicellu, skvostny slavnostni cely ornat (kasuli, 2 
dalmatiky a pluvial) z tézké latky se zlatymi kvéty 
bohaté vysivany. 


5. Pochvalné uzgnani. 


Pochvalné uznani. Zaznamendvdme gs potése- 
nim, Ze kostelni predméty, péci umélecké sekce 
Akademie kresfanské na rozli¢naé mista zaslané, 
vseobecné obliby dochazeji. Z mnozstvi dopist sou- 
kromych a verejnych budtez zde aspon nékteré po- 
dotknuty. Z Friedlandu a Mistku na Moravé vy- 
slovena jest uplna spokojenost za dvé korouhye 
zhedbavného damasku v paramentnim tstayu zho- 
tovené. Podobné vyjadtil se dp. fardt Bouchal 
v Chlebich, pro néjz v témZe tstavu nékolik pfed- 
méti se pracovalo, ze zaslané jednak neobyéejnou 
krasou a solidnosti, jednak u prirovndni ku praci i 
velkou laci vynika. — Vyteéné redigovany moray- 
sky ,Hlas“, ktery také uméni cirkevniho svédomité 
a bedlivé si v8ima, pravi vy dopisu od sv. Kopeéka 
v Gis 57.: ,Po sluzbach BoZich vénovali jsme prvni 
pozornost pamatnostem kostela dolanského, budovy 
to nékdejsich feholniki kartusianskych, a nejprve 
skvostnému ciboriu, jezto byvsi objednano za 200 
zlatych v ,Akademii kiéestanské“ v Praze, slohu 


romanského, dila mistrného, knemalé slouzi okrase 
stinku Bozimu tak pamatnému. Mat nyni krajina 
nase podsvatokopecka jiz dvé skyosttii Akademii 
kiestanskou na trvalou pamatku utyofenych. Do- 
lany ciborium, poblizké pak Chvalkovice monstranci 
téhoz sptisobu za 450 zl. pofizenou, 103 loty téz- 
kou a na slaynost sv. Cyrilla a Methodia ponejprv 
uzivanou. Monstranci tu zjednali farnici chvalkovsti 
za minulé administrace na samém jiz jeji tklonku 
0 svatcich svatovanoénich dary dobrovyolnymi, na 
porizeni dustojnych ,jeslitek Jezi8kovi* obétivé 
skladanymi. A ,jeslicky* ty jsou skutetné Jeziska 
i svatyné jeho distojny. — Kdozkoli putujes od 
Olomuce Chvalkovicemi na sv. Kopeéek, neopomin 
zastaviti se; pokladu tak uslechtile krasného, ry- 
zim slohem cirkeynim a s takovou pietou provede- 
ného tak snadno jinde neuvidis! Slavné Akademii 
ktesfanské za takovéto skuteéné kiestanska dila 
»4ehne} Buh !* 
Lehner. 


as- UPAMATOVAN). ag 


Redakce slusné 74d4, aby pani odbératelé > Wethoda’, kterf leto- 


Sni predplatmé odvésti 


gzapomuneli, 


béhem tohoto mésice la- 


skavé se vyrovnali. 


»Method« vychazt vidy 20, kajdého mésfce. Predplacenf obna’f 2 zl, rotné. Predplatné ptijima administrace 
»Methoda« v Karliné ¢ 234, Jen frankované listy pftijimajf se. Rukopisy redakci zaslané nevracejf se. Do- 
pisy, tykajicf se redakce, budtez zasflany franko Ferdinandu J, Lehnerovi v Karliné, & 234, Reklamace za- 


silany budte% do expedice vy knthtiskarné Mikulage 


a Knappa v Praze, v Karlfn&, Anenska ulice Cis, 144, 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny Mikulaése a Knappa v Praze, v Karliné. 


ETHOD. 


Casopis vénovany uméni kfestanskému. 


Organ odbori pro vytvarna uméni a archeologii 


Akademie krestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. lehner. 


Cislo 10. 


V Praze, dne 20. fijna 1877. 


Rocnik Ill. 


Obsah: Roucha bohosluzebné, (Pokratovdni.) — 


Z Akademie kiestanské. Odbor umélecky. 


Sloh romdnsky, 


(Vnitiek. ZevnéjSek, VéZe. Port4l.) — 


— Novd objedndni. ~- Poptdvky. — NdvStéva. — Umélecké 


zpravy. — Mosaika, — Cecilie €. ro, 


Roucha bohosluzebna. 


Pise Vojtéch Cipin, knéz v Carltonu v Americe, (Pokracovdni.) 


Jest jesté jind dtlezité okolnost, na kte- 
rou chceme étenére zvl4st pozorna uCiniti. 
Zda-li totiz odformy velké, uzivané 
vyhradné od 5. aZ do 13. stoleti, bylo 
upusténo vsude v tétézZ dobé? 

Gabriel Biel (zemiel 1495) pravi v je- 
dnom ze svych spisi: ,Planeta, qua corpus 
sacerdotis contegitur ... Casula haec est unica, 
integra, undique clausa“.!) A jinde: ,,Ultimum 
vestimentum est planeta sive casula: quae quia 
suprema, rotunda, lata, caetera omnia tegit 
et manuum elevatione dividitur“.?) _ 

Kasule vyobrazend4 ve vydani knihy , Expli- 
cation dela Messe du cardinal Hugo“, tisténé 
vy Oppenheimu u Jana Kobel-a roku 1515, ma 
formu starou, coz dokazuje, Ze byla tato forma 
uZivina vy Némecku v této dobé. — Ritual 
z Rouenu (Rituel de Rouen), tisknuty as v po- 
lovici 17. véku z narizeni arcibiskupa Francois 
de Harlay, narizuje uzivani rouch velkych: 

ppacrarum vestium ea forma servetur, 
quam patrum institutio et cathedralis Ecclesiae 
veneranda praescribit antiquitas, videlicet: ut 
casalae seu planetae in tantam hinc inde ampli- 
tudinem extendantur, ut brachiatota saltem 
obtegant; ideoque ex commoda et plicabili 


1) Gabriel Biel, Sacri_Canonis Missae literalis 
et mystica Expositio,“ lect. XI, p.60, — Lugduni 1517. 


?) Id. lect. XII, p. 66. 


materia fiant, ut facile per fimbrias levari pos- 
sint, nec celebrantem impediant.* 4) 

V Saint Maurice d’ Angers byly kasule 
jesté v roce 1757 tak veliké, ze mély 5! 
Sifky a nejméné také tolik délky, a byly néco 
malo vystrizeny po stranéch; kasule pak, jichz 
se uzivalo ve svatém tydnu a v sobotu pred 
Bozim hodem svatodusnim, byly zcela okrouhlé 
a vsude uzavrené. 7) V Saint Denis lez Paris 
a u sv. Stépdna de Tonnelieres vy Rouenu uii- 
valo se velikych kasuli jesté v r. 1757.3) — 
V Notre Dame de Rouen teprve se upustilo 
od velké formy za ¢asu revoluce r. 1789. 4) 
Anoiza naxich dni jest jesté nékolik chrami, 
kdez se uzZivé od nepamétnych ¢asti kasuli vel- 
kych. V kathedrélnim chramu v Tournay pfe- 
chovavi se kasule, ve které sv. Tom4s Canter- 
bursky slavil m8i svatou za ¢éasu svého pobytu 
vtomto mésté ku konci roku 1170. Tato kasule 
m4 im., 50 ctm. vysky a 4m., 96 ctm. v objemu. 
Jest ozdobena z preduize zadu kiizem utyo- 
Fenym spisobem Y. Této kasule uziva se kazdo- 
roéné na den sv. Tomdse.5) V kathedrale de 


1) Rituale Rotomagense tom. L, p. 386, 

2) Le Brun des Marettes , Voyages Liturgique,* 
pp. 80. et 95. 

3) Id. p. 411. et 436. 

*) Id. p. 367. : 3 

8) Viz popis od M. vicar. gener. Voisin: ,Bulle- 
tins dela Société Historique de Tournay* tom, II, 
pp. 251—261, Tournay 1851. 

10 


— 110 — 


Sens a v Pontigny podnes uZfva se kasuli, 
kteryeh uzival sy. Tomas. V Braunweileru 
a v Hantenu uzZiva se kasuli, v kterych sy. 
Bernard slavil msi sy. na den svého svatku. 
Mohli bychom jesté mnohem vice prikladi ta- 
kové praxe uvésti. 

V kathedrélnim chramu de Liége uziva 
sena velké svatky rouch meSnich, kteréz byly 
zhotoveny pro Davida de Bourgogne, biskupa 
Utrechtského (1456—1497); tato roucha mesni, 
ackoli jiz pristtihovina, ptece jevi znacénou 
velikost. V jinych kostelich, zejmena v kathe- 
drélnim chramu de Sans, uzivi se na veliky 
patek kasuli velikych nevystrizenych. 

Itazeme se tedy, zda-li udélila kdysi cfr- 
kev sv. ditky tém, ktefi uzivaji velkych ka- 
sulf? Ani pomysleni! Ba misto dekretti tako- 
vych kasuli uzivani zapovidajicich — nalézime 
jenom samé chvaly o nich. 


Kardinal Bona, Guillaume Lindanus a Jean 
Etienne Duranti, ktery ku konci 16. véku vé- 
noval Rehori XIV. dilo o liturgii pojednavajici, 
na to Zaluji, ze se kasule poradde umensuji 
a gnesvaruji: 

»Nam nostrae aetatis et superiorum ali- 


quot paucorum saeculorum casula, quam dici- | 


mnus, vix est illius priscae dimidium, tam enim 
nune est accisa, decurtata atque aliam prope 
id speciem deformata, ut sicum illa sua 
prisca, unde defluxit atque degenerayit, compo- 
nhatur, Vix suum tueatur nomen. ') 


Dom. Gueranger, kteryz tak mnohé pfi- 
vedl zase zpét k liturgii fimské, uvedi v obéh 
8 otazkou o liturgii rimské otazku o rouchu 
mesnim velké pudoby. 


Kanoynik M. Fornici v jednom dile litur- 
gickém, sepsaném pro chovance seminate Rim- 
ského, lituje velice vystrihovani a umensovaéni 
rouch knézskych achvali kostely, v nichZ udr- 
guje se staré tradice: ,U latiniki,“ pravi, 
,tato forma ménila se znendhla, nebot sluzeb- 
nici oltare, jimz prekazela ta tize na rukou 
a ramenou a hledajice vice své poho- 
dlinosti, nezli distojnosti boho. 
Sluzby, poéali vystfihovati kasuli po obou 
stranach a zkracovati ji znenéhla, vsak jesté 
tou mérou, ze dosahovala po loket, z ptedu 
pak a v zadu konéila Spickou, ¢imZ podobala 
se staré kasuli, kteraéz na obou rukou mezi 
sv. obéti vyhrnuta byvala. Jest vSak-aZz dosud 
nékolik kosteli, v nich% ctihodné starozZitnost 
udrZuje se naproti novotétstvi; také se tam 


*) »Panoplia Evangelica", lib. IV, cap. LVI., | 
iez dilo | 


pag. 450. Colon. Agrippirae, 1568. Viz 
Duranti-ho , be rvitious becl, Cathol.* lib, L., cap. IX. 
§. 17, khomae, 1591, 


| 


éini nezvratny rozdil mezi tunicellou subdiako- 
novou a dalmatikou diakonovyou.“ !) 

Ten pravy pramen umcusovani forem vel- 
kych jest uZivani latek neohebnych. Opak toho 
je zrovna tak pravdivy; pri nynéjsi kasuli 
musi bytilatka tvrd4, ,prkenna", nem4-li to 
viseti, jako kus hadru se predu i se zadu. 
Pokud uzivé se nynéjsi moderni podoby ornatu, 
necht se uzivé také ,prkennych latek“, jinak 
nynéjsi orndt z mékké, hybné latky jen jesté 
vice ostudy tropi, 0 éemZse mize kazdy 
vlastuima o¢ima pfesvédciti. Pokud se uZiva _ 
tedy formy nové, jest uzivani hybnych latek 
nesmyslem hieSicim proti nutnému poZa- 
davku nové formy. Prkenné litka vola 
na moderni formu: ,Svaj k svému a vidy 
dle pravdy:* — (Vlastni pramen jest: 
Zanedbavani cirkevnich pred pist--- 
a jesté lépe: svétdctvi. Pozn. prekl.) 


Aby se pridalo bohatosti a ditstojnosti 
rouchim knézskym, za¢alo se ve 14. stoleti pri 
zhotovovani jich udZivati tkanin zlatych neb 
sttibrnych, pokrytych vySivanim z perel; tim 
spisobem stala se neohybnymi, nepohodinymi 
a prekdzejicimi. Forma rouch knézskych nyni 
v Belgii uzivanych neni forma fimska, a po- 
chizi teprve z doby revoluce francouzské, a 
dostala se k n4m od fabrikanti parizskych 
lyonskych asi pred 70 lety. Nynéjsi kasule 
neni neZ spojenim dvou kouska, jednoho z predu 
a druhého ze zadu. Podobd se Sirokému mnis- 
skému Skapuliri s tim rozdilem toliko, Ze jest 
mnohem kratsi; z predu tak jest vystiizena, 
ze se podob& vose. Ty kusy litek natazené 
na voskované platno staly se tak tuhymi, Ze 
jeden francouzsky kardinél za nasich dné je 
prirovnal k podobé violonu neb kontrabasu. ?) 
Dalmatiky a tupicelly maji tutéz formu; 
nemajit jiz rukévi, které jsou dosti nejapné 
nahrazeny dvéma kusy latek po strané -prisi- 
tymi, a jsou-li z latky tuhé, maji tvar sku- 
tecné smésny.— V Belgii maji dalmatiky tuto 
prepodiynou formu: 


Forma stoly a manipule, jichZ konce maji 
tvar lopatky pekafské, nikdy nebyla udZivana 


*, , Annales Archeologiques,* tom. XXIII, p. 190. 
Paris, 1863. 

* , |nstitutions Liturgiques“, v latiné redigované 
pro seminat Rimsky; preklad od M _ Boissueta, 
1, partie ch. AL, p. 65. et ch. XII, p. 66. Paris, 
1851. Litujeme, Ze jsme nemohli podati text latinsky, 
bylo ném nemozno zaopattiti sobé vydani fimské, 


— ift{ — 


v Rimé (ale nyn{ je uzivana. Pozn. prekl.) a 
Jest velmi irregularni, Pluvidly z tuhé a 
tezké latky podobaji se svou nehybnosti olo- 
venym. plastiim. Vsecky tyto neStastné zmény 
staly se nisledkem uZivini latek nekanonickych 
a irregulirnich. A prec by nds radi jménem 
Fimského stylu chtéli pti tom udrZeti. 
Seberme nyni vsecky ndmitky proti ka- 
sulim uZivanym nyni v Belgii (jako% i jinde): 
1. Forma je tak zménéna a piisttizena, 
Ze se tplné ztraci symbolick4 
idea, kterou sv. Cirkev ji pripi- 
suje. Maji-li véfci uzZitek miti ze smyslu 
obrazného, allegorického (jinotajného) a sym- 
bolického (n4znaéného), jest treba, aby jej 
mohli snadno pochopiti. Aneb, ptime se, jest 


toto: Th 


tim predmétem, kterym se maji zndzorhovati 
véci tak veliké, o nichz mluvi Innocence III, 
Durand a Duranti? — Neuvddime Zz4dnych 
jinych autori, kromé téch, jizto v tmském 
Ceremonidlu jmenovani jsou. 

2. Jsou tak zkraceny a zmenseny, Ze nelze 
jiz Setriti rubrik, zejmena téchto: , Minister 
manu sinistra elevat fimbrias poste- 
rioris planetae, ne ipsum celebrantem 
impediat in elevatione brachiorum. !) Mox sur- 
git episcopus, et induitur ab eisdem planeta, 
quae hine inde super brachia aptatur et r e- 
volvitur diligenter, ne illum impediat. ?) 

3. Jsou tvrdé, a ndsledkem toho jsou proti 
rubrik4m, jiché vyroky se vztahuji ku kasulfm 
velkym a hebkym, hybnym. 

4. Jsou velmi nepékné a nepohodiné. 


1) ,Missale Rom., Ritus celebrandi Missam* cap. 
6 


VUL § 6. ; 
2) ,Ceremoniale Episcop.“ lib. II. cap VIII. §. 19. 


_5. Pii jich zhotovovaéni uzivé se pravi- 
delné latek irregulérnich, Spatnych, sprostych 
a pretikanonickych. ') 


vous 


leno, zminiti se jesté o jinych nespaisobech, velice 
odporujicich duchu cirkevnimu. Neuvddime jmen, 
protoze nechceme urazeti osob, které, jakz o tom 
presvédéeni jsme, jednaji v nejlepsim minéni, s vétsi 
vsak horlivosti nezli rozvahou. Prosim, zda-li slova, 
jaka tuto ndsleduji, jsou zptisobilé buditi uctu naé- 
bozenskou u lidu: ,Tento pluvidi Gerny, zlatem 
prosivany, na némz jsou tak pékné arabesky, jest 
vas stary odév, madame. Jest zhotoven z vaseho 
zimniho satu a potom z obnosené vesty vaseho 
menzela. Z pryfiho vzata latka a z vesty udélany 
jsou ozdoby. Castka 25 franki zaplatila podsivku, 
trepent a obruby (galons) a kovové sntrky na tomto 
rouchu, které md cenu 300 frank. Ji pak mu da- 
vim prednost pede vSemi ostatnimi, ne zeby to bylo 
roucho bud nejbohatéji neb néjuméleji zhotovené, 
ale protoze jest makavym dtikazem o smyslent, jakéz 
ve spolku (paramentnim od dam utvoreném) panuje, 
a kteréZto osvédceni zajisté doda tém, které z ne- 
pravého studu spolku se vzdaluji, potrebné odvahy, 
aby d4mdm spolku alespon poslali ,véci jiZ snad 
davno v komofe a na pudé odhozené.* 

Jestlizeby misto pouziti téchto latek byly takové 
véci prodany, anakoupeno za to jednoduchych, hed- 
bavnych latek, snad by to nevypadalo tak skvostné, 
ale zda-liz nebylo by tak lépe ucinéno? Vsak tyto 
ndbozné damy tak daleko to piivedly ve své nabozné 
horlivosti, Ze v nejnovéjsim éase jedna z nich prinesla 
missionati 12. korporali usitych z kosil své zemrelé 
sestry!!! — Mysli snad damy, zeby Congregace 
Ritu — kdy bychom se ji zeptali — pfivolila, aby 
se délaly ze starého obnosencého Satu, kabati a vest, — 
nefku korpordly, ale orndty knézské vibec, a to 
v katolické, bohaté zemi, jako jest Belgie? 

(Pokraéovani.) 


Sloh romansky. 


Pise F. J. Lehner. 
(Vnitrek. — Zevnéjsek. — Véze. — Portal.) 


Promluvivse o nejdilezitéjsich zasadach a 
tvarech slohu romdnského, ohlédnéme se jesté 
jednou do vnitt romanského kostela, abychom 
jej takto prehlédli v celé rozsihlosti, podle 
rozmanitych ¢asti, architektonického rozdéleni 


a ozdobovani jednotlivych élent. Plodi dojem 
yainy, slaynostni, ukonéeny. Odmérenym rhyt- 
mem pohybuji se oblouky arkad, kraéejice 
ynitini prostorou ku efli svému, doprovazeny 


| jsouce bohatou ozdobou fezbitskou hlayie, 


$ 


et Pes 


kter4 kolem pYisnych tvari se vine mile je 
odivujic, tak jako pYrisny a vazny zikon efr- 
kevni nabyva Zivota ve zbozné osadé, kde z4kon 
jednotlivymi osobami v Zivot prechézi, a kolem 
kanonickych predpisi — pilifi a sloupt 

yine se vnadn& ozdoba mrtvou literu v Zivot 
preméhujici v rozmanité kraése vedle osobniho 
pojmuti a ndlady jednotlivet. U velkého oblouku 
étverce kiizového otviré se nahle a rozsifuje 
se perspektiva. Ozdtena leskem svétla s ktru 
a p¥iénich lodi sem padajiciho, stkvi se sva- 
tyné povySend, jako tajemné zjeveni nebeské 
nad nizkou pozemskosti se pne, osvécujic a 
oblazujic. Slaynostni polokruh oltdéfniho vy- 
klenku pojimé jednotlivé rhytmické pohyby 
lodé podélné ve spoleény akkord ukonéujict. 
Sem vSechno sméfruje, zde vSechno doznivd. 
A veskeré ony pohyby jsou mirné, slavné a 
ukonéené. Nad arkidami tésné pfriléhd a 
Vv prisné Gate vodorovné bézi fimsa, nad kterou 
vystupuje neozivend hmota vrchnich stén. Nade 
vsim pak rozklad4 se posléze v utuhlé nehyb- 
nosti plochy strop, tak jako nad mnohotv4érnym 
vivotem vl4dne z4kon cirkevni v4zné a opray- 
dové. Kdyz ale pozdéji ¢4ra kolma vitéziti 
pocala nad éarou vodoroynou, kde po odstra- 
néni fimsy arkd4dové vse vzhtru éelilo, az po- 
sléze strop ploch* misto postoupil smélé klenbé, 
mnohem pruznéjsi a ¢ilejsi Zivot proudil se 
vynirtnimi prostorami romdnské basiliky. Novy 
zikon skupenin jevil se v basilice klenuté, 
coz spatrujeme jiz v milém stiidéni se slab- 
Sich pilffi, o které pouze arkddy se opiraji, 
8 mohutnéjsimi oporami, které yrehni klenbu 
nesou. A kraé¢cf-li pohyb klenby v prostrannich 
lodich rychle a Zivé, v hlavni lodi nese se 
kKlenba ku cili svému vdzné, odmérené, slavné, 


A tak zikladni myslénka nezménila se. Basi- 
lika tramovym stropem plose kryté v prisnosti 
a vaznosti souhlas{ s basilikou klenutou. Obé 
plodi tentyZ dojem. A jako cirkeyni z4kon 
zbudovan jest na zakladech praktické mravo- 
uky, ¢imz snaze prech4zi v Zivé, osobni pre- 
svédéeni y Zivoté jednotlived, podobné roz- 
klad4 se jednak nad veSkerou prostou kostrou 
zdénlivé jednotvarného stropu na hladkych 
sténach spotivajicfho, jednak na bohatejsi 
soustavé klenby a stén vynadnéji roz¢élinko- 
vanych pestry a bujny Zivot. Z vazného po- 
zadi vitaji a pozdravuji nds patriarchové, pro- 
roci, apostolé a muéennici, cirkevni ucitelové- 
a syaté panny, déjiny Starého a Nového z4- 
kona; z tajemné pak dalky v apsidé pohlizi 
na osadu a vystupuje mocné ze zlatého po- 
zadi velikolepé postava Spasitelova, na duze 
triniciho s pravicf mocné pozdyizenou, v le- 
vici pak m4 otevitenou knihu Zivota. Spasitele 
svéta obklopuji evangelisté a svati patronové 
chr4mu, jejichz ochrané se osada porouti a 
kte¥i Vykupitele stale za ni oroduji. Také 
dtevény strop a pozdéji klenuti ozdobovany 
jsou malbami. Prynéjsi vSak dila snadno po- 
rusitelné m4lo kde se zachovala. Druhaé, jakoz 
i malby na sténdch pozdéji a nazvice zabilena 
jsou — z hlouposti. N&ém vsak z nerozumu 
vzesel uzitek. Siln4 vrstva opétovanych natérii 

zachranila vzicné pamatky a dochovala je az 
na vék pritomny. Pod silnou vrstvou Ziji déle 
staré, ctihodné postavy. Jest jen treba kle- 

pati, aby prolomily tisnici pokryvku a vystou- 

pily na denni svétlo jako za¢arovani duchové 

a svédectvi vydali o Zivoté, vite a zboznosti 
vékii dévno minulych, 


GS. Beovnejsek romansikych hkostelt. 


Poznavse upravu, vyozdobeni i vyvoj 
vnitrku, jest nam nyn{ blize vSimnouti si ze- 
vnéjsku a pYesvédtiti se, zda-li souhlasi 
8 vnitfni bytosti budovy. 

Basilika starokéestansk4é méla zevnéjsek 
velmi malo vyvinuty. (Viz ,Method“ roé. II. 
str. 102.) Pouhym skupenim dili a dvoji 
fadou oken poukazovalo se. prosté na vnittek 
dvoupatrovy. Prvni pokus, zeynéjsi stény oZi- 
viti a rozdéliti, spatfuje se na budovach ra- 
vennatskych (viz ,Method“ roé. II. str, 104.), 
kde ku chrémtim také véz, aé pouze osamot- 
néle stojici, pridruzovala se. 

Romainsky sloh sloucil véz% s kostelem 
v jeden organicky celek. Toto spojeni jest 
podstatnou novotou slohu roménského. Prak- 
tick4é potfeba zdéla se poukazovati na zalo- 
geni jediné yéze, jako skute¢éné nachdzime na 


nékterych chrémech, které maji véz% na strané 
z4padni. S uméleckého stanoviske neobjevila 
se vSak tprava tato byti priznivou. Véz pred 
hlayni lod{ postaven& zakryvala jednak hmot- 
nosti svou celou vysku nejdilezitéjsi castky 
kostelni, jednak protivou jesté vice poukazo- 
vala na nesamostatnost nizkych lodi poboé- 
nich, ¢{mZ na misto skupen{ povstalo rozdvo- 
jeni. Majit tudy umélecky promyslené budovy 
slohu romanského nazvice dvé z4padni vézZe, 
které po obou  stranéch prodlouzené lodé 
stredni mohutné se vypinaji. (Viz obr. 74.) 
Smér kostela hlavni lodi do vysky éelief jimi 
jesté vySe se vede, hlayni pak tvar budovy 
zcela jasné na venek vystupuje. Zatasté kalf 
se ovSem opétné jasny tvar priéelf zvysenim 
zdi, kterou obé vé%e se spojuji. Uvedenou 
zdi yodoroyné yedenou, na zad pak nakloné- 


nou stfechou ukonéenou 
zakryva se Stit hlavni lodé. 
_ Proména tato nebyla vSak 
bez dilezitosti a vyznamu. 
Preddvori starokrestanské 
basiliky nyni zbyteéné od- 
_stranilo se, kostelu pak 

dostalo se priiceli, jimz 
podstata budovy mohutné 
a yyznamné vyslovena, jest. 

Také predsin nyni 
zmizela, ustoupivsi zvlast- 
nimu portdélu. 

Jako u oken, takéu 
portalu proménén smér 
rovnotihelny v nakionény a 
vy botujici. Stranice na ve- 


stiidani se ¢lankt kulatych 
s hranatymi. 3 
Ponéyadz vsak vlastni 
vehod pravidelné tvo¥en 
jest vyodorovnym tramem, 
povstalo nad nim pole ob- 
loukem ohraniéené, jemuZ 
tympanonsefika. Ozdo- 
bovalo se obyéejné vy- 
znamnou praci polovypou- 
klou, nazvice postavou Vy- 
kupitele na trinu sediefho 
s knihou Zivota, zprova- 
zeného svatymi ochranci 
chramu. A tak na malém 
oblouku portdlu vyslovo- 
valo se jig predobrazné co 


nek se rozsitovaly. (Viz 
obr, 75.). Nékolika za se- 
bou nasledujicimi vybézky 
roynothelnymi dostalo se 
portalu ééry naklonéné, 
zivé pohyblivé. Sttidanim 
se ¢l4nki kulatych s hra- 
natymi, tenkych sloupt se 
sochami, které mnohdy na 
portélech se vyskytovaly, 
plodil se pffijemny dojem 
svétla a stinu. Sikm4 ¢éra 
takoyou rozmanitosti mile 
se ofZivila, Vnitfek zval 
tak¥ka mimojdouciho ku 
ystoupeni, a privabiv jej 
otev’el se mu, Dusledné 
provedeno jest totéz ¢élan- 
kovani také v oblouku, kte- 
rym portal se uzaviral, tak 
%eizde zplozeno jest Zzivé 


24 = 


Me 
Ss 


ie 


(Obr. 76,) Viktring (Korutany). Z druhé polovice XIL stol. 


na hlaynim bodu kostela, — 
u cile, navelikém vyklenku 
oltétmim se zndzoriovalo 
jakozto z4kladni myslénka 
celku. Vchod do svatyné 
stitezen jest postavou Ono- 
ho, ktery nazval sebe byti 
cestou jedinou k Zivotu véé- 
nému. 

Portal byvé nejozdob- 
néjsi cistkou kostela ro- 
manského na venek, a proto 
uvadi se tuto nékolik obra- 
zu v posloupné ozdob- 
nosti. 

Nejjednodussi portal 
znazornuje se na obr. 76., 
kde ihlavice slouptii maji 
tvar patky obrdcené, v je- 
jichz rozich tytéz drapky 
se nachfzeji. 


ee 


— 114 — 


Podobnou jednoduchosti vyniké portal ko- 
stela Sv.-Jakubského (obr. 77.), jenze tym- 
panon ozdobeno jest praci poloyypouklou. 
Spatiujeme zde Spasitele pravici Zehnajiciho, 
levici knihu drZiciho. Po obou stranach jsou 
andélé gs kaditelnicemi a palmami neb svicny, 


Se 


== 


Tail hy iN = th 


(Obr. 77.) Sv. Jakub (Gechy). Z druhé polovice XII. tol. 
Gehoz pro silny natér vapna rozeznati nelze. 
Sloupy jsou stihlé. Patky attické s pretvorenym 
Zlibkem vysokym a mélkym postrddaji roho- 
vého listku, Hlavice — pYevrzend patka attické 
pretvorena — jsou bez vselikych ozdob. Také 
archivolta kulatého oblouku postrada ozdob, 
skladajic se ze dvou kulatych prutia nékolika 
uzkych Zlabkt. 

Aé y dobich slohu romanského. nenabyla 
stavebni ¢innost v zemich koruny Ceské tako- 
vych rozmért, jako se spatiuje na Rynu, ve 
Francii a Vlasich, dochovala se prece z onéch 
vékii aZ na dny nase tada prekrasnych vzorii, 
vymluyné svédéicich o velkolepé snaze spo- 
leéné, jakoZ i o mrayni sile pokoleni davno 
minulého. 

Portal hulinsky (obr. 78.), jediny to zby- 
tek byvalého kostela, neporuSen prestaél bouée 
vékové. Jest vyveden z vdpence silné Zelezi- 
tého, ¢imzZ podminéno jest prosté sice, ale 


mohttné provedeni profili a ozdob. Patky sloupt 
jsou tvaru attického,: rohy kryty listky ochran- 
nymi. Sloupky jsou osmihranné, tocené, jedna 
strana do vnitr, druhé na venek zakulacena, 
éimZ vzniké roztomily wéinek svétla a stinu, 
plodici soulad bohaté oZiveny. V mistech, kde 


(Obr. 78.) Hulin (Morava). XIII, stol. 


konkayni sttany sloupku osmihranného na ku- 
latou desku patky a hlavice naraZeji, vanika 
prazdna plocha, které vyplnéna jest zakulace- 
nymi listky podobného tyaru, jako na patce 
se spatruji. Tri hlavice jsou tvoreny listim 
vzhiru vypjatym, na jednom objevuji se v ro- 
zich stopy zavitki (volut). Ctvrté jest ozdo- 


2" ea 


bena symbolickou sovou. 


— 115 — 


Silnymi ponekud | nou. Klenba pne se s jedné strany ua dru- 


Yimsami nabéznikovymi, které sou¢asné kryci | hou v deviti obloucich; étyti vystupuji co silné 
timsu hlavice zastupuji, déli se sloupy od | valce, ostatni ustupuji co hluboké ryhy. Nej- 
oblouki, vkusné oz%ivené toéenymi elanky na | spodnéjsi oblouk ozdoben jest listim, kolem 


“pusob provazkti. 

Podiveni budi 
iistrovsky portal 
udiborsky (obra- 
zec 79.), bohuzel 
valné porouchany. 
Na vysokych pod- 


stavcichvypinajise. 


na levé strané dva 
sloupy syvobodné 
stojici a tim na 
druhou — polovici 
XIL. véku pouka- 
zujici. Drik pred- 
uiho sloupu ozdo- 
ben jest listim pro- 
plitajicim se, zad- 
niho pak prouzky 
paskovitymi. Hla- 
vice prvuiho . jest 
napodobenim hla- 
yice korintské ; 
diruha ‘sklada se ze 
sirokych lista Supi- 
naté nakupenych. 
Téhoz tvaru jest 
sloup a_ hlavice 
sloupu, ktery zbyl 
na pravé strane. 
Druby jest vylomen 
azachoval se pouze 
jeho podstavee. 
Smér yrehniho o- 
blouku ukazuje, Ze 
po obou stranach 


jyeste oirett~ sloup 


puvodné se nacha- 


uel. Kryci desky \ 

na hlavicich neni, WW 
tak Ze fimsa ze Si- CWE 
rokych lista véji- \ 


rovitych slozend 
na sloupech bez- 
prostredné spoéi- 


va Klenuté élanky portdlu jsou ozdobeny polo- 
vypouklou praci, bohatou a neobyéejné ynad- | 


ts a 1 nl aan f ; \ Hf aes ig ine SS 
alill 


i druhého vinou se prouzky; Z#labek nasledujici 
vyplnén jest Iu- 
penim bodlakovi- 
tym, prut pak za 
nim pokryt jest 
listim akantovym. 
V patém oblouku 
jsou koné, krévy a 
ovcee za sebou kra- 
Gejici, mezi nimiz 
pastyr odpociva. 
Sesty m4 palmety 
tkanicemi spoje- 
né; na sedmém 
apatruji se listky 
véjifovité, — stuz- 
kami lemoyané; 
v osmém yyobra- 
zeny jsoujestérky ; 
posledni konetné 
okraslen jest pruty, 
ha zpusob mfrize 
protkanymi, syr- 
chu znaéné porou- 
chanymi. — Cel- 
kem nevyniké por- 
tal charakteristi- 
ckou hmotnosti, 
jaka se spatruje na 
ostatnich budovach 
romauskych za o- 
noho véku, nybrz 
ve vsem -jevi § 
snaha po jemném 
a elegantnim pro- 


i ‘ 
ie ss 


Mi Mi 


ae 

: 2 
ui 

lI ; 


Hak 


a 


Sa = 


vedeni, které i ny- 
WV ni, aé znacné po- 
N rouchané, prece 
\ plodi dojem kraso- 
S umné tou mérou 
\ uspokojujici, jak 
. ztidka se vysky- 
NX tuje, cim zajisté 
svédectyi se vy- 


{Obr. 79.) Zabo¥. Druhd polovice XII. stol. 
| davé o neobyéejném uméleckém Jemno-1 kraso- 
citu za onéch dob ve vilasti nasi. 


— 116 — 


¥ Akademie lkrestanské. 


Odbor umiélechy. 


Kollegiatni chram Pane na 
Wysehradé. Architekt Jos. Mocker predlozil 
sekci umélecké k posouzeni a ku schvdleni plany a 
rozpoéet na rozSifeni jakoz i na slohoyé uprayeni 
kollegiitniho chramu Pané sv. Petra a Pavla 7A Vy- 
Sehradé, které zhotovil na vyzvani staroslavné ka- 
pitoly vySehradské, Jest véru diviti se jednak ne- 
obyéejné pilnosti, jednak dtimyslu architekta, ktery 
pti velmi éetnych pracich jinych dovedl iy nékolika 
mésicich podati takovy material, s jakym seket 
uméleckou pfekvapil. Poboéni lodé vySehradského 
kostela maji starou kiizovou klenbu; okna vsak a 
stiedni lod jsou zmodernisovany. Architekt Mocker 
podrzel tudiz beze zmény lodé poboént a provedl 
v jejich duchu klenbu hlavni lodé, okna rozsirent 
jakoz% i yeskerou tipravu budoucfho kostela slohem 
gotickym. Vedle nayrhu jeho ma kostel rozsifiti 
ge na dvé strany; svatyné oltdini ma byti prodlou- 
gena na jedné, hlavni lo® pak o dva étverce klen- 
boyé na druhé strané, kde by pak zdroven povstal 
novy portal, pékné priéelf a dvé véze, Kostelu 
tou mérou dostane se nové tvdfnosti jednak vnad- 
nym kiirem, jednak imposantnim priéelim, Nynéjst 
sakristie bude roz8itena, kaple pak protéjsi pfe- 
ménéna v baptisterium. Uvazi-li se situace kostela 
vySehradsk¢ého na vysoké skile vévodictho Praze 
i okolf, pochopuje se jasné, proé architekt na ve- 
nek piisobi velkoleposti hmoty a jednoduchosti 
tvarfi, ¢im% vysvétluje se raz stiechy a vézi, jakoz 
i stén zevnich, aniz by tim ostatné Skodu trpéla 
ynada obrazu. V souhlasu se zevnéjskem ma byti 
také ynitiek. Chéru dostane se nového hlaynfho 
oltdte, malovanych oken, pro jejichz zfizeni jiz 
vyskytnul se dobrodinec — vlastné Pan Buh jej 
tam poslal —, novych stolic kanoynickych a trinu 
probostského, kruchté novych varhan, presbyteriu 
i lodim# ptiméfené polychromie a j., zkratka by- 
valy chriém bude vyménén za budoyu novou, ve- 
Jebnou, jednotnou | uslechtilou, diistojnou  staro- 
slayné kapitoly a staroslavného VySehradu. Stastnd 
sHoda! TentyZ mistr, ktery dostavuje obra veli- 
kana na*Hradéanech, zhotovil ndkres na rozSifenti 
a dostaveni starého piitele na VySehradé. Na dvou 
skalach proti sobé dva kostely. Jeden koruny ¢eské 
hlava, druhy syétla viry vy Gechach ziidlo i ko- 
lébka, Metropole jeden, sidlo kollegidtni druhy. AZ 
vyroste ten obr stovézaty na Hradéanech, a své 
obé véze vzatyé{ starodayny druh na skéle vyse- 
hradské, pies Vitayu budou si posylati na vzdjem 
pozdray dnem i noci. Za jednim kostelem slunce 
yzejde, za druhym zapadne. Cervanky ranni a ve- 
Gerni pozlacovati budou dvé svatyné. V zlatém 
lesku slunce a ve stfibrné zafi mésice pohlizeti bude 
sy. Vit se sy. Véclavem ku sv. Petru a Paylu. 
Krasné to pomniky viry zdédéné! Ten velky buduje 


si vlast cela, ten mensi hodlaé si znendbla zhudo- 
vati duchovni rodina jedina. Prikladna kapitola vy- 
Sehradské, ve které se’li se knézi celf a muzZové 
po vlasti véhlasni, nechti prebyvati v novych resi- 
dencich, aby u prostied nich nepiéebyval Hospodin 
v stinku novém, nddherném. Krasna snaha! Nej- 
distojnéjsi kapitola, kter4 vlastné jiz podatek udi- 
nila, objednaysi v paramentnim tstavu skvostny 
apparat mesni 8s veskerym pfislusenstyim, hodl& 
sukcesivné a soustayné pocinati si pri rozsifovanf 
azvelebent kostela. Bylot zajisté Sfastnou myslénkou, 
ze nejprve daly se zhotoviti veskeré plany, vedle 
kterych i pfistim ndstupcim moZno bude pokrato- 
vati, co horlivi ¢lenové kapitoly nynéjs{ poéali. 
Zdat Bih! k dflu zdslugnému. — Architekt Mocker 
podal celou kollekci plini, pfidorys, pohledy 
vnitini a zevni, prittezy, viibec vse, éeho pro celou 
budoucnost ku jednotné stavbé potiebi se vidt, 
jakoZ i zevrubné rozpoéty na celek i jednotlivosti. 
Sekce umélecké bedlivé a s potéSenim prohlizela 
predlozené plany, vyslovila se jednomysIné o jejich 
vyteénosti a naznacila zérovei, v jakém pofadku 
mélo by pokraéoyati se pri soustavném budovanf. 


Dékansky chram ve Vodiha- 
mech. Architekt Ant. Baum, kterf jménem 
umélecké sekce roku minulého-ku vSeobecné spo- 
kojenosti vystavél novou vé% dékanského chramu 
Pané vodianského, pfedlozil odborn uméleckému 
naértky ku pliniim, vedle kterych m4 znendhla 
slohové opravovati a jednotné wpravovati se ze- 
ynéjsek i vnittek dékanského chramu. Malebné a 
presné slohové navrhy byly pfijaty a schvdleny za 
podstatu definitivnich plinfi, které napotom za- 
sliny budou sl. radé méstské ve Vodiianech co 
k patronditnimu tifadu fetéeného kostela. Popis n4- 
sledovati bude po zhotoveni ndkresit. 


Dékansky kostel Nepomucky. 
Architekt Ant. Baum, jemu% vybor sekce umé- 
lecké svéfil opravu kostela vy Nepomuku, referoyal , 
v jakém stavu shledal pamatny chrém Pané a vy- 
vinoval zisady, vedle kterych mél by obnoven hyti, 
0 nich% napotom vybor rokoval. Pan architekt pra- 
cuje jizZ o planech. AZ vyboru podany budou, pii- 
nese ,Method* zpravy obsirnéjai. 


Oltar Krsovsky. Goticky oltat vy Kr- 
sové s tabernaklem, Madonou a dvéma andély kle- 
éicimi, dle nékresii knizectho Liwensteinského archi- 
tekta I’. Adama od chvalné zndmého tezhaie Ve - 
selého v Praze vyvedeny, odeyvzdan jest od sekee 
umélecké J. J. Karlu knizeti Lowensteinovi. Reteny 
architekt oznamuje, Ze se oltét u Akademie kie- 
stanské objednany vSeobecné Ifbi. Oltaé byl poly- 
chromoyan a silné pozlacen. 


— 117 — 


Dvaoltaire pro kostel ve Str 4zi. 
Architekt A.V. Barvitius zhotovil ndkresy hlay- 
niho oltéte sv. Vaclava a pobotniho Mariansk¢ho 
oltafe pro feteny chr4m Pané, které od vyboru pfi- 
jaty J. J. Karlu knizeti Lowensteinovi zaslany a od 
ntho schyaleny jsou. Poénou se neodkladné pra- 
covati. - 

_ HMlavni oltar v Ledéi. Vip. Ant. 
Stika, dékan a vikat ledeésky, hodl4 ve farnim 
chramu Pané zi.diti novy hlavni olté? slohu goti- 
ckého. Obratil se k vyboru sekce umélecké, jejimz 
jménem F. J. Lehner do Ledée se odebral, pékny 
kostel ohledal, vyméril as vdp. dékanem vyjednal, 
éeho ku ziizeni potiebi byti se vidélo. Slechetny 
objednayatel vénuje z ylastniho na ziizeni nového 
oltare 1000 zl. O ostatni naklad zaddno bude 
k uYadu patronatnimu. Zhotoveni nakresu a rozpoctu 


odevzdano jest p. architektu Josefu Mockerovi. 
Oltat zasvécen jest sv. Petrua Pavlu. Sougasné bude 
se presbyterium gotické polychromoyati a okna po 
Stranach oltite budou vypinéna sklem barevnym. 
Jest zdslusno ispravedlivo, aby pékny kostel skvél 
se péknym oltafem. 


Hilavni oltar v Nezamyslicich. 
Nakresy a rozpocet hlavntho oltite Marianského 
pro farni chrém Pané v Nezamyslicich, od archi- 
tekta J. Mockera zhotovené, zaslany jsou vdp. ob- 
jednavateli, Janu Dubnovi, fardti a vika¥i tamtéz, 
ktery obé k patrondtnimu téadu s piisluSnou Z4- 
dosti zadal. Skvostny tabernakl ma zhotoven byti_ 
nikladem obétovného vdp. vikafe. S novym gotickym 
oltdétem v souhlasu bude se presbyterium celé po- 
lychromovati. Okna chéru jsou jiz chrysailova, 


Nova objednani. 


Paramenty a pradlo kostelni : 


Dp. Pavliéek, far. vy Malenicich, 2 birety. — 
Pro farni kostel Kvzlicky, 1 albu vySivanou a 1 
s krajkami, 1 rochetu vySivanou a1 s krajkami, 
2 cingula — Pro chudinec sv. Bartoloméje v Praze 
velum. — Vp. Karel Ployhar, kpl. v Béléicich, 
éervenou korouhey. — Vdp. Jan Padour, vikar ve 
Stra¢ové, 2 fialové korouhve. — Vdp. Fr. Parik, 
dékan v Ml. Boleslavi, zid& za rozpo¢et mnoha 
paramenti a kostelnich nadob (85 predméti) — 
Pani Josefa Srchova v Praze pro chram Pané na 
Hraédku kasuli bilou, 2 polstare. — Dp. Mich. Horn- 
steiner, farar v Ottenreitu u Plané, pokryvku vy- 
Sivanou na pultik pro mesni knihu.— Sl. Obec Slo- 
veéskd, 2 Gervené korouhve s pozlacenymi kovo- 
vymi krizi.— Dp. Mansvet Adamek, far. usv. Jakuba, 
skvostné velum. —Dp JZ. Kral, dék. ve Frenstaté 
na Moravé, velum bohaté vysivané. Pro kostel sv, 
Jilji, komzZe pro kostelnika. — Dp K. Schneider, far. 
v Hrivicich, 2 éervené korouhve. — Up. Bed7ich 
baron Leonhardi, bilou kasuli. — Dp. Jos. Puchta, 
far. v Kluéenicich, 4 korporale a bursu. — Dp. 
Ant. Richter, far. v Suniberku, pluvial z vinéného 
damasku, 2 fialové stoly. — Dp. Jos. Badura, far. 
v Kurovicich u Holegova, 2 kasule a velum. — Bp. 
Jivi Jirava, pekar v Libni, 2 fial. korouhve. — 
Dp. Petr Gétz, far. ve Zhuri, pluvial cerny. — Vp. 
Ad. Wagner, kpl. v Zatci, 2 stoly. — Vdp. Vadcl. 
Mostecky, dék. ve Vodianech, 2 kasule, pluvial. — 
Vp. Jos. Stahala, kodp. v Dolanech u Olomice, 
gerny skvostny pluvial a 4 sukné éerné pro mini- 
gtranty — Dist. Farni urad v Cesk. Rychnove , 
kasuli z vinéného damasku. — Dp Ondrej Brun, 
far. ve Svojsiné, ¢ervenou kasuli a biret. — Vp. 
Em. Veselj, kpl. v Drahno-Ujezdé, slavnostni bily 
pluvial a kasuli, éerveny pluvial a kasuli. — Vp. 


merale, albu, cingulum, s4¢ek pro nddobku na sv. — 
oleje. — Ct. Kongregace dcer krestanské lasky sv. 
Vincence v Banské Bysttici v Uhrach, ¢ervenou 
kasuli a 4 palliové kifze ku kasulim. — Dp. Ant. — 
Bouchal, far. v Chiebich, Gernou kasuli a 2 Gerné . 
sukné minist. Dp. Fr. Malota, far. vy Majetiné u Pre- 
rova, koberee na oltatni stupen. 


Rozlicné predméty: 


Distojny p. Ivo Simon, fardt vy Kosmano- 
sich, nohu pfiméfenou ku stifbrné kuppé staré a 
pozlaceni celého kalichu. — Dp. Arnost Nemastil, 
fara? v Husinci, stroj na hostie. — J. M. p. hrabénka ° 
Valdsteinova, kanonické tabulky s vyfezavanymi 
ramci. — Dp. dr. Jind’. Kubdat, fara? v Malkovicich 
pozlaceni kalichu. — Dp. Fr. Nozka, far. v Germné, 
2 svicny. — Dp. Jak. Stark, faraé v Zadblat{, pozla- 
ceni kalichu a pridélani nové sttibrné kuppy. — 
Dp. #. Stary, farétv Rovni, 6 svicni. — Bp. Jan 
Sajfert, statkat v Bélé, 4 svicny. — Dp. Mate 
Dusek, faraé v Charvatci, pouzdro na sv. ostatky a 
2 kropacky. — Dp. Fr. Jeémimek, farét v Plegné ve 
Slezsku, 6 svicni. — Vp. Jos. Hammerschmid, koop. 
v Brezniku u Brna, opravu veliké, staré, stribrné 
monstrance gotické. — Dp Fr. Hrebicek, farafv Pi- 
8elu u Brna, pozlaceni kalichu a pacifikal. — Dp. 
Fr. Tousek, dékan v Treboni, pozlaceni monstrance. 
— Dp. Ond?. Deutsch, dékan v Haidé, 4 svicny. — 
Dp. Jan Poldnek, dékan v Sobotce, kaditelnici. — 
Vp. Jos. Vicek, kpl v MoraSicich, 4 lucerny. — 
Vp. Ant. Priga, kpl. v Budyni, sosku P. Marie 
k privodim. — Dp. Ant. Kostak, farat v Strenici, 
2 konvicky a aspergil. — Dp. Jos. Fischer, fara 
vy Nové Vsi, posttibrenf a pozlaceni lampy. — Dp. 
Jos. Hejna, farat vy Z@ke, so8ku sv Vaclava. — Dp. 
Jos. Richter, farét v Robéi, 6 svient, cinové kon- 


Jos. Radimsky, kp]. y Smidarech, bilou kasuli, hu- | vitky a zvonek. — Dp. Jan Sova, farat y Horni Ce- 


dee | . 


rekvi, kaditelnici. — Dp. Jos, Koudi, farat v Sobé- 
chlebich, cinovou kropenku. — J. M. p. hrabénka 
Valdsteinovd, 3 obrazky malované k vysivani. — 
Dp. Placid Steda, far. v Sonové, kaditelnici z al- 
paky, kropenku, trojzvuény zvonek, lampu na vééné 
svotlo, ndtini ku kitu, konviéky s tackem, pultik 
na mesni knihu. — Vp Karel Géossler, beneficiat 
v Chomutové, konvicky s tickem alampu na vétné 
gvétlo. — Vp. Jos. Baudy§, kpl. v Ném. Prusnici, 
trojzvucny zvonek. — Vp. Ant Cigdnek, kooper- 
tor v Pavlovicich na Moravé, 5 skvostnych slay- 
nostnich luceren. — Dp Ant. Viasak, fara? na 
Hradku, kropenku s kropatkem. — Dp. Val. Pisl, 
farat v Lanech, miss4l. — Vdp Ant. Burka, d3kan 
v Praskolesich, skvostnou gotickou lampu, kaditel- 
nici, 12 svicni. — Dp. Vaclav Meril, fara? v Hro- 
bech, vyzlaceni kalichu, patenky k nemocnym, n4- 
dobku na sv oleje. — Dp. Josef Kendik, fara? na 
odpocinku v Diitné, 16 svicni — Za hranice: ka- 
ditelnici, lampu na vééné svétlo, konvitky 8 ta- 
ckem, zvonec, kropenku na sténu. — Dp. Karel Ru- 
diser, farat ve Vermiticich, 12 svien’ — Dp. Vaj- 
téch Podobsky, fardt v Lysé, konvitky a kH% na 
rakev. — Dp. Vaclav Kithnel, farat ve Stebnéa, 
kriz na rakev. — Dp. Fr Schmidt, fardt v Hot. 
Aberspachu, obraz sv. Josefa i s ramem. — Vp. 
Jos. Kratky, kaplan v TéSeticich na Moravé, po- 
zlaceni kalichu a pridélani nové stiibrné nohy. 
— Dp. Jan Hausild, farét v Lipovei na Moravé, 
sosku sv. Anny. — Dp. Vaclav KaSparek, fardt 
ve Stéti nad L., vyzlaceni ciboria. — Vp. Gustav 
Sourek, kaplan v Tynisti, gotickou lampu. — Dp. 
Jan Roane, faraét ve Fryéovicich na Moravé, kadi- 
telnici. — Dp Jak. Stark, faréi v ZAblati, vyzlaceni 
kalicha. — Dp. Fr. Matousek, fardt ve Vaviinci, 
12 drevénych svicni ku konsekratnim ktizim. — 
Dp. Antonin Kropsbauer, os. farat v D&din’, kadi- 
telnici z alpaky, kropenku a tacek ku konvi3kim. 
— Dp. Fr. Borovicka, fardt v Bylavsku, pozlaceni 
& postribfeni ciboria a pacifikalu. — Sl. zéduini 
urad prazsky pro kostel na Proseku t¥apce a shary 
ku 2 dalmatikim a pluvialu z pravého zlata. — 
Pan Josef Lanzendérfer, naduéitel y Michaels- 
bergu, obraz na plechu Pana Jezise a P. Marie, 
na kriz. — Vp. Jiri Tykal, kpl. v Béeznici na Mo- 
ravé, Betlem za 150 zl. — Vdp. Jan Padour, vik. 
v Stracové, 4 slavnostni lucerny za 200 zl. — Dp. 
Fr. Matousek, far ve Vaviinci, trojcimbdlovy zvonek 
v gotickém raémci k sakristii — Vp. Tom. Kouba, 
katecheta v Blatné, trojcimbélovy zvonek — Vp. J. 
Blazek, kpl. v Rusavé, monstranci a patenku k ne- 
mocnym. — Dp. Jos. Springer, far. v Tise, Zz4d4 
za vykres a rozpocet na hlayni oltat. — Pi. Josefa 


Ume 


Kostel sv. Petra na Poriti v Praze. Pred ne- 
daynem dokonéena jest vnitini i zevnitini obnova 
farntho chramu Péné sy. Petra na Novém Mésté 


Srchovd v Praze pro chram P. na Hradku cibo rium 
a kaditelnici. — Dp. Karel Rudiser, far. ve Ver- 
méticich, kanonické tabulky a konvitky. — Vdp. 
Jos. Vobornik, dék. v Bukové, novy kalich a po- 
zlaceni starého. — Sleéna Rohlenovd v Praze, 2 
kiize. — Dp. Fr Spalek, far. v Méstecku, ktiz na 
sténu — Dp Vojt. Zwman, far v Ratinévsi, kriz. 
— Vdp Ant Hruska, vik. v Zamberku, zvon. — 
Vp Fr Zelinka, zimecky kpl vStaré Bélé, 2ada za 
rozpo%et na sttibrnou moustranci, kalich, svicny a 
a koberec — Dp. Vaclav Kihnel, far. v Stebau, 
so%ku P Marie Bolestné. — Vp Vacl Hasek, koop. 
v Hluboké, pozlaceni sttibrného kalichu.. — Dp. 
Ant Fahnrich, far. v Jiréanech. sosku P Marie. — 
Patron Urad v Repiné, 4 zerdi k baldachinu. — 
Vdp. Vacl. Mostecky, dk ve Vodiianech, nadobku 
na gv. oleje a patenku. — Dp Jak Kubernat, 
far. v Dedenicich, oltatni obraz sv. Mikulase. — 
Dp Jos Krchan, far. v Malméficich, kalich novy. 
— Vp. Jos Radimsky, kpl. ve Smidarech, patenku 
a nadobku na sv. oleje k nemocnym. 


Poptavky : 


Dp. Ludvik Ullmann, farét v Knézevsi, 24d4 
0 rozpotet na obnoveni hlayniho a dvou vedlejsich 
oltéta. -—— Dp. Alois Makarius, vojensky kurat 
v Terezin’, Zid4 rozpotet: na koberec oltitni slay- 
nostni a smuteéni; éervené pokryvky na stolice, 
piikrov, kropi3ek, svicny, ktestni natini. — Vdp. 
Jan Svéda, dtkan v Prachaticich, Z4d& 0 vykres a 
rozpo%et kaplitky zasv3cené sv. Marksté. — Dp. 
Jan Kecek, dékan v Piseéné, posyla vykres oltare 
k posouzeni a peje si jeho opravy. — Dp. Em. 
Papir, d3kan v BeneSové, taéze se po cené krizové 
cesty. — Dp Josef Polak, farat v LoSanech, zada 
zarozpoéet celého ornatu, kasule zelené a dvou Stol. 


Navstéva. 


Dvorni rada, F. Extelberger. reditel rakouského 
museum videfského, chvalné znamy spisovatel 
i znatel umélecky, navStivil za téchto dnt Aka- 
demii kresfanskou. V privodu architekta Barvitia’ 
a jinych Glenti vyboru bedlivé prohlizel si zejména 
kolekei kalichi, ciborii, monstranci a p. od sekce 
ziskanou, od feéeného architekta komponovanou. 
Vyslovil se, Ze podobné sbirky nelze nalézti i co 
do postoupnosti a rozmanitosti tvari. V parament- 
nim ustavu udilel uziteénych pokynut{ o hed- 
bavi anilinovych barev a nabidl se, Ze zasle para- 
mentnimu ustavu 30 aZ 40 kusi starych vzorki 
ku vysivani. Soud jeho znél pro Akademii velmi 
pochvalné. Lehner. 


lecké zpravy. 


prazském. Naklad znaény na dikladnou obnovu 
vedla obec prazska4, jakoZto patron feéeného chramu 
Pané a slusi zajisté s pochvalou tuto zaznamenati, 


— 119 — 


Ze nynéjsi zastupitelstvo s pinkladnou horil,osti 
davaé opravovati a obnovovati chramy patrondtni. 
Veskerd obnova syvéfena jest od rady méstské ar- 
chitektu J. Mockrovi, ktery nesnadny utkol roz- 
hfesil velmi stastné. ObSirnéjsi popis ndsledovati 
bude pristé v ,Methodu‘, -ktery potind poznavati, 
ze ma malo mista na mnoZzstvi latky, o niz nutné 
jest mluviti. Kéz by bylo mozné rozifteni éasopisu! 

Také dvé restaurace. Souéasné obnovovany 
jsou v Praze dva jiné kostely farni sv. Jinditicha 
totiz a sy. Jilji (u Dominikénai). Oba obnovily se 
zpusobem prapodivnym, ze zasluhuji popsany a po- 
souzeny byti, — az bude mista. Coe vleée, neuteée. 


Vnitfni vyozdcbeni kathedraly sv.- Vitské. Dyé 
kaple jsou nyni lesenim od podlahy az ku stropu 
vyplnény, Martinicka totiz, v niz mramorovy Achter- 
mannty oltér se nachdzi (vedle kaple sv.- Vaclav- 
ské), a kaple sv. Anny za sakristii. Stény i strop 
obou kapli budou totiz malbami ozdobeny. Prv- 
néjsi bude malovati Fr. Sequens. Na sténdch bude 
vyobrazena legenda sv. Ondieje, na stropé pak kii- 
zovou klenbou na ctyry pole rozdéleném: vira. na- 
déje, laska a pokora. Naklad povede hrabé Clam- 
Martinic. Malby provedeny budou na sténdch in 
tempera. Ozdobeni druhe kaple svéfeno jest od 
spolku pratel uméni, ktery akademii malitskou vy- 
drzuje, Sweerts-ovi, jenz od téhoz spolku, jehoz nd- 
kladem uprava cele kaple zrizena bude, z Belgie 
za freditele akademie malifské do Prahy povolada 
jest. Sweerts malovati bude na sténdch legendu sy. 
Anny, jizto kaple zasvécena jest. — U velechramu 
8v.-Vitském budou tudy souéasné pracovati dva 
umélci, jeden domaci a druhy z ciziny povolany, 
co nas tim vice bavi a pozornost napina, ze bude 
mozno y tétéz svatyni prirovnavati uméleckd dila 
obou Tésime se zvédéti, v ci prospéch genius po- 
svatného maliistvi se nakloni. Kdo bude vitézem 
na Gestném zapasisti? 

Zbytky romanské kaple na dvore probosstvi 
pod vézi velechramu sy. Vitav Praze nalezeny jsou 
pti kopani, kdyz patrano jest po zakladech staré 
kathedralky. Piislo se na kulatou kapli romanskou 
ye vnitinim objemu apsidami prerusovanou Na 
zbylych sloupech spatrujise hlavice romanské tvaru 
jednoduchého sice ale uslechtileho, slohové ozdo- 
bené. V hloubce dvou sdhi pfislo se na podlahu 
dlazdénou. Ukolem archeologi a déjepiscit jest zji- 
stiti, jaké to kaple byla. 

Brnénska kathedrala poéne se znendhla obno- 
yovati. K fondu stavebnimu polozil zaklad nejd. 
pan biskup brnénsky, vénovav na pamatku 100letého 
jubilea zalozeni biskupstvi brnéuského 10.000 2. 
k témuz téelu. 

Staré fresky. V kathedrdle zihtebské objeveny 
jsou krasné staré fresky. Chorvatsky archeolog Ivan 
Tkaléié pdtraje po datech k déjiném kathedraly 
piisel na pozndmky udavajici, 2e v sakzistii rece- 
ného chramu nachazivaly pry se pred éasy fresky, 


Dal tedy pozorné obmitka odstranili a piidel skit- 
tecné na obraz celé obloukové pole vypliujicf. 
Svrchu spatiuje se Vykupitel s vancem paprskovym, 
v levé ruce knihu draici Na pravo éte se napis 
pismem gotickym: ,Ait dominus, qui verbum dei 
audit etc.*, na druhé strané: ,credit et habet vi- 
tam aeternam.“ Pod obloukem nachazi se svétec 
plastém odény. Barvy jsou zivé. R4z obrazu jevi 
Skolu byzantskou 12 a 13. véku. 

Goticky velechram ve Strassburgu ¢ile se obno- 
vuje na veskerych Gastech od nejdolejaich pilité 
opéracich az do nejvyssich bod&i ve vzduchu se 
ztracejicich. VSudy se spatfuji nové arkyie, vizky 
a kamenné ozdoby, které ¢ervenavé sedou barvou 
ihned do o¢i biji a ponékud odrazeji se od ostat- 
niho kamene ¢astetné zvétralého. Nyni v zdvratné 
vy8i nachazi se leseni pobliz ,Sneki“ na seyerni 
strané kathedraly, aby porouchané ¢4sti za nové 
vyménény byly. Koncem minulého mésice posta- 
vena jest nad prostredek velkého portdlu, jehoz 
tézka vrata rovnéz obnovena budou, velkaé socha 
Madonny s Jeziskem v Zivotni velikosti pod krdloy- 
skou korunu bohaté ozdobenou. Vedle nf ma sy. 
Petr obdrzeti podstavec a podobnou korunu kra- 
lovskou. Také Geka na postaveni 14 postav cisara 
a krala, aby spoleénost ¢inili Chlodvigovi, Dago- 
bertovi, Rudolfovi Habsburskému a Ludvikovi XIV. 
Jsou jiz davno dokondny a ¢ekaji na osvobozeni 
y dilnaéch panenského klastera. Na rozli¢nych fa- 
sadach vzdy po ¢tyfech seradény tvoriti budou néko- 
lik skupenin, a sice: Pipin Maly, Karel Velky, Otto 
Velky a Jindiich Pta¢nik; Jindfich IL. Jindfich IIL, 
Filip Svabsky a Bedyich Rudovous; Ludvik IL 
Bediich 11, Karel Martell a Lothar Il; koneéné 
Karel z Provence (Carolus junior) a cisar Jindrtich 
IV., a% posledni dva vesmés kolossaln{ postavy ji- 
zdecké. Chor a transept kathedraly bude ozdoben 
nadhernymi obrazy na obmitce, jichzto dokonéenf 
oéekava se teprv po étyrech letech. 

Sv. Stépanska kathedrala ve Vidni jest na 
yenek na mnoze jiz obnovena. R. 1878 bude leseni 
na poloviéaté vézi na dobro odstranéno. Stavitel 
kathedrdly Schmidt uéinil v komitétu pro dostavénf 
valechramu ndvrh, aby ve vyklencich vézZe posta- 
veny byly sochy zakladateli a podporovateli stavby 
vézni a sice: cisate Bediicha IV, Maxmiliana I. a 
manzelky jeho Marie Burgundské, Frantiska Josefa I. 
a Alzbéty. Vnitiek obou priéelnich vézi nad por- 
télem nachdzi sev stavu velmi zachovalém a zbyvd 
pouze obnoviti nékteré drobnosti na zevnéjsku. 
V 19. roce stavebnim (1876) vydalo se na obnovu 
okolo 45.000 zl 

Dom fiorentinsky postrada& fagady, ktera nynf 
ma vystavéti se. Na pobidku arcibiskupa florentin- 
ského utvorilase jednota pro dostayéni velechrému, 
jejiz tkolem bude opattovdéni penéz. V seznamu 
prispévateldi jest cisatovna Eugenie a syn jeji Louis 
Napoleon, oba 8 piispévkem 2000 liri; Pavel De- 
midov 8 prvnf thfitou 5000 liri a j. 


Linecky chram Pané Poéeti Panny Marie Gile | 


pokroéil v poslednich letech. Fond jednoty, ktera 
gtavbu podnikla a fidi, obnaSel koncem éervence b. r. 
450.407 zl. v obligacich a 3177 zl 11 kr. na hotovosti. 

Kathedrala neapolska. Listy neapolské zvéstuji, 
ze J. Sv. Pius IX. daroval na obnoyu facady kathe- 
drily neapolské 50,000 liri. 


Mos 


Pomnik Corneliiv, jehoz provedeni svéteno jest 
profesoru Donndorfovi ve Stuttgarté, dokonava se 
jiz. Socha malifova jest hotova, na dyou jinych 
kolosdlnich sochach allegorickych, jakoz i na relie- 
fech, jimiz postament asokl ozdoben bude, se vsak 
dosud pracuje. Na podstavci bohaté a vkusné ¢lan- 
kovaném stoji postava mistra Cornelia. Kolem yrehni 
desky ukonéujici vine se vénec vaviinovy a dubovy, 
na jehoz Gtyfech strandch upraveny jsou tabulky, 
na jichz rytu jsou jména mést, kde Cornelius pt- 
sobil: Diisseldorf, Rim, Mnichov, Berlin. Po obou 
strandch postamentu sedi na soklu polokulaté élan- 
kovitém sochy ndbozenstvi a bdsnictvi, cimz se 
udava obor uméleckého tvoreni mistra, co Gelni z4- 
stupcové bohatého genia jeho, nadseni nabozenské 
zdruzené s poetickym dimyslem. V popredi pod- 
stavce povznasi se v reliefu postava malitstvi na 
sfinxi, ¢imZ zndzornuje se mystick&é koncepce. 
V ornamentalni predelle soklu vyobrazen jest ,ge- 
nius, ktery po spojeni s prirodou touzi*, poukazu- 
jici na slova Corneliova, ktera napsal na vlastni po- 
dobiznu od Bendemanna zhotovenou. Na zadni 
strané postamentu vyobrazena jest v reliefu ,Ger- 
mania“ podavajici vyénec ,Italii*, zndzornény po- 
dobiznami Direra a Michel Angela, jakoz i znaky 
uméni vlasského anémeckého Na vlysu soklu pred- 
stavuje ,Faust“ a ,Helena“ zdruzeni slohu roman- 
tického s klassickym, ducha ndrodnfho s tyarem 
klassickym. 


* 


Dante-ovy obrazy Ve velkém sale kollegia tim- 
ského byla pred nedavnem vystava obrazii Dante- 
ovych ,Esposizione Dantesca “ Byla zde vyobrazena 
cela ,Divina commedia*, vesmés v kresbaéch perem. 
Cav. Francesco Scaramuzza pracoval 0 monumen- 
talnim dile celych 18 let. Listy vlasské vystavu | 
velice chvali. 


ailka. y 


Jubileum Rubensovo. Antverpy oslavily v srpnu 
(od 17. do 19.) distojnym spisobem 300leté naro- 
zeniny malite Rubense. Aé nepriznivym pocasim 
prekazilo se mnohé ¢islo velkolepého programu, 
byla prece slavnost hodna jak umélce, tak umént 
milovného mésta. Narod, oslavujici umélce vlasten- 
ské cti sama sebe. Slavnost Rubensova stala se 


vegveyes 


stech. Podobne utinily téz spolky ochotnické, které 
péstuji hudbu instrumentalni. Flamské divadlo da- 
valo predstaven{ slaynostni, spole¢nost harmonicka 
zabayu zahradni. Spolek sy. Lukése konal histo- 
ricky privod ulicemi mésta brillantné osviceného 
Kromé toho byly hry a koncerty nérodni, privody 
s pochodnémi, illuminace méstskych sada, regata 
na Seldé, konské dostihy, stfileni holubi, rozda- 
véni cen a p. Po celou dobu byla vystava starych 
obrazi_ a pamatek uméleckych, zaéroveh vsak vy- 
stava Rubensova od spolku starozitnického spora- 
dana, 8 obrazy, ocelorytinami a ndkresy mistra. 
Musea. sbirky.a bezcetné umélecké poklady mésta 
byly za slavnostnich dni obecenstvu piistupny. 
V starém museu postaveno nové poprsi Rubense 
predstavujici, na namésti pak pomnik Jordaenty, 
— Takovou mérou cenf se v Belgii umént. 


ORCS, 


éasopis pro katolickou hudbu po- 
svatnou. Redaktor: F. J. Lehner. § hudebni 
prilohou. Celoroéni predplatné s poStovni z24- 
sylkou 2 zl. - Redakce vy Karliné ¢, 234, — 
Roénik IV, 


Obsahé.10.: O éeské pisni chramové. — 
Péstovani zpévu cirkevniho. — Z diecése Kra- 


lovéhradecké: Z Usti nad Orlicf. Z Humpolce, — 


Z diecése Budéjovické: Z Tabora, — Z diecése 
Litoméfické: Z Mladé Boleslavi. — Z diecése 
Brnénské: Z Hodonina. — Pozv4ni. 


»Method« vychdzf vidy 20, ka%dého mésfce, 
»Methoda« v Karliné & 234. 


Pfedplacen{ obna&f 2 2], rotné, P¥edplatné prijima administrace 
Jen frankované listy pfijfmajf se, Rukopisy redakci zaslané nevracejf se, Do- 


pisy, tykajfcf se redakce, budtez zasfliny franko Ferdinandu J, Lehnerovi v Karliné, & 234. Reklamace za- 
sflany budteZ do expedice v knéhtiskérné MikulaSe a Knappa v Praze, v Karlfné, Anenské ulice fs. 144, 


caro 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskérny Mikulése a Knappa y Praze, v Karliné. 


— METHOD. 


Casopis vénovany uméni krestanskému 


Organ odbord pro vytvarnd uméni a archeologii 


Nkademise kkestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. henner. 


Cislo {I. 


V Praze, dne 20. listopadu 1877. 


Rocnik Ill. 


Obsah: Sloh romadnsky, (Okna.) — Roucha bohosluzebnd, (Dokon%.) — Obnoveny chrdm sy, Petra na Potiti. 


— Z Akademie kiestanské. Odbor umélecky,. 


— Nova objednanf. —- Feuilleton: Michel Angelo. 


Sloh romansky. 


Pise F. J. Lehner. 
(Ogksn va.) 


Co na portdlu ve velkém, provadélo 
se na romanskych oknech v_ rozméru 


malém, Minor Halli 
1) iH? 
| al a 


| yi 
ial | 


Wi 
ai 5 l= 


(Obr. 80.) Cheb. Vézni okno. 


Okna byla v prvni dobé romanského 
slohu jen jednoduch4 a mald, ale vazdycky 
palkruhem nahofe uzaviena a jak z venku, 
tak i u yniti silné vySpaletovana, t. j. na obou 
licnich sténdch rozeyrena, jelikoz se tim jed- 
nak hojnéjsiho svétla do vynittku peustélo, 
jednak skla, tehd4z jesté velmi drahého, uspo- 
tilo; spodni Spaletou zjednaval se destové 
yodé nadlezity odkap. Na obr. 80 spattuje se 
nejprostéjsi tvar tizkého okna vézniho. Okna 
lodi chramové byvala ponékud prostornejst. 
Pozdéji dostalo se oknu vétsich rozméri Oby- 
éejné rozdélilo se pak sloupkem, ktery pod- 


piral oba oblouky na ném se sbthajici, ¢imz 
poystal dvojik ¢i kuplované okno. (Viz obr. 
81. b.) Prosttednikem silné zdi a slabého 
sloupku byl tak zvany nébéznik, t. j. 
architektonicky ¢linek na hlavici sloupové 
sedici a z tzké plochy zdkladni silné se roz- 
pinajici. (Obr. 81. a.) Odvozuje nepochybné 
pivod svij od ndbézniku byzantského. (Viz 
»Method“ roé. IL. str. 128.) 8 vét8imi rozméry 
a s bohatéjsim rozdélenim okno zéroven 
i ozdobovalo se. Cely obvod jeho bud se ob- 
ruboval plochou a okréslenou pdskou, anebo 
Sefizly se rovnotthelné hrany zdi a do kouté 
tak yzniklych — mnohdy také i ve &palety 
— postavilo se jeden neb i vice sloupk, 
nad nimiz jednuduché nebo i okrdslené ob- 


b) Sv, Jiti v Praze, 


louny okno ohrani¢ovaly. Tou mérou povstala 
okna neobyéejné ynadné, Na dtkaz, jakého 
me 


— 122 — 


rézkvétu sloh romaAnsky ¢ zemich koruny 
éeské dosdhl, dokazuji nedavno objevené zbytky 
oken byyalého hradu yojvodského y Olomouci 
(viz obr. 82., 83., 84)., které jsou vz4cnou pa- 
mitkou ddyné a staré vzdélanosti ¢eské. Na 
obr. 82. spatfuje se dvojak se dvéma_ archi- 
voltami. Okno jest vyvedeno z bilého, dosta- 
teéné tvrdého a hustého vapence, jehoz jemné 


: 


hil ! Vy 
SIS 
, -) \ aN Le 


4), 


ONT 


= = Hee 
--——— ema NF ee 2 | 
Soa = Bl ZN Wy AZ j 
SS |S S i} 
= Joes 
S——— ~====— —_~ r aX i) 
ip. te 


Zag, \ tot 


ano dopousti dokonalé provedent ornamenti, 
Ozdobené archivolty a hlavice plodi dojem 
nadhernf. Jakolivék ornamentika charakte- 
ristickym rézem slohu romaského | vynikajtct 
pri nepatrnych rozmérech oken, jichZ sifka 
Q/ 9" yyika pak 5/ 1” obnast, neoby¢ejnou 
bohatosti se stkvi, jest prece ucinek listi 
ostte Yezanych pln souladu a_ elegance. 


CIT 
wi : ail 
‘| 


mM 


BEL GR 


i 
I 


| 
| 


| 
i 
| 


is 
t ul a 
| 


i s=at | 


Tt 


Va Pe 


(Obr. 82.) Olomouc. XII. stol. 


Zylastni pozornost budi zajimavy vyvoj bohaté 
ozdobeného nébézniku, ktery na zpfisob sedla 
na hlavici sedi a do vysky na objemu pribyva, 
aby archivolty bezpecné na ném podpory mély. 
Takové lanky, jimiz oblouk duchaplné ve hla- 
Vici pf¥echézi, vyskytuji se uromanského slohu 
u nds, v Italii, Spanélich, Némecku; fran- 
souzské architektura uzZiy4 ySak ziidka uve- 


| den¢ého élanku konstruktivniho a poméhké si 


zdvojenymi sloupy za sebou stojicimi. Jak obrazy 
82., 83. a 84, ukazuji, shied4vame na olomtc- 
kych oknech trojf rozlusténi, tak Ze jedno od 
druhého podstatné se lisf. Nejzdatilejsim vidi 
se byti na obr. 82., ponévadz dvojndsobn4 Fada 
list lépe odpovid& motivim, jimiz archivolty 
ozdobeny json, zéroyeh vSak yétSim vypnutim 


— 123 — 


mY TT 
ODE “ 


SS 


. ne i uy : 


ee 


rah 


=a) 


)pis 


a 

SS 
j 
i 


bs iN 


ull : | i ‘iiee Ae i | 


i : 
LE ee a 


(Obr, 85,) fs kyiZové chodby sy, Petra 7 Scag Z druheé polovice XII. stol, 


— 124 — : 


listi na strané ¢elni tvar rovnothelny kamene 
ndbéznikového skoro nepozorované prechazi ve 


(Obr. 86.) Patikosteli. 


étvercovou kryci desku hlavice. — Hlavice 
s prohnutym a sfiznutym na ro- 
hach abakusem, se dyéma vyolu- 
tami a hvézdou, na misto kytky, ( 
veskerym usporaddinim prlpomi- ‘2 
naji népadné na antickou formu, 
jako se spatruje pouze na budo- 
vich mistri vlaSskych, kde stara 
tradice nikdy vy zapomenuti ne- ; 
prisla. Entasis sloupt jest zéetelné 
vyslovena; na silné patce attické 
jest ochrannymi listky rohovymi 
jasné vyjidfen pYechod oblounu 

v plintu ¢tverhranon. = 

Zakonitost a raz na oknech 

se jevici opakuje se ve vétSich 
rozmérech na otevienych oblou- 
cich chodeb krizovych, jak ukazuje 
c4stka kiizové chodby u sv. Pe- 
tra v Solnohradé (ob. 85.), kde 
prvni a ¢tvrty klenbovy ¢tverec 
cité dva oblouky, vjejichZ sttedu 
sloup se nalézi; vmensich pak 
rozmérech a ozdobné na zdbradli 
empor, schodt a p., jak spatrujeme 
na balustradé schodisté v Pétikostel{. (Obr. 86.) 


Vedle skupenych oken obloukem zakonée- 
nych nachézeji se posléze téz okna zcela ku- 
lata velikého rozméru, bohaté ozdobena, nej- 
éastéji v praéelnich zdich, ktera razicemi 
sloyou. Upravovaly se nejéastéji nade vehodem 
ve &titu askladaly se obyéejné z vice sloupki, 
které paprskovité ze sttedu kruhu vybihajice 
hlavicemi rozmanité oblouky nesly a tak ce- 
lému oknu podobu kola dodavaly. Paprskovi- 
tymi Glanky razice tuto vyobrazené (ob. 87.), 
ozdobenymi vypuklym listim a proplita- 
jicimi se paskami pfisné slohového raézu, vy- 
tvo¥eno jest pét svétliki s malym, prolome- 
nym kruhem uprostied. 

Na kostelich roménskych ptichdzeji okna 
na obou podélnich stranich ato pouze jedno- 
duché, Spaletovana; kulata pak ¢ili riiZice na 
pritelni strané; skupend posléze na vézich 
galeriich. 

Wace 


— SS 


Roucha bohosluzebnd. 


Pise Vojtéch Cipin, knéz y Carltonu v Americe, (Dokonéent.) 


Zkratka: jsout poruSenim dobrého yvkusu 
porusenim tradice avdkont cirkeynich a Asti 
systému podvaédéni katolického lidu; systému, 
kterym se kompromituje distojnost knéZska, !) 


_') Jestié v Belgii mnoho kostela, 
cenim ozdobené nejsou vice, nedli 


Preéasto to vse byva strojené tatrman- 


Stvi, patiici nanejvyS do divadla. 


Nasledujicim ptehledem poskytuje se latka 


ku premysleniorozdilu rozlitnych forem kasule : 


v nichZ oltéfe na pohled z mramoru_ stayené a péknym pozla- 
mizerné konstrukee z ptebarveného dieva, 


slouzici zdroven za 


; — 125 — 


- Kasule. 


~ Velk4 forma: Formasy. Karla: Forma #imski Forma Belgické | 

iat modernf: modern{: 
Délka v zadu 1:50 m. — 1:20m.nejméné. 112m. 1:05 m. 
_ »  & pkedu 1:50 m. °F. 90 mr.’ 1:00 m. 0:84m. 
Sitka v zadu Ze vsech stranza- 1:20m. 0:70 m. 0°64 m. 
» & predu vrend mélaas5m. 1°20m. 0°36 m. 0°34 m- 

= » dole na ~— vy periferii. 

nejuzsim misté 1:20m. O'70m. 0°62 m. 


(Mize se pripojiti vy Cechach uZivan& forma, ktera belgické v nigem nezada, 


Dalmatika. 

Délka v zadu 1°18 m. 

Peas predt 1-18 m. 

Sifkana ramenou 0°50 m. 
» na dolejsich koncich 2°24 m. 


cage do pésti. 


Od néjakého Gasu povstal ruch po celé 
Evropé, sméfujici k navraceni se do cirkye, 
nejenom se strany téch, ktefi zrozeni jsouce 
v bludu chtéji navratiti se do lina cirkve, ale 
i se strany vlastnich ditek cirkve, ktef{ pro- 
jevuji své nejhlubsi pr4ni, co mozn4 nejizeji 
prilnouti k Mates své, Cirkvi sv., snazi se pfe- 
yusiti vSeliké spojeni s onémi Skolami filoso- 
fickymi sméru materialistického, které jiz po 
dlouhy ¢as tak zhoubnou vlédu vedly ve spo- 
leénosti lidské, i preji sobé, aby véda i uméni 
ve vsech svych odvétvich vratily se pod vl4du 
Cirkve svaté. 

Velmi éetné diecese chtély jiz vratiti se 
ku starym tradicim, a tim navratiti zase uméni 
cirkevnimu jeho Zivot i mocnou fe¢, aby opét 
uméni bylo, ¢im diive bylo, vykladem  totiz 
slova hlasaného knézem. Toto hnuti bylo udrzo- 
vano a podporovéno cirkevnimi knizaty pur- 
purem ozdobenymi, valnym poétem biskupi a 
laiku nejlepSich, nejndboznéjSich uméleti cirkvi 
nejvérnéji oddanych, kterfZto bez rozdilu pri 
tomto hnuti tiéastenstvi maji. Nadchnuti upit{- 
mnym pranim, aby bohosluzba zase ve své 
majestatnosti se objevila, domnivajice se, Ze 
jest na éase, co se tyk4 predevsim knézskych 
rouch, aby upustilo se od uzivanych forem 
naprosto postréadajicich jakékoli- 
vék opraynénosti, vyjmouc, kterou mtiZe udé- 
liti uZzivani jich obecné od éasu asi 70 let. 
Minili, ze by to bylo zcela ve smyslu koncilu 
Tridentského, kdyzby sli jesté trochu dale, 
nezli ,saltem* sy. Karla obsahuje.') 
schranku, v niz se (ze zadu) uschovdvaji chvojsté, 
odpadky od sviéek a p. véci; jejich ptedni strana 
(retable) zd&i se byti dlatem pracevina, a zatim je 
to mizerné platno perspektivné pomalované; vy- 
obrazeni podobaji se holim, majicim hlavu, ruce a 
nohy; andélé se klanéjici z prken sosnovych vytezani 
podle kontur figury; svicny jsou jenom se strany 
obracené k lidu pozlaceny; svicky — obaryené hilky 
s‘kousi¢kem svicky nahore. é 

«:*)V Anglii, v Irsku a ve mnohych diecésich 
Némecka, Belgie a Francie vétsina rouch mesnich 


Pozn. ptekl.) 


1:04m. 1:20 m. 0:94 m. 
1:04 m. 1:20m. 0:88 m. 
0°46 m. 0°50 m. 0°42 m. 
120 Some 2:20 m, 1°48 m. 


Velmi siroké az Velmi Siroké s4- Velmi siroké az Dvapiisité kousky, 
hajici az do péstti. 


do pésti. ‘oteviené. 
Domysleji se, Ze zasluhuji chvdly, kdyz 
se pfisptisobi pravidlu vSeobecné znémému: 
»In eis, quae ad Dei cultum pertinent, nihil 
esse innovandum, sed reducenda omnia ad anti- 
quitatem“*) ; a kdyZ se priblizi k form4m, vy jichz 
prosp éch primlouvé se autorita cirkeyni, k for- 
mim, na které jediné se vztahuji kr4sné vy- 
klady Innocence III., Duranda, Biela, Du- 
ranti-ho, a koneéné vsech liturgistii nejvice 
mamych a uznanych. 3) 
Nemtizeme tomu nijakZ uvériti, ze by 
Kongregace Riti zatracovala roucha knéZské 
velké formy. Takovéto odsouzeni, zda-liz by ne- 
dalo skute¢éné za pravdu a prévo tém, kteff 
net4zice se cirkevni autority zkracovali, ubi- 
rali a pYisttihovali kasule, dalmatiky a tuni- 
celly a jind bohosluzebnaé roucha, tim pak skon- 
cili, Ze nejenom pripravili bohosluzebna roucha 


jest déléna ve formé velké a ohebné. Znendhla a 
s velikou opatrnosti poéali se nyni navraceti ku 
formdm starym, které jediné, jakz jsme dokazali,’ 
maji n4rok na ,ad debitam formam“. — Mozno, ze 
jsou kostely, v nich% by uzivani a zavedeni forem 
velkych v rouchaéch meSnich ptsobilo zmatek u dusi 
neumélych a nepouéenych; vsak my vsim prévem 
vétime, Ze pocet téch, kteti by se opirali symbo- 
lickému vyznaku téchto meSnich rouch, prilis se pre- 
hanf, as druhé strany myslime, Ze pocet téch da- 
leko vétsi jest, kteii by s hlubokym politovanim: 
zeleli odstranéni a zapovézeni velkych mesnich rouch, 
téch totiz, ktefi se byli nauéili milovati uvedené 
formy pro krasny jejich mysticky vyznam. _ 

?) ,Concilia novissima Galliae“, Parisiis 1646. 
Conc. Remense A. D. 1564, Congr. VIL, p. 26. 

*) Ceremoniale biskupské timto natizuje, aby 
o to peéovéno bylo, by uéitelové ceremonii sobé 
zaopattili knéh, kteréz% jsou jim potrebny: ,libros 
necessarios — videlicet — Pontificale, Ceremoniale 
Episcoporum, librum de mysteriis missae Innocenti 
Papae III., Rationale divinum Officiorum, Joannem 
Stephanum Durantum de ritibus Hcclesiasticis, dix 
versosque alios autores de Officiis Divinis tam anti- 
quos, quam recentiores, aliosque plures, quos sibi 
oportunos judicabunt, ut non solum actione et opere’ 
sint parati, sed etiam cum opus fuerit, de his, quae 
fiunt, rationem reddere, quoad fieri possit, 
yaleant.* 

#8 


— 126 — 


© jejich krasu a eleganci, ale i pfipravili je, 
éeho mnohem vice litovati dluzno, i o jejich 
symbolicky vyznam. 

Tot by bylo véru néramné, prendéramné 
ochlazeni horlivosti onéch uméleti a archeo- 
logi, kteri pracuji za fizeni duchovenstva, aby 
byli pokladani za novotdte a porusovatele své- 
domi a citn véricich. ') 

Vsak nikoliv! Nenachézime, jak tvrdi né- 
kteri, ni¢eho v cirkulaéti kardinéla prefekta, 
¢im by obava se potvrzovala, a za Stastny sé 
mame, Ze otazka o meSnich rouchdch piedlo- 


1) ,Videndum esse, quidnam sit inno- 
vare, neque enim dicendum est, eum ali- 
quid innovare, qui vult ipsam restituere 
antiquitatem.“ Conc. Remense, A. D. 1564. 
Cong. VII. p. 25. 


zena byla Kongregaci Rité. Jestit tolik ne’vart. 
napraviti v feceném oboru, Ze lze opravy do- 
siei jen po dikladném zkouSenf a uvazeni této. 
otazky. 

Necht tedy pratelé nasi se upokoji a roz- 
pomenou na slova biskupa z Tournay: ,Anti- 
quas Ecclesiarum consuetudines, quae nec ra- 
tioni, nec legi obviant, Sta Romana LEeclesia 
aut approbare consuevit, aut non censuit im- 
probare.* 2) Necht s trpélivosti o¢ekavaji roz- 
hodnuti Kongregace Riti. — Jestlize nase 
zpravy jsou spolehlivé, za nedlouho uvaze se 
vy rozhéeSeni té otdzky, a jest velmi pravdé 
podobno, Ze dojde rozhodnuti diive, nez oa 
stane leto. 


2) Etienne @’ Orléans évéque de Tournay, 1191— 
1203. Epistola 86. ad Lucium 3. Papam. 1682. 


Obnoveny farni kostel sv. Petra na Poridi. 


Pise F. J. 


Kdo znal chram Pané sy. Petra na Po- 
fici a vidél jej naposled pred dvéma _ roky, 
nyni pak ndhodou zajde na malé nimésti 
sv.-Petrské, ohlizi se kolkolem nevéda, zda-li 
nezabloudil. Takovou mérou proménéna jest 
tvéinost okoli.—Nezabloudil. Vse zistalo stati, 
jen fysiognomie kostela podstatné proménila 
se. Kde pred kratkou dobou staval nethledny 
kosteliéek barokem a piistavky zneSvateny, 
vypinéd. se budova chrémova oku lahodict, 
presnym slohem a zajimavosti gotiky pouta- 
jici. Jednotvarnost byvalé  stiechy stredni 
lodé ozivila se tadou vikyfi vizkami zakon- 
éenych, na jejimz hrebenu nad presbyteriem 
sedi stihla vizka osmi malymi vikyfi vysoko 
vybihajicimi obklopen&. Sttechy lodi poboé- 
nich a zdi sttedni lodé pouze opéené ustoupily 
soustavé sttech sedlovych a to na kazdé strané - 
jinak, jak toho pravé vyzadovala povaha 
prostor na obou stranach rozdilnych. Rozma- 
nitosti uvedenou poystava tolik obrazki, kolik 
stran kostel Cité. Malebnéjsiho usporadani 
nelze ani mysliti si. Nynéjsi poboéni lod na 
strané evangelijni podrzela sv4 staré okna ro- 
manski; vse ostatni slohem gotickym zbudo- 
vané, pozdéji vsak zne&vatené, nyni pivod- 
nimu slohu svému navraceno jest: uz8i chor 
ven vystupujici, lod prostranné jako zvlastni 
kapli_ tvorici a priméfené priéeli se dvéma 
vézmi po obou strandch. Mezi nimi jest je- 
dnoduchy sice, ale pivabny portal; dubova 
vrata jsou pobita Zeleznym kovanim pripo- 
minajicim na sttedovékou dtikladnost; nad 


b hye 


Lehner. 


nimi pak y tympanonu pozdravuje a vabi 
navstévovatele prekrasny relief od naseho 
mistra L. F. Simka z kamene vyteéné vy- 
vedeny. Pain Jezis odevzd4va Petru klecicimu 
kli¢e krdlovstvi Boziho. Pohyb, vyraz a roucha 
obou postavy jsou vyte¢né pojata a s liskou 
pracovéana. Krésna hlava Kristova s kratkym 
vousem as dlouhymi kotouéi vlasti na ra- 
mena splyvajicimi ponékud doli naklonéna, 
typick&é hlava Petrova kadefavé s diivérou a 
skalopevnou virou vzhiru ku Kristu pohlizejici, 
charakterisuji a prozrazuji umélce, u néhoz 
neprisla na zmar dlouhd studia v Rimé, kde 
naucil se kiestanskou plastiku i milovati 
i provadéti. Uslechtilost ducha s dovednosti 
dlata udrzuji se v rovnovaze. 

A aby plastika, sama o sobé jiz dosti 
vymluvnaé, k srdci jesté hlasitéji mluvila, 
dostalo pozadi modrou barvu, obruby rouch 
pak a z4te kolem hlav pozlatily se. Jedno- 


duché pomtcka! <A prec jakych docilila 
uspéchi! Nékolika témi barvami, modrou, 


zlatem a piirozenou barvou piskovce vnadné 
oziveno jest celé jinak jednoduché priéeli, 
vymluvné vydavajic svédectvi, jaky udinek plodi 
barvy rozumné volené a porazejic piedsudky 
téch zmrzlych a chladnych patrond, jim% pouhy 
toliko kaémen a dievo v barvé syé piirozené 
libi se nejlépe. Rozum ma sice opraynénost, 
ale srdce rovnéz. Celym pak élovékem jest 


ten, kdo m4 na pravém misté s rozumem 


i srdce. Barvou doddva se chladné sténé a 
tvrdému kamenu poésie, kterou Zivot dvojna-~ 


is 


— 127 — 


sobné vnady nabyvaé. Ten Simktiv relief vola: 
»Pratelé! Zahtivejte chladny rozum vrelosti 
citu! Oslazujte led skuteénosti nddechem 
poésie! Ozivujte jednotvarnost hmoty vnad- 
nosti barev! 
vnadou barev prch& ziduméivost. V barvach 
jest Zivot, v barvach jest radost, v barvach 
jest cit.“ 

Apologii barev stvrzuje mérou jesté roz- 
sdhlejsi cely vnittek obnoveného kostela. 

PrestoupiySe préh budovy, na prvni pohled 
jsme si védomi, Ze se nachdzime v sini Bohu po- 
svécené, kde na oltéfich obét nejsvétéjsi se 
priuasi a s kazatelny zaznivi slovo spasy. 
Tak ta dekorace stén dojimé — najednou, 
mocné, tichvatné. A prec prosttedky dekora- 
tivni tak prosté jsou, Ze jednodussich takmé? 
ani mysliti sobé nelze, ¢im potvrzuje se staré 
pravda; ze jednoduchosti lze ptisobiti nejvy- 
datneéji. 

Premyslejici Glovék musi si vSak byti 
vedom pricin dojem plodicich. Ndslednou re- 
flexi dluzno odivodniti ptedchizejici dojem. 
Prekvapeni musi prejiti v uvédomént. 

Patra-li navstévovatel po priciné, poznava, 
%e mocny ticinek slusi predevsim p/ripisovati 
dimysinému rozdéleni, vyznaéeni architektury 
pomoci malby, jakoz iharmonickym souladem 
barev. Malba jest zde pomocnici architektury, 
vSudy souhlasi s mistem, které okrasluje, da- 
vajic jednak na jevo pomér konstruktivni ji- 
gstého ¢lanku k celku, jednak zptsob techni- 
ckého provedeni naznatujic, misty i lanky 
architektonické dopliujic. Tim vsim odtivod- 
huje se dojem, zplozeny pfisnou zakonitostt, 
vedle které umélec diimyslné praci fidil. Nic 
yde nedélo se nahodné. Architekt zde ne- 
hidal. Jednal dle piisnych zdsad. Potital 
8 uméleckymi faktory. A vysledek pocitani 
byl — vypo¢itany dojem. Tim rozeznava se 
umélee architekt od sprostého temeslnika sta- 
fira. Prvni potita — s faktory, druhy po- 
citi — s penézi. Prvniho stoji zdarila prace 
mnoho pfemysleni; druhého nestoji oprava (!) 
kostela Zidného premysleni. Prvni napina 


Dechem jara taje led, pied - 


nejlepsi vlohy dusevni, aby zdarné provedl 
dilo umélecké; druhy bez pohnuti svalu moz- 
kového provadi a tvori véci nevidané a ne- 
slychané. Rekne: ,Bud obloha u_ prostied 
zdi!“ A hned na slovo jeho na klenuti jest 
Smolkovaé obloha. Rekne: ,Budte svétla na 
obloze!“ A hned zastkvéji se na modré 
obloze slunce a hvézdy z faleSného pozlatka. 
— Opovatzlivy Stafir, ktery se ni¢emu neuéil, 
hraje si na poloviéniho Paina Boha. Obyéejny 
smrtelnik pracuje v potu tvd4ti, po mnohé a 
dlouholeté pYipravé a stélym vzdélav4nim se 
odvazuje se posleze ato teprv po zralém uva- 
zeni na upravu a slohové ozdobovani staénku 
Pané. Ale takov4 duse Stafirski odvazuje se 
v poloviéni vSemohoucnosti bez véseliké p¥i- 
pravy, bez vzdélani odborného, bez ptemyésleni 
na jakykolivék tkol. Rozumi obraztim a tezbé 
a malbé a varhaném a architektuée a orna- 
mentice a vSemu, vSemu ostatnimu na celém 
svété, a pusti se bez rozpaki a studu do opra- 
voviéni (!) a obnovovani (!) vseho. Od té 
doby, co jsem vidél obnoveny (!) chram Pane 
sy. Jindiicha a kostel dominikansky, hraji 
mi opét v hlavé hned vsechny ¢ivy, kdykoli 
slySim vyslovati jméno — Stafir. Svee mi 
zustati u verpanku a svého kopyt&, Stafir 
u svého remesla, jemuz rozumi. Uméni neroz- 
umi a nem tudy odvazovati se do krajin, 
v nichz jest cizincem. Jako télo a duse, tak 
femeslo a uméni rozeznavaji se odsebe. Jako 
jest hiichem, pouhému femeslniku odvazovati 
se na veskeré fizeni oprav kostelnich, tak 
jest i héichem, pouhému femeslIniku svéfovati 
bezvymineéné a bez vyssiho fizeni a dozoru 
obnovyovani a upravovani celych kosteli; — 
obé jest hiichem p&chanym na_ svatostanku, 
ktery mi byti pozeméanu, katoliku obrazem 
raje nadhvézdného, Jerusaléma nebeského. 

Mily ¢tendti! odpust ! Kdo by se nezlo- 
bil na fuSary ? 

Dekorace vnitrni v distojné obnoveném 
chramu sv. Petra jest dimyslné vypo¢itana 
dle estetickych z&koni a pravidel pri vsti 
jednoduchosti prostfedk&i uzitych. (Pokrac.) 


EF, Akademie krestanske. 
Odbor umélecky. 


Ponévadz den ode dne mnoZi se pocet objed- 
nanych naédob bohosluzebnych, zakoupil vybor sekce 
umélecké bohatou kollekci nakresti od architekta 
A. V. Barvitia soustavné zhotovenon, ¢imz uplna 
sbirka diimyslné komponovanych kalichi, ciborif, 
monstranci, pacifikali, relikviaii, nadobek na sv. 


views 


k nemocnym, svicni a p. presla v majetek odboru 
uméleckého, ktery takto i pro budoucnost postaral 
se, aby katolickym kostelim dostavalo se bohoslu- 
zebnych nadob tvaru uSlechtilého a duchu i zakonu, 
cirkevnimu priméfeného. Co vzdcnou pomicku za- 
koupila sekce téz nejlepsi a nejobsirnéjsi toho druhyu, 
dilo F. H. King-ovo: ,Ofrévrerie et ouvray en 


Sy peee 


métal du Moyen-Age* (Paris 1855) ve dvou dilech 
in folio, v némz jest neobyéejné bohatsvi uzitecného 
materiélu a predloh na kovové naéini vSeho druhu 
slohu vétSinou gothického. — Do vyboru pfijat 
jest za nového Glena vp. Florian Scharwort, byvaly 
vychovatel hrabat LazZanskych. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Dékansky chram Pané v Nepomuku. 
Architekt A. Baum predlozil vyboru sekce umé- 
lecké pliny, vedle nichzZ dle navrhu jeho ma obno- 
ven byti byvaly poutnicky, uyni pak dékansky chram 
Pané v Nepomuku a predéital dikladné promemoria, 
které dékanskému a patrondtnimu tiadu v uvedené 
zdlezitosti is pliny zaslino bude. Vedle piant a 
ve srozuméni gs duchoynimi tiady ma vysoky, bal- 
dachinem kryty oltéf u prostied kostela postaveny 
nahraditi se nizkym oltétem kiizovym, ktery jednak 
mensi prostory zaujimati, jednak volného pohledu 
na hlavni oltaé dopoustéti bude. Soge sv. Jana Nep., 
jakoz i relieffim vykaéze se jiné misto primérenéjsi 
i distojné pamdtky sv. patrona Geského a budou 
oltére poboéni rozdéleny, jak toho architektonické 
rozdéleni svatyné vyZaduje. Dosavadni hlavni oltar 
chatrny vyménén bude za novy. Ze dvou predloze- 
nych nadkrestiv rozhodl se vybor pro jeden. Ka- 
zatelna postavi se na misto priméfenéjsi. Cely chram 
obdrzi novou podlahu, vnitiek i zevnéjsek slusny 
natér. Stfrecha, véze a vse, co poskozeno jest, dt- 
kladné se opravi. Plany predlozené a pilné zkou- 
mané od vyboru sekce umélecké jednomyslné jsou 
schvaleny. Kopie nejdtilezitéjsich predmétti budou 
ulozeny do sbhirek sekce umélecké. 

Uvedeny kostel jest centralni stavba zbudovana 
na misté, kde sv. Jan se zrodil. Myslénka poutni- 
ckého kostela jest vyteéné vyjadtena. U prostied 
centralni stavby vypina se bezcenny sice, ale impo- 
nujici oltar, nad kterym od stropu visi baldachin 
Z vybledlé latky. Olté? ten vypliuje celou vysku a 
velkou ¢asf spodni prostory. Vedle podanf stavala 
natom misté kolébka svétce naSeho. A proto zcela 
primérené stavitel chrimu postavil olt4t vysoky a 
Siroky do stfedu centralni svatyné, jejiz celé roz- 
délenf neni bez dimyslu a jednoty. Byl zbudovan 
pro poutniky a tiéelu svému odpovidal veskerym 
usporddinim svym ztiplna. Pravidelné pak sluzby 
Bozi konaly se v dékanském chramu Pané pro ogadu 
piimérené uprayeném. Za doby Josefinské viak dé- 
kansky kostel se zaviel a byvaly poutnicky kostel 
Stal se zéroveh dékanskym kostelem osady, ktery 
vyzaduje zcela jiné ipravy, mé-li slouziti pravidelné 
sluzbé Bozi osady. Pro oltaé poutnicky nevidi se 
zie na oltai farni; osadnici nemaji zde mista zptt- 
sobilého a dostateéncho; kazatelna, poboéni oltate 
a eho vitbec farni chram vyzaduje, postrada sou- 
vislosti a praktické zptisobilosti. Nynéjit oprayou 
ma se vyrovnati vzniklé nesroynalost pomeérfi dit- 
véjsich se stavajicimi. Byyaly: chram druhdy yy . 


hradné poutnicky m4 nynf z4roven byti zfizen 5 Re 
mérené za dékansky, aby v ném pravidelné sluzby_ 
Bozi farn{f pohodIné a distojné konati se mohly. 
Nejlépe bylo by se poslouzilo obéma 24jmtim, kdyby 
poutnicky chrém byl ztistal poutnickym, dékansky . 
pak dékanskym. Ten i onen nejpriméienéji slouzil 


tiéelu syému. Skoda jest obou. 


Ve vyboru litovalo se toho, ze pro zrusen{f a 
nepouzivani byvalého dékanského chramu jest treba. 


jinak uprayovati chrém druhdy vyhradné poutnicky, 
ktery takto odcizuje se tkolu svému, pro ktery 
vyhradné a diimyslné zbudovan byl, ponévadz dvé- 
ma pdniim nesnadno se slouzi. Hlavnimu patronw 
zemé Ceské bylo by sluselo, aby vrodisti svém mél 
svatyni vyhradni. ee 
Novy farni kostel ve Velelibech. Nakresy 
na celou vnitini upravu farniho chrému Péné Vele-, 
libského jsou jiz dokondny a od architekta A. Bawma@ 
sekci umélecké ku schvdleni predlozeny, a sice na-. 
kresy na hlavni olté# sy. Vaclava, na dva pobotni 
oltate Panny Marie Sedmibolestné a sv. Jana Nep., 
stil kredenéni, stolice knézské, kazatelnu, kititelnu,. 
zpovédnice, lavice, varhany, skiii paramentni a j. 
Monstrance, ciborium, pacifikal, relikviaf, svicny, 
jakoz i ostatni nacini kovové zhotoveny budou dle 
nakresti akademickych. Naértky obrazt jsou od 
J. Hellicha. Vsechno vynika pyesnosti a jednotow 
slohu a uspokojilo velmi. Architekt A. Baum byl 
pozidan, aby pro odbor umélecky kopie vyhotovitt 
dal, coz uciniti a darem vénovati slibil. Odborem 
prijaté nakresy budou i s rozpoctem od farniho 
tiiadu na vys8si mista ku schydleni ptedlozeny. 


Monstrance, dle akadem. ndkresu Barvitiova 
v dilné stitibrnika Kauée zhotovend, zaslina jest 
objedavateli dp. Janw Blazejovi, fardti v Brusavé 
na Morayé. Jest téze soustavy, jako monstrance, 
jejiz popis ¢te se v letosnim ,,.Methodu* na str. 105, 
nizsi vsak a ponékud jednodussi. Kolem ostensoria 
do étyr thli jsou ryti a emailovani andélitkové 
hrajici na hudebni nastroje, jejichz vzory od Ft. 
Sequense kresleny jsou. Kmail modry a zeleny, 
malé drahokamy zdobi vkusné roztomilou nddobu. 
Kromé lahodné krasy ptisobi mile na posuzovatele 
také solidnost, sjakou vse organicky konstruovano 
a pracovano jest, tak ze Clovék patrné na ni vidi, 
ze za500 let budouci pokoleni uméni milovné bude 
pravé tak dojimati, jako my nyni se téSime z pred- 
métii pred 500 lety zadoby Karla TV. zhotovenych. 

Obraz. Malit Garais odvedl odboru uméle- 
ckému obraz na platné u ného objednany. Predsta- 
vuje neposkvrnénou Roditku Bozi ajest uréen pro 
kostel velimsky. U sekce umélecké byl objednén 
od dp. far. Pazouta. - 


Paramenty. Paramentni ustay tint patrné 
pokroky. Mérou, jakou ptibyva a se rozsifuje, zdo- 
konaluje se téz ve strance umélecké. Sroyndme-li 
figuralnt vysfvani na poéatku hned po zfizenf tistavu 
s praci nynéjai, s potésenim pozorujeme neobyéejné 


; 
| 
7 
, 


— 129 — 


rychly vyvoj. V mistnostech Akademie ktestanské 
jest pravé vystaven bohaty bily aparat: kasule, 
pluvial, dalmatika a tunicella, z tézkého damasku 
hedbavného se zlatymi kvéty vetkanymi. V8e ostatni 
jest ruéni price. Na dvojatém kfizi palliovém svétle- 
Zluté latky vysit jest z ptedu i v zadu ornament 
slozeny z listkfi stylisovanych hedbavim riizno- 
barevnym U prostied kiize spatiuji se veliké figury 
bareynym hedbavim vysivané. Na predni strané Pan 
Jezis s plamennym srdcem maje ruce rozpjaté, vzadu 
Rodiéka Bozi s rukama na prsou pres ktiz polo- 
zenyma na oblaku stojici, odéna jsouc fialovym 
plastém a Gervenym rouchem spodnim. VySivany 
obraz Bohorodicky snese jiz kritiku dosti piisnou., 
Patrné vidime snahu uSlechtilou, ktera si oblibuje 
v bohumilé praci umélecké. — Jako na ktizi spa- 
truji se také na Siroké obrubé pluvidlu riznobarevné 
ornamenty vysivané téhoz vzoru; na ozdobné kapé 
vyobrazen jest Bih Otec, vandSejici se nad styli- 
sovanou archou vinami zmitanou. Co z mraéna jesté 
dest se leje, pne se nad nijiz duha miru. Buh Otec, 
‘vy podobé ctihodného kmeta s bilym vousem, jest 
odén rouchem bilym a Gervenym plastém; pravici 
zehna, levici drzi zemékouli; kolem hlavy stkvi se 
trojhrana zare zlata. Symbolické vyobrazeni archy, 
duhy, vin a desté neni vyjaditeno realisticky nybrz 
slohem, jakym idedlni prvokrestanstvi je vyobrazo- 
valo v katakombach a pozdéji na sténich nejstar- 
Sich basilik. Katolicky umélec ptirozené a reali- 
stické tvary stylisuje a idealisuje. Ku znazornéni 
pravd nadptirozenych a idedlnich neuziva pfriro- 
zenych asvétskych forem, nybrz stylisticky pretvo- 
fenych a idedlné pfeménénych — Kolmé pentle 
dalmatiky a tunicelly jsou téhoz razu, jako na sir 
roké obrubé pluvidlu; pficni vsak pruhy ozdobeny 
jsou vysitymi symboly evangelist. — Ze vseho pro- 
zaruje horlivost a laska, s jakou dp. H. Langer 
ridi paramentni ustav, jemuZ veskeren zbyvajici 
éas rad vénuje. Na praci, s radosti a ochotné ko- 
nané spociva pozehnani Bozi a Ipi na ni laska i 
vdék. — Figuralni vzory nakreslil vyteténé I’. Sequens 
slohem pro vysivani prispisobenym. Nadherné pa- 
ramenty jsou uréeny pro arcidékansky chram plzei- 
sky. Figuralni plody roddka plzeiského putuji tedy 
ponejprv do chramu, v jehoz stinu umélec se zro- 
dil a v jehoz ltiné kiestni voda jej posvétila za 
umélce krestanského. Z Plzné, do Plzné, 


2. Nova objednani. 


Hlavni olta* do chramu Pané v Chle- 
hich. Dp. Ant. Bouchgl, farat v Chlebich, zamysli 
ve farnim chramu Pané zriditi novy olté’ hlavni. 
Sekce umélecka svéruje provedeni architektu A. Bau- 
movi, ktery s redaktorem tohoto listu do Chleb se 
dostavi, aby na misté vSe vysetiilo se, co ku slo- 
hovému ziizeni nového oltaée potitebnym. byti se 
objevi. 


Novy olta® ve MSené. Dp. farat Kondelik 
ve MSené, pro néjz odbor umélecky ndkresy na 
veskerou tipravu nového kostela objednaval, zida 
jesté dodatkem zandkres pobotntho oltéte Marian- 
ského, jeho% provedeni svéfuje se arch. A. Bau- 


vr _oveve 


pracoval. 


Obrazy. Vp. Jos. Hessown, knéz v St. Louis 
v Americe, objednava dva obrazy kostelni: sv. V4- 
clava a sv. Jana Nep., z éehoz% se vidi, Ze sv. pa- 
tronové Gesti za ocednem cti, ucty a lisky nepo- 
zbyvaji. — Vp. Fr. Vérny, knéz ve Vikosi u Pre- 
rova, objednava krfizovou cestu. 

Nadoby bohosluzebné. Bp. Kar. Borichy, 
spravee vy Dablicich,: zasyla kalich ku vyzlaceni ; 
rovnéz dp. Hyn. Griinwald, farét v Bezdédicich. -- 
Dp. Lr. Kunze, farat v Ouri, dva kalichy za tymze 
iéelem. Pro kapli vorgulinskow kldstera v CO. Ska- 
lict objednava se: skvostné ciborium, dvé nadoby 
na sv. oleje a dvé pateny k nemocnym. — Dp M. Du- 
Sek, far. v Charvatcich, zad4 o 3 nddobky na sy 
— Vp. 
Ferd. Vodicka, koop. v Lideéku na Mor., patenku 
a nidobku na sv. oleje. — Dp. Fr. Hoch, farai 
v Hornim Ujezdé, skvostné konvitky. 


Paramenty. Vdp. Dr. Fr. Bauer, prof. uni- 
versitni v Praze, objednava 3 kasule. — Dp. Josef 
Slansky, farat u Panny Marie Vitézné v Praze, 
skyostny prikrov. — Dp. Ben. Kundrat, p¥evor do- 
minikanského klastera Litométicich, velum a bursu 
ku zaopatitovani. — Dp. Daniel Deutsch, farat v Ro- 
ketnici u Prerova, skvostnou kasuli s figuralnim 
vySsivanim, zlatem vysivané velum a plastik na ci- 
borium. — Dp. Kaspar Stdhr, farat v Utviné, plu- 
vial z vinéné liétky. — Dp. #r. Pokorny, farart 
v Touzimi, vysivanou kasuli. — Dp Ad. Seeman, 
farat v Lanech, skvostné velum. — Vysokorody pan 
baron Stark bilou kasuli a dvé stoly. — Bp. Vae. 
Kraus, majetnik domu, prikrov. — Vp. Method 
Nyvlt, kaplan vy Humpolci, bursu a bilou stolu. — 
Ct Skolské sestry » Hradci Krdlové bilou kasuli. 
— Dp. M. Dusek, farét vy Charvatcich, vySivanou 
cervenou kasuli, dvé bilé kasule, fialovy, bily a éer- 
veny pluvidl, antipendium, velum, plastik na cibo- 
rium, bursu, étyry pary polstati. — Vp. Ign. Ne- 
pustil, koop. ve Zliné, dvé slavnostni korouhve 
z hedbavného damasku. — Vp. Ferd. Vodicka, koop. 
v Lideéku, bursu a kiestni stolu. — Vp, Zomas 
Hajek, duch. spravee v Zahlenicich na Moravé, 
skvostny plastik na ciborium. 

Pradio kostelni. Vp. Hm. Veselj, kaplan 
v Drahno-Ujezdé, objednava 3 alby, 3 humeralia, — 
Dp. Fr. Passawer, farat ve St. Sedle, 2 alby, 6 pu- 
rifikatorii, 6 korporalii, 2 humeralia. — Dp. Vael. 
Vanicéek, farat v Zabori, rochetu, 2 cingula. — Dp. 
M. Dusek, farat v Charvatcich, 2 cingula, 2 paly. 

Lehner, 


vive 


— 130 — 


FEUILLETON. 
Michel Angelo. 


Zivotopisny nadstin. (Pokratovant.) 
Pise F. J. Lehner. 


Ctyry malé kaple jsou v Evropé, nepatrné 
y pomérech a skromné v rozmérech, nad to 
pak i skryté v rozséhlé skupeniné budoy ¢i 
komnat, tak ze nesnadno se nalézaji, a prec 
kazd&4 z nich jest neocenitelnym skvostem 
krestanského uméni a zaii krésou nebesky 
oslnénou, Nalezit sice kazd4 jinému véku. Co 
pokazdé vék jeden v bujné obrazotvornosti 
zplodil okouzlujici vnady umélecké, sjedno- 
eeno se vyskytuje v kapli, kter& jest skifikou 
klenotni a uméleckou onoho véku. Cely vék 
ulozil zde, co nejkrasnéjsiho mél a_nejdé- 
myslnéjsiho vytvoril. 

Capella Palatina v Palermu, Sainte Cha- 
pelle v Parizi, Sacellum sanctae Crucis na 
Karlové Tynu a capella Sixtina vy Rimé, — 
to jsou ty étyry klenotnice rozli¢nych véki a 
rozli¢nych nérodt, kazd& svého zpisobu a 
druhu na svété jediné. Jedna druhé v ni¢em 
se nepodobé. Jen v tem se shoduji, ze kazdd 
jest vykvétem uméleckym celého véku. 

Zlaté slunce zéf osliuje roménskou bu- 
dovu, baje¢né nadhera orientélni prosvité ma- 
lebnou ozdobou, v niz jednotlivost ustupuje 
lesku celistvosti cmamujici, oko pak jako ve 
snach bloudi{ doli a vzhiru od ozdobného vy- 
kladinf mramorového, od sloupi uSlechtilého 
tvaru, od pestré mosaiky k podivuhodnému 
stropu ak bani jemné osvétlené. Tisicilety 
vyvoj kulturni predchazeti musil, 
vstati moh] titvar krasy tou mérou okouzlu- 
jici, jako capella ,Palatina*Y v Palermu. 

Ani na orient, ani na antiku nepoukazuje 
kaple patizsk4& v paldci soudnim z dob 
Ludvika Svatcho. Novymi idedly napdjela se 
obrazotvornost, kter4 dala vyzniknouti malé 
sice, ale vzorné stavbé gotické. Hlavni vahu 
klade na zjemnéni a oduSevnéni veskeré ti- 
Zici hmoty architektonické. Lehké sloupy kii- 
Zuji se ve vzduchovych obloucich ; kde druhdy 
silné stény tizily, otviraji se prostornd okna, 
privétivé zvouce svétlo a slunce. V obrazech 
na skle hlubokych barev stastné se lime 
jasnost jinak upfilisnéné; polychromii po ve- 
8kerych pilitich a plochd4ch rozvinutou udusuje 
se jiz z predu mySslénka na vypocitanou kon- 
strukei chladné rozumovou. Sainte cha- 
pelle provanuta jest basnickym nddechem, 
kterym bez ohledu na nepatrné rozméry jeji 
fadi se mezi nejptednéjsi a nejuslechtilejsi 
vytyary gotické, 


aby po- | 


Gim Sainte chapelle byla Ludviku Sva- 
tému, tim nevyrovnatelné ,Sacellum san- 
ctae Crucis“, odlidu ,svatou kapli* zvan4, 
§ mensi sestrou svoji, kapli Katerinskou, byla 
Karlu IV. na Karlové Tynu. Zde pfe- 
byval, zde se modlil, zde mnohdy v myslén- 
kach ztratil sama sebe, ale nikdy milé svoje 
Gechy, mily a milovany Karel. Ctyry hladké 
stény dvéma pouze ¢tverci klenbovymi kryté, 
spore osvétlené, a jakou prece vnadou b4- 
jeéné ozdrené! Co na plochéch neni oziveno 
malbou, to vse leskne se zde nddherou brou- 
Senych karneoli, achati a ametysti. V_ celé 
svatyni ani na pid neni mista bez zlata, dra- 
hokamii a barev; klenba, gurty, oblouky 
v stejné nddhefe se stkvéji. A aby osliujici 
lesk zlata zmirnén a zjemnén byl, tzkymi 
okny sporébo svétla dostavalo se posvdtné 
sini, v niz korunu ¢eskou stfehl velky z4stup 
svétch, jejichz ostatky tuto odpodivaly. Ta- 
jemné polosero rozkladalo se v predobrazném 
Sionu nebeském, jehoZ zdi stavény jsou z dra- 
hého kamenf. ,Omnes muri et turres gemmis 
aedificabuntur.* Ba i to svétlo denni lamalo 
se v drahokamech na misto skla v oknech 
zasazenych. Spadla sice bohuzel! mnohaé hvézda 
s nebe hvézdnatého, zlaté slunce, stribrny 
mésic, koruna krdlovské, ostatky Svétci, — 
to vse zmizelo z posvétného Karlova Tyna. 
Vybledla barva a prachem pokrylo se zlato, 
—- a prec vedkera neprizeh veki nedovedla 
smazati krasu, kterou Cechy zplodily v dobach 
rozkvétu Zivota katolického za panovani ,Otce 
vlasti*. Svaté kapli pafizské na dvore kréle 
Ludvika Svatého dostalo se opétné eti a sta- 
rého uznani; zdazZ ,svati kaple“ na Tyné 
Karla IV. zistane vééné popelkou neuvznanou, 
uspinénou, zapomenutou? Jiz nikdy vice ne- 
bude se zde slouziti na oitari nejsvétéjsi obét ? 
Jiz nikdy vice nebudou s ¢eského Sionu ozy- 
vati se zalmy a zpévy knézi Karlem nada- 
nych ? Krdloystvi ¢eské nesplati nikdy dluh 
»Otci vlasti* ? 


U pfirovndni s uvedenymi kaplemi stie- 
dovékymi jest kaple Sixtinska velmi ne- 
patrna: jednoduchaé sin prosttedni velikosti, 
160 stop dlouhd, 50 Siroké a 60 vysokaé, bez 
vselikych ozdob architektonickych, malymi 
okny osvétlena. Michel Angelo preménil vSak 
chudobnou prostoru ve svatyni uméleckou. 
A komu bylo popfdno, Ze vidél kapli Sixtin- 
skou za onéch dnt, kratkého ovSem trvAni, 
kdyZ jesté spodni stény zdobeny byly Galouny 
tkanymi dle na&kresii Rafaelovych, musil vy- 
mati, ze nikde na celém syété neni nahro- 
madéno tolik bohatstvi a zralosti plodi umé- 
leckych na jediném misté, jako tuto se vy- 
i skytuje. Maliiska ozdoba udéluje Sixtiné prayo, 


= 131 — 


ze zasluhuje uvedena byti v jedné fadé 5 nej- 
proslulejsimi kaplemi sttedovékymi. 

Kdyz papez Julius II. r. 1508 Michel 
Angelovi svéfil vyozdobeni Sixtinské kaple 
malbou, byio to pouze pokra¢ovénim velkého 
dila monumentdlniho malifstvi 15. vékem tam 
jiZ potatého. Kapli dal stavéti r. 1473 Sixtus 
IV. co kapli palicovou od Baccio Pintelli-ho. 
Nejslovutnéjsi mistfi onoho yvéku: Sandro 
Botticelli, Luca Signorelli, Cosimo Roselli, 
Pietro Perugino a Domenico Ghirlandajo ozdo- 
bili stény jeji malbami jesté za Zivobyti pape- 
Zova. Na obou sténach pedélnych litily se dé- 
jiny a skutky Mojzisovy a JeziSovy. Osvobo- 
ditel Israéle a Vykupitel Glovécenstva posta- 
veni jsou na proti sobé. Nanebevzetim Panny 
Marie na sténé oltéfni dokonéen jest cyklus 
obrazi. Predméty voleny jsou jesté vedle na- 
zoru stfedovékého, kde se zalibou prirovnavan 
jest zikon novy k zékonu starému. Slovem 
i obrazem nes¢islnékrét litilo se, Ze Kristus 
Pin pro celé ¢élovééenstvo vykonal a spluil, 
eo druhdy zaslibovéno a v uzsim kruhu vyko- 
nano jest. K uvedenym mistriim starsim pifi- 
druzil se Michel Angelo se svymi obrazy na 
stropu, O nékolik let pozdéji (1515—1516) 
skomponoval Rafaél pro spodni oddéleni stén 
nakresy proslulych 10 Galouni, které v Arrasu 
Flanderském tkany byly. Celek ukonéen jest 
od Michel Angela poslednim soudem jeho. 
Uplynulo témér celych sedmdesdt rokii od vy- 
staveni kaple, ditive nez vesker4é ozdoba ma- 
litsk&é dokonala se. Vzdy poznovu ujimali se 
papezové .dila zastaven¢ho. Nejslaynéjsi umélei 
15. a 16. véku zaéyodili vy dokondni dila; 
jeden kazdy prispival nejlepsim, co umél, aby 
zvelebil nejnadhernéjsi sii stolice papezské. 
A tak stala se Sixtinski kaple nejvétsim a 
nejvznesenéjsim pomnikem kYestanského ma- 
lifstvi. Na jednotlivych obrazech spatiuje se 
zde jako postupujici béhem véki vyvoj umé- 
lecky a% k nejvySSimu rozkvétu. PYi veskeré 
rozmanitosti pomtcek a prostredkt, jichz jed- 
notlivei na vyjidéeni vyrazu uZivaji, pri vsi 
rozmanitosti uméleckého slohu, jehoz malifi 
rozliéni pridrZovali se, pevnou jednotu vsem 
poskytovala velk& idea kiestanskaé, Ta 
byla spoleénou ptidou, do které vSichni hlu- 
boké zapustili koteny. A z korenti téch vypu- 
éelo a rozkvétlo to vznesené dilo, jimz az po 
dnesni den chlubi se kiestanské malifstvi. 
Pred uvyazovanim plodu Michel Angelova slusi 
predevsim bedlivéji vsimnouti si uvedené z4- 
kladni myslénky, kter& jediné nam vy- 
syétluje celistvost, jednotu a souvislost velko- 
lepého cyklu obrazi Sixtinské kaple, tak Ze 
se zd4, jako by se byl celek zjevil nahle bas- 


nickému duchu jedinému, ktery najednou ulil | 
_ nade ysecky pak vynikaji plnosti myslének 


aytélil, naé y blazeném nadsent a zjevent ziral. 


Stalo se zvykem, Ze umélecké éinnost 
mistrii 16, véku posuzovana byvé jednostranné, 
jakoby naprosto byla opustila z&kony yékové 
tradice. Pomér Michel Angelfivy ku kfestan- 
skému uméni zejmena pokladén byva za sub- 
jektivné syobodny, ba docela liboyolny. A pec 
jen v jistém smyslu tak tvrditi lze. Nebo 
pravé obrazy Sixtinské kaple nezvratné doka- 
zuji, ze i tento veliky umélec nevolil o své 
tijmé létku, nybrz ze prijal ji z rukou Cirkve 
a posvatué tradice. Svoboda a genidlni sila 
tvlir¢i objevila se teprva ve zpisobu, kterak 
daného tikolu se uchopil, jeho samostataé uZil 
a je} preménil. 

PYehlédneme-li totiz celek kruhu obra- 
zového, shled4évame.v jednotlivych ¢astech ta- 
kovou dtislednost, ze i prostorné usporddani 
odpovidd vnitini souvislosti. Takovy souhlas 
jest vSak jen tehd4z mozny, kdyZ hned na po- 
éatku malftského vyozdobovani za Sixta IV. 
ustanoven jest plain, veskeré Castky kaple 
stejnou mérou v sobé zahrnujici. Ve sttedisku 
katolické Cirkve, ve dvorni kapli vatikanské, 
kde papez u prostfed kardinéli koné nejvyssti 
trad knézsky, bylo-liz by ozdobovani tak dile- 
zité siné ponechéno pouhé ndhodé? Jestlize 
v kostelich a kaplich méné dilezitych za 
dtivéjsich véki v pripadé podobném sledo- 
dovati a dokdzati 1zé souvislost a posloupnost 
malfiské ozdoby vnitirku i zevnéjsku; na ta- 
kovém misté nebylo-liz by se dbalo na usporadéni 
cirkeyné primérené? Ovsem, o Gem pri uméni 
stredovékém ani na okamzik se nepochybuje, 
upir4 se pri dilech nejvyssiho rozkvétu umé- 
leckého, jakoby takové stanoveni latky na 
odpor bylo svobodé a tviréimu duchu umé- 
leckému. <A p¥ece jen tehd4Z dospivé uméni 
na vrchol nejuslechtilejsiho vyvoje a nejvzne- 
Senéjsi kraésy, kdyZ velci mistti z hloubi nd- 
zoru svyého nadseného nesmrtelnymi dily vy- 
jadiéuji, co v ndrodu Zije, co doba za nejvySsi 
majetek svij poklad4. Tak Fidiaés zplodil 
Zeusa olympského, tak Palestrina vzneSenou 
»Missa Papae Marcelli“, tak Rafaél stance, 
tak Michel Angelo strop Sixtinské kaple. Tvo- 
feni neutrpélo na samostatnosti, Ze pfijali 
latku, jaké jim vékov4 tradice ndbozenska 
poskytovala ; vzdyt tvar ve smyslu nejvyssim 
a nejobsdhlejsim byl vlastnictvim jejich, nej- 
svobodnéjsim, vlastnim plodem. 

V cyklu obrazi Sixtinské kaple liti se 
hiich a vykoupeni, nejjednodussi a prec nej- 
velkolepéjsi myslénky kiéestanské, které ne- 
scisnékrat se opakuji na vvobrazenich stie- 
dovékych, na portdlech a drobnomalbach, na 
sténach chramovych a chodbaéch klésternich. 
Obrazy sixtinské neztstavaji pozadu za dily 
sttedovékymi v dimyslu a souvislosti celistvé, 


Shp 


vy jednotlivostech, hloubkou vyrazu, krasou a 
yznesenosti formy. Rozdéleni celku zaklada se 
na symbolice prostory, jaké téZ ve stredovcku 
ve vétSich cyklech obrazti se uzivalo. Obraz 
prostorné blizsi a vzdalenéjsi odpovidé zevrubné 
poradku déjinnému. Vyobrazeni na stropu uvadi 
nas nazpét k prvnim pocatkim; li¢i se tam 
déjiny stvoteni az ku potopé svéta. Na po- 
délné strané levé jsou v Sesti velkych obra- 
zech maloyany déjiny Mojzisovy; jim odpovida 
na sténé protéejsi pravé tolik vyjevi ze Zivota 
Pina Krista. K uvedenym obraztim druzi se 
bezprostredné Galouny Rafaelovy vyobrazujici 
skutky apostolské, na nichz spatfuji se zazraky 
knizat apostolskych Petra a Pavla, jakoz i 
obétni smrt prvomuéennika Stépéna, ¢imzZ zné- 
zornéno jest pusobeni Cirkve Péné na zemi, roz- 
Sifovani viry kézinim a zizraky, jakoz i zpece- 
téni jeji dobrovolnou smrti muéennikt. K éalou- 
nim pak slusi posléze pridruziti obrazy na soklu, 
liéiei vyjevy ze Zzivota papeze Leona X., ¢im 
velky cyklus az v bezprostiedni pfitomnost za- 
gahiaszZivotem ,ndméstka Kristova* pravé pa- 
nujiciho v souvislost prichazi. Cela pak fada po- 
sloupné méla ohraniciti se dvéma velkymi 
obrazy, které byly jako mohutnymi rdmci, do 
nichZ vse ostatni zasadilo se. Na sténu, kudy 
se vchézi, méla se malovati vzpoura Lucife- 
rova a svrzeni andéli, t. j. vznik hiéichu a po- 
éitek boje zla s dobrem; na protéjsi sténé 
oltétni mél Michel Angelo malovati posledni 


soud, t. j. konec h®ichu, vitézstvi ctnosti a za- 


konéeni déjin. 

Z velkolepé dtslednosti, s jakou cely ci- 
klus jest rozdélen, uréité lze souditi, ze ja 
stanovili a sporddali nejucenéjsi a nejosvice- 
néjsi bohoslovci papezského dvyora za panovani 
Sixta IV. Takovou koncepci nahodé pfripiso- 
vati, nedopousti zdravy rozum. Ostatné ani 
tito nedomnivali se, jakoby cos nového byli 
vymyslili, Cerpali z bohaté studné podani cir- 
kevniho a volili pouze z mnozstvi latky pred- 
méty tiéelu uvedenému nejprimérenéjsi. Vidyt 
jiz doba starokrestanské libovala si vyjevy ze Zi- 
vota Pané parallelisovati s vyjevy starozdkonnimi, 
jako se jevi na vyobrazenich sarkofagi, ve spisech 
otei cirkevnich a na mosaikach basilik. Novy a 
stary zékon li¢eny jsou v poméru zaslibeni se 
splnénim. Vyjevy jednoho vyznamné poukazo- 
valo se na pristi uddlosti druhého., Mladistvému 
uméni kféestanskému, slabému a nezkuSenému, 
dostalo se tim dtlezité pomicky na dirazné 
vyjadreni predmétu posydtného. Pozorovatel 
uchvacoval se jiz pouhym usporddinim dila 
Vv prostore a vymluynosti architektonické sym- 


poliky. Ze napotom uméni stiedovéké vady hor- 
livéji z vydatného zdroje podani Cerpalo typy 
a antitypy a bohaty typologicky kruh 
obrazt vytvorilo, nikoho neprekvapuje. 
Drobnomalby, malované okna, obrazy na sté- 
nach, od 15. vékuidiéevorezy v tisténych kni- 
hach jsou toho dokladem, Aé u provedeni jedno- 
tlivém uvedeného cyklu nézorného mnoha od- 
chylka se objevuje, u veSkerych vyskytuje se — 
prec tentyz zakon z&kladni v usporddani celku 
a spoleény chod myslenkovy. Z jednoduchého 
parallelisovani vady jednoho vyjevu starého z4- 
kona s jednim vyjevem zikona nového, jako 
spatiujeme jesté na sarkofagich 4. a5. véku, 
na koyové braéné kostelni v Hildesheimu z po- 
é4tku XI. véku a jinde, vyvinulo se znendhla 
usporadani bohatéjsi, které vesmés latku na 
t#¥i oddéleni délilo. Déjiny staroz4konni roz- 
tiidény jsou za tim iéelem na dvé hlayni doby 
— pred z4konodarstvim Mojzisovym a po ném. 
Co pred zékonodérstvim (ante legem) prfi- 
hodilo se, staveno jest naproti vyjevim, které 
udaly se za vlady zikona Mojzisova (sub 
lege), naproti obéma dobim pak kladeno jest 
zjeveni Jezise Krista jakozto tise milosti (sub 
gratia). Na oltdfi Kloster-Neuburgském, ktery 
se ¢{té k nejuslechtilejsim dilim slohu romén- 
ského, r. 1181 od mistra Mikul4se Verdun- 
ského zhotoveném, Cité se na skvostnych mal- 
bach prdce tavené typologicky cyklus jiz sedm- 
nacti skupenin. V rukopisu ze 14. véku ,Bi- 
blia pauperum“ zyaném yzrostl v drobnomal- 
bach poéet na Sestatricet skupenin. Jesté ob- 
Sirnéjsi cyklus, aé nikolivék v&i libovolnosti 
prosty, shlediva se v rukopisu ,Speculum hu- 
manae salvationis* z téhoz véku. Podobnym 
»zreadlem lidské spasy“ obrovskych ovSem roz- 
mért Ize nazvati cyklus obrazi kaple Sixtin- 
ské. U tvoreni plant’ pridrZovali se bezpochyby 
Timsti bohoslovei starSich vyobrazeni. Pomér, 
s jakym se v uméleckych déjinach 15. véku u ji- 
nych téZ obort setkaévame, pozorujeme i tuto. 
Na severu prechdzeji staré cykly obrazi k po- 
uéeni lidu do obrazkovych bibli s prostymi 
déevorytinami vydavanych ; ve Vlasich pak uve- 
den jest stary obsah od uSlechtilejsiho, velko- 
lepého maliistvi na obmitce poznoyu do Zivota 
a dospél nejvyyssiho vrcholu dokonalosti umé- 
lecké. 

Uvedeného vyvoje krestanské myslénky 
v malfistvi od pocatku pribéhem véki yédomu 
si byti, doporuéovalo se pred popisem cyklu 
obrazi Sixtinské kaple, ponévadz jen tak celek 
i jednotlivosti pochopiti a spravedlivé uvaziti 
Ize, o ¢em pristé promluveno bude. 


»Method« vychdz{ vidy 20. kazdého mésice. P¥edplacenf obndé%{ 2 zl, roéné, Predplatné pfrijima administrace 


»Methoda« v Karlfné & 234, 


Jen frankované listy piijimajf se, 


Rukopisy redakei zaslané nevracejf se. Do- 


pisy, tykajici se redakce, budtez zas{lany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v ‘Karlinég, ¢, 234. Reklamace za- 
sflany budtez do expedice v knthtiskérné MikuléSe a Knappa v Praze, v Karlfné, Anenska ulice €fs. 144, 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskérny MikuléSe a Knappa v Praze, v Karliné. 


Casopis venovany uméni krestanskému. 


Organ odbord pro vytvarna uméni a archeologii 


Akademie ktestanské v Prazge. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 12. 


V Praze, dne 20. prosince 1877. 


Rocnik Ill. 


Obsah: Praha a uménf kfestanské r, 1877, — Sloh roménsky, (Uspotédainf vézf. Lisena. Obloukovy vlys.) — 

Obnoveny chrém sv, Petra ma Pofitf. (Dokonéenf.) — Kathedrdlka brnénské a dostavénf jeji véZe. — 

Z Akademie kiestanské. Prynf odkaz zdvétf. ~- Odbor umélecky. — Vyifzené zdlezitosti. Novd objednanf, 
Poptavky. Vyslovené uzndnf. — Umélecké zprévy. — Pozvani ku pfedplacenf. 


Praha a uméni kvestanské rv, 1877. 


Zazamendiva F. J. Lehner, 


Rok jeden zase minul. § uzasnou rych- 
losti minul. Tak leta prace letem mijeji. Cas 
spéché a ¢iovék s nim, aby byl diive u cile. 
Po pidci klid, po Zivoté Zivot. Jen jednou 
ohlizi se Glovék na Gas, ktery minul. S novym 
rokem nastdvé nové ¢innost. Na sklonku roku 
se prosté secité, — zdar i nezdar. A vysle- 
dek? A ovoce? To soudi Buh, od néhoz po- 
chézi pozehnani. Co jest po praci, kteréz 
nezehnala ruka Jeho! 

Je-li ,Method“ orginem kyYestanského 
uméni, na sklonku roku jest mu ohlédnouti 
se a secisti dila, které vykvétla na poli a 
a dozréla na vinici. Bouflivy byl ten rok. 


Boufily vaésné a syitilo slunce. Obého na 
kratko. Boutky mély prevahu. A prece i za 
neprizné poéasi pracovalo se. Umeéni kie- 


stanské tichého ttulku bledalo a — nalezlo. 
Umélec tvori dila vékové. D&yno budou pra- 
chnivéti kosti jeho v zemi posvécené, co Ziti 
budou dale dila jeho. Z duse nesmrtelné 
vzesly; proto jim pYisouzen tdél nesmrtel- 
nosti. éjis 
stane, Historik déjin vzdélanosti secte a oceni 
dila, jména pak vryje do ocelovych desk. 
Aby déjepisci praéci usnadnil, podava 
»Method‘ vedle tkolu vytknutého prosty se- 
znam dél uméleckych, které zplodil rok spasy 
1877. Zaznamenavaji-li se jména vojevtidei a 
déjiny krvavych vdlek, s vétSi oprdvnénosti 


is jejich ptvodci. AZ dosud nikdo~ si né- 
vzpomueél y nérodé éeském, sbirati tu latku. 
Pro takovou neySimavest upir4 pak se nérodu 
zacasté nejvzicnéjsi jeho majetek. P¥ichdzi ci- 
zinec; prijimé se pohostinu. Kdyz se ohral 
na cizi pidé, ale neohlédnul jesté, ¢ini si 
otazku: ,Co jest zde tvého na pudé uménf, 
nérode éesky ?“ A z vdéénosti odpovida: , Nic.“ 

Aby budoucimu kulturniku po stu letech, 
kdyby né&hodou podobnou G¢inil si otdzku, 
uspoyena byla ostuda, odpovidé na otazku 
soucasny svédek, ktery vlastnima o¢ima vidél 
dila umélecké roditi se, rusti a dokondvati. 
Na sklonku kazdého roku zanese do , Methoda“ 
seznam ¢éetnych dél, které se vykonala na 
pudé uméni kéestanského. Takoyou bilanci vy- 
koné pokazdé povinnost. jakou laska k vlasti, 
acta k nérodu, vdéénost k Cirkvi ukladé. 
Stijme kazdy na své viastni strazi. Tisice 
strazci obhaji Gest Cirkve i vlasti. 

Praha jest srdcem. Krev odtud se proudt 
do celého téla, ozivujic, zahfivajic. Krasnd 
Praha jest matkou krésného uméni. Umélei 
zde maji ouly své. S mravenci pilnosti sn4- 
Sejfi zrnka nejvzicnéjsi. Plody jejich jsou ma- 
jetkem vlasti celé. 

Nebude-li seznam letosni tplny, aby bu- 
douené doplnén byl, redaktor svédomité vy- 
nasnazi se. Na sklonku r. 1877 zaznamendva, 
co jemu zndmo jest. Ceho nevi, povéditi ne- 


plusi zazn4mendyati plody miru pozehnaného | doyede. 


12 


— 134 — 


Nejzivéji péstovalo se uméni krestanské | 


voku letosniho « Akademii kiestanské. Od- 
bor wmélecky, aé& teprv na pocdtku Cinnosti, 
osvédcil se byti Zivota schopnym a Zivota 
hodnym. Nen{ odvétvi uméleleckého, které ne- 
bylo by byvalo cestné zastoupeno. Architek- 
tura s_ plastikou, malba s_ paramentikou, 
umélecky prumysl zlatnicky a stiibrnicky, ry- 
tecky a emailérsky, tfezbérsky a pasitsky, — 
vsemu se dostalo cestnych a ¢etnych tkoli 
ku rozhieseni. Délaly se ndkresy na nové 
chramy a kaple; kostely staré se opravovaly 
zaslé se obnovovaly, nové se upravovaly, 
oltate, kazatelny, zpovédnice, kititelnice, Bozi 
hroby se stavély s veskerym prislusenstvim 
chramovym a vnitini tipravou; obrazy byly 
malovany a sochy zfizovany; nové zvony se 
lily a varhaném korpus slohovy upravoval se; 
kalichy a ciboria, monstrance a relikvidre, 
pacifikily, paténky zaopatiovaci, nadobky na 
svaté oleje, svicny a jiné kovové predméty 
bohosluzebné dle viastnich, vzornych naikrest 
zhotovovaly se. Zikonim uméleckym a pred- 
pisim cirkevnim stejnou mérou zjednati plat- 
nost u veskerych vytvarech uméni kiestan- 
ského, bylo spole¢nou snahou pri vseliké praci. 
Rozvétvend ¢cinnost nebyla bez vlivu mocného 
na povzneSeni drobného uméni a uméleckych 
Yemesel. Price zejmena kovové, zlatnické a 
stiibrnické vychdzejici z odboru uméleckého 
vynikaji uslechtilosti tvaru, technickou di- 
kladnosti a mistrnym provedenim nad po- 
dobné z jinych dilen poslé, TolikéZ plati 
0 paramentnim ustavu, ktery nakladem od- 
boru zfizen, vydrzovin a fizen jest, v némz 
stélého zaméstnéni m4 13 dovednych pra- 
covnic. Paramenty zde pracovené snesou kon- 
kurenci jakoukolivék a kritiku dosti p¥isnou. 
Vkus uslechtily siti se znendhla do kruht 
stale rostoucich. Lisky k uméni p¥ibyvd4. Odbor 
umélecky Akademie kiestanské jest jiz nyni 
Skolou uméleckou Az pak jednou po pyikladu 
istavu paramentniho ustavy vlastni ziizeny 
budou té% pro jiné odvétvi uméleckého pré- 
myslu, nebesky genius Karla IV. vratise zase 
do sidel, odkud kdysi jiz slavné vévodil po- 
zehnané ylasti. 

Cim Akademie kfestanské stala se zemim 
koruny Ceské, tim po deli jiz tadu let jest 
pryvnima chramu koruny svato-Vaclavské Je- 
dnota pro dostavént hlavniho chrémw sv. 
Vita na hradé prazském, kter4 ndkladem pul 
milionu zlatych stdvajici ¢4st velechramu dé- 
kladné obnovila, tak Ze opétné yzdorovati 
mize nepohodim nékolika véki; nyni pak cile 
si pociné na dostavéni nejpamatnéjat budovy 
a prvniho skvostu stavitelského ve vlasti nasi. 
NadSeni a laiska k uméni kiestanskému také 


Jednota svato-Vitské jest zajisté yvzorem — 
spolkti, jako obec praéskd nynejst Cinnost{ svou 
uméleckou stavé se vzorem vsem ostatnim 
obeim v kraji. V dobé, kdy Zivot politicky 
spi, je v Praze ¢ilo a Zivo na poli uméleckém. 
Milovnik déjin a uméni pozoruje vseobecnou — 
pili a usilovnou ¢innost, aby mésto bohaté 
minulosti zastkvélo se obnovenym rouchem 
pomnikfi byvalé slavy. Mati mést obnovuje 
svatyné i pamatky umélecké s nevidanou hor- 
livosti. Chram Matky Bozi nad Tynem, sv. Petra 
na Poviéi, véz sv. Stépana, kostel Panny Marie 
Snézné, oprayené skupeni sochy sv. Ignace 
na kamenném mosté prazském, obnovené véze 
radnice staro- i novoméstské, Prasné brana 
a j. jsou toho dokladem. Pii vsi hmotné bidé 
a p¥es vsechny prekazky pracuje se v Praze 
o pritrZ. Krasnaé Praha zistane krasnou. Na 
pristi rok pyijal zidusni utad do rozpoétu na 
opravu nékterych kostelii — Tynského, sv.-Sté- 
pdnského, sv.-Petrského, Panny Marie Snézné 
— a nové ziizeni zvonice u kostela sy. Jin-— 
déicha celkem 109.595 zl., slusné to suma, 
svédéiei o ldsce i korlivosti peclivych otct 
mésta. 

Dobry pyiklad obce nezistal osamotnély. 
Na stdtnéi titraty bude obnoven goticky arkyi 
v aule koleje Karolinské, ndbozensk4 matice 
pak poéiné pomysleti na radikaélni obnovu 
pamdtného chrému sv. Jiti na hradé prazském. 
Posledni dobou koneéné potinad i Beseda 
wmélecké vSimati si uméni krestanského. 
V malé vystavé usporidané od vyboru ve 
prospéch spolku sy. LukéSe jest zastoupen 
duilezity odbor nékolika pracemi malite Wachs- 
manna sem spadajicimi. 

Po vseobeené tivaze zbyv4 pouze uvésti 
seznam éetnych dél uméleckych béhem letos- 
niho rokn od prazskych uméleti vyvedenych, 
Jsout ndsledujici: 

Architekt A. V. Barvitius. Nakresy 
nového kostela vy Nizebohiech — Navrh arkd- 
dového h¥bitova na Vysehradé. — Navrh ar- 
kddovych hrobek na novém htbitové Smé- 
chovském. — Provedeni hrobky rodiny Sichovie 
na VolSanském svyatém poli po zpisobu kata- 
komb s vystayénou nad ni kapli. — Pro- 
vedeni hrobky vyklenkovité pro rodinu Koseoviec 
na hiitové Vysehradském. — Nakresy na oltds 
hlavnt sv. Vaclava ve Strdzi a na poboéni 
olid* Mariansky tamté% — Postaveni pod- 
stavee pomniku Jungmannova. — Doplnénf 
sbirky nakrest na bohoslugebné naciné umé- 
leck¢ého odboru Akademie krestanské: kalichy, 
monstrance, nadobky na sy. oleje, svieny. — 

Architekt J. Mocker. Hlavni chrdm sv.- 
Vitsky na hradé pra%ském: na severni strand 
vystavéla se nové Gast pobotni lodé ti kaple 


ade obrala si pfedmit diistojny price a obétt. ) Sbudonet sakvistif a paramentni komoron nad 


Bas {Ohh } 


ni a%Z po galerii. Nové nakresy : vyvinuti qitdo- | Stéti sv. Jana Kititele; velky obraz na htavnt 


rysu ve spojeni s facadow nového chrému; 
tvt novd okna do kaple Sternberské; pozla- 
ceny a emailovany ‘iz na hlavni oltat do 
vyklenku ze stfibra;.dva druhy svicni na 
hlavni olté’, tteti pak druh velkych svieni 
pro zbradli na podstavec z pozlaceného bronzu 
a emailované. — Pliny na nové probosstvi 
hradéanské slohu gotického se vsim pYislusen- 
stvim. — Pliny na dostayéni sollegidtniho 
chramu Pdné sy. Petra a Pavla na Vyse- 
hradé. — Dokonéent opravy chramu Pdané 
sv. Petra na Poriti. — Nakresy na slohovou 
opravu a upravu farntho kostela Slavétin- 
ského. — Navrh na oprayvu romanské kaple 
Mohelnické, — Nakresy na hlavni olta* slohu 
gotického do farnfho chrému FPané v Neza- 
myslicich. — Pliny na novou véZ sv.-Jindiis- 
skow v Praze. — Nakres nové vése Kyrivo- 
kldiské. — Nakres na novy arkyr v Karoli- 
num. — Kazatelna renesanéni do Détinského 
chrému Piné. — Velky stojaci svicen ze ie- 
leza pro kostel sy. Stépina v Praze, poly- 
chromovan a zlacen. — Nova Zelezna mrtz 
kolem kaSny na mensim ndmésti Staromést- 
ském, polychromovdna a zlacena. — Pommnik 
y+ prof. Zikmunda na hibitové Vysehradském. 

Architekti A. Bawm a B. Miinzberger. 
Nakresy na celou vnitini tipravu nového far- 
niho kostela ve Velelibech: t¥i oltéte, kaza- 
telna, miizka, zpovédlnice, skrin paramentni, 
korpus na varhany, lavice kostelni, mramorova 
kititelnice s kovovym vikem, mramorova kro- 
penka, zvony. — Ndakresy na vnitini apravu 
dékanského chramu Pané Nepomuckého: 
hlavni oltat, kiizovy oltar, preneseni a spora- 
dini ostatnich oltéti poboténich. — Plany na 
novou véZaopravu kostela ve Chroustové. — 
Nayrhy na zmény pléni nového kostela ve 
Méené; vé% navréen4 prijata. — Nacrtek na 
soustaynou oprayu dékanského chramu Pané 
ve Vodnanech. — Nakresy na novou vez a 
opravu celého kostela vy Zabéhlicich. — Tri 
navrhy posloupné nového kostela romanského 
ve Velkyjch Hlusicich. — Pliny mesni kaple 
gotické do Lizni sy. Markéty. — Nakresy na 
nové tii oltdfe, kazatelnu a zpovéednice do 
kostela Hostounského. 

Malit J. Hellich. Krest Kristiv; obraz 
na hlayni oltét v Holohlavech u Smific. — 
Svati tet krdlové klanéji se Spasiteli naro- 
zenému; obraz na pobotni oltar poutnického 
kostela Matky Bozi ve Staré Boleslavi. — 
Obraz blahoslavené Amezky Piemyslovny pro 
kostel ve Velisi u Jiéina. — Sv. Anna Pannu 
Marii vyucujici; oltdini obraz pro kostel sv. 
Ignace v Jiciné. — Sv, Dominik; obraz na 
stranni olt4r dominikénsk¢ého kostela sv. Jilji 
1 Praze. — Sv, Varrinec; pro kostel y Lobsu. — 


olté? farniho kostela v Solnici. — Sv. Mi- 
kulds; pro kostel v Desenicich. — Kristus 
Pén v poslednim okamziku pied uktizZovanim. 

Malit Ir. Sequens. Pro hlavni hostel 
sv. Vita na hradé prazském: 1. Kartény no- 
vych tt oken v kapli Sternberské. Okno pro- 
stredni: Madonav mandorle se dvéma andély 
klecicimi; ve spodnim poli: sv. Beno, sy. Voj- 
téch, sv. Dorota. Okno levé: v poli vrehnim 
sv. Jan Milééek, v poli spodnim bl. Anezka, 
sv. Jan Sarkandr, sv. Alfons. Okno pravé: 
v poli vrchnim sv. Jakub Vétsi, v poli spod- 
nim sy. Vit, sv. Alois, sv. FrantiSek. 2. Po- 
éato s malbou kaple Martinické, na stropu 
allegorické figury ctnosti kfestanskych. — 
Do votwntho kostela Videriského: 1. Korunnt 
okno krélovstvi Ceského. Hlayni obraz pied- 
stavuje martyrium sy. Vaclava, Nad tim vy poli 
vy88im sv. Jan Nep. v oslavé nad mostem se 
vznasejici, na pravo sy. Vojtéch, na levo sv. 
Ludmila. Ve vrchni rizi v sedmi medailonech 
ostatni sv. patronové Gesti: sv. Vit uprostied, 
kolem ného pak sy. Cyril, sv. Methodéj, sy. 
Prokop, sv. Sigmund, sy. Norbert, bl. AneZka. 
V poli nejdolejsim znaky zemi koruny svato- 
Vacslavské. 2, Okno vénovéno od klastera 
Rajhradského. Posledni ptijimani sv. Vintite, 
plivodce klastera, na pousti; Severus, biskup 
prazsky, podivé mu télo Pané u piitomnosti 
Bretislava, Nad tim v poli vrchnim posledni 
rozmluva sv. Benedikta se sv. Skolastikou za 
zizracné boute a desté. 3. Hmaily na hlavné 
olta*, Po obou stranach tabernaklu 8 medai- 
lont: Kristus Pin co dobry pastyr; Kristus 
sedici, plastém purpurovym odény, krev Jeho 
stékajici do kalichu, (symbol posledni vecete 
Péiné a skrze prijim4ni naznacujici zéroven 
tizké spojeni tlovécenstva s Kristem) ; ku pred- 
métim nvedenym druzi se Sest svatych mu- 
éenikii a vyznavaci vsech povoléni a stavil: 
sv. Sigmund Burgundsky, sy. Gertruda, sv. 
Marketa Kortonski na pravé, sv. Sebastian, 
sy. Notburga a sv. Pavel Poustevnik na levé 
strané. V bezprosttednim sousedstvi s taber- 
naklem po obou stranaéch vyjevy starozdkonni 
poukazujici na obét zikona nového: Abraham 
syna syého obétujici a Josef Kgyptsky sny 
své vykladajici. — V hrobkach na hrbitové Vole 


Sanském: Madonna sv. Lukése na mramorové 


desce malovana v hrobce rodiny Sichovie; 
yzkiiseni dcery Jairovy u pritomnosti rodicu 
a 3 apostoli v hrobce rodiny Nevotnych. — 
Dva obrazy kostelni na platné maiované: 
sy. Katefina Alex., sv. Barbora. 

Sochai J. Simek. Na botni strany mensy 
hlavniho oltdéte vy metropolitnim chraému sy. 
Vita na Hradéanech zasazeno jest zbyvajicich 
Sest kamennyeh poprsi prorokii starozAkounich, 

as 


“ie 


— 136 — 


Jsout to: Joel, Amos, Osee, Micha. Jonds a 
Aggiius. Vytetnd préce umélecké rovna se 
ostatnim prorokim roku minulého od téhoz 
umélce vyvedenym. (Viz , Method* r, IT. str. 99.) 
Proc. k. dvornt museum videnské: Sv. Eligius 
(skica a model) s biskupskou mitrou, odén 
kasuli a palliem, v pravé ruce m4 zlatnické 
kladivo, levici drzi kalich od ného samého 
zhotoveny, ktery az dosud jest majetkem zlat- 
niki prazskych, od Karla IV. jim darovany; 
dole na pravé strané stoji kovadlina. Jsidor 
Miletsky, stavitel chraému Bozské Moudrosti 
v Cafihradé (skica a model), odén kostumem 
byzantskym, tésné priléhajicim odévem, tuni- 
kou na kolena sahajici a prehozenym plastém 
na pravém ramené sepjatym; na nohou stie- 


a 


| vice na zpasob sandali; y praviei dra model 


chramu Bozské Moudrosti, levici pidorys ko- 
stela. — Sv. Jindrich do tympanonu portalu 
zvonice sy.-Jindtisské na Novém mésté.praZ- 
ském, vy ornatu cisafském s zezlem a jablkem 
ifSskym, s korunou cfsafskou. (Skica). — 
Kristus Pdn Zehnajici; nébrobni socha do 
Sumayy. (Skica a model.) ; 


Mensi prace téchto jakoZijinych amélet 
prazskych mléenim se pomijeji. 

Z uvedeného seznamu jde na jevo, Ze pri 
veskeré nepfizni poméri doba pritomna pri- 
pomina vestrannou ¢innosti uméleckou na 
nejkrasnéjsi rozkvét umén{ Ceského za doby 
Karla 1V. Navratte se k nfm, zlati ¢asové 


Sloh romansky. 


Pise F. J. Lehner, 
(Usporddani vézi. — Lysena. — Obloukovy vlys). 


Na roménsk}ch chrémech byvaji skupené 
véZe tyarti jiz dive uvedenych bud na z4- 
strané, 


padni anebo kolem lodé kijzové a 


(Obr. 88.) 


(Obr. 89.) Z kaple Podvinecké. 
XI. stoleti. 
choru zpiisobem mnohdy velikolepé vyvinutym. 
Zatasté kombinuji se obé soustavy, z ¢ehoz roz- 
manitost bohata povstivé. Vzory byzantského 
stavitelstvi, jako spatrujeme na S. Vitale v Ra- 
venné av Cachdch, neztistaly bez vlivuna sloh 
roménsky. V ¢etnych krajinéch pokouSeli se 
stavitelé, slouciti zalozeni centralni s tvarem 
basiliky, z ¢ehoZ nad ¢tvercem kiizovym, kde 
lodé se protinaji, povstala kuple, které na 
venek vystupuje vézi uméleckym tvarem a vy 
vojem podstatné jinym. Véz nad kupli_ sta- 
véla se totiz do znaéné vysky s kolmo vy- 
stupujici strechou, 
pozbyvala a vice véZi se stala, bud osmi- 
hrannou, jako v Némecku, anebo étverhrannou, 
jako na normanskyeh stavbach se vidi. Aby 


éimz kuple tvaru svého - 


pozbyvaly, na péknych vzorech slohu roman- 
ského poji se bud se z4padnimi anebo ostat- 
nimi vézmi kostela v milou a prijemnow sku- 
peninu. Jako na jiném, také zde platnosti 
nabyv4 zikon skupeniny, které perspektivou 
vnady malebné doddvd a rhytmickym pohybem 


| oZivuje. Hmotna véz kfizova se stihlymi draz- 


kami plodi obraz souladu a krésy, rozmani 
tosti a jednoty. 
Véze v pudorysu obyéejné ¢étverhranné 
prechazeji v jisté vySce v osmistrané, mnohdy 
i kulaté. Vzdycky jsou ale romanské véze ~ 
vodorovnymi fimsami, pod nimiz obyéejné 
obloukové obroubeni anebo néjak& pdska se 
tahne, na vice pater rozdéleny (obr. 88.). Pii- 
zemek miva éasto na oziveni licni strany i slepé 
oblouky na polosloupech rozepjaté. Podobny 


Th “ at 


TESSSSSss 


(Obr, 90.) Trau. Druhé poloviee XIL stol, 


tiéel vykézin jest také lisendm, Sirym to 
pruhim, které na hrandch a jinych vhodnych 


sysak Dudoyy taloyé roynovahy ufglechtilé pe- } anistech zeynéjsku se upravuji {Viz totez yy- 


— 137 — 


obrazeni.) U prost¥ed stény jsou okna bad 
prost4, za pouhé otvory zvukoyé slouzici, anebo 
sloupkem délena a obloukem preklenuta, ¢imz 


| vt 
P= Ge 
A a — = —— 


i (Obr. 91.) Seckan. 
plodi se Zivy itinek svétla a stinu, sténa pak 
u prostred silné vyvinutych hran hmotnosti a 
tize pozbyva. Ze prosttednikem tenkého sloupku 


re EY 
Tae) Mate eS ~ 
* - 


NN 


na vézi, p¥ilbou zvand, vyrist4é z pido- 
rysu a mda zdkladni formu bud étver- nebo 
vicehrannou. Stéechy, na zptisob stanu zbudo- 
vané, byvaji nizké a jednoduché, Nejbohatéjai 
tvar vyvinuje se, kdyz ze étvercové nizké 
strechy osmistranny jehlanec vystupuje. 


PFi uspofddini vézi dopousti sloh - ro- 
mansky neobyéejnou rozmanitost a bohatost 
individudlniho vyvoje schopnou. 


Jako na vézich vyvinul se té% zevnéj- 
Sek na ostatnich sténich. Mocnymi pruhy na 
zpusob pilastri ze spoleéného soklu vyrastajt- 
cimi a az do stéechy vystupujicimi — lise- 
nami — obrubuji se nejen rohy vézi{ (viz 
obr. 88.) a lodi poboénich, nybrz také dlouhé 
stény jimi se déli a Glankuji. Na hlavnich od- 
délenich lodé hlavni, jakoZ i pobotni byvaji 
liseny pferuSovany ftimsou budovu dvoupatro- 
‘vou naznacujici. Pod strechou pak prysti se 
Z liseny zivy pohyb obloukovy, ktery se vy- 
vinuje v obloukoyou obrubu, vlysem oblou- 


PEEVEUUVVNDENEEERD 
= a5 = = . ARTA 


of 


AN 


Y 


(Obraz 92.) Verona, 8. Zeno. Konec xi. 


a silné zdi ndbéznik byv4, diive jiz podo- 
tknuto bylo. Cim vyse vystupuji jednotliva 
patra véze lisenami, obloukovym vlysem, fim- 
sami 4 slepymi oblouky rozélankovan4, tim 
yétSi byv4 roamanitost skupenjch okea. Strecha 


ep 
p 7 


Wy " “ 
AN 0 \ 


’ ny || 
i 


A 
h 


do pocatkn XII, stol, 


kovym zvanou. Ze vsech ornamenti tato 
ozdoba nejvétsi obliby a obecného rozsireni 
dogla, tak Ze ji za podstatnou zn4mku  slohu 
roménského sméle. pokladati Ize, Sklidi se 
| .z tady malych polokrubi.nad lic aii vynika-. 


ede St eee 


proste neb rozmanité. Ve Stitech pod tim- 
sami ornament tento Casto stuphovité do vy8ky 
vystupuje. Na chorovych 
pak vyklenkach Gi apsi- 
dich bohatéji a nddher- 
néji okréslenych také cha- 
rakteristicky Clanek tento 
bohatsiho dochazi vyvoje 
(viz obr. 93.—95.). 

V pohyblivych tvarech 
obruby uvedené poznava se 
ozvéna arkA4dovych oblouké 
vuitrnich, A jako tam 
celek ukonéoval se druhdy 
klidnym, horizontalnim stro- 
ic} pem, zde az dosud na vlys 

obloukovy tésné  priléha 


jictch, a provazi takto iimsu pod stiechou. 
Uvadi se tuto fada pYimérenych prikladi 


Ca 


fio Ti nm 


5) 


lS 


(Obr. 93,) St, Jak. Potaitek XII.fvéku. 


Bie ai 
Fi IN 


le | 


(obr. 89.—92.), veledilezitého a pro zevnéjsek 
architektury slohu roménského tak vyznamného 


(ovr 94,) Borzsény. Kaple sy, Stépana. (Obr. 95.) St. Jak. 
élénku rozmanité skladaného chudé neb bo- 


haté, profilovaného bud hrubé neb jemné, bud 


timsa stiechy mohutné élankovand a bohaté 
ozdobend. 


Obnoveny farni kostel sv. Petra na Poriéi. 
Pise F. J. Lehner. (Dokonéenf.) 


Na pilffich, nesoucich zdi hlayni lodé, 
naznaceny jsou vrstvy spérovanim, jako by 
z tesaného kamene dvoji barvy, Gervenayé a 
Zlutavé, stavény byly. Bordurou nahrazen jest 
nabéznik past do pilfti zaklenutych, ¢imzZ 
i poloha pateéni k nélezité platnosti privedla 
Se. Pasy samy déleny jsou v klendky stiidavé 
cervenayé a zelenavé. Uvedenym zptisobem 
malby jednoduché sice, ale nejvyS diimyslné 
vyznaceny jsou predilezité faktory konstru- 
ktivni a celku dodalo se rizu pevnosti a du- 
kladnosti. 


Ze i stény lodi pobotnich jakoz | 


ilodé hlavni nad piliti se vypinajici podobné 
na vrstvy déleny jsou, jest jiz pouhou toliko 
dislednosti dekorace na pilffich a pasech 
poéaté, act zde stiidavé vzdy jedna vrstva 
barvou naznaéena jest jako by z tesaného 
kamene, druhd pak z cihel stavéna byla, ¢imz 
vyteéné vyjadtuje se rozdil konstruktivni zdi 
a pilite. Vyjimku pfirozenou, snadné pocho- 
pitelnou ini spodni ¢Ast zdi hlavni lodé 
v presbytati, malovanym tepichem hnédoéer- 
venym ozdobena. 

Ponévadz pilife a zdi y konstruktivyni 


- Své podstaté se stropem v tizkém jsou spojent 
a v_ bezprosttedni vzdjemnosti, patrno, Ze 
ijeho kiizova klenba timZe se zdémi duchem, 
-aé znacné bohatéjsim provedena jest, a tu 
opét, — jak zcela ptirozenym byti se vidi — 
bohatéji v lodi hlavni, neZli v lodich po- 
boénich, tou mérou, Ze Zebra co kostra je- 
dnotlivych klenuti spérami na klendky rozdé- 
lend bohatéjsimi a plnéjsimi barvami vyznatila 
se. V kazdém pak poli klenbovém zylast zase 
kaémen zavéreény co srdce celku vynika, znaky 
rozliénymi v lodi hlavni a levé opatien, 
ale v pravé do zd4te duhovité vikol na kle- 
nuti namalované zasazen jest. Pole stropu mezi 
Zebry sklenuté lemovana jsou bordurami bo- 
hatéjsimi v lodi hlavni jak barvou, tak kom- 
posici, nad lodé poboéni, zbyvajici pak plocha 
rozdélena hvézdami, v lodi hlavni zlatymi 
a ruzicemi pridanymi, ¢imZ stropu celému 
vnady, jednotlivym pak polim nemalé ozdoby 
se dostava. 

Z uvedeného popisu malevané vnitrni 
dekorace patrné se vidi, jak prostymi pro- 
sttedky Ize dustojné oziviti krestansky chram 
i pri nejmensim nékladu, na ktery téz chuda 
osada vesnické odvaziti se mize. Vnititek 
prosté sice, ale dtimyslné malovany, plodf 
zcela jiny dojem, nezli kostel jen vybileny 
aneb tou neb onou barvou natreny. Pilfte a 
stény, byt jen pouhymi spérami rozdélené 
ozivuji jiz svatyni mile a rozptyluji jedno- 
tvérnost unavujici amrzutou. Také kostel sv.- 
Petrsky nemél ujiti osudu pouhého, obyéejného 
obileni, Prazski rada méstské co patron ko- 
stela povolila pouze néklad na opravu zed- 
niekou a architektonickou. Zdi chramu musely 
byti na nékterych mistech tplné zbourdny a 
znova vystavény, strecha chramova a vsech 
t®i vézi strzena, tak Ze cel& stavba pied 
pocetim opray pouhé ziiceniné se podobala. 


Z celého kostela zbyly jen holé zdi zubem: 


éasu znaéné porouchané, ktizovou klenbou kryté, 
Vyzadovalo se na kostel dlouho zanedbany 
gnatného ndkladu 38.000 zl., pri praci pak 
veliké opatrnosti. Kdyz porouchané zdi na 
mnohych mistech z chatrného staviva vy- 
vedené dtkladné a solidné novym a dobrym 
materidlem vypravily se, dostalo se kostelu 
novych, jednoduchému slohu gotickému pii- 
méfenych portéli z kamene tesancého, tolikéz 
i oknim yvsem novych kamennych pruti a 
kruZeb, vnitrku i zeynéjsku nové omitky. Pri- 
éelni dvé véze opatieny jsou novou stirechou 
s médénou bani a Zeleznym kfizem syrchu. 
Sttechy chramu nyni jinak rozdélené a za- 
jimayé upravené pokryty jsou bridlici. TrYeti 
vez mensi, kter4 sedi na stiese presbyteria, 
- yelmi ozdobné znova zbudovala se, na jejimzZ 
kiizi na misto povétrné korouhvicky pozla- 


<5 Vea 


.cené postava sv. Petra étvrti Svatopetrské 


vévodi. 

A kdyz celé dilo s velikym ndkladem 
diistojné obnoveno bylo, a mimo jdouci piijda 
k sy. Petru radostné se pozastavia se ohlizi, 
ponévadzZ ten byvaly kostel nynéjsimu, aé 
pouze opravenému a obnovenému, ani podoben 
neni pro Stastnou a velezdarilou metamorfosu, 
a prikrociti se mélo k vnitfni obnové, zZelelo 
se architektu J. Mockrovi, jemuz od prazské 
rady méstské oprava svétena byla, zajimavych 
prostor vnitrnich, které vedle rozpoctu. mély 
byti pouze — obileny. Aé spravedlivé oce- 
hoval chvalitebnou obétovnost patrondtniho 
tradu prazského, ktery se odhodlal k tak dé- 
kladné a nékladné opravé, pozidal sim rady 
méstské, aby povolila alespoi malou ¢4stku 
také na vnitini tipravu, které by souhlasila 
s dikladnou opravou zevnéjsi. Rozumnym dié- 
vodim, z nichZ nad to ¢isté a nezistnd laska 
k uméni z4ii, rozumny patron neodold. A tak 
povolen jest potiebny ndklad na jednoduché 
vymalovani vnitiku, jakoz i na priméfené za- 
skleni oken vyzorkovym sklem barevnym, aby 
i to svétlo do vniti -padajici o¢isténé a pro- 
ménéné prochézelo do svatyné. 

Mravné nauéent: , Milovnici okrasy domu 
BoZziho! Kdyz v horlivosti bohumilé .hodlate 
zvelebiti a okrasliti svatostanek, v némz sidli 
Berinek Bozi neposkyrnény, seckejte, az staci 
obét vase na distojnou ozdobu, ktera vyZa- 
duje ovSem priméreného ndkladu. Oknem vy- 
hazuje penize a plytvé jimi, kdo ledabylo a 
od ledakoho dopousti povrchni a ni¢emnou 
obnovou (!) znesvarovati a pustositi svatyni. 
PH8tipkat a zaplatét dnes zalepi jednu diru 
a zitra jiz kolem Svai objevuji se ¢tyry jiné. 
Dikladnaé prdce vsak vzdy se vyplaci, po- 
néyadz vytrv4. Palliativou jen na kratko za- 
kryvé se nahota. Chramu kiestanskému slusi 
a prindleZzi vidy to nejlepsi a nejdikladnéjsi. 
Doba pozlatka faleSného jiz pominula, Milu- 
jeme kostely naSe. NejmilejSimu na svété pfri- 
nasime v obét nejvzicnéjsi dary. Domum 
tuam decet sanctitudo !“ 

Se zadlibou sledoval redaktor opravni prace 
a ozdobovani vnittku. Kdyz pak jednoho dne 
leSeni zmizelo a veskeré prostory se objevily 
vy novém rouchu, nevelky chrém  sv.-Petrsky 
objevil se tu v panenské krase. Nikdy pfed 
tim nebyl bych tusil, Ze mize vnittek jeho 
ploditi tak mily dojem. Prostory byly uplné 
prazdny. Oltdite byly u Stafira. Ku lovéku 
mluvila pouha architektura uslechtila, ocisténd, 
umyt4, opravend, ozdobena. 

Po n4vratu z pouti ftimské shledal vy- 
pravoyatel opét staré oltdte, — ponévadd 
jméni nestacilo na vyvedeni novych, slohu pri- 
mé‘enych, — na syych mistech slusug obno- 


— 140 — 


vené. Aé malebnosti celku pfekvapen byl, 
architektura prézdného kostela pri posledni 
navstévé k nému difve wcinlivéji mluvila. 
Olta%e staré, slohu neodpovidajici ujmuly vedle 
osobniho minéni a vykusu vypravovatelové dri- 
yéjsimu dojmu na tplnosti a jednoté, jakou 
plodi jednotnym duchem provedeni oprava 
eelkovita. Jinym opétné znaletim neslohové 
oltd4ée méné jsou na zivadu. Pro nemoznost 
dalsich vyloh zistala v obnoveném chramu 
dyivéjsi uprava ynitrku beze zmény obnovend 
pouze, Novych jen zpovédnic duchu gotiky 
primé¥enych dostalo se kostelu. Kdyby také 
jednou oltafe, zejmena hlavni, a lavice sloho- 
vymi nahrazeny byly, ostatn{ architektura slohu 
syému nayracen4 nehnévala by se z kajicného 
konyertity. Svij k svému! Nepomysli-li se pri 
opravach chrémai baroknich na odklizent oltari 


a ostatn{ ipravy timze duchem provedené, po- 
néyadz by bylo na zésada souhlasu, jednoty a 
celku, kdy% p¥i tpravé chrami jinych sloht 
téchze zdsad se Set¥i, jest pozadavkem dt- 
slednosti. 

Ukol, jaky zde svéten byl arehitektu 
J. Mockrovi, vyveden jest od ného mistrné 
Ze starcho uéiniti nové, z pokazeného doko- 
nale, z chatrného dikladné, z neladného sou- 
lad, jest prerogativou vrozeného dtmyslu a 
hlubokého vzdélani dikladnym a svédomitym 
studium nabytého. Takovymi opravami obje- 
vuje se vice jesté, nezli vy novych dilech 
uméleckych, plodnost ducha, vytfibeny vkus a 
hlubok4 yzdélanost odborna. Jednomyslny soud 
malci zni: Oprava farnfho chrému sv. Petra 
na Poriéi prazském jest dilem velezdarilym a, 
Stastnym. 


Kathedralka brnénskd a dostavéni jeji véze., 
Pise F, J, Lehner, 


Dne 5. prosince b.r. bylo tomu 100 let, 
cok doléhavé Zidosti cisatovny Marie Teresie 
papez Pius VI. biskupstvi olomické povysil 
na arcibiskupstvi, pri ¢emZ kathedralni jeho 
chrim jmenovén chramem metropolitnim, vy Brné 
pak zfidil nové biskupstvi, brnénsky chrém 
kollegiftni sv. Petra povysSen jest za chr4m 
biskupsky, tak Ze nyni Morava s pfislusnym 
Slezskem na dyé diecése rozdélila se. 

O ptvodu a déjinach nynéjsfho stoliéniho 
chrimu Péiné sv. Petra ¢te se ve spisu na 
oslayu biskupského jubilea vydaném, Ze vedle 
povésti. na vrchu, jemuz dnes jest jméno Pe- 
troy, nalézal se chrém zasvéceny bohyni Kraso- 
pani. Z jistych pramenti dovidime se, Ze na 
tomze misté za vejvody Mojmira od némeckych 
missionérai vystavén a posvécen byl chram 
r. 830, tedy jesté pred prichodem.sy. Cyrilla 
a Methodéje, ale Ze tento chram vpddem ne- 
pratelskym lehl popelem, za doby pak Svato- 
plnka opét vystaven jest. R. 884 na slaynost 
sy. Petra a Pavla posvétil sy. Method chr4am 
tento na jméno sy. apostoli Petra a Pavla 
u pfitomnosti Svatopluka a velkého mnodzstvi 
lidu. R. 1131 stal se chrimem probostskym. 
Prévo patrondtni tohoto mnohymi knizecimi 
i soukromymi nadacemi obohaceného kostela 
ndlezelo aZ do roku 1240 zemép4nu, na to 
abatySstvi y Tisnoyé. Chrém svatopetrsky to 
byl, odkud r. 1451 obrovsk4 vychazela ¢innost 


Kazatele Jana Kapistrana, aby katolicky, tehdy. 


nevérou poklesly Zivot opét se povznesl. Do- 
sud nalézi se uvchodu na pamdtku kazatelna 
kamennd, odkud tento svétee kdzal proti hu- 
sitismu. Velkou zhoubu chrdmu a kapitole pfyi- 
nesl prvni Svédi na Brno wtok rv. 1643. Cely 
chraém se vSim svym nabytkem, vé% se zvony, 
bohata sbirka knih, cely archiv, blizk& kaple 
sv. Cyrilla a Methoda, domy kanovnické, pro- 
bosstvi, fara a mnohé jiné padly zhoubnym 
plamenim v obét. 

Teprva r. 1651 prikrocil Gerard Slesin 
ku znovaztizeni kostela. Na tpravé chramu 
jak zevnéjsi tak ynitini spravoviano béhem 
mnoha let za vice probosti, jako Ondieje Dir- 
ré-ho, Thurna a Schrattenbacha, nejvice vSak 
ku Gpravé ptispéla Maria Teresia — 

Prvaf, ktery jako biskup brnénsky ve sto- 
li¢nim chrimu Pané zasedal, byl Matias Fr. 
hrabé Chorinsky (1777 —1786), jehoz 
vynikajici ozdobou byla hluboké zboznost, laska 
k védé, zvlasté ale dobrotinnost. Nadsledoval 
Jan Bap. Lachenbauer (1786 1799), 
ktery dal zfiditi étyry pobotni olté%e a sto- 
liénf chrém Péné znaéné zyelebil. Také jeho 
nistupce Vaclav Urban rytif ze Stuff- 
lerdi (1817 ~ 1831) kathedralku mnohymi 
dary stédite obmyslil. Po lidumilném otci chu- 
diny Frantisku Antoninu Gindloyvi 
(1832—1841) a moudrém zakladateli semi- 
nite, jemuz i celé syé jméni odkdézal, Ant. 


-ArnoStu hrabéti Schaffgotschovi 


i 


— 141 — 


(1842—1870) dosed] na stolec biskupsky K a- 
rel Nottig, ktery na oslavu 100letého ju- 
bilea vénoval 10.000 zl., aby tim zéklad po- 
lozil ku dostavéni yé%e chramu_ stoliéného a 
povzbuzuje jinych k ndsledovani Vydal totiz 
nejd. p. biskup pastyisky list, v némz usta- 
novuje sptisob cirkevni slaynosti, na jehoz 
konei vyzyv4 vétici ku sbirk&m na do- 
stavéni véze. Mluvit k nim takto: 

,Od véleéného dobyvani Brna skrze Svédy 
r. 1643 chram sv. Petra, prvni Gili stoliény 
to chrém celého biskupstvi, nem4 ozdoby, kte- 
raz jinak i nejjednodussi chram vesnicky krasli; 
nedostavat se mu vézZe, kterazby Spici svou 
k nebi ukazovala, a na nizZ by kitiz, znak to 
vykoupeni a vitézstvi, do délky z4iil. Nebyla-li 
by to krasné véc, kdyby dékoslovné a radostnd 
slavnost stoletého trvani biskupstvi Vam pod- 
nétem byla k pecovanio ni a tudiz i ku kla- 
deni obéti, aby stoli¢ny chram dlouho pohie- 
Sovanou vézZ opét obdrzel a r. 1884, v némz 
od jeho zasvéceni svatym Methodem 1000 let 
uplyne, v plné ozdobé obnoven zrakim Vasim 
se objevil? Nepochybuji, ze tuto myslénku — 
krasnou a chvalnou byti usoudite; védyt jiz 
drahné let a mnohondsobnym sptisobem vy- 
slovena byla: nuze tedy prikro¢éme k jejimu 
uskuteénéni. Netiéeba, aby prosttedky k tomu 
byly najednou letos, v roce pyistim, v ndsle- 
dujicim druhém a tiéetim roce jiz tplné azcela 
sebrany; prozatim bud jen zaéitek uéinén a 
k tomuto zacatku polozil jsem j& svij prvni 
prispévek (10.000 zl. P. r.) jiz v ruce kré- 
lovské kapitoly. Vasim duchovnim spraveim 
dan rozkaz, sbirati milodary, kteréz Vami se 
sejdou, a je § poznamem jmen a jednotlivych 
prispévkii odesylati vyboru proto ustanovenému. 
Mohou to byti i vétsi sumy, kteréZ najednou 
obétovany budou; mizete téz rocni pirispévky 
pripovédéti, mizZete prilezitostné pri ofére, 
kter4zZ roéné v pamdtny den zasvéceni stolic- 
ného chramu, o slaynosti sy. Petra a Payla, 
konati se bude, svou almuZnu skladati; bude 
viak takéo to postarano, aby schazejici se pe- 
nize nezustavaly bez uzitecného vynaklidani 
a spolu aby tcetni sprava o prijmech a vy- 
dajich, jako% vitbee o veSkerém stavu zdlezi- 
tosti této, rok co rok V4m_ podavana byla. 
Kdo hojné dati mize, dej hojné; kdo malicéko 
ma, nermutiz se proto, ale zpomen si na halit 
vdovin, jejz Pan tak velice pochvalil; vzdyt 
pak i malé piispévky, sklidaji-li se ustavicné 
y hromadu, pozehndanim Bozim v sumy dosti 
znactné yzristi mohou.“ 


O té krasné myslénky! Posledni biskup 
brnénsky chee stavéti vé% na oslayu prvuiho 
biskupa kiestanského sv. Peira, na pamatku 
prvniho biskupa a apostola~ slovanského sv. 
Methodéje, ktery pied tisici lety posvétil chram 
Painé na Petrové. Az ten rok 1884 pamdtny 
a zidouci se dostavi, m& vysok4é véz do jas- 
ného blankytu nebeského se divajici hldsati 
svétu vékovou vdéénost Moravy. Zbozn4é Mo- 
ravénka, mili¢ek mij, vystavi sv. Methodéji 
pomnik, vysoky pomnik na skéle Petrové. Na 
skile — Petrové — u prostired Moravy jest 
vzdélin prvni chram, —matka diecése. 
Na skdle Petrové, v stiedisku svéta, u véc- 
ném Rimé jest vzdélan prvni chram svéta, — 
matka ktestanstva. Petr jest skila a 
na skaéle vzdélal Pin Cirkev svou a brany 
pekelné nepremohou ji. Tu i tam na skéle 
sidli sv. Petr, na Petrové fimském i na Pe- 
trové brnénském. Nebetyény chr4m Cirkve 
na skéle Petrové pred devatendcti véky za- 
lozil nebesky stavitel kfestanské viry; prvni 
chradm svétovy i co do dilezitosti, i co 
do velikosti, i co do krasy na Petrové hrobu 
zbudovali naméstkové jeho; na Petrové 
moravském pred tisfci lety posvétil Me- 
thod chram na skéle postaveny, aby vzdoroval 
vékovym bourim. Boure pfisly, privalové se 
Fitili, vichrové burdceli, Petrov vSak ztstal 
skalou. Dobry lid moraysky zachoval vérnost 
a oddanost ku skéle Petrové a Cirkvi. Lid ten 
jest vdéénym za to dobrodini. Na pamatku 
vdéku vystavi vedle chrému na skale Petrové 
véz, aby byla pomnikem viry zachované, za~ 
vdavkem nadéje utéSenéjsi, véstkyni lasky ne- 
hynouci. Simé pred tisici lety rukou Metho- 
déjovou do tirodné piidy zaseté, vzeslo, ujalo 
se, kliéilo, rostlo, vykvétlo, uzrélo anyni Zivi 
se jim ndrod vdéény. Rukojemstvim viry ne- 
hynouci, nestarnouei bude nova véz na Petrové. 
AZ postayen bude ten pomnik Methodéjsky na 
1000letou oslavu, ,Method“ zapéje patronu 
svému sv. Methodu radostnou piseh. — 


Krasné myslénka! Ku dovréeni véru jiz 
by neschaézelo nic vice, neZli aby vtéleni 
vanesené myslénky, velkolepého pomniku jubi- 


‘lejniho, obétného daru nérodniho, vyvedeno 


bylo radou, pedi a fizenim uméleckého 
odboru Akademie krestansk6, je- 
dnoty, ktera vyhradné pracuje o zvelebeni 
kéestanskych véd a uméni. 

Na Petrové chram s vézi, to jest obraz 
Cirkve. 


BS Cae 


% Alkademiie krestanshkée. 


Prvni odkaz zavéti Akademii krestanské. 
Slechetny knéz distojny p. dékan vy Gervené Reéici 
Simon Mottl, jenz 14. bfezna t. r. na véénost 
se odebral, odkazal v zdvéti své Akademii kfe- 
stanské v Praze statni obligaci zr. 1860 na 100 zl. 
znéjici, jakozZ idvé sosky, z nichz jedna ze stfibra 
zhotovena jest. Jest to pryni z odkazi, utinénych 
Akademii na lizku tmrtnim. Spanilomyslny darce 
utinil poéatek. Dal priklad, jehoz velmi mnozi ze- 
jména z fad knéZstva ndsledovati budou. Zndémi 
jsou jiZ mnozi, ktef{ jednou odkazem Akademii 


kiestanskou déditkou udini, jedni yzjcnych sbirek | 


svych, druz{ pracné nabytych uspor. Tak jest to 
dobie. Syn zplaci matce obét vdéku. Dava nazpét 
veskerenstvu, eho za Zivobyti byl jen pouhym 
spravcem. Cirkev jest nasi matkou, kfestanstvi jest 
nasi rodinou. Nesnadno uklada se uspora na lepsi 
jistinu. Akademie kiestanska nyni v z4rodku a na 
potatku éinnosti jen vSestrannou, objtovnou pod- 
porou bude ustavem dilezitosti pozehnané na oslavu 
Cirkve a vlasti. Ctihodny darce s4m sobé postavil 
pomnfk v pamétni knize Akademie kiestanské. 
Jemu budiz véen4 pamet! 


Odbor umélecky. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Budouci Campo santo na VySehradé. 
V synodé prazské éte se v uchvalach o hrbitovech 
(kap. X.) takto: ,ZboZn4 mysl k zesnulym zaklada 
zde aonde aokrasluje hibitovy tak, ze stavi uvnit? 
kolem zdi primérend sloupova loubeni, ktera na 
sténdch malbami a napisy svatého obsahu se okra- 
sluji. Takové stavby a zbozné zvyky my nejvys schva- 
lujeme i prejeme si, aby alespon na osadach zna- 
menitéjsich, které, jak sv. Karel Boromejsky po- 
dotykaé, z4moznosti vynikaji, nové hrbitovy stédrotou 
krestant se zakladaly zpisobem naznacenym.“ Kdo 
nevidél hibitovy v Pise, Bologni, Rimé, Florencii, 
Janové, Trientu, Innomosti, Mnichové, Solnohradé 
aj., nedovede sobé predstaviti obraz hrbitova, jaky 
synodou prazskou se doporuéuje, ponévadz ve vlasti 
nasi ceskomoravské zadny podobny az dosud se 
nevyskytuje. Hrbitovy obyéejné byvaji u nds pro- 
stou zdi ohrazeny, nadherné pak ve velkych méstech, 
jako na pf. prazsky ve VolSanech, jsou smésici ka- 
menych bud ruiznotyarnych bez laduaskladu, vsech 
moznychinemoznych slohi. Vlastné zadného slohu. 
Kdo chces vidéti, jak sloh nema vypadati, jdi na 
hrbitovy a zhrozis se té architektury a toho so- 
chafstvi. A coz teprv to pole u prostied mezi bou- 
dami! Kdyz jedno nedosta¢uje, prikoupi se nové 
bez ohledu na drivéjsi a nelad provddi se na 
novém svatém poli ut supra. Stésti pro neboztiky, 
ze tu krasu nevidi! U nds zadusnim a patrondtnim 
uradiim ani jesté nepripadlo, aby pri zrizovani htbi- 
tovii pomyslelo se na jistou soustayu a uréity po- 
fadek, ktery ve vSem se jevi, Geho Cirkev se ujima, 
Do genidlniho neporadku hibitovi najednou z tista 
jasna uderilo. Synoda prazské pfeje si, aby hfbi- 
tovy zakladaly se s loubenim malbami a né4pisy 
okraslenym po zptsobu, jako se vyvinul na Campo 
sinto ve Vlasich, odtud pak i do jinych krajin se 
presidlil a tam zdomacnél. 

Jak tedy vypada kéestanské ,svaté pole“, do 
néhod zasivaji se téla zesnulak budoucimu vakiigent ? 


Zventi nelisi se takovy znatné od obyéejnych 
hibitovi. Pouze zed ohrazni jest tri- az ¢tyrykrat 
vyssi nad obyéejnou. Vstoupis-li vSak do vnit?, by- 
vas krdsou prekvapen. M4s kolkolem na vsech ¢ty- 
zech gtrandch loubeni stfechou kryta, tak ze i v ne- 
pohodé a desti snadno miize8 putovati a potrvati 
navstévou u svych milacéki zde sladce drimajicich. 
Arkddy jsou do vnitt otevieny a objimaji zelenou 
zahradu, otevrené svaté pole s hroby sporadanymi 
vedle jisté soustavy. Prochazis-li se krytym loubim 
arkadovym, kra¢is po klenutych hrobkach, které 
pod nohama tvyma se nachdzeji; vyjdes-li z nich 
pod siré nebe, jsi na htbitové, kde do zemé ukla- 
daji se Non v ; Panu zesnulych ne u jejichz 
nner Jednota s rozmanitosti zdruzena! Arkady 
udrzuji jednotu, otevreny hrbitov hlasd rozmanitost, 
tak jak v celém svété se spatfuje. V té podivuhodné 
prirodé Ben mas nesmirnou rozmanitost pri nej- 
jest nerozum. ‘Kae rozum vlddne, tam ve vSem 
jest zakonnitost. Jeden klenbovy étveree byva oby- 
éejné hrobkou jedné rodiny, v jejiz vlastnictvi koupi 
prechazi. Ta pak si dle prosttedki hmotnych a 
vkusu vlastniho okraSluje sténu, namnoze pak i 
klenuti své arkadové hrobky bud obrazem, skulp- 
turou, aneb obojim zéroven. 

V Italii ma kazdé mésto svij zvlastni sloh. 
Povsechny raz stavitelsky a ozdobnicky spatiis pak 
v miniature téZ na hrbitové. Proto ma také kazdy 


hfbitov svij zvlastni raz. Jaky duch mezi Ziyymi, 


jak& poboZnost mezi ktestany, takové hibitovy ve 
mésté zesnulych. 

Daleko zavedlo by redaktora, kdyby chtél po- 
pisovati hrbitovy a vypisovati, ¢im jeden od dru- 


hého se lisi, izistavuje si zdélen{ pijemnych upo- | 


minek na dobu pozdéjsi, dojde-li v téchto listech 
na cestopis, pro ktery v ,Methodu* stale mista pro 
obmezenost se nedostava. V déjinach uméleckych 
proslulé Campo santo pisdnské na pt. ma na sté- 
nich stétcem vyvedenou historii malby drohu nej 


ris aa 


: — 143 


vzdenéjsiho; Bolognsky hibitov stal se shirkou 
plastiky z karrarského mramoru v nevidané ndd- 
here; timsky nerovnosti ptidy a vékovou_historit 
poskytl mista nejrozmanitéjsim soustavam dii- 
myslné sestavenym; innomostecky v roztomilém 
sttidani dySe starou, détinnou zboznosti a pietou 
uptimného, ale obétovného Tyrolana, Musi pak i 
v uvedené vice neb méné nddherné dekoraci stén 
ptece yladnonti duch porddajici, aby z rozmani- 
tosti nepovstala smésice. Tak na. htbitové v Inno 
mosti vZdy na tfeti sténé malovéno jest jedno za- 
Staveni kfizové cesty; na ostatnich pak predméty 
ndbozenské, jaké od rodiny, jiz hrobka ndlezi, zvo- 
leny a uréeny byly. V Solnohradé u sv. Petra po- 
zadim jednoho kamenného néhrobku jest dokonce 
malovana krajinka, 

Tak jsem se koneéné dopracoval, kde jsem 
chtél byti na poédtku vypravovant. 

Laskavy ¢tenar odpusti, unavil-li jsem jej dlou- 
hym povidanim. Ale tak se to jiz déje neobratnému, 
chee-li se stati srozumitelnym. 

Kapitola vysehradski pochopila dilezitost 

_ tchvaly synodalni o hrbitovech a obratila se v di- 
lezité zalezitosti ku kiestanské Akademii. V od- 
boru uméleckém nachazeji se Stastnou ndhodou 
muzové yzdjemné se doplnujici. Kszdy z nich drzi 
se sice svého v oboru, pokud mozno, nojrozsah- 
lejsim. hazdy vsak Glovék ma piece vzdy svého 
konféka. Architekt Barvitius rovnéz. A¢ nelze 
tak snadno nalézti oboru uméleckého, vy némz by 
se neznal dtkladné, mat piece své mildcky, u 
kterych 8 obzylastni zalibou dli. Jednim z jeho 
zamilovanych predmétt jsou hibitovy, jak v néko- 
lika jiz piikladech dokazal na Volsanském hibi- 
tové, kde do rtizné smésice zasadil nékolik draho 
kami. Odbor umélecky promluviy 0 zdlezitosti a 
uvaziv ji vSestranné, svéril provedeni zadosti vy- 
Sehradské architektu Barvitiovi, ktery — jedna-li 
se o véc uzitecnou a krasnou — neobtézuje si 
ku nabyti zkusenosti zidoucich zajiti si dnes do 
Solnohradu, zytra do Mnichova, pozejfi do Trientu 
a Innomosti. 

Vysledek ukdzal, ze odbor s volbou a odkaza- 
nim nemohl anilépe pochoditi. Architekt Barvitius 
piekvapil po delSiadtkladné pfipravé odbor umé- 
leeky tak mistrnym a dimysiné promyslenym ma- 
teridlem, na jehoz sestavenf jinému nedostavalo 
by se jednak chuti a vytrvalosti, jednak ¢asu a trpé- 
livosti. Jakolivék z dlouholetého pobytu svého 
y Italii znal do podrobna taméjsi hrbitovy, nelenil 
nyni, kdyz bylo vypracovati uréity navrh, ku zji- 
tén{ dat prilezitostné navStiviti Solnohrad, Inno- 
mosti, Trient a Mnichov a tam zevrubud studia 
konati. Vysledek diimyslné prace stkvéle se osvédéil. 
Ma pohotové tolik materidlu, Ze by stacilo na zii- 
zeni ne jednoho ale dyaceti arkadovych hibitovi. 

Po tak dikladné pfipravé vSeobecné pfi- 
krotil teprv ke konkretnim navrhim. Vyse- 
bradsky hibitov na prostote pomérné male a ne- 


rovné se rozklédajlef, dopoust{ pravidelré zalo 
zeni nahrobnich arkad pouze na dvou strandch 
smérem ku Praze totiz ziplna, smérem ku brané 
jen Gdsteéné az do jisté vysky pro p/ilisné stou- 
pani pidy. Doporouéi-li se tudy z piitin monu- 
mentalnosti na téchto mistech pravidelné loubent, 
druha polovice vhodnou byti se vidi k zakladani 
hrobek v zemi tou vsak mérou, aby v pravidelné 
Soustavnosti na hradebni zdi vzdy plocha s vy- 
klenkem se stfidala. V obou piipadech panujief 
a nezménitelné poméry tak se uvazovaly, aby pii 
vsi obmezenosti mista predpisim i Cirkve i uménf 
se vyhovélo. Vsude musi nalezity zietel k uméni 
sochafskému a maliiskému se brati, ale tak, aby i 
pti nevelkych vylohach umoznilo se okraslovani 
arkad, jakoz i hrobek v zemi podél zdi hradebui 
uméleckymi vytvary. 

Uvedenym zptsobem, loubenim a hrobkami 
v zemi 8 prislusnym okraslenim stény hradebnf, 
upravily by se pouze tri strany hibitova, ponévadz 
étvrta k Vitavé Gelici jest jiz soukromym hibi- 
tovem nékterych duchovuich korporac. 

Pri vsi rozmanitosti podminéné poméry mist- 
nimi tvoril by hfbitov tak upraveny prec jednotny, 
soustayny a prijemny celek. 

Ohledné arkadovych hrobek pfedlozil 
architekt A. V. Barvitius ¢tverou alternativu. 
Vybor umélecké sekce vyslovil se zejmena pro jednu 
i krésou i prakti¢nosti vynikajici. Slu&i podotknouti, 
ze arkAdovou hbhrobku mnohem levnéji zriditi si 
nezli obyéejnou. 

K nakrestim pfridal architekt téz pamétni spis 


‘gs neobyéejnou védeckou dtkladnosti a praktickou 


znalosti pracovany. Obé bylo od sekce umélecké 
bedlivé zkoumano, s pochyalou pfijato, jednomyslné 
stvrzeno, od predsedy odboru podepsdno, peéceti 
odboru opatieno a nejd. kapitole vysehradské do- 
ruceno, nacez architekt Barvitius do kapitolni schize 
ku zvlastni poradé za tou pfricinou svolané po- 
zyan jest. 

Dalsivysvétleni nasledovati bude, az staroslavna, 
kralovské kapitola pro néktery z projektt se roz- 
hodne. Proveden‘ toho ueb onoho zajisté slouziti 
bude k vysoké cti jmenované kapitoly, okrase mésta 
Vysehradu i celé Prahy. Prvni toho druhu hrbitov. 
ve ylasti éeskomorayské byl by vzorem nasledovani 
hodnym ku zakladin{i podobnych v zdémoznéjsich 
krajindch po celé zemi. 

Obnova a zvelebeni kostela v Cifiovsi. 
Vdp. Jan Klein, dékan v Ciitoy si, hodla dtkladné 
obnoyiti farni chram Pané vnitr i zevné, vedle na- 
sledujicich mySlenek zakladuich od ného stanove- 
nych Chatrnd krytba taskova budiz nahrazena stie- 
chou biidlicovou s mosaikou heraldickou, dyoj- 
barevnou bridlici provedenou Z kostelni sttechy 
nad hlaynim oltaitem ma se vypinati mala vizka se 
zvonkem, kterym se osadé oznamuje pozdvihovant 
a pozehnani s nejsvétéjsi Svatosti, ale tak, aby ko- 
stelnik zyonil ze sakristie a nikolivék u oltdaie aneb- 


— 144 — 


za nim. NizkA vé% chramové bude zvysena a dit- 
stojné i ptiméfené upravena. Kostel stoji na navrsi 
a vévodi siroko daleko celé krajiné Vedle ustano- 
veni synodalniho budteZ nad hlavnim vchodem, kudy 
osada do kostela vchazi, vyobrazena Bohorodicka 
a kolem ni patronové zemsti: sv. Vaclav asv. Jan 
Nep. Nad protéjsim vchodem druhym, kudy se 
ychazi pouze po pohibu kfestana zesnulého vitati 
a tésiti bude zarmoucené Pieta. Na hlavnim pri- 
éeli véze, kde vSak zdadné dvéée se nenachazeji, stati 
budou strézcové viry a apostolé slovansti, svatt 
Cyril a Method, vse vytesino z kamene prace vy- 
puklé, Naprotitomu na prazdné kostelni sténé zevni 
za hlaynim oltéfem, kde na hitbitové, ktery kolko- 
lem kostela se rozkladé, knézi v Panu zesnuli se 
do zemé kladou, hldsej krucifix nejblizsi sousedstvi 

éjsi Svatosti na oltati trinti- 
cfho; pod kiizem pak stoji Matka a Mila¢ek Pané. 
Spoleény hrob, v némz pastyrové duchoyni upro- 
stied osady zesnuli odpotivaji, ohradi se mfizkou 
zeleznou s kropenkou a svitilnami. Velky ktiz ode- 
ysad viditelny bude vyznamnym strazcem celého 
okoli. Nové dvére a portaly uprayi se slohem, ktery 


vevs 


vexvs 


mohli. Okna budou s novymi portaly a s ostatni 
novou tpravou v souhlas uvedena a postarano bude 
zvléstnim ziizenim o dobré ventilace, aby vlhkost 
vyparem tyorena po zdich nestékala. Venku pro 
okap destovy kolem chramu vydlazdi se pohodlny 
odtok. S obnovou zevnéjsku potne se také vynitiek 
upravoyati. Lod ma strop plochy, ktery ozdobou 
barev pékné se rozdéli; stény obdrzi pitiméfeny 


natér, aneb jednoduchou polychromii. U prostied 
jedné stranylodé vymaluje se krajina Betlehemska, 
naproti nf na druhé sténé hora Olivetské, Prvni 
bude pozadim plastického Betlému, ktery o vdno- 
cich ku radosti mladeze détské i sedivé kazdého 
roku stavéti se bude s prislusnymi piridavky sce- 
nerie na den sy. tii krali ap.; druhé pozadim Bo- 
ziho hrobu. YVrchni sténa na strané Betlehemské 
ozdobena bude malbou in tempera vyobrazujici 
svaté patrony rolnické: sy. Isidora a sy. Walburgu 
neb jinou. Vrchni sténa nad Bozim hrobem dopl- 
néna bude obrazy Josefa Arim. a Nikodema. Lod 
§ plochym stropem jest ukonéena klenutym pres- 
byteriem, které se ¢o svatyné oltéinf pékné upravi 
as vét8i Zivosti a nddherou vymaluje. — Oprava 
anebo uplné vyménéni starych oltéti za nové stane 
se pozdéji, az tuto udané prace dokonany budou. 
Hrbi‘ov kolem kostela se rozkladajfef spordda se 
v zahradu Boz a vrata sem vedouci vehazejicimu 
jiz ohlasovati budou, ze syaty jest prah, ktery pre- 
krocitihodla. Dyéstéleté Ifpa stoji na jednom, o sto 
let ndadsi sestra jejf na druhém konci plotu. Mezi 
ninu pak mladsi ynukové bedlivé péstovani. Sou- 


sedici dil farskych budov uvede ge y souhlag je- 
dnotného obrazu, 


Vytetny plan, od vys. dist. p. objednavatele 
redaktoru tstné sdéleny, byl ve vyberu v sekei 
umélecké sdélen as nadsenim uvitan. V uvedenych 
myslénkach zdikladnich spatiuje se dokonaly sou- 
hlas ducha ryze cirkevniho, sdruzeného s uméle- 
ckym vkusem. Provedeni krasné myslénky svereno 
jest od vyboru sekce architektu A. Baumovi, ktery 
3 F. J. Lehnerem do Citovsi se odebral, kde na 
misté prostory prohlédnuty a vyméieny jsou, aby 
se rychle pYikrotiti mohlo ku zhotoveni plant a 
rozpocttu. 

Olta* pro hrbitovni kapli z4dé se od dist. 
duchovni spravy Labsko Tynické, s naékladem velmi 
skromnym. Architekt A. Bawm neprekroéil v roz- 
poétu udanou sumu, a vyvedl prece nakres oltare, 
ktery y odboru pochvaly dosel. 


2. Nova objednani. 


Obrazy. Vdp. Zousek, dékan vy Tieboni, 
objednava obraz sy. Aloysia. — Vp. Jan Vanicek, 
kaplan vy Novém Mésté, obraz sv. Ludmily. 


Nadoby bohosluzebné. Vp. Vicl. Ron, 
kaplan v Mrinitku, objednava patenku k zaopatio- 
vani. — Dp. Leopold Derka, fardt v Milonicich, 
dav4 opravovati a vyzlacovati paténku. — Vp. Fd. 
Vodicka, kaplan v Lidéi na Moravé, objednava pa- 
ténku a nddobku na sv. oleje. — Dp. Fr. Liebner, 
farat v Zubri na Moravé, skvostny kalich a ndd- 
hernou lampu na vééné svétlo. — Vdp. Ant. Lu- 
kesle, dékan v Vys. Myté, davaé pozlatiti starou 
monstranci. — Dp. Hr. Trdvnicek, farai ve Chval- 
kovicich, objednava stribrnou patenu. — Dp. Ant. 
Kupka, farat v Borové, posyla ku pozlaceni mon- 
stranci, ciborium a paténku. — D. farnt vrad 
v Iabochové, posylado opravy pacifikél. — Dp. Al. 
Makarius, kurat vojensky v Tereziné, z4d4 za 
nacini ke kttu a dva pary postiibtenych konviéek 
meSsnich. 


Paramenty. Dp. Leop. Richter, farét v Be- 
ronicich, objednavé nebesa, velum na svdtky ajiné 
na ysedni dny. — Vdp. Fr. Suchy, b. vikar a arci- 
dékan v Biskupské Tynici, skvostnaé nebesa. — 
Vp. Fr. Vodiéka, kaplan v Ledéi na Mor., biret, 
sdéek na nédobku sy. olejii a kolare. — Dp. Al. 
Makarius, vojensky kuraét v Tereziné, prikrovy, 
cerny pluvidl, kéestni Stolu, pokryvky na oltdf aj. 
Dp. Jan Kocek, far. v Pravoniné, dvé éervyené 
korouhve s obrazy sv. Jana Kit., bl. Anezky, 
Panny Marie. 


_ Rozmanité nacini kostelni. Vap. Ant. 
Steka, dékan vy Ledéi, objednal Missale romanum. 
J.J. p. knéina 2 Léwensteina v Boru, lampu, 2 
svicny k tabernakulum. — Dp. Véiclaw Friedrich, 
farat v Chrziné, skvostnou lampu gotickou i se 
Shurou — Dp. M. Dusek, faraét v* Charvatcich, 
3 pontifikalni stolice, kanonické tabulky, kropenkn, 
dva missily, 4 svicny, koberee. — Dp #y. Hoch, 


— 145 — 


farat v Hornim Ujezdé, gotickon lampu. — Vp. 
Jan Nosek, admin. v Nekoii, lustr a kaditelnicf. — 
Sl. patrondtni wad © Dlonieien objednava ko- 
berec oltaini. — Vp. Fr. Jirdk, kaplan wu sv. Ha- 
Stala, pultik a zvonek. — Dp. Al. Makarius dvé 
kaditelnice, 8 svicnii a kropééek. — Vdp. F. Suchy, 
b. vikat, vykres a rozpoéet mramorové kititelnice. 
— P. W. Merkel, 8. J. v Krakové, vykresy a cenu 
sklenénych lustri kostelnich. — Dp. Fr. Klima, 
farat v Krésné, posyld k opravé krucifix. — Dp. 
Ad. Seemann, farat y Lounech, Z4d4 za vykres a 
rozpoéet Boziho hrobu. 


3. Poptavky. 


Vysokorody p. baron Zessner taze se po na- 
kresu a rozpoctu nového oltdie gotického. — Vp. 
Fr. Hordéek, kaplan vy Zamberku, ZidA za rozpo- 
cet sochy Vykupitelovy v hrobé a kanonickych ta- 
bulek. — Dp. Josef Pracner, farat vy Mukarové, za 
ceny fialové kasule, komze kostelnické, vela, slay- 
nostniho antipendia, dvou cervenych korouhvi a 
sosky vzkiiseni Pané. — Dp. Pant. Hoppe, farar 
v Boroticich, taze se na cenu 14 svicni ku kiizové 
cesté. — Dustojny pan Frantisek Langer, farar 
ve Vrbici, za rozpoéet kalichu, skvostného plu- 
vidlu bilého, Gervené kasule, Gerného pluvidlu, pii- 
krovu. Vp. ZL. Broz, katecheta ve Stra- 
konicich, zida za cenu kasule slavnostni a jedno- 
duché, tolikéz i pluvidlu. — Dp. Fr. Riedl, fara 
v Hroznétiné, taze se po cené pékného pluvidlu 
fialového, — Dp. J. Zdobinsky po cené péknébo, 
hedbayného praporu pro ditky. — Dp. Ant. Sysel, 
farét vy Oumyslovicich, po cendch bilé, éervené a 
éerné kasule, dyou alb, dvou rochet, 8 korporédilif, 


12 purifikatorii, 3 humeralif, plastiku na cibo:iumr, 
schranky pro Nejsvétéjsi s melchisedechem a p. -- 
Vdp. Fr. Tousek, dékan v Tyeboni, po cené j: dno- 
duchého kalichu. — Sl. patrondtnt wad v Dihovli 
po kiizové cesté. — Dp. Ant. Sysel, far. v Cumy- 
slovicich, po cené jednoduchého kalichu, 2 zvonkét 
trojzvucnych, 2 cinovych konviéek, pak 74d plany 
na opravu kostela. — Vp. Kar. Gossler, adm. 
v Chomutové, za cenu stiibrného, skyostnébo ka- 
lichu s emailovymi obrazy a stiibrného ciboria. 


4. Vyslovené uznani. 


Z éetnych listii uznani vyslovujicich za poff- 
zeni predmétt cirkevné uméleckych pécis« kce umé- 
lecké vyvedenych uvaédi se tuto jediny. Vdp. arci- 
dékan plzensky svéiril odboru zhotoveni slaynost- 
niho aparatu bilého, ktery nalezi ku p:acim nej- 
nakladnéjsim vy paramentnim ustavé zhotovenym, 
jak v popisu (viz ,Method* ¢islo minulé) doéisti 
se Ize. Po dodani dosei nasledujici dop's: ,,Para- 
menty dosly mne v pravy Gas beze yvscho trazu. 
Citim se prijemné zavazana, za dikladné, mistroy- 
ské a velmi vkusné provedent vzdati nej; ovinnéjsi 
diky své; nalezly zde vSeobecné obliby a pohled 
na né jest nejlepsim doporucenim nasi Akademie, 
Odesylaje na vyrovnani svého tcétu 1112 zl. r. m, 
prosim za potvrzeni radného obdrzeni a z):amené. 1 
se ve vsi ucté slavné Akademii kirestanské nejod- 
danéjsi H, Ruzicka, arcid ‘kan. 

V Plzni 18. prosince 1877. 

Potésiteluym dopisem vys. dist p. arcidékana 
yyslovuje se zptisobem neli¢enym Akademii kre- 
stanské divéra. Aby sklamdéna nebyla, vetkeré 
odbory se vynasnazi. Dtvérou roste horlivost. 

Lehner, 


Umelecké zpravy: 


Jednota pro dostavéni hlavniho chramu sv. Vita 
na hradé prazském konala t. m. valnou hromadu 
velmi Getné navstivenou, za piredsednictvi J. E. 
hrabéte Bediicha Thuna. Ve vyroéni zpravé za 
rok 1876 8 uspokojenim se podotyka, ze starsi dil 
chramu po Sestnactileté namahavé a nesnadné praci 
Stastné a bez nehod znacénych jest opravena obnoven, 
jako ze i dalsi dostayéni nového dilu vydatné a 
yalné pokroéilo. Také vnitini vyozdobeni a okra- 
Slovani chramu neztstalo pozadu za praci venkoy- 
skou Celkem vydalo se dosud na stavbu ptl mi- 
lionu, Stavitel hlavniho chramu pan Jos. Mocker 
predlozil po precténé vyroéni zprayé nové plany a 
navrhy k dalsi stavbé, vedle kterych dojde bohatého 
vyvoje zépadni facada se dyéma yéZmi nizSimi kromé 
~ nynéjsi kolosalni véze, ktera slohové dostavena bude. 
Navrzend zména stanovy jednomyslné piijata jest, 
matez k névrhu J. E. pana kardinala J KH, pan 


hrabé Thun opét za predsedu zvolen jest. — Obstr- 
néjsi zprava ndsledovati bude v ¢isle pristim. 

Kostel svatého Maurice v Olomouci 
bude se opravovati. Plany k opravé predlozila mést- 
ska rada prostiednictvim mistodrzitelstvi cis. kral. 
st¥edni komisi pro uméni a déjepisné pamatky 
ku prozkoumani. Méstsky farni kostel probostsky 
nabude tak dtstojné tpravy slohové. Vedle usne- 
Seni ‘editelstva spolku stavebniho pro obnoyu té- 
hoz kostela jest na pristi rok 1878 stanoven pro- 
gram nésledujici ku vyvedeni: Ziizeni vchodu se- 
verniho mezi kapli loretinskou a velkou sakristii, 
pokraéovani v obnové pilfrt, koneéné tiprava dyou 
malych sakristif. 

Kaple u Bethanie. Anglicky porutik Kit 
chener, ktery pravé vymérovanim Palestiny se za- 
méstnavaé, nalezl blizko hory Olivetské kostel 
krizacky, Kaple stoji na nizkém pruhu mezi horou 


—- 446 — 


Olivetskou a Bethanii, a pochazi z 12. neb 13. véku. 
Vedle podant z toho mista vysel privod, kdyz Vykupi- 
tel naposled do Jerusaléma slavné vjizdél. V kapli 
vyskytuje se kostkovy balvan s obrazy dobfe pro- 
yodenymi, aé nyni velmi zaslymi, které Kitchener 


okreslil a do Anglie zaslal. Na jizni strané jest 
yzkiiseni Lazara, na severni ucennici, na vychodni 
fada jinych osob, kterych nyni nelze jiz rozeznati. 
Na zdpadni strané jest vyklenek obloukem keyty, 
3 GAsteéné Gitelnym ndpisem na spodnim konci. ~ 


» METHOD” prizniveim svym. 


Tri pouti jiz vykonal — ,Method‘. 
Na étvrtou po novém roce se vydé. Zavita 
opétné ku svym pYdtellim a zndmym. Prospél 
vékem Zdaz také moudrosti? — Sotva. 
Aby viak milosti prospival pred Bohem a pred 
lidmi, jedinym jest pranim jeho. To ostatni 
éasem se dostavi. Dlouha a dalekaé jest cesta 
k moudrosti. Jednotlivec sim na sebe od- 
kazany snadno jednostrannym byv4. Jen 
vsichni lidé vSechno védi, ,,.Methodu“ dojista 
zajimavosti a vicestrannosti pribylo obétavymi 
spolupracovniky, jichzto jména v_ letoSnim 
rotniku se objevila. S neli¢enou radosti ozna- 
muje redaktor, ze budouciho roku bude lépe. 
NezkuSenému pjichézeji na pomoc zkuSsenf{. 
»Methcd* naléz4 pozvolna milosti u lidi. Vdp. 
brnénsky profesor a rada konsistorni, Karel 
Smidek, ktery tohoto jiz roku dikladnymi 
élanky ,Methoda* obohatil, bude jej v_ hoj- 
néjsi jesté mite roku pristiho literarné pod- 
porovati. A aby kollegium doplnilo se v trojici, 
k prvnimu dva jini spolupracoynici se pfi- 
druzili: pp. architekt A. Baum a feditel 
8kol Smichovskych Fr. J. Zoubek, ktery po 
dlouha leta ,Pamatky archeologické“ tak vy- 
teéné redigoval. Jména vsech tii muzi obé- 
tovnych i uéenych s tctou se vyslovuji po 
vlasti. § potésenim zajisté bude uvitana od 
pratel ,Methoda* pravidelna podpora literarni 
gimych a osvédéenych gznaleti odbornich. 
Estetika, umélecky rozbor a déjepis uméni 
domaéciho bude zastoupen prvnimi vy uvede- 
nych odborech znalei a vidcei zkusenymi Za 
takové pomoci rozsifen bude program ,Me- 
thoda“ roku pyistiho velmi znaéné, Cesko- 
moravska topografie cirkevnt ztistane stdlou 
rubrikou rozsiteného programu. Ze rozsitenim 
obsahu i list tento umélecky hojnéjsiho roz- 
Sifeni dojde, divérné lze ocekdvati. Method“ 
se vynasnaZi, aby se stal nezbytnym listem 


viech pratel a priznived uméni domaciho. 


Hojnéjsi rozsiten{ jest jedinym prdnim 
redaktorovym z priéin snadno pochopitelnych. 


Atkoli redaktor i pri neéetném poétu odbé- 
rateli ke kazdému ¢islu mimoraédnou pfilohu 
o étyrech strandch pridaval, nestacila prostora 
na dosti rychlé pokracovani ¢lanki, za pfi- 
éinou bohaté latky a vétsi rozmanitosti po- 
éatych. — Na ,,cestopisné upominky“ malo 
kdy dostalo se mista. Ve prospéchu uméni ¢ée- 
ského pfeje si tudy redaktor z celé duSe, aby 
dyojndsobnym poétem dosavadnich odbérateli 
umoznilo se Z4douci rozsireni listu. Nadéje snad 
neklame trpélivého Zadatele. P4én Bih po- 
mdhal dosud. Na poéétku roku minulého 
ital ,Method“ nepatrny toliko hlouéek od- 
bérateli; v fijnu r. m. bylo jich celkem jiz 
164; do dnesniho dne vzrostl pocet na 389. 
Pomér pYijmtii k nékladu jest ovgem dosud 
velmi nepriznivy, jak snadno kazdému se jevi, 
kdo zné, s jakym nakladem byva spojeno vy- 
davani ¢asopisu s vyobrazenimi. Pan Bath 
vsak déle pomttze. Zdvojndsobni-li se béhem 
roku pryistiho poéet odbérateli, pti obétoyné 
pomoci praétel jmenovanych, a snad i jinych, 
kteri se jesté prihlasi, snadné by bylo roz- 
Sireni listu. hazdému z dosavadnich odbéra- 
teli jednoho ziskati, nebylo by véru obtizno 
pri dobré viuli. 

V nadéji, Ze jednou piece ,Method* vi- 
tanym bude hostem, dal redaktor piedeslé 
rocniky tisknouti ve znaéném mnoéZstvi. Ski- 
nim i nakladateli uvolnilo by se velmi, kdyby 
predeslé rocniky éetnéeji a rychleji do syéta 
putovaly. MoZno je objednati v redakei ,, Me- 
thoda‘‘, (Karlin é. 234); men&i roénik I. za 
1--el., Tl age pe Qazi o mn: 


_ Tamtéé prijima se p¥edplatné na IV. roé- 
nik ,,Methoda‘, (2 zl. celoroténé), ktery vy- 
chazeti bude, jako dosud, 20. kazdého mésice. 


Clenfim Akademie kiestanské poskytuji 
se tytéz vyhody, jako roku minulého, kdyz- 
odvedou snizené piedplatné piimo v kance- 
lari Akademie kiestanshé v Praze (Retézova 
ulice, ¢, 223). Lehner. 


SS sss st sseessssessssensestnesesseshsesshest 
»Method« vychazi vidy 20, kazdého mesice, Piedplacenf obna%i 2 2], rotné, Predplatné prijima administrace 


»Methoda« y Karlfné ¢, 234, Jen frankované listy pfijimaji se. 


Rukopisy redakci zaslané nevracejf se, Do- 


pisy, tykajfef se redakce, budte% zasilany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karlint, &. 234, Reklamace za- 
silany budtez do expedice v knéhtiskarné MikulaSe a Knappa y Praze, v Karliné, Anenskd ulice ¢is. 144, 


Nakladem yydavatelovym, — Z knéhtiskarny MikuléSe a Knappa v Praze, vy Karliné, 


ze°ererreeeasss>wr—_ >= 


2S 


METHOD. 


Ro) “J 
RY 


Casopis vénovany uméni krestanskému. 


AKADEMI KRESTANSKE V PRAZE. 


5 
; 
) 
,) 
) 
) 
{ 
| 
Organ odbord pro vytvarnd uméni a archaeologii 
\ 
i 
i 
§ 
§ 
} 
; 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


KF. J.LEANER. 


WwW. roénik, 


V PRAZE. 
Knéhtiskarna MIKULASE a KNAPPA v Karliné. 


4 ee a Pri ey e's ees poner 


pean ee ete Se) or ee 


inemuir Puevegeyeae 
» a “t “,. ; ré.- eee = sal a) ¢ oa _ 
x : estas 2 a iow doalign ‘fede tip a : 


~yengihe apeneaaaieg toa Sie RN he i 
: oe ty 4 ‘4 “tig =. = 6 Pia Ay a 


ates ies Pa ee ee . 


Tea ae 


- ~ 
5 er: te 


aS. feceiget2 1 


he fe re E 


Pyotdehur a s tovati, Sul, = 


a at a | 7 (Ea aE ie © FG a ha pti se : 


a ina sae 


heme . , 
? 


Higbee Sear 


| ASASS V («gi seae 


| 

a ee . P = ' re: 
; Sets zie LAO AD on - || ee fa -itlshh & a — 

‘ 5 ~ : 


OBSAH IV, ROCNIKU . MRTHODA‘. | 


——e—____. 


I. Pojednani. 


Slohy stavitelské: 
IV. Sloh romdnsky. F. J. Lehner. 
Cast’ chorové, Pohled boéni. Zeynéjsek (str. 7). 
Celkovy dojem zevntjSku (str, 22), Zivel malebny 
(str. 23). 
MenSi romanské kostely a kaple kulaté (str. 31). 
V. Sloh piechodnt. F. J. Lehner. 
Pomnamky obecné (strana 55). Oblouk lomeny 
(str. 57). Klenbova Zebra (str. 59). Pilife (str. 65). 
Vyvin klenby (str. 77). Vicestranné zakonéenf 
choru (str, 92), Porta (str. 103). Okna (str. 137). 
Stolitny chrém svat, Petra v Brné. Prof, K, Smidek 
(Str r, 18), 
Stodiilky, Fr. J. Zoubek (str, 29, 42). 
Kostel sv, Katefiny na Bukové Hote, Aug, Sedlatek 
(str. 53). 
Romdnsk4 kaple sv, Martina na VySehrad&. K. Na- 
vratil (str, 113): 
Inventura pamdtek uméleckych a archaeologickych, 
F, J. Lehner (str. 90), 
Invent4é¥ krumlovsky, Architekt Ant. Baum (str, 10 
23, 43, 70, 80), 
Kanciondl kfizovnicky, K. Konr4d (str. 139). 


I. Drobné piispévky k historii uméni. 


O klenotech kléStera Zbraslavského (str. 60). Arno%ta 
z Pardubic z4sluhy o uménf (str. 60). Staré zvony 
v Korouhvi (str. 69). Kostel sv, Vdclava v Détiné 
(str. 117), Dr. Rieger o neptfzni k uménf na sné- 
mu Ceském (str, 118), Zddost fardte Webera za 
podporu pro kathedrélu Brnénskou na snému Mo- 
ravském (strana 119), Vé%Z voddrny staroméstské 
(str. 119). 


III. Staré zpravy o farach v Gechach. 


i Hlasivo, 2. 3. Téchonice, 3. Chotoviny, 4. HoS- 
tice. 5. Bélice u Neveklova, 6. Biezf, Lazisté a 
TIusinec. 


IV. Literatura. 


Prameny déjin cirkevnich. Vydav4 prof, Dr. Kii- 
ment Borovy. Oznamuje Fr, J. Zoubek (str. 11). 

Morava a biskupstvt brnénské. Emil Weinbrenner 
(str, 13). 

La Roma sotterranea ecristiana. 
Rossi (str, 14), 

Der Ursprung der abendldndischen Kirchenge- 
bdude. Dr. J. Paul Richter (str. 123). 

Venise (histoire, arts, industrie, la ville, la vie), par 
Charles Vriarte (str. 124). 

Otdzky archaeologichké. Ant. Baum a F, J, Lehner 
(str, 90). 


Come Ge Bade 


V. Nekrology. 


tuaeatts IX (six. 17). 
+ Karel Smfdek (str. 121), 


V1. Feuilleton. 


Michel Angelo, Zivotopisny néstin, Ferd, J. Lehner, 
(Strop kaple Sixtinské, str. 28, 39, 51, 75. Proroci 
a Sibylly, str. 86. Ctyry obrazy v rozich. Rodo- 
kmen Krista Pana. Figury dekorativnf, str. 97. Po- 
stup dila, str. 110,) 


VII. Akademie kfestanska. 


Valné hromada *4dnd, Jednatelské zpr4va za r, 1877 
(str. 44), Valné hromada mimofrddné (str, 145). 
Riditelstvt. Dary pro knihovnu (str. 36, 70, 126, 145), 

Dary pro budoucf museum kYestanské (strana 36, 
Bount20)), 
Provolénf k duchovenstvu a p¥dtelim (str. 125). 
K oslavé Karla IV. (str. 14, 36, 126). 
8 


Odbor wmeélecky. 


Konstituova4ni sekce (str. 37). Valné hromada od- 
bornf, Jednatelské zpréva 2a, rok 1877 (str. 46). 
Zménéné stanovy (str. 127). Cinnost odboru: Dila 
architektonické, wistay paramentnf, kovové ndatint 
bohosluzebné a odtivodnénf cen (str. 105, 128). 

a) Vyrizené zdlezitostt. 

Upravy celych chrdémi: Navrhy na opravu farnfho 
chrému v Cifovsi (str. 61, 71). Ndvrh ma opravu 
kostela sv. Janského v Nepomuku (str, 82), Vunitinf 
liprava nového chrému Péné sy. Vaclava ve Vele- 
libech (str, 130), Vnitfnf tiprava kostela svat. V4- 
clava ve StrazZi (str. 145), 

Olidie : Ndkresy oltdite Hostoutiského (str. 24), MSen- 
ského (str. 24). Oltaffk pro Lab. Tynici (str. 48). 
Nakres got. oltéfe pro barona Zessnera (str. 48). 
Nikres hlavnfho oltd¥e pro Ledet (str. 71). Oltat 
Panny Marie pro kostel ve Str4%i (str. 94). 


Bozi hrob (str. 62). 

Obrazy oltd?ni: svat. Martin do Ptenf (str. 72), sv. 
Vaclav a dva andélé do Stra%e (str. 83), Madonna 
sv, Luka%e do Stré%e (str. 83), Panna Maria Filips- 
dorfski4 do Mor, Ostravy (str. 83), RiZencovd P. 
Maria pro Vicov (str. 94), sv. Vaclav, sv. Jan Ne- 
pomucky a Bolestné Roditka BoZf pro kostel Ve- 
lelibsky (str. 109), sv. Vaclav pro St. Louis v Ame- 
rice (str, 128), kfizov4 cesta (str. 147). 


Kovové nacint bohosluzebné : 

Monstranee (str. 15). Obnovend gotické monstrance 
Mytska (str. 25). Monstrance Stépdnovska (str. 62), 
Konické (str. 71), Skrbehsk4é (str. 71), Fugavska 
(str, 129), Chomtitovska (str. 147), Plaska (st. 147). 

Ciboria pro nejd, pana biskupa Krdlovéhradeckého 
(str. 147), pro Plasy (str, 147). 


Kalich do Rudslavic (str. 62), do CernouSku (str. 62), 
do Chomiitova (strana 83), do Vrbic (str, 83), do 
VSeh (str. 94), do Bldnska (str. 147), do Oseku 
(str. 147), do Plas (str. 147). 


Pacifikal pro hr, Thuna (str, 83). 

Relikvid? Libitsky (str. 83). 

Kaditelnice st¥ibrnd Skrbetiska, 

Paramenty (str. 15. 24, 62). 

b) Novd objedndni (str. 15, 25, 37, 48, 62, 72, 83, 
94, 109, 129, 132, 147). 

c) Rozpocty (str. 15, 26, 37, 49, 63. 72, 83, 95, 109, 
129. 133, 148). 


Odbor archaeologicky 


Jednatelsk4 zprdva za rok 1877 (str. 49). 
»Otdzky archaeologické« (str. 38, 90). 
»Odpovédé archaeologické« (str, 148), 


VIII. Domaci zpravy umélecké. 


Brnénské Jednota ku vétitému klanénf se nejsvétéjsi 
Svatosti oltdfnf (str, 26). Vocel, sbor archaeologicky 
v Kutné Hofe (str, 27. 39). Kalich Piem IX, Hu- 
sinci darovany (str. 35). Véela Caslavskd (str, 50). 
Pamdtnfk Jungmanniiv (strana 63). Limbersky ko- 
stelfk (str. 68). VySehradské Campo santo (str, 72). 
Novy olta¥ sv. Jana v kathedrdlce Kralovéhradecké 
(str, 73). Monstrance Rakovnickd (str, 73), Freska 
Kutnohorska (str, 73). Memlingtiv posledni soud 
(strana 73), Oslava Barvitiova a Simkova (str. 74). 
Navracenf kodexfi teskych ze Svédska (str, 74, 84, 
95). Pra%ské falouny Rubensovy (str. 75). Opravy 
kostela sv. Jiff na Hradéanech, Panny Marie pied 
Tynem a v Zabéhlicich (str, 84), Jednota sv, Vitska 
(str, 95). CentrdInf kdémise videtiski o inventute 


pamatek (str. 101) a o archivech (str. 122), Oslava 
Karla IV. v Kolfné a Mélnfku (str. 121), Sochy pro 
poitél Chrudimského chraému Pdné (str, 122), Kla- 
rova nadace (str. 122.) 


IX. Mosaika. 


Woltmann — novy Kolumbus, Otdzka umélecka (str. 
16), Z akademie malifské v Praze (str, 50), Van- 
dalismus v Praze a Solnohradé (str. 51), Rozma- 
nitosti (str. 85, 46, 133, 136). 


Vyobrazeni: 


IV. Sloh romansky (obr. 96—108). 
Kostel v Tismicfch (zevni ¢dst chorov4, str. 7, 
zeyn{ pohled boénf, str. 7). Kostel Spyrsky (zevni 
pohled, strana 8). Kostel u sv, Jakuba (zevnéjSek. 
strana 9, ptidorys, str. 21), Kostelik Mohelnicky 
(ptidorys, priisek, pohled boént, str, 22), Kostelik 
v Troghyru (zevnéjSek, str. 32). Kostelfk v Civi- 
dale (ptidorys, vnittek, strana 33). Wzorec kulaté 
kaple Ceské (str, 34). Kaple Deutsch-Altenburgsk4 


(str: 34). 


V. Sloh prechodni (obr, 109—143). 


Kostel v Lebény (prisek p¥fénf a podélny, str. 56). 
Kostel v Troghiru (vnitiek, str. 58), Zebra klenbova 
v TiSnovicich (str. 59). Pilff Lebénsky, TiSiiovsky, 
Kolinsky, Jnnichensky (str. 65). Kostel Tfebitsky 
(ptidorys, priisek piftnf a podélny, perspektivnf 
vnitrek choru, str. 77—79). Zdvérek choru Ti+ 
hovského (pohled z venéi, priisek vnitiku, str. 
92, 93). Portdly v S. Jack, v Polici a TyYebiti 
(str. 103-105). Dekorace stény vy Tulnu (str 137). 
Okna (str. 138). Stodtileck4 sv. Maff Magdalena 
ve skle malovana (str, 42), 


= + 


MET 


0 De 


ASOPIS VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU, 
Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie krestanské v Praze. 


pra 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Herdinand J. Lehner. 


Cislo |. V Praze, dne 20. ledna 1878. Roénik IV. . 


Obsah: Stoliény chrim sv. Petra v Brné — Sloh roménsky, (Cast chorov4é. — Pohled botnf, — Zevnéjsek,) 
Inventat Krumlovsky, — Literatura, — Z Akademie kiestanské, Reditelstvi. -—- Odbor umélecky, — 
Mosaika. 


stolitny chram sv. Petra v Brné. 


Pise prof. K. Smidek. 
iT: 


Konee minulého r, 1877 zasyécen byl | konaného bylot tehda 7 kralovskych mést 
v Brné ave veskeré diecési brnénské vyznam- | (Olomouc, Brno, Znojmo, Jihlava, Unéov, 
nou slaynosti jubilejni. Léta p.1777 dne 5. pro- | Hradisté a Kyjov), 90 tak zvanych munici- 
since ustanovena bylaz rozkazu cisatové Marie | palnich mést, 170 méstystiv, 3110 vesnic; 
Teresie ase svolenim papeze Pia VI. (dotéena | zemé rozdélena byla v 6 krajiv, v_ nich 
bula datovana jest od 5. prosince 1777) nova | tehda péebyvalo 1,111.292 kiestantiv, 23.383 
pro Moravu diecése biskupska se sidlem vy Brné, | Zidfiv, vesmés bylo tudizZ 1,134.674 obyvate- 
ziroveh dosayadni biskupsk4 stolice v Olo- | liv, kdezZto ovSem za stoleti r, 1875 dosahl 
mouci povysena za arcibiskupskou, chram sy. | pocet obyvatelstva vice neZ 2 millionty, z nichz 
Petra a Pavla, dosavad kolegiatni, dosahl di- | ktestanfiy Slovanfiv ¢ité se 1,500,000, Némeiv 
stojnost chrimu stoliéného ¢ili kathedralniho. | 450.000, poéet Zidtiv vzrtstl na 50.000, Poéd- 
Cetné divody pitimély vznesenou cisatovou a | tetné mély dle cisatského pripisuod16. listop. 
Stolici apoStolskou ku ziizeni tomuto. Rizné | 1776 na Moravé zariditi se tii diecésy: olo- 
bludné uéeni, v dobé husitské a ndsledovay- | moucké, brnénské a opavsk4; posledni tato 
Siho na to protestantismu vzniklaé, nebyla | diecése nebylat v skutek uvedena; alebrz v do- 
prese vSechna neumorna tsili cisaitiv Ferdi- | tyénych étyrech bulich Pia VI. bylot olo- 
nanda II. a Ill, v zemi naprosto vykofenéna; | moucké biskupstvi povySeno za arcibiskupstvi, 
se zpurnou tyty% houzevnatosti udrzovala se | taméjsi stoli¢ni chréam prohlasen za metropo- 
vy ukrytu hor pod plastikem zeynéjsiho vy- | litni, v Brné nové biskupstvi zarizeno (ob- 
mavani viry katolické; jmenovité na hrani- | néSelo tehda 151 far v jihlavském, znojem- 
eich uherskych bujelo hlozi bludiv takovou | ském a z polovice v brnénském kraji) a chrém 
mérou, Ze za vlidy dotéené cisa¥ové vznikly | sv. Petra, jak jiz dotéeno, za stolicny vyrcen. 
odtud Gastéjsi odbojnické rozruchy ohrozZujici K duistojnému takéto pamataé doby osla- 
dosavadni zpiisob i politické vlddy i vyznéni | veni nafidil nyneéjsi nejdist. velepastyt br- 
nibozenského, U¥adovani pastyiské po veSkeré | nénsky, mezi brncnskymi biskupy v poctu 
Morayé jednim toliko velepastytem bylot za- | sedmy,- Karel NOtti g, Vv pastyfském listé 
jisté rozsdhlosti diecése nemdlo znesnadnéno, | od 11. listop. 1877 avlastut pro své verici 
kdeZto odmitnuti a vykotenéni dotéenych ro- | poboznost, kterouz 5. prosince jakoZto ze dne 
zbrojfiv pozadoyalo stale peclivou a do po- | vsedniho rozkazal preloziti na svatek nepo- 
drobna ostrazitou sprayu duchoyni, Nad to | skvrnéncho Poceti P. Marie 8. pros. a ko- 
yzrustal poéet obyvatelstva na Morayve vuci- | nati i po pristi va dni 9, a 10. pros., ku 
hledé. Podle vozpottu rv. 1775 na Morayévy- | kterézte poboznosti udcliti racil syaty Oteg 


Pius IX. zvléstni breve od 13. listop. 1877, 
jimZ se po tutéz slavnost tridenni udéluji 
plnomocné odpustky a zpovédnici tytyz se 
zplnomochuji rozhresiti po dobu tétéz poboz- 
nosti i od hiichtvy jinak biskuptim ku rozhie- 
Sen{ prit¢enych. Mimo to ustanovil nejdust. 
velepastyr brnénsky ve své obétovné a Sle- 
chetné peclivosti o slaévu a blaho svérené mu 
diecése, aby jinym jesté dojemnym i vznese- 
nym zpusobem utkvéla pamatka na jubilejni 
slaynost stoli¢éného brnénského chrému v my- 
slich potomstva. R. 1643 objevili se ve valce 
tricetileté sverepi Svedové i ve vakoli Brna, 
podle zvyku svého vsude ndéramné fadice, 
drancujice a vse nemilosrdné pustosice, Rana 
tato vdleéné dotekla se bolestné i brnénského 
chramu sv. Petra. Od téhoz roku 16435 po- 
strada chrém tento, prvy v diecési, ozdoby, 
jakouz se honosi kosteliéek sebe skrovnéjsi, 
kazatele to, jenZ k nebi mysl pozved4, ozdiren 
jsa znamenim naseho vykoupeni a naseho vi- 
téezstvi. I vybizi za touz pricinou nejd. vele- 
pastyé své vérici ku sbirkém, jez za tim tcée- 
lem po veskeré diecési se maji zariditi, aby 
éasem svym vztyciti se mohla véz na chram 
stoliény, a zavedly se tolikéz ijiné jesté sta- 
vitelské ozdoby, jakymi by se distojné okré- 
Slila ku pristimu millenariu, tis{cileté 
totiz pamatce vysvécent téhoz chramu Pané, 
jez byl r. 884, rok pred svym tmrtim, vy- 
konal prvy apostol moravsky, sv. Method. 
Ve syé spanilomyslné obétovnosti, kteraz pro- 
vazi veskeré ciny nynéjsiho brnénského vele- 
pastyre, obétoval prvy k téelu tomuto nejd. 
p. biskup Karel znamenitou sumu 0 10.000 zl. 
r. 6, naridiv spolu, aby v brnénské konsistori 
pod spravou jednoho z veled. pp. kanovyniktiv 
utvoril se zvl4stni komitét, jemuz by pyislu- 
Selo, jednotlivé dary z diecése odeslané pfi- 
jimati, jich patiriéneé ztrocovati a kazdoroéné 
o veSskerém ‘izeni téhoz fondu téetni zpravy 
uverejhoyati. Sbirky tyto pri dotéené tiidenni 
poboznosti vsude po diecési konény s tispé- 
chem takymto, Ze s jistotou témé?t Ize pied- 
pokladati, uslechtily navrh nejdtst. p. biskupa 
ze potka se zihy s tplnym uskuteénenim. 
Aékoliv myslénka tato, ozdobiti prvy 
chram vy diecési yészi nebetyénou ve shodé 
se slohem, v jakémz stoli¢ny chrém ptivodné 
byl zbudovan, se slohem to gothickym jest 
velebnaé a veskeré pamatce stoleté tiplné pii- 
slusné, potkal se navrh tento nicméné u jedné 
casti morayské Zurnalistiky s trpkou nelibostt. 
Trvaéme vsak, Ze nevladly piri tom néjaké po- 
hnutky nekalé, Prihlizeno dle minéni naseho 
8 uzkestlivou jednostrannosti k dotéenému 
stoli¢nému chramu jako by ke chramu vy- 
hradné brnénskémnu, i doméhano se 


tndiz, aby 0 yystaveni veze na 162 budove | 


ovsem monumentdlni postaralo se ptedeysim 
samo mésto Brno, a dokazevéno tudiz, Zet 
neprislusno, aby veskerii venkovsti obyvatelé 
pri provedeni dotéeného navrhu ztéasthovali 
se prispévky penézitymi, zvlasté v ¢asich, kdez 
pry lid venkovsky jinak jest stizen poplatky 
a bremeny témér jiz nesnesitelnymi. Naproti 
tomuto vice strannému ndzoru jestit tlohou 
nasi, v tomto pojednéani k tomu poukézati, 
zet stoliény chrdm brnénsky nenit vyhradné 
chramem mésta Brna, ale chramem celé 
diecése, k némuz nad to poutaji se zpo- 
minky a tradice pro katolika Moravana nej- 
dojemnéjsi i nejdairaznéjsi a ze tudiz pfrispi- 
vati k ozdobé takémuto chramu_ pfislusné 
nenit jenom poyinnosti obyvateliv brnénskych, 
alebrz vé¥icich z veskeré diecése, ba iz celé 
Morayy. Kdyz papezové fimsti, Julius II. a 
Leo X., dovolivali se prispévktv pro vysta- 
veni veleslavné basiliky sv. Petra v Rimé, vy- 
pisujice k ziskani plnomoecnych odpustkt pri- 
slusaé buly, na to vSim pravem kladli popredni 
diraz svych divodtiv, ze jmenovand basilika 
nema stdti se ¢éelni oslavou vééného mésta, 
alebrz katolické cirkve na veskerém oboru 
zemském (in toto orbe terrarum), a Ze tudiz 
k vzbudovani téhoz nesmrtelného pomniku, vr- 
cholu to slavy katolické, prispivati maji podle 
svych sil veSkefri_ katolici na svété. Ze 
vskutku nejdrazsi a nejzbozneéjsi zpominky o 
slastech i strastech katolické viry na Moraveé 
sbihaji se jakoby ve svém stiredu y_ stolic- 
ném tom chrdmu sy. Petra v Brnéa to fadou 
nepretrzitou, minime Ssifeji tuto doka- 
zati, za to majice, ze i ¢tendrové ,Methoda* 
v Cechach nevezmou z toho néjakého pohor- 
Seni; vzdyt osudové nasi vlasti morayské 
povady stykaji se s osudy tytyz i katolikiv 
ceskych. Misto, na kterémz se chram sy. Petra 
v Brné pozveddé, jiz v povéstech slovanského 
kmene y zdarném se objevuje syétle. Podle 
téchto, s nimiz i nékteri z déjepiseiv mo- 
rayskych (jako mezi jinymi Stiedovsky) se 
shoduji, stéla pry tusvatyné slovanské bohyné 
Lady, bohyné to krasy a lisky. Tradice 
hodnoyérné odvozuji prvé jeho potétky ze 
déevnich dob staromorayské tise, kladouce jich 
v dobu, ve které prvé éervinky nauky kie- 
stanské zasvitly nad Zirnymi luhy ylasti mo- 
ravské, Profesor Monse (zemrel 1793 v Olo- 
mouci) nalezl v archivu magistratu Olomou- 
ckého znamenitou listinu, az ku kolébee na- 
Seho chramu zpraéyou svou spadajiei. Prvy ji 
uverejnil Bart. Kopitar (Glagolita Cloz. 
p. LXXI), Ant. Boéek viadil pak mezi 
listiny své sbirky ,Codex diplomat. et epistol. 
Moraviae“ (I. num, 156, str. 136); klademe 
ji laskavym ¢tendfim pro jeji dilezitost v upl- 
ném znéni; ku snadnéjsimu ysak porozaméng 


- 


—— 
. 


jejimu ptedeslati nékolik sloy nebude ne- 
mistno. Kdyz se totiz jednalo o zalozent bis- 
kupstvi Olomouck¢ho, *) aby Morava oddélena 
byla od diecése Prazské, ku kteréz dosud 
‘pfisluSela, chtél tehdejsi Prazsky biskup, 
Sebi (Severus, biskupoval od 1030—1067) 
zarucenych zprév nabyti o vzniku, stai#i a 
naddnich nejéelnéjsich chrdmfiv na Moravé 
a jmenovité usiloval od probosta klastera 
Rajhradského, jenz za panovani téhoz vé- 
hlasného biskupa Prazského vévodou Byeti- 
slavem r. 1038 byl zalozen a gs pYislusicim 
k nému chramem vystaven, dozvédéti se na 
jisto, co by vibec znémo bylo o déevnosti a 
vzniku chramu sv. Petra v Brné. Naéez pro- 
bost M. téhoz klastera odpovédél rv, 1062. 
» go humilis frater M. Praepositus de Raygrad 
vobis hanc paginam juxta mandatum vestrum 
et de voluntate ducis Chunradi scribere pro- 
priam manum adaptavi. Scribo igitur, quod 
veraciter didici legendo in libro quodam, qui 
est Ecclesiae S. Petri in Bruna et inscribitur 
verbis: Incipiunt traditiones et por- 
tionesK ecclesiae§. Petri in monte — 
in cujus initiante charta prima conscriptus 
est sequens notitiae tenor in hunec modum: 
+ + 7. In nomine P. et Fil. et Spir. S$, Amen, 
Anno ab inecarnatione Dom. nostri J. Christi 
884 consecrata est haec Ecclesia in honorem 
beatorum Petri et Pauli principum Apostolo- 
rum Dei per reverendissimum in Chsto Patrem 
Metodium, archieppum Maravensem ipso eo- 
rundem festi die dicato, ac prima ejus dos in 
Brne et Luze confirmabatur scripti tenore 
coram Zuatoplch duce glorioso et populo ille- 
gibili, Amenin aeternum, amen, amen.“ Aliud 
vero, quod vetustiora attingeret tempora, neque 
in libro praefato neque alibi scriptura testante 
adnotatum reperi. Illud etiam, quod Zlava 


sacerdos ad eandem Ecclesiam clamans testaba- | 


tur, qualiter Ecclesia S. Petri in Bruna tem- 
pore Mojmari ducis aedificata et dotata, postea 
ineurrente inimico igne combusta a Zlavimaro 
tempore Zuatopluk, ducis gloriosi de novo 
constructa exstiterit, literis mandatum non 


legi, sed tantummodo ex narratione antiquo-* 


rum hominum aure percepi, quod quidem ipse 
Zlava etiam fatebatur. “ 

Podle ustniho podani nejstarsich lidi, 
k nimz se tuto odvoliva i probost Rajhradsky 
i knéz Slava, vysvitalo by, ze chr4im sv. Petra 
vy Brné vystaven byl a nadéin jiz za doby 
Mojmira kniZete, jenZ nad Moravou vladl 
od r, 820 az k r. 846, a Ze tudiz tato sva- 


*) Biskupstvi Olomoncké byloé vskutku za te- 
hoz prazského biskupa Sebire zalozeno a r. 1063 
papezem Alexandrem JJ, ztvrzeno. (Srovn. Dr. Bo- 
rového déjiny diecése Prazské, nakladem dédictvi 
Svatojansk, r 1874, str. 47.) 


3 


—— 
& 


tyné musi k nejstarsim na veskeré Moravé 
pripocténa byti. Z tychZe pramentv jest dale 
zjevno, %e tenty% chrém ztriven byl ,nepr4- 
telskym ohném‘, coz nejsnadnéji miz vyroz- 
umino byti o ohni, v dobé vdleéné od ne- 
pratel zimyslné zalozeném; dale Ze jej pak 
znovu vystavél Slavimar, knéz to z knize- 
ciho rodu ; tento zajisté, kdyz iSvatopluk byl » 
v Rezné od némeckého kréle Ludvika uvéznén, 
postavil se véelo odbojnych proti Némecim Mo- 
ravantiv, bojovay vitézné (871) proti hrabatim 
Vilémovi i Hngelschalkovi.*) Dulezitéjsi vyznam 
ma druhad udalost, o niz se v dotéené listiné **) 
feé vede: Ze totiz nové zbudovany chrém 
posvécen byl dne 29. éervna 884 sv. apostolem 
Methodem, a totiz u pritomnosti véhlasného 
knizete Svatopluka a bezéetného mnozstvi 
lidu. Tolikéz stanovuje se prislusné pro chrém 
dotace k vyzivé knézi a jinych duchovnich 
osob a k opatfeni posvatnych nadob i rouch 
potrebné. Nadani toto zdlezelo, jak toho vzdy 
v cirkvi tispésny byl obyéej, v statcich nemo- 
vitych v Brné a v Luze; poslednim timto 
mistem vyrozuména budiz nynéjsi ves Koma- 
rov, Némci-zalidnéné na poblizku mésta Brna, 
ponéyadzZ po mnoha stoleti probosstvi bene- 
diktinské druhdy v Komarové pojmenovano 
bylo ,na Luhéch*. (V. Palackého Déjiny, I, 
2, str. 366.) Z této dotace tolikéz vyplyva, 
ze chram sy. Petra pYislusel zemépanskému 
patronétu od prvého nadéni az k roku 1240, 
patronatu totiz vejvodiv a kraliv céeskych, 
az dotéenho roku kral Vaeslav I. patronat ten 
udélil abati8y jeptisek v Tishové, maje pfi 
tom na z¥eteli spasu své zem¥elé matky Kon- 
stancie, kter4z byla Tisiovsky klaSter zalo- 
Zila. ***) Odtud nosi dotéeny chrém Pané, ku 
prani kréle Vaclava r. 1296 biskupem Thee- 


*) Safari ve svych StarozZitnostech slov. IL. 
480 nazyv4 moravského tohoto hrdinu Slavomérem, 
pri Gemz v zavorce uddvé jméno Zlavyimarus, od- 
volavaje se k listiné od r. 1062 u Bocka. Srovn. 
Palackého Déjiny ceské, I, 148. 


**) Nenit nds tajno, Ze autentiénost ¢ili hod- 
novérnost zlomktiv Monseovych v novéjsi dobé bére 
se v pochybnost. Ponejprvé ji pronesl prof. 
Al. V. Sembera ve spise: ,Déjiny feci a lite- 
ratury Geskoslovanské“ ve Vidni 1858, I, 53 v po- 
gnamendni, kdez% dotéené zlomky prohlasuji se za 
»podyrzené“, se kterymzto vyrokem souhlasi posu- 
zovatel téhoz spisu, J. J. ve ,Svétozoru* zr. 1858 
na str. 39. Divody tohoto réeni se tam neudavaji. 
Za to vSak obhajoval Palacky pravost dotéenych 
zlomktiv, k nim ve svych éeskych déjindch se od- 
volivaje L. 157, kdez v noté di: ,Z jedné listiny 
v Boékové moravském diplomatari se dovidime, ze 
jesté dne 29. Gervna 884 kostel sv. Petra v Brné 
svétil*; podobné prohlasuje se i Safarik ve 
Slov. Star. II. 504. Srovnej co ku konci svého po- 
jednani obSirnéji dosvédéujeme. 

#*) V, | Kirchliche Topographie von Mahren, 
y, Gregor Volny, Brno 185611 Abt. L 6. str. 20, 

{* 


dorichem na probostsvi povyseny, az dosud 
nazev kr4lovského chrému, byv povizdy 
pod zyléstni ochranu kraliv Ceskych postaven. 

Ku vysvétleni zjevu, Ze jiz za knizete 
Mojmira mohl v Brné na misté, kdez nyni 
pozveda se stoliény chrém Pané, zbudovan 
byti kostel krestansky, dosvéd¢iti tu musime, 
ze podle zarucenych zprav jiz zihy zasvitla 
zore ktestanstvi na Moravé, a tytyZ i z raz- 
nych stran, a Ze za Mojmira ne-li vzniklo, 
zajisté zakorenila se tuto blahodérn4 nauka 
kiestanské. Legenda sv. Methoda dotvrzuje 
totiz, ze Moravané piijali kéest od sv. Petra 
a ze k nim jakoZto blahozvésti zavitali knézi 
z Italie, z Recka a z Némec; jind svédectvi 
historické pravi, ze v preddunajské Moravé, 
ve vlasti tudiz knizete Mojmira a v pfisedi- 
eich na Morayé Avariv s velikou horlivosti 
apostoloval Urolf, byvaly biskup Pasovsky 
(Saf, Star. II., 486.), podle éeho% by Morava 
od vzniku ktéestanstvi byla prislusela k diecési 
pasovské. AvSak obé tyto zpravy daji se (podle 
Svétozora, 1860, str. 4.) tou mérou_,,ve srov- 
nalost uvésti, ze sice Moravané krestanstvi 
prijali od rozli¢nych stran, ze ale k diecési 
pasovské potitani jsou byli.“ Svatopluk 
ovsem vypudil r. 873 veskery knézy némecké 
z Moravy, o nichz se domnivéno, Ze pikle 
pry kali proti knizeti Svatoplukovi, s Franky 
bojujicimu. Vypuzeni toto nestalo se jakoby 
Zz nechuti pri Moravanech proti samému kre- 
stanstvi vzniklé; vzdyt z4roven papeze prosili, 
aby arcibiskupem na Moravé ustanoven byl Me- 
thodius, arcibiskup pannonsky. Poptedni pru- 
zinou prchlivého jednani Svatoplukova bylyt 
podnéty rézu politického ; Moravané totiz usi- 
lovali vymaniti se z nendvidéncého jha franckych 
mocnértiv a z poddanosti taktéz jim nepfriz- 
nivych Bavorékiy. ,O pisobnosti knézi b a- 
vorskych*, dokladi dale ,Svétozor“ (1. c.), 

' , Ssvédci Ostatné i kostely morayské svécené na 
jméno sy. Petra, sv. Mauricia a sv. Urbana, 
éehoz k. p. v Cechich neni“, coz by tolikéz 
_ dotyrzovalo starobylost brnénského stoliéného 
chrému Pané. 

Avsak jesté vice. Chrém sv. Petra v Brné 
jest ovSem, co se tyk& distojenstvi, v poradi 
druhy, ponévadz chram sy. Vdeslava v Olomouci 
jakozto chram metropolitni prvé ve pyi- 
ciné té zaujimd misto; avSak co do staro- 
bylostimusi mezi vSemi kostely nejenom v die- 
cési brnénské, alebrz na veSkeré Moravé 
jakozto ze vsech nejstarsi vyhlésen byti. OvSem 
dosvédéuje jedna z listin vy Bockové diploma- 
tati ztychze Monseovych zlomki, Ze chradm 
sv. Petra v Olomouci vysvécen byl jiz sv. 
apostolem Cyrillem r. 863: (,,Ratis (Rastie ¢ili 
Rastislav,) dux tradidit in die consecrationis 
Heclesiae s. Petri per yenerabilem fratrem Ky- 


* 


rillum omnes homines castelli et civitatis ad ripam 
usque Marave fluvii* a t.d.) a Hildegard Hra- 
distsky, nejstarsi letopisec moraysky doklada, 
ze tentyz chrém pro syou znamenitou staro- 
bylost r. 1063, tudiz po dyou stech letech 
po svém vysvéceni (,anno bisseculari post 
consecrationem“) povysen byl k dustojnosti 
chrému kathedrdlniho, Avsak chram_ tento 
délkou éasu mnoho potratil ze dtevniho syého 
lesku, Bylté kostel tento biskupsky (na pied- 
hradi vy Olomouci) prilis maly a pro vzrista- 
jici stale poéet vé¥icich nedtistate¢ny ; procez 
usilovali vselikou pé¢i knizata Olomouéti Otta 
Il. a Vacslay o to, aby novy prostrannéjsi 
chram na hradé Olomouckém ku poeté sy. 
Vaeslava zbudovan byl. Zatim postaven na 
biskupsky stolec v Olomouci véhlasny vele- 
pastyt Jindtich Zdik, zastavaje trad bis- 
kupsky se vselikou slavou od r. 1126 az do 
r, 1150. KdyZ novy echrém slusné dostaven 
byl, domohl se toho biskup Zdik pri metro- 
polité Mohuéském a knizeti Sobéslavovi, aby 


biskupsky stolec prenesen byl od kostela sva- _ 


topetrského k novému prostrannéjsimu ko- 
stelu svatovaeslayvskému a tento aby -uznén 
byl za hlayni chrém moravsky. Zakladni o 
tom listina pochazi z r. 1131. VSse to ztvr- 
zeno nejenom metropolitou Mohuéskym, alebrz 
i autoritou fimského papeze Innocencia IL; 
kostel sy. Vacslava vyhlasen za mater ostatnich 
chramtv na Moravé. Ba trudnéjsim nad to 
osudem utkin byl dotéeny starozitny chrém 
sy. Petra v Olomouci. Biskup Zdik zvysil pri 
dotéené prilezitosti pocet kanovnickych pre- 
bend z dosavadnich osmi na dvandct, étvero 
z nich zistaveno pYi kostele sv. Petra, sto- 
litny druhdy chram proménén takto vy kole- 
giatni a pozdéji ve farsky; koneéné vyiak 
za vlddy cisate Josefa Il. r. 1784 do tplna 
vyzdvizen, zruSen a starozitnosti svou prosluld 
budova tato vymizela naprosto z poétu chra- 
mu morayskych. 

Casopisectyo, jezto se bylo na Morayé 
nepriznivé prohlasilo pro dostaveni véze na 
stoli¢ném chramé brnénském, tim honosivéj- 
Simi vyroky pobizi ku sbirkém pro zvelebeni 
basiliky Velehradské, pravé to kolébky 
kfestanstvi na Morayé, kdez r. 885 pozemskou 
svou trudtiv plnou pout cokonal sv. apostol 
Method. Kdoz by mél proti uslechtilému 
témuZ podniku ¢eho namitati, aby i tato Mo- 
ravantim velepamétné svatyné zableskla se 
k r. 1885 v obnoveném lesku, v rouchu prayé 
svadebnim jako nevésta v tstrety jdouc ne- 
beskému syému Zenichu? Mohli bychom snadno 
tu odpovédéti slovy Spasitelovymi: unum fa- 
cere, alterum non omittere, — podporujte obé 
svatyné, kazdému katolickému srdci na Mo- 
rave predrahé a prepamétné! AySak nim ge 


tuto jedné dokézati, ze i svatyné ku pocté 
blahosl. P. Marie na Velehradé vystavend, 
v nizZto. rozléhaly se druhdy staroslovanské 
hlaholy z vist svatych naSich vérovéstfiv v mno- 
hem dievnéjsi dobé zanikla nez Olomoucky 
chram svatopetrsky. Désnymi ndjezdy zpup- 
nych asverepych Madaré zniéena tise morav- 
skopannonské v r. $05—906, a pod_ ssuti- 
nami jejimi pohtbena i svatyné Velehradska, 
nebyvsi nikdy pozdéji obnovena. Chrabry Bire- 
tislay poraziv pluky uherské (1028) zaplakal 
uzfey ziticeniny slavného druhdy Velehradu 
v pobozném rozniceni a ustanovil celou kofist 
z vojny té nabitou vynaloziti k opétnému zbu- 
dovini mist téch posvatnych (Palacky Déj. I. 
1. str. 298). Nynéjsi velikolep4’ Velehradska 
basilika jest pozdéjsiho ptivodu; bylat zaiisté 
zbudovana nikoliv na tém% misté, kde druhdy 
vypinal se stary Velehrad, alebrz na poblizku 
jeho, v dobé, kdyZ uvedena fehole cisterci- 
aktiv i do Moravy a velkoduSnou stédrotou 
markrabéte Vladislava Jindiichar. 1202 prvy 
jich klaster na Moravé zalozen jest byl. 
(Palacky Déj. I, 2, str. 367.) Jest nynéjéi 
svatyné Velehradsk4 zcela jind, nez chrém 
za doby sv. Methodia tam povstaly, jiny ne- 
souc nazev nez tento. Avsak stoliény chram 
sy. Petra v Brné zachoval az po dnesni den 
své prvotné misto, prvotny nazev od 
prvého svétitele jemu udéleny; béhem éastiv 
pri trudnych éasto okolnostech nové slavy a 
distojnosti nabyval povySen byv koneéné k dt- 
stojenstvi chramu kathedrdlniho. 

Pohlizi-li kazdé zbozné srdce s tictou a 
vdéénosti ku kolébee k¥estanstva na Moravé, 
k pamdtnému Velehradu, ze odtud chvéji 
nim blahé vzpominky na bohulibou ¢innost 
nasich sy, vérovéstiv : zachoval vérné a% do dnes- 
niho dne posvatnou tuto tradici cyrillo- 
methodéjskou_ stoliény chrdm  brnén- 
sky. Mame pred sebou soupis ,skod, které se 
skrze lid nepratelsky Svedsky jak samé 
velebné kapitole kostela svatého Petra v mésté 
Brné tak i poddanym jejim pri prvnim i dru- 
hém oblezeni mésta Brna zdélaly a ucinily“ 
z vy. 1647 dne 24. feb., podepsany K. Adamem 
Mauriciem z Sternfeldu a Oldié. Eismanem, 
faré¥em u sy. Jakuba. Tu jiz hned na pocdtku 
téZe zprdvy éteme doslovné: ,,Kostel sv. Petra 
vy mésté Brné kamenem pfikryty, klenuti hlavni 
celého kostela, v ném tii oltadte nédkladny, 
dvoje varhany, stolice kostelni, véz plechy vo- 
lovénymi pobita, v ni Sest zvoni a cymbal 
s dyojimi hodinami a se étvrtmi. Item biblio- 
teka velmi ndkladnd, kter4z netak brzo do- 
stati a koupiti se moci bude, podobné archi- 
yum s listy, rejstrami a jinSimi pottebnymi 
kostelnimi véemi. Item druhy kostelik 
svatych Crhy a Strachoty, vseckno 


poho¥elo, pol4mano a v niveé obrdceno jest, 
Ta sama Skoda vej§ polozend od dobrych 
poctivych lidf vy mirnosti Sacovan4 a uznand 
- 35,000 zl. (suma veSkerych Skod chramu, 
kapitole a poddanym Svédy tehda uéinénych 
udéina na 91.896 zl. 18 kr. 1 d.). Z vypisu 
tohoto zratito jest, Ze u dotéeného ehramu sy. 
Petra v Brné stal kostelitek k pocté nasich 
sv. patrontv zbudovany a jich pamatce za- 
svéceny, kteryZ p¥i krutém ndjezdu Svédském 
zniéen jest byl, pozdéji jiz nevystaven vice. 
Dale chram stoliény ital ptivodné 23 oltdtiv, 
mezi nimizZ skvél se tytyZi oltd# k pocté 
Sv. Cyrilla a Methodia, jehoz% prvotni 
nadini neznimo ao némzZ y listinach *) do- 
svédéeno jest, Ze r. 1491 pro oltdé tento za- 
lozil knéz a mistr svobodnych uméni Jakub 
Schonhauer ze Znojma druhébho altaristu, 
aby pri ném slouzZil tyhodné 3 mSe sv. Postupem 
neblahych éastiv bylot nékolik z oltativ téchto, 
jichz fundace byly vyprsely, se svolenim or- 
dinariatu odstranéno (destructa), tak Ze lod 
chramovaé, v nynéjsi podobé r. 1720 brnén- 
skym stavitelem Klitnikem dostaven4, chovad 
v sobé ve zvlastnich vyklenkach Se8t oltdriv, 
mezi nimiz zachovan oltéé s nazvem nasich 
sv. apostoliv Oyrilla a Methodia. Ze i ve 
starsi dobé choval stoli¢ény chrém sv. Petra 
povinnou tictu . ku tradicim cyrillometho- 
déjskym, toho kr4sné svédectvi skytajesté jin 
uddlost. Jeden z nejznamenitéjsich probosti, 
kteriz byli ¢innosti svou blahoddarnou oslavili 
brnénskou kapitolu, byl zajisté Augustin 
Kaesebrod, veda tad probostsky od r. 1506 
az k y. 1513. Ont byl zdérovei i probostem 
Olomouckym, proslul jakoZto tajemnik krale 
Viadislava; pi obSirné této ¢innosti neza- 
pominal i na védy a krasné uméni, zvolen 
byv za tida tehdejsi humanistické spoleénosti 
pod ndzvem ,Danubia* vzniklé. Vzneseny tento 
hodnostaé ecu prinesl ze své cesty do 
Rima vykonané jakozto drahocennou pamatku 
do Brna ramé z téla sv. Cyrila, jak zndmo r.. 
869 v Rimé zesnulého a pohtbeného. Rémé 
toto ve stifbrném obalu stdle chovano pfri 
chrémé stoliéném v patiiéné ucté, r. pak 1811, 
kdy% z rozkazu cisa¥e Frantiska I. valkami 
s Napoleonem I. skliéeného i chramy na Mo- 
ravé vydati musely v8e co mély ze alata a 
ze stibra, odejmuto bylo stiibro ze drahyeh 
téchto ostatkfiv sv. Cyrilla, tyto pak neznamym 
az dosud zptisobem z chramu naprosto zmizely. 
Distojn4 kapitola tého% chramu zachoyala tyty4 
pravovérnost a nezlomnou laésku ku katolické 
cirkvi v dob4ch i nejtrudnéjsich a pri svi- 
zelich a titrapdch a% mucennickych, na néZ 
pristé pozornost ctenditfiy nasich obratime. 


*) VY, Yoluého cirkeyui topografii (IL, 4, str. 24) 


A ke chramu, jez budi pro katolické srdve 
tak blahé zpominky, nemél by tplnou laskou 

*) Ohledné listin, z Botkova diplomataie 
v tomto nasem pojednani vynatych, dovolujeme 
sobé toto jesté podotknouti. Nejen Monseovy 
zlomky berou se v pochybnost, alebrZ i pam3ti 
Hildegarda Hradistského, kteréz p. H. J. 
ve Svétozoru, priloze to druhdy ke Slov. Nov. 
r. 1858 na str.53a nasl. nepovazuje le¢ za para- 
frase zpray odjinud znamych, s pfidinénim né- 
kterych vécnych, ale mimovolnych promén.“ Ku 
domnéle podvrzenym listinim potits tentyz H. J. 
i tak zvany Transsumpt biskupa Severa z r. 1062, 
k némuz jsme se ‘vrchu tolikéz odvolali, kdez 
éteme, ze za kn’ ‘e Rostislava r. 863 kostel 
sv. Petra v Olo: cuci per venerabilem 
fratrem Kyrillum svécen jest a ze mu dan 
poddany lid Olomoucky ,,homines castelli et civi- 
tatis.“ ,Jet znaémo,* namita se tam (I. ¢.’, ,ze Kon- 
stantin, prijda r. 863 do Moravy pfisel co knéz— 
ucitel, nikoli co biskup, a ze druhé kladsterské 
jméno Konstantinovo, Cyrill, ptijato od ného teprv 
r. 868 po piichodu do Rima.“ Z ostatnich zlomktiiv 
Monseovych vytyka se (lc. str. 54) listiné, 
% nizto svrchu podle Palackého pfijali jsme zpravu 
o Bretislavu Geském po vitézstvi nad Madary, jak 
zkormoutil se pri pohledu na zpustoSeny Velehrad, 
jeji ,styl latinsky rozmazleny a sentimentalnt 
u Bretislava I, pak naskytaéni se jmen osobnich 
némeckych a ponéméilych nazvi topickych, kdezto 
z téhoz Gasu nic podobného, aniz za dlouha potom 
léta nebylo ani na Moravé a v Cechach.“ Aé ditvod 
tento posledni ztistavujeme dovednéjsim, nez my 
jsme, zpytateltim, pfece prvni divod o prilisné sen- 
timentdlnosti a rozmazlenosti, jez se v dotéené 
listiné pry objevuje, nema pro nds prazddné vahy. 
Nenit to nikterak nesmifitelnym psychologickym 
rozporem, alebrz prihazi se Gastéji, ze povahy 
vule energické a chrabré mivaji tytyz i doby, 
v nichz prevahu dosahuji city tklivomékké, a 
feknéme i sentimentalni; ba ve slouéeni chrab- 
rosti 8 jemnOsti spocival pravy raz rytite stitedo- 
vékého. Uplné se shodujeme s vyrokem, jenz 
ve priciné této o Bretislavovi v Déjindch svych 
polozil zvéénély Palacky (I. 1, str. 297): ze Breti- 
slav odeslan byv od syého otce k osvobozeni celé 
Moravy od cizinci ,dokdzal hned v pryvnim tomto 
bojivsecku chrabrost i jemnost ducha svého.‘ 
Nemizeme se v listech téchto cirkevnimu uméni za- 
svécenych poustéti v siroké rozbory a hadly, 
jsou-li dotéené listiny vSecky pravé Gi pod- 
vrzené, které z nich: autentické a p.; ato tom 
rozhodnou muzové gs historickou kritikou vyhrad. 
néji se zabyvajici; nelze nim vS8ak nedoloziti, Ze 
posledni tuto listinu, kterou v uplném obsahu uvo- 
zuje Palacky (. ¢.), jemuz piece néjaky v téch 
zahadnych vécech soud pfislusel, nazyva ,listinou 
dtlezitou, dle vsi podobnosti jiz r. 1208 slozenou*. 
Netajime se nikterak, Ze i Dr. J. A. Ginzel ve 
svém spise ,Geschichte der Slavenapostel Cyrill 
und Method, Leitmeriz 1858,“ povazuje listinu, 
kdez je feé o svécenf chramu_ svatopetrského 
v Olomouci ,per venerabilem fratrem Kyrillum“ 


oe 


p¥ilnouti zboZuy n4s lid moravsky a yv jeho 
tispich ptindSeti milodarky své ?*) 


(na str. 41.) 2 divodu vnitin ih 0 Za podvrzenoa, 
ze sy. vérovéstové nasi byli pri svém prichodu do 
Moravy jenom knézi, presbyter, a Ze tudiz ne- 
mohli vykonati obtad svéceni chramu, biskupovi 
vyhradné piislusny. 0 listiné, ua kterou se od- 
volavime v pfitiné posvéceni chramu sv. Petra 
v Brnér. 884, di ztejmé bystrozraky tentyz ka- 
tolicky uéenec, ze jeji pravost ze vnitinich 
divoday nemfiz nikterak v pochybnost brana byti 
(na str. 89.). Pro jeji pravost mizeme vsak dale 
odvolati se k autoritim muditv v historické kritice 
u nds nejvyse proslulych, Palackému a 
Erbenovi. Karel Jar. Erben zvécnil své jméno 
spisem pro kazacho ve vlastenskych déjindch ba- 
datele velepottebnym: ,Regesta diplomatica nec 
non epistolaria Bohemiae et Moraviae — Pars IL. 
Pragae 1855,“ kdez uvddi listinu z r. 884 na 
str. 19. pod é. 45., a coz zvlasté tu vytknouti mu- 
sime, nepoznamenal ji ktizkem, kteryZto krizek 
u listin jim tam podanych jest dosvédéenim, ze 
takov4 listina pochdzi z pozdéjsi doby, on mél 
tudiz dotéenou listinu z Monseovych zlomktv za 
original, za ptivodni. Palacky prohlédnuv tato 
Regesta, jak o tom svédéi str. 624 (Adnotationes 
D. Francisci Palacky), neuvddi nikterak nasi li- 
stinu mezi podezitelymi, jako by byla ,,dubiae 
fidei, sublestum, subspectum,“ jakymiz nazvy se 
tam podeztelé neb pochybné listiny naznacuji; 
mél ji tudyz nejslovutnéjsi nas historicky kritik 
za puvodni a za spravnou. Co do Velehradu 
dodati dluzno, ze jmenovany svrchu cesky Achilles 
Bretislav daroval na pamatku vitézstvi nad Madary 
veskerou druhdy dotaci chramu Velehradského 
kostelu v Spitihnévu (Spitinové), (universam 
dotem, quae olim Ecclesiae b..juxta Vueligrad, 
ubi coepit christianitas — — tradidit ad ecclesiam, 
quam in loco Novae Civitatis (Zpitigney) 
construxerat — Boé. I. 113, Erben Reg. pag. 40.); 
odtud zjevno, ze i ptvodni nadani chramu Vele- 
hradského na jinou svatyni pfeneseno. Jesté sliivko 
o Kopitarovu Glagolitu Clozovu, proto 
tak nezvanému, ze se drahocenné tyto pamatky 
uschovavajit ,in bibliotheca Illmi Comitis Paridis 
Cloz Tridentini*. Vydal jej Bartol. Kopitar, 
kustos cis. bibl. ve Vidni. 1836. Muz tento pfilis 
podezfivavy oplyval nadavkami proti teskym ,hyper- 
patriotim* a s apokryfy kramifim. (Viz nase po- 
jednini v Cas. Mat. Mov. 1872 str. 69. a sl.) 
A muz tento pfisné kritiky uvddéje listinu z r. 884 
di o ni doslovné (v predmluvé LXXI)j): ,Putabat 
Dobrovius, cum nullam amplius Methodii mentio- 
nem invenisset, illum a. 881 (quo consolatorias 
ad eum -literas dederat Johannes VIII. papa) aut 
e vita aut saltim e Moravia migrasse. Sed evce 
mentionem a cl. olim ICto et professore Monse 
in tabularii Olomuceusis Senatus membranA codici 
juris magdeburgici adelutinata inventam et a doc- 
tissimo prof. Ant. Bocek Moravo cum aliis prepe- 
diem edendam.* Jak z toho vidéti, odeslal Boéek, 
neZ ji viadil ve sviij diplomatai, tutéz listinu ditive 
Volnému a pak i Kopitaroyi. 


(eg mre 


Sloh romansk¥. 


Pise F. J. Lehner, 
(Cast chorov4, — Pohled boéni, — Zevnéjgek). 


Poutal-li portal romainsky bohatym vyvi- | toliko odleskem krasy nebeské, které u vniti 
nem svym a vnadnou i dimyslnou ozdobou  sidli. Vejdi! Vstup tim péknym vehodem 
architektonickou i soSnickou s jedné strany | vzhiru do svatyné, kterd jest obrazem chramu 
pozornost kolemjdouciho a zval-li p¥ekrasnym | nadptirozeného, Jerusaléma nadhvézdacho! 
uspordddnim svym na venek sirokym, dovniti 
pak ztZujicim se blize privabencho, aby jen 
vstoupil do vnit® svatyné tim vehodem, ktery 
se mu sdm otviral: byla dojista s druhé 
strany zevni cast partie chorové sjednou neb 
vice apsidami na venek distojnym a vyznam- 
nym zakonéenim svatyné oltdtni. Zde i tam 
architektura mrtva vymluvnéji kaze nad slaby 
hlas Glovéka. Ona zde mluvi sama obrovskym 
hlasem, jemuz stoleti neujimaji sily a zvué- 
nosti. Clovék se divi dimyslu téch stiedo- 
vékych staviteli. Kamenaé te¢é romdnské archi- 
tektury jest vsem lidem srozumitelné. Vsichni 
ndrodové ji rozuméji. Mluvi feti svétovou. 


Jest universilni — katolickou, jako spoleé- 
nost, jiz slouzi, universdlni — katolickou jest. (Ob. 96.) Tismice. 
Universdlnost cirkve vyjidéena jest univer- | Vejdi!“ — Skupenina pak apsid na 


silnosti slohu. Matka vtiskla deeti polibenim | protéjsi strané romanského kostela bohatosti 
na Cele yiditelnou znémku ylastni bytosti, | a rozmanitosti forem architektonickych, riz- 


iF 
f 


NOTA 


t 
} 
| 


(Ob. 97.) Tismice, 
Port4l damyslnou vnadou svoji stile kaze: | nym skupenim obloukt a sloupti, oken a ga- 
»Pristup blize poutni¢e! Kraésa pozemska, | lerii, svétla a stinu, strech a Stitt, vezi a bani, 
které zde oko tyé vabi a bavi, jest slabym | hluboce dojimi kolemjdvuctho a kaze; Hie! 


ee eee 


Nak zdobt vira Klenot nejsvétéjsi, ktery tam | na druhém konei doSly vyvina mejzajimvysj-— 
u vniti w prostéed té krésy se skryvd. Nebe | Siho a nejvyznamaéjsiho ny rominském ko- 

dalo zemi dar nejdrazs{; zemé dava nebi na | stele. ; 
vzdjem skvost nejlepSi. Architektira, dcera | . Portal jiz difive jest popsin. (Viz Me- 

nebes, zde nebi vraci obét vdéku. Uméni zde | thod roé, II. str, 112.) 7: 


(Ob. 98.) Velechrém Speyersky. 


a id i al ! 
“eel Se 


v . Ls . ov, ’ : i ; of : _ 
Z vdeku zplodilo tvar nejuslechtilejsi. Smrtel- | Zbyvi krétce zminiti se o partii 
niku! Kor se lasce!* — | chorové. : 

Tak zui Tee, kteraé v architektite ro- Vyklenek byl svatyni oltafni, prostorou 
manské skamenéla, syrchovan’s vyznamenanou. Pir ozené dostalo 


Portél a protéjsi partie choroya | se tudy apsidé iz venti priméten ho vyzname- 


nant a vyonagent, Trojlodni chramy zakonéo- 
valy se tudy obyéejn’ troji apsidou, vysokou 
prostfedni, a nizSimi po stranach. (Ob. 96.) 
Jiz z venti bylo tudy patrno, kde hlavni 
olta? kostela stoji? a kde poboéni mista maji? 
Spodek byv4 obyéejné bez ozdob. Z hladkého 
podnoZi okrouhlého zde a onde lisenami pie- 
ruSeného vyristé vrehni patro odpovidajtei 
vysce budovy chorové. Vysok4 sténa okrouhla 
jest ¥adou &stihlych sloupkii s ozdobnymi 
hlavicemi bohaté oZivena, O hlavice podpiraji 
se slepé oblouky silné profitovandé, které 
od sloupku-k sloupku piepinaji se (srovnej 
ob. 98 a 99.), jimizZ plocha nejen nalezitého 
rozélankovani dochdzi, nybrz také oknfim 
ramece pYirozeného se dostévé. Vrehni pak 


eee 


hatou skupeniuou protési partie chorové tah- 
nou se nesamostatné, dlouhé strany boéni 
vyznamu skromnéjsiho. Védyt stranice vlastné 
jen spojuji fagadu a édst chorovou. (Ob. 97.) 
Preve vsak polohou vysoké hlavni lodé stfedni, 
pokryté dosti kolmou st#echou sedlovou, a nizsich 
lodi poboénich, krytych stitechami na zptisob 
pultu tvorenymi, které ve skromné odvislosti 
o hlavni lod se opiraji, jasné se jevi i na 
venek veSkeré zalozeni a usporidani vnittku. 
Plochy stén jsou zde obyéejné rozélankovany 
rovnéz lisenami, odpovidajicimi ynitinim pod- 
pordm arkidovym. K nim druzi se mnohdy 
slepé oblouky, jimiz vyjadituje se jesté mno- 
hem ostteji na venek ynitini rozlozZeni arkad. 
Cara st¥echy potinajici sprovdzena jest také 


- 


(Ob. 99.) Sv. Jakub (u Kutné Hory). 


plocha nad oblouky u vétsich chramti ozivuje 
se galeriemi z malych sloupki a oblouki 
skladajicimi se, které tésné pod timsou kro- 
yovou na apsidé obihaji. U menich kosteli 
obihé pod hlayni fimsou obyéejné jen vlys 
oblouckovy vice neb méné nédherny, Stiecha 
polokulaté zabihé do royné stény neb Stitu 
hlavni lodé, 

Romiansky sloh plodi rozmanitosti apsid, 
Stitt, vézi, sttech a bohatym ¢lankovaéuim ves- 
kerych téchto ¢4sti obraz takovcho ptivabu, 
ze oko nikdy divinim se neunavi. Osvétlenim 
obraz vzdy nového ptivabu nabyva. 

Neni tudy na zdvadu dfistojnosti a klid- 
nosti, kdyZ mezi nidhernym portélem a bo- 


sys 


zde pod moecnou hlavni timsou vlysem oblouc- 
kovym. Nevelk& okna prolamuji klidnou plo- 
chu, stinem a svétlem mile ozivenou. 

Ma-li kostel také jednu, neb vice lodi 
pritnich ¢i kiiZovych (viz ob. 98), ozdobuje 
se mnohdy stit bohatéji, vady vSak s pouzitim 
tvarai jiz zndmyeh. Také zde upravuji se pak 
nazviece zvla8tni vehody s portly. Vlys obloué- 
kovy i zde vystupuje s timsou Stitovou. Jed- 
notlivé ramena vlysu  spojuji se pak mnohdy 
se sloupectky o sténu oprenymi, tak Ze se zda, 
jako by na nich zpocivala. Zacéasté pak roz- 
Sifuje se uvedeny zptsob dekoraéni hravé po 
celém poli Stitovém. Néktery z portdli, oby- 


éejné prostfedni na zipadni strané botni lodé 


byvé povssen za vehod hlavni, a dostava se mu 
pak pravidelné malé predsiné zdémi obehnané 
a sttechou kryté, které r4jem sluje. 

Obyéejné jsou hlavni kostely kl4sterim 
nilezejici ve spojeni s jinymi budovami, které 
se k boku kostela druzi. Pak byv4 protejsi 
strana svobodné vystupujici, které mivaé také 
hlavni portal pro osadu, nddhernéji na odiv 
vyozdobena. Je-li jizni, neb severni, podmi- 
néno byvé od poméri mistnich, 


* 


Na konec nézorného piehledu zbyv4 
predstaviti si v celku zevnejsek kostela ro- 
minského. 

Za tou pricinou uvadi se zde obraz vel- 
kého a malého kostela romanského. (Ob. 
98. 99.) Jest-li Ze u prvniho spatruje se ves- 
keré bohatstvi a nddhera v rozmérech kolo- 
slnich, m4 druhy ukézati, Ze také pri nej- 
mensim kosteliku s prosttedky skromnymi Ize 
dosici krasy a spanilost, (Pokr,) 


Inventé? Krumlovsky. 


Podava architekt Ant. Bawm, 


V minulém roéniku pfinesl ,Method“ 
(fis. 4. a 5°) vytah inventite pitedméti cir- 
kevnich, které druhdy v 16. véku v_ kostele 
sv. MikulaSe na Starém mésté praZzském byvaly. 
Uverejnénim reéenym mélo ¢étendrstvo nase 
byti upozornéno na podobné inventare ziroven 
8 prosbou, aby svédomité pecovalo se o za- 
chovani takovych spisi pro déjiny kulturni 
veledilezitych, zejmena pro déjiny o uméni 
neocenitelnych. Nebude nemistno, kdyZ hned 
na potdtku nékolika slovy poukéze se na di- 
lezitost podobnych spist. M4-li totiz na pr. né- 
ktery kostel vice inventétti z dob rozliénych, 
porovnavajice je sezndvime snadno a rychle: 
kdy kostel bohatnul na paramenty a nebo 
chudnul? Kdy povstéval novy vkus aneb staré 
nacini za nové vyménhovalo se? — A po- 
dobué, Zhusta byvaji predméty popsdny dosti 
obsirné, tak Ze si neztidka predstaviti dove- 
deme, jak asi li¢eny predmét vypadal. Dle 
inventére kostela sv. Tomése na Malé strané 
prazské n. pr. dobte mozno jest predstaviti 
si, jaké byly drahocenné koltry (tapety), které 
druhdy vzicnym majetkem feéeného chramu 
Pané byvaly. Poroyndvajice chronologicky 
sporadané inventdte riznyeh kosteli z dob 
rozli¢nych, jasny obraz nabyvame: Jak v jisté 
dobé kvétla v Cechéch uméni a Yemesla ? 
V_ kterych pifedmétech uméleckych zejmena 
oblibovano si? Castéji byva u predméta za- 
znamendano jméno neb znamenf umélee neb 
femeslnika, coZ opétné pro déjiny umé- 
lecké nemalé dilezitosti byva. 

Ne méné dilezité jest také nazvoslovi 
éesky psanych inventaii pro tet teskou, jakoz 
naopak bohemismy v latinskych inventa¥ich 
pro stredovékou Jatinu. Nazvem éGastéji pou- 
ceni byvame: zda-li jest prace doméci neb 
ciz4? zdali jest ldtka zdejii neb v cizin’ za- 


* 


koupen4? zda-li jest predmét nds piivodnt, 
neb zdomaécnély a odkud k ndm se dostal ? 

Kromé pofradateli a skladateli inventére 
byva znamendno nezridka téz jmeno darcovo, 
coz opétné mize byti vitanym prispévkem bio- 
grafickym neb genealogickym. 

Vedle inventari dluzno bedlivé vsimati 
si téZ Héth a smlouvs femeslniky. Ne- 
zridka pohozené listiny tyto byvaji jedinym 
dokumentem, kterym lze dokdzati tu neb onu 
udalost v déjinach uméleckych. Odporoucelo 
by se tudy velmi viele, aby takové inven- 
tare, iéty, smlouvy a p. ukladaly se na 
misté bezpe¢ném, jako jest museum krélovstvi 
Ceského neb Akademie kiestanska, kde se ve 
jménu darce pro vSechny éasy petlivé uscho- 
vajiakazdému badateli ku pouziti proptjéuji. 

Na pocatku 15. stoleti, kdyz ndbozenské 
méru, Slechta, duchovenstvo i méstané poéali 
se biti o majetek svij. Zavazeli tudy poklady do 
pevnych hradt, a obeztelejsi a bazlivéjsi i za 
hranice éeské. Na panstvich rozmberskych 
vynikal hrad Krumlov nejen rozsdhlosti, 
nybrz ipevnosti, bohatymi zésobami a ¢etnou 
posddkou. Sem tedy jsou zavezeny skvosty 
bohatych klasteri a kostel& panstvi rozm- 
berského, dale pak rodinné poklady piibuzen- 
stva pani z Rozmberka. Zavezeny jsou na 
hrad poklady klastera Zlatokorunského, Vy8e- 
brodského, Tieboiského, fardte frimburského, 
dale pint z Rozmberka, z Landsteina a 
% Hradee Jindtichova. Jak z inventare se 
jevi, byly véci uschovény v bezpetnych skle- 
penick, Diive vSak neZli se ulozily, zhotoven 
jest pred svédky ndsledujici inventai : 

Leta od narozenye syna bozieho tissi- 
ceziho eztrsteho osmnaezteho ten patek po strze- 
dopostye popsany gsu vyeczi podepsane praede 


panem Czenkem (Genék z Wartemberka), 
przed panem Oldrzichem (syn Jindticha MI. 
z Rozmberka), y przede pany Elssku (matka 
Oldiicha roz. z Kravat) materzi panye Ol- 
drzichowu,  y przed panem Wylemem z Po- 
tensteyna, przed Ondrzegem pyestunem (hof- 


Ponies 


| 


zag By Bae 


mistr Ondiej z Viéetina’, przed Matyegem 
purkraby (Matej Visne z Vetteru), y przed 
Lypoltem z Crasselowa. 
Z nadpisu dozvidame se tedy, ktefi' pa- 
nové v tomto Gase na hradé piitomni_ byli. 
(Pokraéovant.) 


hiteratura, 


Prameny déjin cirkevnich, 
jez vydal a vydava prof. Dr. Kliment Borovy. 
Posuzuje feditel Fr. J. Zoubek. 
L. 1863 posteskl si Paiacky: ,Kdo jme 


se prohlidati nejnovéjsi topografie éeské, ku 
pr. Sommrovu, uzZasnouti musi nade vseobec- 


nym témér nedostatkem zprav ze staroZitnosti, 


jakoby nase statky a panstvi ve vlasti teprv 
od XVI, ba XVII. a XVIII. stoleti byly vstou- 
pily v bytnost.“ <A co pak v téch topogra- 
fiich byv4 v pri¢iné cirkevni? Dottes se bud, 
ze dle Balbina kostel ten nebo onen 1. 1384 
byval farnim, nebo uedoctes se ni¢eho, leda 
jména farére nékterého dle novéjsi farni knihy. 
Nedokonalosti té a nedostatecnosti bude tim 
vice ubyvati, ¢im pYistupnéjsimi stanou se 
kazdému pramenové déjepisni posud zavieni 
neb rozptyleni. 

Vazie nasi moZnost i nemoznost, pomérné 
dosti mnoho pramenti historickych, kriticky 
sporddanych v obee vydavé se. K Erbenovym 
»Regestim“ pfidruzi se co nevidét , Regesta“ 
Emlerova, jdouci az po rok 1310. ,Pozt- 
statky desk zemskych,“ vydaivané p. archi- 
yatem Hmlerem hmotnou pomoci Jeho Osy. 
p- hrabéte Clama Martinice, a¢ nyni vaznou, 
jisté neuvyaznou. ,Prament déjin ceskych,* vy- 
chazejicich redakeci téhoz p. Emlera z ,na- 
daci Palackého“ vydaén jiz dil tieti, a jini 
mensi pramenoyé v jinych sbornicich hojnéji 
nezli jindy vyrinuji. 

Pominouce ,Starych paméti déjin ées- 
kych,“ vydévanych ,pomoci vzneSenych piiz- 
niveii domdcich déjin,“ poéatych 1. 1865, za- 
stayenych 1. 1869 — vySly v nich ,Dekrety“ 
jednoty bratrské, Historie Skalovy 5 dil, Sla- 
vatovy 2 dily, Jednani a dopisi konsistore 
katolické i utrakvistické 2 dily — vsimneme 
si zyl4sté prameni cirkevnich, vydanych 
za posledni doby. 

Péci a ndkladem chudého knéze + Fr. 
Ant. ‘Tingla vySla 1. 1865 ,,Acta judiciaria“ 
konsistore Prazské r. 1392. 


knéz zaslouzily vyslal na svétlo po prvé sesit 
neocenitelnych Librorum confirmationum, po- 
kra¢uje v podniknuti tom chvalitebném s hmot- 
nou vlastni Skodou, dostav toliko jednou pod- 
pory nepatrné, az do svésmrti (dne 30. kvétna 
1869). Dilo poéaté dokonati uminil si ,Spolek 
historicky v Praze,“ posud ode v8ech obef 
kralovstvi Ceského opuStény. Na jiny pramen 
cirkevni, na Lib. erectionum vynaloZil 
pilnou péci p. Dr. Borovy, vydav 1. 1875 a 
(1878 nakladem koleje Prazskych doktori boho- 
slovi dva dily cirkevnich téch desk zemskych. 

O deskéch zemskych pronesl se Palacky: 
»Vyznim bez obalu dle tiplného presvédéent 
svého, Ze nevim o ni¢em, co by nérodu na- 
Semu cestnéjsi pamdtku v déjinach svéta zje- 
dnati, cim bychom my pyed o¢ima vSech né- 
rodtiv spravedlivéji pochlubiti se mohli, neZli 
zrcadiem tim starého Zivota naseho stdtniho 
a spolecenského, které ze zbytktiv pohorelych 
nasich desk .... vysvitati by muselo.* Chvdla 
ta prislusi svym zptsobem iknihém erekénim 
a konfirmatnim, jsoucim vérnym zreadlem 
sporadané cirkve Ceské od statecéného orga- 
nisatora velikého Arnosta z Pardubice az do 
samych valek husitskych. Rozdil jest jenom 
ten, Ze desky ty cirkevni potiebi toliko ze 
zachovalych kodexti vypsati a vydati, nikoli 
teprvé ze zbytktiv nahodilych teprvé sbirati 
a skladati. Hledé k dilezZitosti knéh téch 
cirkevnich, jimiz co do topografie, genealogie 
a j. pohotelé desky zemské s nemalou ¢éast 
se nahrazuji, polozil Palacky 1. 1845 za nej- 
prednéjsi prameny starého mistopisu: 1. ,, Po- 
pis ¢ili katalog archidiakonativ, diakonattv 
a far celé arcidiecése Prazské“ od 1. 1844, 
ne-li starsi, od Balbina z rukopisu 1384 
vytistény, Palackym peclivé dopliovany, ko- 
necné pak p. prof. V. V. Tomkem 1. 1873 
dle osmi rukopisi spot4dany a tiskem vy- 
dany (,Registra desétki papezskych v diecési 
Prazské“); 2. Libri confirmationum, ptivodni 
protokoly o dosazovani faratti, kam a kterym 
kollatorem od ]. 1356—1436; 3. Libri ere- 
etionum, zdpisy vSech kostelnich fundaci, na- 


Téhoz roku ty | daci a j. od 1. 1358. Dle knth téch Palacky 


ey 


svou soustavu Zupni i mapu starych Cech 
~ glozil, a na téch knihdch stary spolehlivy mi{- 
stopis zalozil. Mély by tedy knihy ty tak dt- 
lezité ne toliko od badateli historickych, nez 
i, a to zvl4sté od spréveii duchovnich s ra- 
dosti byti uvitany a do archivi farnich uklé- 
diny, aby vyddvani jich mohlo se diti tim 
rychleji. 

Dra. Borového 2 dily Lib. erect. posud 
vydané (vSech bude 13) obsahuji na 259 stra- 
nich nejy. 8° 400 vklad& statki a plati 
cirkevnich, jich smény a j., zalozeni kosteli, 
kapli, oltata, kaplant, olt4fnuikiaj.s mnohem 
vétsim Gislem listin pivodnich, v kratsi pod- 
statué znéni srazenych, v nichz s mnohymi 
kusy prdyvnimi i k spisobim spolecéenského 
zivota obéanského hledicimi se potkévame. 
Radné vyklady véené s predu, tplné regi- 
stfiky mist i osob v zadu kazdy dil provazeji. 

Jest na jevé, cokoli objashuje déjiny cfr- 
kevn{ vibec, Ze jest i zakladem, dokladem a 
vykladem déjin uméni cirkeyniho zvlast. Kde 
tolik zprav o chramich, oltétich a j., tam jest 
munoho svétla pro uméni. At nedime o jiném: 
jako kazdi doba m4 zdlibu svou s udalosti 
nékterou souvisici, tak m4 i kazd4 doba svaté 
své, jez vzyva nejradéji, a historikovi uméni 
nemalo jest vhod, mé-li toho povédomost. Ka- 
rel IV., chtéje se ve prospéch rodu svého 
ujistiti zvl4sté piizn{ a primluvou dédice Ceské 
zemé a jinych patron Ceskych, kdekoli a jak- 
koliv ctu k nim jevil; a shled4vime, ze mnoho 
oltarii ke cti téch svatych za doby jeho a po 
ném bylo zakladéno. Tak i k ucténi Boziho 
Téla, svaté Katetiny a j. To samo bylo by 
zvldstni rozpravy hodno. 

Jak vySe zminéno bylo, vydal p. Dr. Bo- 
rovy ve ,Starych pamétech déjin Ceskych“ 
»Jednani a dopisy konsistote katolické i utra- 
kvistické“ (8° str. 396 a 404), jdouci v od- 
déleni utrakv. od 1. 1525—1562, v katol. 
od 1. 1528°--1564, obsahujici 907 akt bud 
vplném znéni nebo v kratké zpravé regestové. 
Jaké to zreadlo osob a véei cirkevnich za 
doby nébozenské necelosti, opusténosti, koli- 
savosti ! 

Nauku strany pod oboji, od nauky kato- 
lické nemnoho se liSief, pozna’ tu z pryniho 
pramene, rovnéZi nesnize a promény té strany. 
Ovsem mélo jest chramfi v 16. stoleti po- 
svécenyeh; avSak komu by nebyly vhod n. p. 
zpravy o chrému sy. Vita na hradé Prazském, 
Jej@ po zéhubném pozaru 1, 1541 *) k opé- 


_*) Podrobné vypsani strasného toho pozaru, 
% néhoZ tehdejsi stav a spfisob chr4mu sy. Vita 
poznivime, pochizi z péra souéasného Vaclava 
Hajka z Liboéan, jemuzZ ohném tim i vytisténd kro- 
nika byla sho¥ela. Co se zbshlo v kostele sv, Vita 


tované ZAdosti kapituly Pratské Ferdinand I. 
opraviti dal, aby mnerozpadl se v zriceniny ? 
A toch zprav jest vdilu II. ¢islo dosti hojné. 
I toho vsimne si kazdy rad, Ze v 16. stol. 
nebylo v Gechach ani jednoho kostela posvé- 
ceného sy. Zikmundu, od dob Karlovych pa- 
tronu zemé Ceské (nyni jsou tii kostely toho 
posvécent), a% byl 1. 1549 k pfani admini- 
stratori areib. Pr. v Brandyse n. L. chrém 
od Jednoty bratrské, nedlouho pfed tim ze 
zem® vypovézené, s prevelkym nékladem (ma- 
ximis sumptibus) zporizeny, ke cti toho sva- 
tého posvécen (II, 113.: Nulla etenim eccle- 
sia per totam patriam nostram in memoriam 
sancti Sigismundi habetur). Vyétenia vypsani 
drahého a hojného n4tini a roucha kostel- 
niho, i ze starsi doby pochazejictho, najdes 


(II, 242257) v hojném inventdti Kladském + 


od 1. 1558, kde pii farnim kostele 38 vzac- 
nych i starsich, 16 ,,obyéejnych kasulf se 
pripominé, jinde pak (I., 23. 150) doétes se. 
io rouchu knéze utrakyisty, jemuz bylo za- 
kazino, ,,v pantoflich k oltéti aby nechodil* 
(1540) a t. d. 

Jako chronologickym pokra¢éovanim , Akt‘ 
jsou Dra. Borového dyé vétSi monografie Zi- 
votopisné, vydané ,Dédictvim sv. Prokopa*: 
,Ant. Brus z Mohelnice* (spis odménou ko- 
runovany ,na oslayu 90O0letého jubilea die- 
eése Prazské* 1873, 8°. 324) a ,Martin Me- 
dek“, té% arcib. Pr. (1877, 220). Oba di- 
kladné a kritické ty spisy skladaji se skoro 
vyhradné z regest a vypisi z akt a listin pi- 
vodnich, po jednotlivych oddélenich dle vyjevi 
doby a dle pisobnosti obou arcipastyri pre- 
hledné rozlozenych, aySak tak, ze z pestrych 
mosaikovych téch obrazi osobnost Brusova 
vice a plnéji nezli Medkova vynikd, coz i 
z déjnéjsi doby Brusovy i z delsfho jeho pa- 
novani (1561—1580) se vysvétluje. 

Strucnym tivodem provadi p. spis. ctendre 
140letou ositelosti arcibiskupstvi Pr., spra- 
vovaného dyaciti administraturami (1421— 
1561), nezli podatilo se snému, kapitule a 
cisati, aby opét fadny pastyf mohl desed- 
nouti na stolici Arnostovu. Potom vidime 
A. Brusa na koneiliu Tridentském, a jeho 
pisobnost pti dvoru ecis., v Luzici, Misni a 
j., jeho péti o ptibuzné, o védy a umént; pozna- 
vime ztizeni a fady cirkevni, jez mezi kné- 
zimi, teholniky ilaiky zvelebiti usiluje. Strané 
pod jednou i pod oboji raizno se rozbihajict 
dostalo se obnovenym arcibiskupstvim ZAdou- 
ciho sttedu, katoliktiim pfijimatiz kalicha pa- 


a jinych dédictiv svatych k ujmé poctivosti pana 
Boha vsemohticiho a jich* najdes s vykladem Mi- 
koveovym v ,Lumiru“ 1852, IL, 1078 (0 vézi), 
1094 a 1095 (0 kostele). 


— 13 — 


~pezem povoleno, jesuité do Prahy piivedeni 
v slechtické iv chudé mladeZi védomi katolické 
vzbuzuji a utuzuji — avsak pro nedostatek 
kneZstva obou y zemi roynoprdynych stran, 
pro skrovnou a to zhusta nejistow vyzivu 
spravei duchovnich, jick% jim patronové svét- 
Sti dle své libezné ville bud poskytuji uebo 
ujimaji; pro zméahajici se mezi slechtou a 
v méstech néklonnost k luteranstvi a ku kal- 
vinstvi, jiz ani slovo a zékaz cisatsky neni 
s§ to zabraniti, ptizniva se mnoho laikfi i 
knéZi katolické mensiny ku katolictyi toliko 
dle jména, utrakvisté pak zhusta sami ani 
nevédi, do jakého vyzndéni skutkem zabodili, 
pokryvajice se toliko ,prijimanim pod oboit‘ 
jako stitem proti rameni svétskému i cirkey- 
nimu, sami z podruci a spravy konsistote své 
se yymrstujice, tak ze konsistcr marné volA, 
napomind, radi se s arcibiskupem a domaha 
_ se pomoci krélovy — ale nikdo ji neslysi, 
ani mésta; nem4, co by fidila, éfm a o¢ by 
se oprela: svéfenci jeji, presedse vjiné stddo, 
sami pastyre voli si dle své vile, slouzice 
Bohu dle své vile, Zijice dle své vile. Obraz 
ten za A. Brusa pocéaty tim Zivéji a smutnéji 
za nastupce jeho Mart. Medka (1581—1590) 
se doli¢uje. 

Za Martina Medka, do jehoz celého desi- 
tileti pYipad4 opraveny kalendéé Rehoie 
XIII, a preneseni ostatki sv. Prokopa do 
kral. kaple Vsech svatych na hradé Praz- 
ském, pokra¢uje ligéeni stavu a promén cir- 
kevnich hodnovérné, jen Ze skuteény oné doby 
Zivot v mnohem pfrikrejsi protivu ku snahim 
arcibiskupskym se stavi. V mistech pohra- 


ni¢nych, vétsi ¢asti némeckych (aé nikoli tak, | 


jako nyni) patronové i uditelé, v ¢emZ mohon, 
knézim katolickym ¢ini odpora prikori; arci- 
biskup radi, napomin4, hrozi, ale na darmo, 
kdyz i rozkazy cisarské zustavaji bez wcinku. 
AZ hnusno jest pomysliti na nékteré vyjevy 
rouhacstvi a surovosti, jenz pachany byly 
vy chrémich, na hébitovech, na ulicich, v Lokti, 
Mastové, Tachové aj., na vzdorné tyran{, 
jehoz i samu arcibiskupovi dostalo se, zvlasté 
od Kadaiskych, jimzZ 1. 1589 s4m se vyznal, 
»pokud jest arcibiskupem, se zidnym_ jinym 
méstem vy tomto slavném krélovstvi Ceském 
ze nemél tolik ¢initi jako s Kadani* (122). 
O konsitori pod oboji mdélo vySe napovédéno 
bylo. 

Aysak nelze zahrnouti v strucnou zpravu 
tolik podrobnosti, kolik jich v obou Zivoto- 
pisnych a ¢asovych obrazich jest obsazeno. 
AnizZ jest to tmysl né8, Toliko pozornost 
obratiti cheeme k neunayné péci a pili, jiz 
tolik materialu z hlubokych ztidel prezajima- 
vych nagich déjin cirkevnich, a¢ méuné, neZzli 
y slugném nérodé slnsno, posud znamych, po- 


dafilo se jizZ na jevo vyvaziti. A snad si toho 
kazdy nevsimd ? Bohu Zel, ze nevsima, jako v 
jiném tak i v tomto oboru, sice bychom byli 
jiz dittve doctli se aspoi Sirgiho dilezitych 
téch spisi ozndmeni, a nemohouce snésti ta- 
koyou mrtvost pri stromu Zivém Zivého né- 
rodu, nebyli bychom samozvané napsali né- 
kolik téchto r4dkt, abychom aspoh sami ve 
své mysli byli upokojenéjsi. 

Siroké se jiZ nyni i déjepisectvi cirkey- 
nimu cesta oteviré, jenom aby spoleénym 
mnohych pri¢cinénim brzy vice byla uSlapaéna. 
Nebo ackoli p. spis. sim na prihodnych mis- 
tech ,Obrazti z déjepisu cirkve Pané“, sepsa- 
nych od + Tom. Novdka, vydanych , Dédic- 
tvim sy. Jana‘ *) vlozil vice podrobnosti 
z Geskych déjin cirkeynich, néZli jinde 
shled4vime (i v uméni IL, 199): ptece ¢im 
ddle, tim hlasitéji dovolévé se toho .cirkevni 
i védeckaé potreba a néarodni cest, aby iv dé- 
jinach cirkeynich osobity raz a ¢innost né4- 
rodu nageho podrobné, soustavné a pragma- 
ticky vypsany byly a vyli¢eny. Propravami 
monografickymi mtize aspon jiz kazdy kritié- 
téji slozeny mistopis k velkému tomu dilu 
piispivati. Jsou yvajisté ne toliko Lib. con- 
firm. a erect., Akta obou konsistori, nez i 
obé biografie, jichz fada jisté neni posud u- 
konéena, hojnou sntskou prament a obsahnuji 
nadto v pridaveich 43 a 18 listin netisténych 
v ptvodnim plném znéni. Komu neni lho- 
stejno, co se déje a jak se déje, s mysli uprim- 
nou mize byti povdééen, ze badateliim a 
pratelim déjin nasich vibec i cirkeyni pra- 
meny déjepisné hojnéji tinouti podinaji. 


Ku (GOletému jubileu diecése brnénské vydal ar- 
chivar brnénské konsistote dp. Hmil Weinbrenner hi- 
storicky spis slavnostnis naézvem:,Morava a bis- 
kupstvi brnénské*. V zajimayém spisu Citajicim 
85 stranek velké osmerky a skvostné upravy liéeji 
se struéné déjiny velkomoravské tise, vznik kYe- 
stanstvi na Moravé, cirkevni poméry za metropolity 
sv. Methodéje zinik velkomoravské iSe ptisobeni 
Jesuiti, déjiny biskupského chraému v Brné, fary 
sy. Petra a Pavla, brnénské kathedralni kapitoly, 
zalozeni biskupstvi brnénského atd. — Cast ¢istého 
vynosu vénovana jest podporovacimu fondu dieces- 
niho duchovenstva. Spisek objednava se u spiso- 
vatele v Brné na Petrové & 9. Prejeme mu hoj- 
ného rozsireni. 


*) Skoda, Ze ,D. s. J.“ posud knihy své tiskne 
gvabachem. Jiz pred mnoha léty tiskli_toliko 
,jarmarky* v kalendaiich Svabachem a to jiz pte- 
stalo. Pro koho jesté nyni cesky Svabach? Dé- 
dictvi Cyrilské vy Brné jiz od svabachu upustilo, 
kdyz jiz ani novin ani pisni neni tou literou. 
Skoda! Tu neni pravidlem: Sit apud te honor an- 
tiquitatis, 


sms 14 ee 


La Roma sotterranea cristiana‘. Vydal Com. 
G B. de Rossi. Po devitileté piestavee vysel 
koneéné opét novy dil, treti totiz, dila slovutného 
za podpory sv. Otce vydavancho, Dvé mésta jsou 
dojista v Rim’. Jeden Rim jest nad zemi, druhy 
pod zemi. Véhlasny Com. de Rossi stal se zna- 
menitym a nejucenéjsim archeologem popisem ,,kfe- 
stanského Rima podzemntho*. Rim podzemni nové 
odhaleny jest zivou, 14zornou a nezyratnou apolo- 
getikou kfestanské nauky. V Rimé podzemnim celé 
déjiny prvniho kiestanstvi zachovaly se vytesdny 
do kamene a vymalovany barvou na sténach. V ce- 
lém oboru archeologie nelze nalézti predmétu 
tak zajimaycho, zarovei vSak dila tak dimysIného, 
uéeného a diikladného, jako ,Podzemni Rim kie- 
stansky“ od Ppene riciotio badatele a spisovatele 
sepsany. V tietim svazku pravé vydaném popisuje 
se podzemni hibitov sv. Sotera a nekropole ku 
kalixtinskémn hibitovu privtélendé mezi via Appia 
a via Ardeatina, jakoz i cemeterium sy. Generosy 
na pét miglii od Rima, na silnici do Ostie vedouci. 
Hibitov tento byl objeven asi pred osmi roky, 
Nejvétsi zisluhy o vykopani jeho maji zajisté v prvni 
fadé Pius IX., pak ale téz osoby soukromé, jako 
zejmena Anglican Spencer-Northcote. Nejnovéjsi 
éastka ucen¢ho dila Rossi-ho pravé vydand jest 
svazek velkého kvartu 750 stran Citaji. Kromé éetnych 
dfevorytin do textu upravenych, slouzi ku znazor- 


néni a blizs{mu vysvétlenf obsahu atlas, ktery na 
52 listech piinasi vyte¢né chromolitografie v pa- 
pezském ustayu uméleckém vyvedené. Dil tento 
prodavé se za 100 lir. 2 : 
Katolickym spisovateliim. ,Cech“ pise: ,V 
dobé literarniho tpadku, o jakém se naSe Ceské 
listy vSech barev rozepsaly, jest zajisté _Zje- 
vem potésitelnym, ze nds stile dochazeji spi- 
sovatelské prace obsahu beletristického. Litu- 
jeme velice, ze jich jen poridku moznaév nasem 
feuilletonu nvefejnovati, aé by mnohé zasluhovaly, 


| aby ve znamost obecenstva pfisly. Jiz nejednou 


bylo v ,Cechu“ poukézino k tomu, aby zalozila 
se literérni jednota spisovatelfii katolickych, totiz 
takovych, ktefi ve svych dilech pravdu a dobry 
mray nekazi a jichzto jedinym téelem jest: pravda, 
krasa a dobro! Protoz z téchto dvou pfricin, 
aby totiz jednak mladsi, snazlivé a nadané sily 
v jeden celek se sbratiily, jednak i éeskémn ¢te- 
naistvua podadvaly se véci jen dobré, nminili jsme 
si, za pomoci Bozi po novém roce v mésiénich 
sesitech uverejniti pivodni belletristické prace, 
totiz romany, novelly, povidky, basné, vibec vse, 
co v tento odbor vpadé. Prace budtez zasylany na 
redakei »Cecha*, — Po Gem tak dlouho jsme 
touzili, stalo se skutkem. Pratelé literatury ceské 
uvitaji dojista zpravu s jasotem a nadsenim. 
Lehner, 


Z Akademie krestanské. 


Reditelstvi. 


Oslava otce viasti, Karla IV. Pied 
500 lety zemrel nejvétsi iat cesky, ktery miloval 
Cechy vice nez sebe. Diikazy a stopy té lasky ne- 
zahynuly. Velkolepi pomnikové hlasaji vymluvné 
jesté po 500 letech velkodusnost a Slechetnost 
velkého panoynika a otce vlasti zéroveh. Na véky 
zaslouzil si Karel yvdéénost ndrodu. Akademie 
kfestanska pamatku kiestanského panoynika hodla 
oslayiti zptiisobem kiesfanskym. ,Vita Caroli“ jest 
kratkou sice, ale nejstastnéjsi a nejslavnéjsi dobou 
v déjindch éeskych. — Reditelstvo Akademie kie- 
stanské ulozilo starostovi a predsedim ¢tyr odbort 
smluviti se a uciniti névrh: Kterak m4 Akademie 
oslaviti 500letou pamatku Karla IV ? Reéeny sta- 
rosta a predsedové dr. Karlach, dr. Borovy, Lehner, 
Hellich a Barvitius uradili se ndsledovné: 


1. Pamatny den budiz oslaven sluzbami Bo- 
Mimi zdadusnimi, slaynostni schiizi a koncertem, 
jehoz program sklidati se ma vyhradné g pisni 
a chorali roratnich doby karolinské. 


2. Na trvalou pamatku Dlahodarného Zivota 
Karlova budiz vydan Zivotopis jeho, znazornén pa- 
mitkami po ném az dosud zachovalymi i zaniklymi 
zpusobem monografickym, aby takto dflo obrazem 
bylo spoleéné éinnosti odboru védeckého, uméleckého 
a archeologického, jako provedeni névrhu prvniho 
pripadne vétsinou odboru hudebnimu. 

3. Ku doplnéni oznamuje Lehner, Ze hodla 
letos na oslavu jubilea zéroveit vydati ,Rorate“, 
nejslavnéjsi sbirku zpévii éeskych z doby karo- 
linské. 

Navrhy uzsiho komitétu jsou od ‘editelstva 
v zisadé ptijaty, primlouvino se pouze, aby illu- 
Strovana ,,vita Caroli, pokud mozno, dvoji vyddni 
méla, jedno obsirné a skvostné, druhé pak struéné 
a méné nakladné pro lid. Dalsi uvazeni odké- 
zéno Ssirsimu komitétu, do néhoz% zvoleni jsou 
vsichni ¢lenové odboru uméleckého, archeolo- 
gického, pak pp. dr. Borovy, dr. Sindler a ‘editel 
Zoubek s plnomocenstyim, rozsifiti se dle potieby 
a uznant, 


eee) oe 


? , ‘Odbor umélecky. 


1. Vyrizené zadlezitosti, 


Nejvice zaméstknaén byl minulého mésice p a- 
ramentni ustav, kde pied svatky vanotnimi 
dnem i noci se pracovalo, aby v éas doddna byla 
objednana roucha kostelni. Z velkého mnodstvi 
paramenti slusi zminiti se zejmena o téch, které 
pro farni kostel roketnicky u P¥erova na Moravé 
pracovany jsou. Bila kasule podobné vySsivana, 
jako plzenski (Method IIL. roénik str. 129), s Vy- 
kupitelem a Rodiékou Bozf. Plastik na ciborium 
zlatem bohaté vySivany. Nadherné velum se zlatym 
kfizem u prostied, jehoz ozdoby stiibrné, zelené 
a éervené Gini dojem drahokami. Zlaty vinek kol- 
kolem sklad& se z klasii pSeniénych a révovych 
vétvicek. Na obou koncich vyvinuje se z podob- 
nych motivi ornament s pentlemi, na nichz ¢te se 
napis na jedné strané: ,Panem de coelo_ praesti- 
tisti eis“; na druhé: ,Omne delectamentum in ge 
habentem.* Bohaté vysivani zlatem wcinlivéji jesté 
vynika zcela slabym uzivanim barev. Listky jsou 
obroubeny Garkou zelenou, hrozné fialovou, pi- 
smeny ¢eryenou. Rub pentli jest jasné modry. — 
Spravce paramentniho ustavu, dp. Hd. Langer, 
odejde pocatkem pristiho mésice na 6 mésici do 
Rima. Pobyt Yimsky nebude atracen pro ustay, 
jemuz tak horlivé a obétovné slouzi. Neptitomného 
zastupovati bude vp. Flor. Scharwort. 

Vedle predpisu ma jahen zpivati ,Exultet* na 
bilou sobotu v dalmatice bilé. Na vzor zhotovila 
se podobna dalmatika a jest vystavena v mistno- 
stech Akademii. Komu libo, mozno ji objednati. 


MonstranCe. Do zdsoby zhotovil stifbrnik 
Kaué monstranci dle nakresti Akademie krestan- 
ské. Jest vyvedena vedle soustavy jiz diive uve- 
dené. (Method III. roénik str. 105., 128.) Ctyry 
plochy étverlistu kolem ostensoria ozdobeny jsou 
emailovymi obrazky. Svrchu zlaty monogramm 
Kristiiv v c¢erveném poli, v pravo a,v_ levo 
yady dva andélé s modrym nimbem kolem hlay 
drzici vénee se zlatym kitizem v Gerveném poli; 
ve spod pak misto vénce spatiuji se vétve pal- 
moyé, pentlemi okraslené. Figuralni ¢ast prove- 
dena jest dle odkresii Sequensovych. Rohy ¢tver- 
listu jsou vyplnény rizici, zasazenymi grandty a 
tureckymi kaminky. Celek jest pékny. Price di- 
kladna a vzorné provedena. Monstrance jest vy- 
stavena v mistnostech Akademie. 


2. Nova objednani. 


Oltafre. Vp. Fr. Ermis, koop. v Bludové na 
Mor., 4d za vykres a rozpocet olidve slohu vo- 
mdnského. — Dp. Fr. Vasek, far. v Studenicich 
na Moravé, za vykres a rozpotet tabernaklu slohu 
cirkeyntho, 


} 


Obraz. Dp. Ad. P. Pazout, faraé ve Velimi, 
objednava oltdini obraz se zlatym rémcem. 

Nadoby bohosluzebné. Dp. K. Gossler, 
beneficidt v Chomttové, objednavé skvostny kalich 
8 emailovanymi obrazky. — Ct. kldster Vorsulek 
v Ceské Skalici dvé ciboriaa — Vp. Fr. Pohl, 
koop. u sv. Jilji, nadobu na sv. oleje se sd¢kem 
a pouzdrem. 

Paramenty. Dp. Tom. Hajek, duch, spravee 
ze Zablinic na Mor, objednavé bilou kaguli hed- 
bavnou. — Dp. Jan Broz, fardt v Lodenici, bily 
a éerny pluvial hedbavny. — Dp. K. Bilétk, farai 
v Piedmosti na Mor., skvostny pluvial Gerny a vy- 
Sivanou albu. — Dp. Jan Studeny, fardt v Bor- 
Sicich, Gervenou kasuli hedbaynou. — Dp. Antonin 
Homolka, farat v St. Prerové, velum hedbayné. 
— Vp. Jos. Tschdrch, kaplan v Kiizanech, hed- 
bavny kiiz palliovy k éervené kasuli. — Rp. Ant. 
Schonovsky, soukromnik v Bystitici, skvostnou stolu 
bilou. — Dp. A. Stépnitka, dékan ve Vepiku, 
komze. — Ct. kldster Vorsulsky v Ceské Skalici, 
cingula a birety. 

Rozmanité nacini kosteini. Dp. Jan 
Hrisa, dékan v Bezné, objedndvé skvostny ko- 
berec. — Vdp. probost Vaclav Stulc, vdp. kanov- 
nik dr. M. Karlach, dp. Hr. Preclik, farét v Klo- 
miné, kiize. — Vdp. Pr. Pazowrek, farar vy Kum- 
Zaku, missale. — Vdp. K. Patocka, dékan v Wab. 
Tynici, trojcimbélovy zvonek. — Dp. Fr. Hoch, 
farét vy Hornim Ujezdé, na vyménu za stary cin 
konvictky a tacky mesni a kYestni. 

3. Poptavky. 

Dp. Jos. Rostlapil, farat na Opocné, zada 7a 
rozpocet na velum, stoly, komze, zvonky a skiinku 
se vsim pfislusSenstvim k zaopatfovani. — Vdp Jv. 
Krecek, dékan v Piseéné, za rozpocet na 4 slav- 
nostni svitilny. 


4+. Vyslovené uzgnani. 

Slavnd Akademie kéestanska » Praze! Obje- 
dnana dist. p. farttem z Roketnice pro nas farnf 
chram Paéné paramenta obdrzel jsem pravé na 
stédry den. Stédry tento den byl pro ndé farnf 
chram Paéné skutetné stédrym, daru toho totiz na- 
lozili Jeziskovi dva dobrodincové. Vzdavam jme- 
nem celé farnosti povinny nejvielejsi dik slavnému 
odboru pro vytvarnd uméni Akademie kiest. za 
tak uslechtilé a jemné provedeni v slohu Cisté cir- 
kevnim. Nyni Zidim o zhotoveni jemné alby, 
kteraz by slusela ku kasuli tak drahocenné, v cené 
miize byt az snad 30—50 zl, Dale objednavam 
éerny pluvial z latky pravé, zidim o vzorky a 
o cenu. Mnoho zdaru pieju na Bohu pro Aka-~ 
demii kiestanskou i v tomto nastavajicim roce! 
Znamenam se Karel Bilcik, administrator farni. 


V Predmosti u Prerova, 6. ledna 1878. 
Lehner, 


Sau Ok 


Mosaila. 


Novy Kolumbus. Za to nikdo nemiize, Ze né- 
ktery Clovék se narodil na stastné planeté. O éem 
jini celé Zivobyti, dnemi neci premysleji — a ne- 
odhali, milaéek osudu ma vynalezeno bez prace a 
premysleni z ¢ista jasna — najednou. Jako blesk 
za doby nocni z priserné temnoty vyluzuje obrazy 
pred tim neviditelné, tak meteor na nebi védeckém 
a uméleckém leskem svym vyjasiuje, co dlouho 
_pohtizeno bylo v hrobové temnoté nevédomosti. 
Stastny smrtelnik! Déjiny maji své velikany. Vék 
kazdy ma své strazce, jimz osud vykazal bditi na 
bastach civilisace. Duilezitéjsi posice vymaha obe- 
zretelnéjsiho strazce. Dulezitou bastou ,fise bazné 
Bozi* novédobytou jest Strasburk s velechramem 


Svevyye 


diikaz dikladnosti a dimyslu sttjz zde jediny pri- 
klad z uéené knihy. Uvedeni jinych bude nasle- 
dovati. Ve Strasburku stavalo lectorium, které 
zbour4no bylo, tak ze jen nékteré zbytky z ného 
se zachovaly. Umélecky badatel popisuje ty zbytky 
a uvadi napis, jaky se na nich éte: ,MCCCXVI. 
Aedificavit. hoc. opus. magister. Ervin.“ Pak dale: 
»Hcce. ancilla. Domini. fiat. mihi, secundum. ver- 
bum. tuum. Amen.“ K napisu pripojuje ucenec 
na str. 134. ndsledujici vysvétleni, které tuto v do- 
sloyném prekladu uvadime: ,Napis rozpada se na 
thi GAsté. V prvni jmenuje se nam mistr a doba 
ptuvodu. V druhé obsahuje se vzyvani dévky Pané, 
jiz kaple zasvécena byla. Treti pak Gast ,staniz mi 
se podle slova tvého* zni as jako bolestny vyktik 
jisté duse zbozné. A k takovému vyktiku mél 
tehddz bezpochyby Ervin pfi¢iny, nebo 1. srpna 
téhoz roku ztratil pani Husu, svou manzelku.« — 
To jest jeden z éetnych vyndlezu Woltmanem Stastné 
objevenych. Kdyby nebylo neslusno napravovati 
mozek uéence slabym ditétem pétiletym, které se 
umi modliti ,Andél Pané“, odvazili bychom se 
toho dikazu. Podobnych vyndlezi Gita uéena kniha 
mnoho. Kdyz takovym dtmyslem jméno uéence 
Siroko daleko proslavilo se, povolén jest z basty 
Strasburkské na bastu university prazské. Jako 
tam, tak i zde. PYisel, spatiil, zvitézil. Tam ob- 
jevil a vynaleznul déjiny uméni elsaského, zde ob- 


jevil a vynaleznul déjiny uméni éeského, Nejprvé 
prekvapil svét vyndlezem, ze v krasné Praze sto- 
vézaté neni k nalezeni stop wméni ceského, kteryzto 
smély vyrok setkal se s pohrdavym tsmévem uéen- 
ci i uméleai éeskych i némeckych a 8 celou revo- 
lucif akademiki a horkokrevné mladeze studujici, 
z% nig mnozi pozavirdény jsou. Nyni pak objevil 
falsa v rukopisech éeského musea, ktera jiz pred 
desiti lety architektem A. Bawmem odhalena a pred 
rokem v Musejniku uverejnéna byla. Samé vyna- 
lezy! O Kolumbe! Kolumbe! 

K posledni zdlezitosti se jesté vratime. Pru- 
Sacky dfivtip, vlastné drzost dluzno vysvétliti. 

Otazka umélecka. V prazské galerii vlastenec- 
kych prdtel uméni visi dvé kiidla oltammi dle 
katalogu od Holbeina malovand sedé v Sedém. 
O fecenych oltétnich kiidlech pise prof. Woltmann 
ve svych ,elsaskych déjinach uméleckych* pag. 262 
ndsledoyné: Hiner legendarischen Darstellung 
wegen méchte man annehmen, dass die beiden 
grau in grau gemalten Altarfliigel des Meisters 
(Holbein), welche die Sammlung der patriotischen 
Kunstfreunde in Prag besitzt, fiir das Elsass gemalt 
seien, aber diess miisste jedentfalls bei einer frii- 
heren Gelegenheit geschehen sein, denn nach 
ihren architektonischen Formen, naturalistischer 
Spatgotik und héchst primitiven Renaissance sind 
sie vor den Altarfliigeln von 1512 in der Augs- 
burger Galerie entstanden.“ Ddéle nachazi prof. 
Woltmann na nasich oltdéinich ktidlech nevysvét- 
lend vyobrazeni z legendy sv. Odilie. 

Ponévadz v kostele sv. Vita na hradé prazském 
jest kaple sv. Odilie, feéen& pak kfidla jsou ma- 
jetkem nejdiistojnéjsi kapitoly sy.-Vitské, nastévaji 
otazky: 

1. Zda-li maloval Holbein oltafmi kiidla pro 
kostel sv. Odilie y Elsasku, anebo pro kapli sy. 
Odilie v Praze? 

2. Kdyby poslednéjsi pravdou bylo, zda-li ne- 
vysvétlené vyobrazeni z legendy sy. Odilie vysvét- 
liti Ize? 

3. Je-li uvedeny Holbein nayzdor signatuie 
pravym Holbeinem ? “ 

O odpovéd se zAda. 

Kdo na otazky odpovéditi hodlé, budiz jiz 
% prvu upozornén, ze prof. Woltmann jest velikym 
Holbeinistou. Lehner. 


‘ Ozndmeni | 
Nastavajict novy toénik »Methodae potina byti pozehnanym na pracovniky 
obétive. K uvedenym v poslednim éisle minulého roéniku ptidali se osvéd« 
ceni na poli uméleckém a archeologickém  spisovatelé pp: Martin Kold4# a 
Aug. Sedlaéek, profesotina TAborském realném gymnasium. Ctend¥stvos rado= 
stt uvita potesitelnou zprdvu. 


~ 


i ua redakci »Methoda« (Karlin ¢. 234.) Ize dostati ve&keré rocniky 
predeste;"rocnik  lezeet ez toc. dia ag ithe po 2 zl. =—w ay 


»Method« vychazf védy 20, ka%dého mésfce, P¥edplacenf obna%i 2 zl. ro&née, 
»M 2 Carlin’ & abe een ede aC, acre 2 sie ; se 
1S ga 2 Ee Daft Jen frankované listy prijimajf se. Rukopisy redakei zaslané nevraceji se. Do- 
ie Teeites se redakce, budteZ zasilany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, € 234. Reklamace za« 
silany budte% do expedice cnthtiskarné Mikuldavte & : Ae Coes et ne 
y budtez do expedice v knthtiskarné MikulaSe a Knappa v Praze, v Karliné, Anenska ulice &s, 144, 


Predplatné ptijima administrace 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskérny Mikuldge a Kunappa y Praze, vy Karling, 


METHOD. 


(asopis VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 
Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie krestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J. Lehner. 


ay lf v v vy 

Cislo 2. V Praze, dne 20. tnora [878. Rocnik IV. 
Obsah: Stolitny chram sv. Petra v Brné. — Sloh romdnsky, (ZevnéjSek, — Celkovy dojem zevnéj%ku. — 
Zivel malebny.) — Inventét Krumlovsky. — Z Akademie kiestanské, —- Odbor umélecky, — Domief 


zpravy. — Feuilleton, — 


PIUS IX. 


Otec odeSel; — rodiné se styska. Cirkve Pan povolal k sobé svého 


-naméstka. Dobojoval rek, — ale zvitézil. Dokrvacel muéenfk, — ale zvi- 


tézil. Proto krestanstvo truchli sice, ale neplace. Svétlo neshaslo; s nebe 


sviti nyni jasneji. Svétec zde piijal tam korunu. »Papa angelicus« nezem‘el ; 


pouze sidlo vyménil. Jen télo odlozil, aby andélum se vyrovnal. Oslaveni 


v nebi papezové jiz Jej tam maji. Dlouho ¢ekali. Déle nad ostatni nechal 


Jej Cirkve Pan na zemi — nam k utéSe a posile. Dlouhy Zivot dlouhym 


bojem byl. Jen s jitra slunce se usmalo — na kratko. Nasledoval pak 


dlouhy den prace, vedra, lopoty, Crux de cruce! Koneéné nadeSel vecer; 


slunce naklonilo se k z4padu. Prvni zvuk »Ave« znel hudbou nebeskou. 


Nebeskralovna nepogkvrnéna zvonkem klekdan{ zvéstujicim zavolala sveho 


ctitele. Kdyz se setmélo, objevila se na nebi rozzatém hvézda nova. 


Lumen in coelo! jest heslem budoucnosti, 


\ 


ToS 


Stolitny chrdm sv. Petra v Brné. 


Pige prof, K. Smidek. 


Doba stredovék& od strannickych déje- 
pisciiv beze vSeho prava za vék barbarsky vy- 
hlaSovand zaujimaé celé témér tisicileti, podt- 
tame-li ji od koneéného tipadku zdpadni rise 
starorimské aZ ku vzniku tak zvané reformace 
Lutherovy (476—1517). V_ této obsahlé 
dobé pronikala Cirkev katolick4 zivotem svym 
blahodirnym veskery vrstvy spoleénosti lidské, 
uvyodic pravou a jediné moznou svobodu i 
rovnost ve svét starym pohanstvim tiplné roz- 
tfistény uvniti i zevnitr, svobodu tu, zalo- 
Zenou na stejném vsech pravu a zmirhovanou 
a ujemnénou ldskou pravé bratrskou. Z lina 
svého vytvorila nejvyssi ideal spoleéenského 
blaha, usilujic uskate¢niti velikou myslenku 
krestanstvi, Ze vSsichni bez rozdilu ndrodnosti 
a barvy jedna jsme rodina BoZi, jejiz 
neviditelnou hlavou jest Kristus a viditelnym 
jeho ndstupcem viadar na stolci Petrové. Ne- 
nit vyssiho nad tento titvaru spoleéenského. 
Ze ideal tento neobjevil se ihned v tiplné své 
ziti, tim vinny byly rizné prekazky, jakéz 
vyplyvaly z rozmanitych povah a zfizeni nd- 
rodiv, kteri pryni prilnuli ku tichéuu jhu 
Kristovu. Cirkev rozvinuje se postupné v Gasu; 
nelze jijakoby Smahem premoci Zivly v histo- 
rickém rozvoji nérodtiv se naskytujici a Casto 
Slenka velikého tohoto bratrstvi ovladala zemé- 
kouli; a jak ze srdce se proudi krey Zivoto- 
dérné po veskerém télu, tak zachvivala se 
vsech oltdtiiv jedna obét, nejvznesenéjsi to 
projev lasky, jakovaé zableskla v obéti s krize 
veskerymi ttrobami sbratiteného y Kristu lid- 
stva. Umélectyi objevilo se na vsech stranach 
v nejspanilejsich tvarech. Véda nebeskym du- 
chem odkajena rozlévala se bezéetnymi proudy 
v badavé mysli uvodie vsude pravy mir, ni- 
koliv hiodavé pochybnistkéfstvi a sZiravé zou- 
falstvi jako Gastéji v nynéjsku ve hrud lid- 
skou. Since tichych klasteriv soustitedovaly 
a dale péstovaly vseliké tyto uslechtilé vypuky 
snah bohonadsenych. O této stalé, klidné, bez- 
hluéné Ginnosti cirkve, kter4z ve véech pri- 
padech ztyraného Zivota lidského prindsela 
trvanlivou itéchu, mir posvatny, nemluvi mno- 
ho dosavadni déjepiseové, hmozdice se vy- 
hradnéjsi snahou po désivém btinkotu smrto- 
nosnych zbranf, po hluénych ¢inech sobeckych 
hrdopyskiv, neZ po méné éasto na odiy vysta- 
vovanych projeyech ¢Ginnosti, stale se nesouci 
z& zmirhovanim a zuslechtovanim barbarskyech 
druhdy nérodiiy. O zutivych yalkéch psdyano 


Il. 


obSirné, mléeno nejvice o praci kulturnti, 
jez jediné jest pravou okrasou ¢lovééenstva 
po stalém pokroku roztouzeného, I nelze nam 
Siteji se rozepisovati o velikych a himotnych 
uddlostech, jez by se potahovaly ku chramu 
nasemu svatopetrskému; zajisté i muzové v 
posvatnych jeho prostoréch Bohu_ slouzZivsi 
vénovali se podle dariv jim udélenych veleb- 
nému tkolu, jez sobé vabee vytknula Cirkev 
katolické. Toho nam z déjepisu téhoz chramu 
vytknouti jest, ze Olomoucky biskup Theodo- 
rich povysil chrém tento ku prani krale Vac- 
slava r. 1296 za proboSsstvi. Jakozto prvy 
probost jmenuje se Mistr Petrus, s prijmim 
Aichspalt podle svého rodného mista, jenz 
skvél se vysokymi distojenstvimi, byv (roku 
1289) protonotérem kralovstvi ¢eského, po- 
zdéji zastaval od r. 1306 —1320 tifad volence 
Mohuéského, pri ¢emzZ svym véhlasem doséhl 
tak mohttného vlivu, Ze pry z vétsi é4sti po- 
mohl Janovi Lucemburskému ke trinu kraé- 
lovstvi Geského. VSech probosttvy azZk r. 1777, 
kdez zalozeno zvlastni biskupstvi brnénské, ¢ita 
se vesmés 34, mezi nimi zajisté muzZiiv vy- 
nikajicich nejen hlubokou uéenosti, alebrz 
i véhlasem a umem zroyna stdtnickym. Slay- 
nou jich fadu konéi hrabé Matéj Cho- 
rinsky, jenz jsa proboStem od r. 1774— 
1777 jmenovan byl tytyZ cisatovnou Marii 
Teresii prvym v fadé biskupivy brnénskych 
(umr. 1786). V cirkvi vlaédne ve veskerych 
z¥izenich mohutnost Zivého sloya; z4dnému 
ustayu spolecenskému nepriti se do té miry 
holé mrtvé kancelafovani jako cirkvi kato- 
lické. Nejzdérnéjsim projevem tohoto jiz sa- 
mym bozskym zakladatelem ustanoveného za- 
fizeni (,uéte vsecky nérody“) jsou cirkevni 
synody, bratrské mezi duchovenstvem konfe- 
rence a p. Ze i u nds na Moravé ku konani 
synod svédomité prihlizeno, dosvédéuje nas 
brnénsky chrém svyatopetrsky. Dne 10. maje 
1431 syolal ve svatyni této obeziely biskup 
Olomoucky Konrad ze Zvole éetnou ducho- 
venstva schtizi, kde se dilezité porady konaly 
0 prostredcich, jakymi by poruSen4 na mnoze 
cirkevni kazeh mohla obnoyenaa ¢istota mra- 
viv vsude opétné uvedena byti. Bylot toho 
v tehdejsich jinak hluboce rozbouéenych éasich 
kriklavé potieba. Nastupee téhoz biskupa 
Konradda, Pavel z Mili¢ina, byl vy témze chra- 
mé r. 1433 slavynostné na biskupa Olomou- 
ckého konsekrovan. 

Spanilé jednota cirkeyni bylat y ndérodé 


me 1S 


hasem podstatné rozruena rozkolem husit- 
sky m. Pravé ze stanoviska uméleckého Zeleti 
jest z té duse rozruchiiv z nauky Husovy 
vaniklych a krutych vélek odtud ndsledovay- 
Sich. Cechy a Morava vynikaly tehda podle 
svédectvi EnedSe Silvia, pozdéji papeze Pia II. 
nad ostatni zemé evropské i poétem i ze- 
vnitini a vnittni velebnou a krasou chramiv a 
svatyh Pané. Vsecky téméié ozdobné tyto pa- 
“miatky uSlechtilé krasoumy bylyt od rozzu- 
fenych husitiv dilem rozbofeny naprosto, di- 
lem poskozeny a poruseny znamenité a zhoubné. 
Tkvi ve Glovéku n4ruZivé rozpoutaném divoké 
snaha a vzdoroyvité urputnost, zniéiti a po- 
bofiti pamatky, o nichz lidstvo nejvyteé- 
néjsim umem pracovalo po stoleti, po tisici- 
‘leti. Botivaé ruka dotekla se jmenovité skvost- 
nych klastertiv ,,ruze nebes‘‘ u Kounic, v Dou- 
bravniku, v Ti8hové, vy Tiebiti a j. Ze v8ak 
husitstvi nerozplizilo se tou mérou na Mo- 
ravé, jakovou v Cechach, dékovati jest usi- 
lovné horlivosti razného biskupa olmouckého 
Jana Zelezného, ktery vSemoznym dtrazem 
hajil cistotu viry u svych svééenciv a opfral 
se vselikym tisilim svého vysokého tiéadu proti 
vtirajicimu se bludarstvi. Kolik nad to lite- 
rarnich pamdtek, kolik basni rovnajicich se 
snad rukopisu Krélovédvorskému, kolik uée- 
nych tratkativ podobnych Tomovi ze Stitného 
gniéeno v plapolech a v ssutindch klastertiv 
i hradtiv, jez byly désnou zbrani_ taboritiiv 
ztroskotany ! I nastupcové Jana Zelezného na 
stoleci biskupském s podobnou horlivosti sobé 
pocinali. Jest zajisté po vsecky véky od po- 
éaitku cirkve aZ ke dntiim nasim neméné i 
bojem cirkevnim jako tehd4 rozruSenym pra- 
vym straézcem posvétného Sionu neobrozeny, 
cirkvi a%Z k muéenictvi, ku vyhnanstvi vérny, 
razny episkopat. Odboje husitské narovnany 
v nééem tak zvanymi kompaktity na snému 
Basilejském gs cGeskym nérodem uzavrenymi. 
Stolice apostolské neprala jim. I stalo se tlo- 
hou misiondée z feholy sv. Frantiska, tlo- 
hou Jana Kapistranského, nan vlozenou 
papezem Mikulésem V., aby v zemich koruny 
éeské tisiloyné pracoval o vymiténi vselikého 
a jakékoliy tvéinosti rozkolnictva,i o zraseni 
pouhého kalisnictvi, aby takto Cechy naprosto 
piivedeny byly k jednoté cirkevni. I prichvatal 
nadseny tento feholnik dvakréte do Brna; po- 
nejprv jsa tehd4 jiz kmetem 66tiletym*) do- 
spél tam posledniho éervence 1451; den na 
to verejné kizal s takovym zdarem, Ze hnut 
slovy jeho vroucimi se odhodlal vzdati se 


*) Ohledem roku narozeni tohoto misionafe a 
neohrozeného hrdiny v boji proti Turkiim rozcha- 
zeji se zpravy; Palacky (Deéjiny éeské IV. I. str. 
248.) udayd 24, Gerven r.1386, Zivotopisec v knize 
Dédict. sv. Cyr. a M. vydané (str. 82) r. 1385, 

i % 


svych bludnych mnénf husitskych Bene’ z Bo- 
skovic, podkomofi markrabstvi morayského. Po 
druhé zavital do Brna dne 7. z4¥i t. r. pro- 
dlev tu v misionéiském pisobeni dvé nedéle. 
Sim pfSe svétec tento, Ze se ,nejenom mnozi 
baronové a Slechtici, nybrzi knézi s lidem po- 
éet 4000 dusi p¥esahujicim husitskych bludiv 
odiekli!* Nestacila pro valné zdstupy poslou- 
chacuv k jeho k4z4nim se hrnoucich uynitt 
svatyné sv. Petra; i hldsal slovo sp&sy vné 
pred chrémem s kazatelny kamenné, jeZ az 
dosud se ukazuje na rohu postranniho vehodu 
severniho. Slova uchvacujici jeho vymluynosti 
latiné pfedneSend musela na éeskoslovansky, 
pak na némecky jazyk pfretlumocena byti; 
tlumoénikem timto byl slavny augustinian 
Vilém Kolinsky, konventual tehda kléstera 
brnénského, jenZ jmenovaén pozdéji biskupem 
Zz Nikopoli i. p., suffraganem Olomouckym a 
arcijahnem brnénskym. 

Po husitském ndsledoval vzdorovitéjsi a 
rozsirenéjsi rozkol, Lutherem zosnovany v do- 
mnélé snaze, porusenou pry cirkev z koyene 
zreformovati, kdeZto pravé podlé neomylnych 
svédectvi déjepisnych nékaza mraviv za doby 
Lutherovy i pozdéji vrcholu dosdhla. Zpou- 
rami a odboji, nejen v nébozenském, nébri i 
v obéanském Zivoté odtud vzniklymi bolestné 
dotknuta byla kapitola brnénské a chrém jejf. 
Jiz v éasich predhusitskych, jmenovité za 
vlady bratti markrabi Jodoka a Prokopa 
v r. 1378—1403 utrpéla tutéz kapitola znaé- 
nych skod a zddavy od loupezivé tehdejsi 
spustlé slechty; v dobé vsak Lutherovy a 
Kalvinovy tak zvané reformace bylit kanovnici 
u sv. Petra ve svych prijmech tak zkraéceni, 
ze vy. 1597 uprazdnény jeden kanonikat nej- 
vyse na 36 2l., sidlil-li na misté dotéeny ka- 
novnik na 100 zl. v ro¢éitych prijmech vytéen 
byl, ba vypravuje se,*) ze r. 1604 toudzila 
kapitola se vsim déirazem u méstské rady, 
jak knézi ke kostelu sy. Petra pYisluSejfct 
byvaji od protestantskych obéantv verejné 
potupovani a tyrani, jak jeden z takovych 
rozbésilych obéantv i stéelil z okna domu svého 
na kanovnika klidné okolojdouctho, aniz by za 
takouto zbrodei méstan ten néjak pokutovdn 
byval. Utyrani toto zvyseno, kdyz r. 1619 
byli se protestantéti stavové u verejném odboji 
spikli proti cisati Ferdinandovi Il., kdez ka- 
pitola nélezem snémoynim ze dne 16. srpna 
t. r. pozbavena byla vsech svych dober a 
statkfiv. Jaké zhoubné poskozen{ utrpél chrém 
svatopetrsky p¥i n4&jezdu surovych Svediy r. 
1643 a 1645, jiz v prvé CAsti svého pojed- 
nani podotkli jsme. Piislusné opravy zpusto- 


*) Viz ,Volnébo Kirchl. Topografie“, II. Abth, 
L Bad., str. 40, 


"— 20 — 


Sencho chramu bylyt v zevnéjsku provedeny 
r, 1651 péet horlivého probosta Gerarda Sle- 
zina, uvnitr pak pod probostem Ondrejem 
Dirréem yr, 1654 —1658. Za doby probostiv 
Thurna a Schrattenbacha zhotovil stavitel 
Kliénik nové plany k dikladnym opravam té- 
ho% chramu v r. 1743—1751 se znamenitym 
nikladem o 20,000 zl. provedenym; ve vynitr- 
nim jmenovité ozdobovanim pokraéovéno i 
pozdéji v r. 1770—1780; k wtéelu tomuto 
vénovala velkodusn4 cisatovna Marie Theresie 
ze sv6 pokladnice 5000 zl. Co se podrobnych 
téchto oprav tyk4, bylat lod r. 1720 a por- 
tile r. 1749, veskery pak oltdéfe i s kaza- 
telnou r. 1780 v novém slohu uprayeny, r. 
pak 1831 bylat cel4 stavba zevné i uvniti 
okraslena, a nedostdvajici se dosud varhany 
na vlastni gro’ biskupa Urbana rytire Stuf- 
flera zakoupeny. 

U rozyoji slohu got hick ého rozlisovati 
dluzno tré hlavnich period: mimo dobu pro- 
pravniod r, 1225—1300 vytknouti musime 
dobu zkvétu téhoz slohu odr. 1300 1420, 
kde sloh tento dospél ku vysi své krasy a 
lahody, a koneéné dobu pozdnéjsiho vice de- 
korativniho slohu, ¢ili dobu poznenéhlého jebo 
upadku odr. asi 1420—1500; pri ¢emz nelze 
‘ndm nepripomenouti, Ze se Casové toto obdobi 
nedi pro vsSechny zemé pYisné odmériti; 
v nékterych krajinach, jako k. p. ve Francii, 
kvetl jiz sloh gothicky, kdezto v jinych vla- 
stech pozvedaly se krasné chrémové budovy 
ve slohu romdnském. VSseliké krdsa slohu go- 
thického y jeho vykvétu soustieduje se v pi- 
li{¥ich, klenbu chrémovou podpirajicich; ne- 
zboznosti k vysinam nebeskym v modlitbach 
svych se povzndsejici. V romanském slohu 
vladne Sitka, v gothickém vyska; mrtv4 hmot- 
nost se ztrdci, vse jest jakoby v stavbé té 
oduchoynéno; samy ty pilffe jsou v pravé go- 
thice nad pilfte slohu roménského ztepilejsi 
a svéZejsi; vselik&4 hmota objevuje se pfi 
gothickych stavbach jakoby rozplynulé v mensi 
CAsti tytyZ k vy8ce se nesoucf v_ touze 
‘k Bohu zanofené, v_ uSlechtilych  fialech, 
obloucich, vézech; ozdoby vsak nevyplyvaji 
ze svévolné samolibosti stavitelovy, ale or- 
ganicky vyristaji z ideje celku ne jako né- 
hodny piilepek, alebr% nutné jedna Gdst ze 
druhé vynofuje se k ladnému celku. Okna 
vyozdobena byvajfi bohatou kruzbou, zdéleze- 
jic{ nejvice ze kruhfiv do podoby troj-, étver- i 
pétilisti. uméle vyvedenych. Forma cylindrov4 
miz{ pri pilffich, V detailu rozvfjf se nej- 
ladnéjsi svoboda a rozmanitost a skvélé orna- 
mentika, Pri pozdnéjsim jiz zyrhlém slohu go- 
thickém vybridé jiz libovile vy nziv4ni stevi- 


, telsk¥ch forem, suchoparnost a umdlenost pri 


nabubfenosti bezvyznamnych ozdob, premr- 
Sténost u jich vyvedeni. Oblouky ztraceji svou 
uslechtilou jednoduchost, stavajice se podivné 
vykrouzenymi; jmenovité jest prohnuty oblouk, 
tak zvany ,,osli hfbet“, jez misto Stitu  vy- 
pina se na fialech, baldachinech a j. nejzra- 
ditéjsim odznakem tohoto pozdéjsiho gothi- 
ckého slohu. V ornamentice zavedeny tak zvané 
plaménky (jeptisky), misto presnych geome- 
trickych figur ve kruzbé; odtud sloh tento u 
Francouzivy nazvan slohem plamennsnr. I pri 
nasem svatopetrském chramé odrdaZeji se 
ovsem v slabych odstinech dvé tyto doby go- . 
thického slohu. Nékteré pozistatky, jako ku p. 
presné gothické klenba ve vézi poukazuje ke 
stol. 14.; v ostatnich poziistatcich odr4zi se 
sloh pozdéjsi gothiky. Novéjsi stavba vzde- 
lana jest v novém nikoliv piisné vyvedeném 
slohu. V presbytéfi skvéje se hlavni oltdr 
v ¥imském zpisobu vyvedeny, obraz sv. pa- 
troniy Petra a Pavla, rozlouceni jejich pred 
smrti muéenickou zobrazujici, pochazi od ma- 
lite Jana Spielbergera z Vidné, na pocdétku 
17. stoleti. Pri strané epistolni stoji poboéni 
oltét k pocté sv. Jana Nepom., stédrotou zboz- 
nych dobrodinciv, jak se domnivame, v roku 
kanonisace téhoz svétce r. 1729 zbudovany. 
Nejsvétéjsi svatost oltéini uchovava se v poboéni 
ka, li na strané epistolni ve skvostné upraveném, 
probostem Brennerem chrimu darovaném ta- 
bernakulu; o ostatnich oltaéich uéinili jsme 
jiz déive prislusnou zminku. 

Zevnejsi opéraci pilffe, okna, jichz se 
deset pocitd, postrddaji vseliké kruzby, ozdob- 
nych fialek, vSeliké ornamentiky, kterouz by 
prvy chrém v diécesi vsim privem zasluhovyal; 
jmenovité vSak musi veSkero chraimové pri- 
eli, pti gothickych stavbach hojnymi se skyé- 
jic okrasami, podle pravidel téhoz slohu upra- 
veno byti. Ve étveru vyklencich portalu, hrab. 
Rudolfem ze Schrattenbachu vystaveného, na-~ 
chazeji se sochy nejen sv. Petra a Pavla, ale 
bri patroniv zemskych, sv. Cyrilla a Metho- 
dia. Zbozn& snaha nynéjsiho nejdist. vele- 
pastyte brnénského nespokojuje se dostavenim 
jenom véze ve p¥islusném slohu, alebrz nese 
se i ku proveden{ oprav a ozdob celého tohoto 
vyznamu plného chramu Pané, aby se tento 
v uplné slavé zaskvél ku tisicileté pamatce 
svCého prvého zasvécenf rukou apostola sv. 
Methoda, r. totiz 1884. Naditi se jest, Ze pii 
neliéené lésce a pritulnosti, jakou k nejdist. 
svému velepastyfi chovajf i duchovenstyo i 
véficf, v blahonosny skutek uveden bude spa- 
nilomysIny ndvrh milovaného biskupa, Bah 
dejz k tomu zdaru syého! 


a mall GS BSA 


= 21 


, ——s SToh romansky¥. 
Pise F. J. Lehner. 
(Dokonéeni,) 


(ZevnéjSek. — Celkovy dojem zevnéjSku. — Zivel malebny.) 


Obroyské basilika Speyerska r. 1030 zapo- 
éatd jest 418’ dlouhd; lod stfedni m4 sftku 44’. 
Zde klade se pred kazdy pilif také na predni 
strané (sroynej pudorys ,,Method* roénik III. 
obr. 49. str. 49) polosloup, ktery s pilastrem 
vystupujicim podpira slepé oblouky na nich 
sklenuté, kterymi pak i okna se obrubujf, 
cimz organicky viadéna byvaji do stény jasné 
vyvinuté. Kolem vSech vrcehnich ¢Asti mohttné 
budovy obihaji galerie z malych sloupkti slo- 
zené, Kuple vypinaji se u prostted dvyou vézi 
étverhranych. Celek jest nadherny a zajimavy. 


Zvolivse na vysvétlenou jeden z nejbo- 
hatéjsich prikladi, nezneuzndva se tim kraso- 
umnd pfrednost vétsi jednoduchosti, jakaé se 
spatfuje na chréamech s dvéma pouze vézmi, 
k nimzZ druzi se nanejvys véz t¥eti vypinajici 
se na misté, kde lodé se krizuji. 
prikladu vsak nejztetelnéji stopovati lze z4- 
kony, jakoZ i vyvin slohu. 


Jako obrovskym chrémim, udfli sloh ro- 
mdnsky rovnéz vnady, ptvabu a distojnosti i 
nejmensim kosteli¢kim venkovskym, jichz valné 
se zachovalo az dosud ve ylasti nasi bud 
zeela, anebo z ¢astky. Nepostr4d4 dojista spa- 


Na skvélém } 


chréamové vystupuje ku vychodu apsida ozdoben4 
polosloupky, které spojuji se obloukem pre- 
pnutym od jednoho k druhému. Podvaly 
sloupi spocivaji na pidé, protinajice nizké, 
apsidové podnozi, které v_ tétéZ vysce po 
obou stranéch kostela obfhé. MHlavni sténa 
na jihu jest sirokym pruhem rozdélena na 
dvé patra, spodni avrehni. Vrehni jest tpray- 
nou fadou polosloupki oblouéky spojenych 
na sedm poli rozdéleno. V druhém a gestém 
poli jsou prolomena okna kulatym obloukem 
zakoncéenaé; ostatni po obou strandéch oken 
vyplnéna jsou sochaiskou praci polovypuklou 
predstavujici rozli¢né svétce ; prosttedni pouze 
zistalo prazdné. Spodni polovice stény jest 
rozélankovéna na ¢tyry pole poloobloukem 
kryté,.z nichz treti vyplhuje se portdlem 
(,Method” roé. IL. ob. 77. str. 114.), nynf 
bohuzel nemotornou pfredsinkou zakrytym a 
jesté nemotornéjsim upravenim kostelnich dver¥f 
zohavenym. Seyerni strana ma podobné ¢lain- 
kovani, jen ze tam v polich nevyskytuji se 
stopy prace socharské. Na zdpad priléha 
k lodi kostelni véz z tesaného kamene skalo- 
pevné vyyedend. Kazdd strana véze ma dvoj- 
ndsobnou fadu oken. Pred padesati roky byl 


(Ob. 100.) Padorys. Sv. Jakub. 


nilosti kostel vesnice sv. Jakub zvané (viz 
ob. 99. str. 9.) zbudovany asi mezi r. 1160 
a 1165, aé veskerd délka vnitini jednolodo- 
vého chrameéku pouze 6° 5/, Sitka pak 
:B° 6! obnaési, (Viz pidorys ob. 100.) Zlodé 


kazdy z onéch osmi otvori dvéma romanskymi 
sloupky na tri dily rozdélen, ¢imzZ budové 
pribylo malebnosti charakteristické. PYfi ne- 
Stastné, barbarské oprayé (!) zazdil se u v8ech 
prosttedni otvor a sloupky zazdily se cihlami, 


wee Oe fee 


tak ze nyni jen nékteré a to velmi porou- 
chané u vnitr véze ze zdi vyénivaji. 
Jednodussi, menSi a chudobnéjsi jest 
chramec nanebeyzeti Panny Marie v Mohelnici 
(viz ob. 101,102. 103.), jehoz lod aay 


minéna mnohdy zeynimi poméry, zejmena ma- 


teridlem, jaky se prdvé naskytoval. Mocné 
tvorené profily tims, podnozi a vsech ostat- 
nich jednotlivosti souhlasily s hmotnym ra- 
zem budoy romanskych. 


(Ob. 101.) Mo"elnice. Padorys. 


v 


stropem kryté jest pouze 16‘ Sirok4é, 23’ dlouh4, 
sklenuta apsida pak 6’ hlubok4, s vézi 60‘ vy- 
sokou. Pri vsi jednoduchosti plodi vsak pfece 
mala budova kostelni z velkych kvadrié pec- 
livé vyvedend dojem vazny a distojny. 


mT th 


iia i 
ei 


Seéteme-li tudy povsechné, ¢im feéené 
stavby vynikaji, shledavame jednak Zivou sou- 
vislost veSkerych dilti, jednak jejich podi- 
zenost az do podrobnosti vedle podstatné 
dilezitosti jednotlivych predméti. Sloh ro- 


il ie 


(Ob. 102.) Mahetites: Prisek. 


Stavivalo se z nepravidelného kamene 
lamaného, zevnéjsek pak stén piiodf{val se 
mMamnoze tesanym kamenim pékné praco- 
vanym a Cisté spojovanym. Vétsi neb mensi 
dokonalost technického proyeden{ byla pod- 


\ 7 
Wy 
mi 
ru ml = 
he {I cI i TTLOCUTTTL TT CUT ee hee oe hares ccm e mn 
He - i HUA ath HH Hi il i ' ie Ml th H Rl iil 
yall ext 6 
i iN Seal 
ne 
| Ui i 
= i) 
a af 
nt ll + 
MLL — — eit 
a8 Tl mM 
== lhl 3 
= Iii Ill {fay MH es 


(Ob. 103.) Mohelnice. Pohled, 


minsky jest celkovitym ttvarem spravné ¢lén- 
kovanym a dobie spor4danym. Prevladé klidnd 
hmota malymi otyory oken preruSovand a dé- 
myslné séitanymi ¢lanky oZivované. Celkem 
plodi dojem slavnostni. Klidnou ddastojnosti- 


-imponuje. Vzdenou urozenosti budi uctu a 
-obdiv. Vabi a lékd4°k sebé, ale jistou pouze 
mérou, jako svétec nadpozemskosti a cnostmi 
neobyéejnymi. Nebesky lesk na&s vabi a osl- 
huje zéroven. S pokornou ostychavosti se bli- 
‘Zime. Na slechu romanském spatiujeme pfiivab 
tictou ozdfeny. Basilika romansk4 povznasi se 
nad pozemskosti v klidné uzavienosti a aske- 
tické odlouéenosti. Jen portal se libé otvira a pri- 
chazi v tstrety s privétivym pozvanim: , Vejdi !“ 
Svou kraésou kyva na kolemjdouciho. Kdo se 
jen zastavil, jiz neodolé, ale vchazi s vdéé- 
nosti pozvani prijimaje. Bohatym provedenim 
oslazuje se pouze vaznd piisnost. Lesklym 
vyvinem vézi zjemhuje sesice prisné vzezreni 


budoy, ale dtstojnost bohosluzebn4 tim nepo-— 


rusuje se. Celek zai velebnou nddherou stie- 
dovéké Cirkve, kter4é vladla svétem. Méla 
moc a byla si ji védoma, uZivajic moci ku 
obredu svéta, <A tak basiliky romanské jsou 
Zivym syédkem nejslavnéjsich dob Zivota cir- 
kevniho. V nich obrazi se jako v zrcadle je- 
zera skala Cirkve. Raz a Zivot sttedovéku 
skamenél na romdnském chrdému, ktery az do 
dnesniho dne zde stoji nerozborné. Vékové 
presli. Co na skéle a ze skaly zbudovaéno 
jest, ostalo. Podstata véku obrazi se v ném. 
A jako veleuceny, vSestranné vzdélany a bo- 
haty *4d benediktinsky vykonal tehddz vsvété 
ukol svétovy, sloh romansky v radu benedik- 
tinském dospéi na vrehol vyvinu nejnddher- 
néjsiho a nejspanilejsiho. 


Zevnéjsek yromdnského kostela jest pra- 
vym opakem afivéjsich slohi malebnosti 
a skupenim. Obé na ném vysloyené zasady 
jsou hlubokym pozadim stitedovéku, ktery 
podstatné jimi se vyzna¢uje a vyznamenayd, 

Porovnavejme ! 

Sloh rimsky uéinil poéatek a prvni 
krok tim smérem architektury. Byl vsak jesté 
prilis odvislym od piisnych pozadavké, a umé- 
leckych zésad feckého umén{ stavitelského, 
aby se odvazil dalsich kroki. Nad protivu 
sloupu a klenby nepovznesl se, coz pravé na 
venek zptisobilo trhlinu nenaprayitelnou a 
obojetnictvi nezhojitelné. Starokfrestanska 
basilika zplodila sice zuamenité skupeni 
soustavné rovnéz, jakobyzantsk4 stavba 
centralni; prvni spokojila se vSak s pou- 
hym, nezuslechténym poukdézénim na zdkladni 
pomér; druha zapletla se v mechanismus, 
jemuz dosel dech vyvinu. Tepry vy slohu 
rom4anském vyvinul se celek mnohond- 
sybné skupeny, organicky slozeny z dili vy- 
znamu rozmanitého s jasnymi Clanky as umé- 
leckym provedenim. 


Skoncili jsme. Diive neZ prejde spisovatel 
k popisovani ,slohu prechodného‘, 
doplni se nauka o slohu romdnském pojedné- 
nim 0 romanskfch stavbach kulatych v Ce- 
chach a na Morayé se vyskytujicich. O dt- 
lezitém predmétu pojedna dikladny v oboru 
ceského umén{ zuatel, architekt A. Baum. 


Inventéa? Krumlovsky. 


Podava architekt Ant. Baum. 


Prvni rubriku obsahuji tak zvané svaté 
hlavy. Jsou to z vétsi CAsté sttibrné relikvidre, 
poprsi Svatych, v nichz jsou svaté ostatky 
z lebek téch Svétci, ktefi poprsimi se pred- 
ptavuji. VY pokladu svatovitském a jinde mimo 
Cechy podobné relikvidée podnes zachovaly se. 
Uvadéji se zde hlavy sv. Prokopa, Jilji, Mar- 
kety, Kalixta, ,svaté Barbory w ametistu oko- 
wana‘. Dale ruka ,swateho Wytha strziebrny 
pozlaczena“ a obrazek sy. Vaclava_,,strziebrny 
pozlaczeny. “ 

Dale niasleduji kfize. ,Cruces: Item 
' krziss zlaty z perlamy a s kamenym 
gesto slove Gezek.“ Takové nazvy, jako 
zde: ,Jczek* vyskytuji se v inventdiich dosti 
z husta. Bud se odvozuji od formy predmétu, 
neb jmeno dareovo preneseno jest na predmét, 
Zde lze obé myslili si. Bud byl kfiz posdzen 


kamenim, jako jezek jehlami, aneb daroval 
ktiz néjaky Jezek, Jesek neb Jan; nebo na- 
lezel néjakému Jezkovi. Dale mame zazname- 
néno: ,Item krziss zlaty z boziem drzewem 
as kameniczkem v truhliczi slonowe 
okowane: Item krziss strziebrny pozlaceny 
s eztrmy okruhlymy krzisstali a 
s czrnym bozyem drzewem. Item kraiss strzie- 
brny pozlaczeny s sserym bozym drzewem 
az zadus modrym ssmelezem., 

Item krziss strziebrny pozlaczeny seztrmy 
ewangelisti. Item krziss strziebrny po- 
zlaczeny wplatu na rudyestrziebrne. 
Item krziss strziebrny pozlaczeny s rozy na 
noze.* Jiz zde seznévyime rozmanitost te- 
chniky prace zlatnické. Mame zde krize per- 
lami a drahokamy vysdzené, kristalem ozdo- 
bené, Smelcem okrdSlené. Jmenuji se zde tru- 


blice ze slonové kosti a t. d. Co do formy 
dovidime se, ze byvaly kifze kraslené ¢tyfmi 
evangelisty, razi roZmberskou, a Ze jeden 


kiiZ spotival na stiibrné rudé, nepochybné 
to dérek bani stribrnych. 
Treti rubrika obsahujici ,.monstrancie“ 


jest velmi Getna, proéeZ jen nejdilezitéjsi zde 
uvedeme. ,Item monstranczie we lik 4 strzie- 
_brna pozlaczena s okrouhlymy krzi- 
sstaly k boziemu tyelu. Item monstranczie 
welikaé strziebrna pozlacena s wyezkamy 
rzeczena Ssybenicze. Item monstran- 
ezie welikad _ strziebrna pozlaczena a Ss 
obrazky matky bozi y naprzed y nazad 
pod krzisstaly.“ Takové veliké monstrance 
k bozimu télu byvaly u nas v Cechach v oby- 
éeji, a posud se nékteré aé nikoli nejvétsi 
podnes zachovaly. V hore Kutné obdarovali 
hornici chrém sv. Barbory monstranci, ktera 
140 liber vazila a které o Boz#im Téle na 
zyl4stnich nositkach se nosfvala, téz byl v ko- 
stele zvl4stni p¥istroj k jejimu zdvihani. Mon- 
strance v inventdéri nazvand Sibenice byla ne- 
pochybné nepomérné vysok& a vizkami kras- 
lena, a proto ndézey vulgarni dle tvaru. Ostatni 
monstrance, 30 na poéet, jsou viastné reli- 
kvidte se-svatymi ostatky. Uvddime zde né- 
které: Monstrancie jako domek s_ kiistalem 
jako br4na, monstrancie se sv. Mikul4sem na 
vrehu, monstrancie s dvéma andéli¢éky, mon- 
Strancie s ¢tyfmi Stitky na noze, monstrancie 
¢ pozimi mukami, na zad dva kaménky, mon- 
strancie , yakoz zwonicze“, monstrancie ,,s druhé 
strany gesto gest obraz matky bozy ryty 
8 obrazem na lonye“, monstrancie kde an- 


‘Maria na vzle okolo, 


Ae 


délé k¥istél drzi, monstrancie na vrchu se sy, 
Vaclavem, monstrance na zad s vinnym ko- 
fenem, monstrance okrouhlé vespod i svrehu 
ho#i muky, monstrance s andélem, ktery drit 
,sceptrum* a na zad obraz matky Bozi vy- 
ryty, monstrance s jabli¢ékem na noze, které 
se toci, monstrance malé majic u prostied 
nohy ckna pod cimbufim, monstrancie ,bii- 
chata“, ,monstranczie se krwy swateho Wac- 
zlawa na vzluwsudy V.“ DAle prichdzeji pod 
touto rubrikou i jiné predméty jako: ,Item 
obrazek swate Kather. krzisstalowy okowany, 
Item truhliczka s pyety krzisstaly a swrehu 
trzi obrazy, Item truhliczka s pyety krziss- 
taly a swrchu trzi obrazy, Item tabale s oli- 
wetim ssmaloczovanym a_  weczerzi 
wdole a se dwyema sstczitoma rozema, Item 
tabule se cztrmy sstzity s rozyemy, Item 
kofflik przikryty ssmelcowany swateho 
Thomassye, Item pusska krzisstalova na nozie 
strziebrnye w nycz gest suknye swateho Woy- 
tyecha, Item dva swiczny strziebrna, Item 
dwa zwoneze strzibrna a pozlaczena, Item 
kadyedlnyeze strzibrna, Item rosst strzibrny 
Laurencii.“‘ 

Ctyrtaé rubrika obsahuje kalichy. V celku 
jest jich 17. Z téchto uvddime kalich ,gesto 
na vzle (nodus) ma rozie, gesto na vzle ma 
eztyrzi ewangelisti Yezisse a Marij, geden 
z kaderzawou nohou, geden gesto ma slowo 
geden skladyty ka- 
lichpoczestny, geden gesto m4 ewangelisty 
na noze, geden gesto na vzle lystye w ssmelezy, 
geden nyemz gest toto slowo na vzly y nad 
vzlem hergot.* (Pokraé.) 


Z Akademie krestanské, 


Odbor umélecky. 


1. Vyrizeneé zadlezitosti. 


Nakresy wu odboru uméleckého objednané, 
vyboru predlozené, skoumané a schvdlené : 

Pro chram Pané v Hostowni: Bohaty hlavnt 
olta* sv. Jakuba slohu renesanénfho s vysokou 
predelou, tak Ze tabernakl i s triimem vystaynim 
na konsolech vystupujicim v ni dostateéného mista 
ma, jakoZ i sochy dvou svatych patroni Geskych 
po stranach; obraz oltdini vy priméfené vysce nad 
trinem teprv vystupuje. V souhlasu gs hlaynim 
oltitem mensich ovsem rozméri a s mensimi 
prostiedky komponoviny jsou oba oltde poboéni: 
Matky Bozi Bolestné totiz a ,Ecce homo.“ Kaza- 


telna ozdobena jest obrazy sv. evangelisti. U zpo- 
védinic jsou postranice, kde kajienik kleée se zpo- 
vida, drevénou miizkou kryty. 

Pro novy kostel farni ve Msené hlavnt oltdt 
sv. Martina slohu romanského. Nad hmotnym do- 
lejskem § tabernaklem a vystaynim trinem, kde 
kam zylastni ie 8 obou stran oltdéée vedou, 
utvofena jest sténa pro obrazy na zptisob skiffio- 
vych oltattii; v prosttcdnim poli jest velky obraz 
sv. Martina, po strandch malé obrazky jednotlivé 
vyjevy ze Zivota svétce zndzorujici; ve velkém 
trojhranu archu ukon¢éujicim spatiuje se Buh Otec 
a andélové. — Nakres oltére objednén jest od 
dist. p. fardte Fr. Kondelika. 


—— 4 


Pro kostel “v Bludové renesané ni oltd# od 
dp. fardte Fr. Krmise objednany, s obrazem Ro- 
ditky Bozi a Jeziskem, 

Do chramu Pané ve Velimina objednani dp. fa- 
rate Ad. Pazouta dvé predely pro pobotni oltater 
nad nimiz obrazy se nachézeji. Jeden obraz jest 
jiz vyveden, druhy se bude malovati. 

Velmi zdarilé nikresy veskerych predméti od 
sekce umélecké jednomyslné schvdlenych prcve- 
deny jsou od architekti Ant. Bawna a Bedi. 
Miinzbergera. 

Paramenty. Nadherna dalmatika a tunicella 
8 bohatym, zlatym vysivdnim pro kollegidlni chram 
Painé na Vysehradé Kasule jiz diive jest od- 
vedena. V souhlasu s ni jsou na priénich stuzkach 
medaillony s poprsimi Svatych v konturach vy- 
Sitych a sice: v predu na dalmatice sy. Method, 
na tunicelle sy. Cyril, zndzoriujice uéitelsky tad 
hlasanim slova Boziho, vy zadu na dalmatice sy. 
Vaclav, hrozen vina do kalichu tlaéici, ¢imz vy- 
gnamné ukazuje se na tiad jahensky, nalévati 
vino pri msi syaté, na tunicelle sv. Jan Nep., 
jakozto patron yodni, jelikoz podjdhnovi jest liti 
vodu do kalichu. Obé roucha zhotovena jsou ze 
sttibrného moirée, z néhoz i kasule diive zhotovo- 
vala se. — Pro vojensky kostel v Teresiné odve- 
deno jest znacné mnozstvi paramenttii. — Do Char- 
vatic zaslany jsou: 3 kasule, Gervena a dvé bilé, 
3. pluvialy, bily, Gerveny a fialovy, vysivané hume- 
ralni velum, plastik na ciborium, bursa k za- 
opatrovani, 2 éalouny na oltdr a na sedilie, stii- 
brnaé latka se zlatym trepenim na vyozdobeni ta- 
bernaklu, 4 pary -polstatti: oltatnich a bilé anti- 
pendium. V_ hogejsich cipech jeho spatiuji se 
raznobareyvné kvétiny s listim ve stylisovaném vét- 
vovi, které jednak po obou stranach doli sestu- 
_puje, jednak s obou koncti ku stiedisti se roz- 
pind, kde setkavajici vétve se proplitaji nesouce 
zeleny vénec olivovy. Ozdobami kviti vinou se 
stuzky jasné modré s napisem: ,Odor filii mei 
sicut odor agri pleni, cui benedixit Dominus.“ — 
S Rimské cesty dp. Ed. Langra jiz ustanovené 
seslo. Skoda! 

Monstrance Mytska. Vdp. Fr. Ehrenber- 
ger, vikdét a kanovnik v Myté, zaslal k opravé 
starou monstranci gotickou znacné porouchanou. 
Architekt J. Mocker nakreslil ji v ptirozené ve- 
likosti, doplnil édstky ztracené, sestavil v ladny 
celek, osobné fidil oprayu a silné v ohni pozla- 
ceni, coz svéreno jest stribrnikovi B. Kauéi. Sekce 
umélecka prekvapena jest krasou opravené mon- 
strance a zamysli prilezitostné dle toho vzoru 
zhotoviti novou, aZ prihodna zakazka se objevi. Sti- 
hly difk prerusen jest péknym uzlem a rozsifuje 
se dimysIné v stojan, na némz kfistdélovy valec 
syrchu i vespod jakoby dvoji korunkou olemovany 
pevné spotivé. Nad cilindrem, ktery se pohodlné 
po délce otvird, tak Ze Nejsvétéisi svatost snadno 
do Melchisedechu zasaditi Ize, vypind se Ssesti- 


hranny jehlanec s prolamoyanymi okénky a silné 
vystupujicimi opéraky, kazdy s dyéma_ fialkami. 
Okénka ukonéuji se stitkem vysokym. Na Sesti-. 
hranné kapliéce sedi stihl4 stiecha jehlancoyva: 
kiizkem korunovand. Vysoky dil sttedni ma na 
pravo ana levo niz8i a ploché pouze postranice, 
znichz kazda skladd se s gotického okna Stihlou 
lomenici s dyémi poboénimi fialkami zakonéeného. 
V prolomeném okénku na té i na oné strané jest 
kleéic{ andél plasticky ze stéibra vyvedeny, tvaif k 
Nejsvétéjsimu v hluboké pokoée obracenou. Strani- 
ce pak do sitky jesté jinymi dvéma Glanky sestupu- 
jicimi celku soumérnosti doddvaji. Konsolem po- 
Stranic jest prosty ornament, ktery stejnou mérou 
s ostatni Gistkou ornamentalni na hrandch vizek, 
Stitu, aobrubich kolem kristalového valce pouhym 
pilnikem s neobyéejnym dtimyslem, dovednou tech- 
nikou a hlubokou znalosti charakteristiky gotickych 
tvarti zhotoven jest, tak ze monstrance pti velké 
prostoté a jednoduchosti, ale jasném uspordadani a 
slozeni jednotlivosti v dokonaly celek pfiméenou 
eleganci vyniké. V malych soskich pti vsi nemo- 
tornosti technické jevi se neodolatelna vnada, 
s jakou jsou stylisovany. Kdo tu starou mon- 
stranci délal, byl véru mistrem a rozumél svému 
uméni. Odbor umélecky yynasnazi se vsemozné, 
aby drobné uméni ve vlasti nasi z noyu rozkvétlo, 
jako druhdy byvalo. 


2. Nova objednani. 

Za nakresy Boéztho hrobu zida dp. K. Waniek, 
farar v Celifu a Ant, Kopecky, kaplan v Mikulo- 
vicich. 

Obrazy. Dp. Fr. Klima, fardt vy Krasné, ob- 
jednava 4 obrazky na korouhve; — dp. Jak. Lud- 
vik, farat v Sarce, na platné malovany krucifi« 
pro postni dobu. 

Nadoby bohosluzebné. Dp. Josef Benda, 
farat y Dolnim Bousové, objednava skvostnou mon- 
stranci; — vdp. Jos. Pelc, vikér vy Raném, dp. E. 
Dvorak, faréit v Suttanu, dp. Fr. Langer, fardét ve 
Vrbici, Al. Konyalinka, kaplan vy Hroch. Tynci, 
objednavaji kalichy; — vdp. V. Kilingr, dékan 
vy Dobrusce, zAd& za pozlacent kalichu; — yp. Jan 
Kiivohlavek, admin. v Rudolticich, za opravu a 
pozlaceni ciboria a dvou relikvidtti; — dp. Leop 
Derka, farat v Milonicich, za opravw a pozlaceni 
paténky a 3 nddobky na sv. oleje; — dp. Vaclav 
Slavik, fart v Stochové, za pozlacent kalichu; — 
yp. J. Stefek, koop. v Radiméti, za opravu gotického 
ciboria; — vp. Em Kapoun, kaplan ve Vysokém 
Myté, paténku; — dp. A. Kolar, fart v Orloveé 
(Slezsko), veskeré nddini ku zaopattovdnt nemoc- 
nych a tii stiibrné nddobky na sv. oleje. 

Paramenty. Objednavky: Vp. Jos. Puchta, 
adm. v Kluéenicich, fialovy pluvidl; — vdp. Jos. 
Bezdék, fart v Chroustovicich, fialovou kasuli; — 
vp. Lud. Broz, katecheta ve Strakonicich, cernou 


— 26 — 


kasuli; — dp. Fr. Konéilik, farat v Hnéatnici, 
skvostnou kasuli Gervenou a jinou barvy fialové; 
— dp. Fr. Langer, farai ve Vrbici, skvostné plu- 
vidly bily aéerny, kasuli bilou a Gervenou, prikrov; 
— dp. Ant. Richter, fardt v Suniberku, plwvidl fia- 
lovy a Stoly; — dp. Leop. Derka, farat v Milonicich, 
plasttk na ciborium; — dp. Jak. Ludvik, farar 
vy Sarce a dp. Jan Poustka, fardt v Chrasticich, 
bursu k nemocnym. 

Rozmanitosti. Objednavky: Vp. Jan Ktivo- 
hlavek, adm. v Rudolticich, skvostny missdl; — 
Vp. Jos. Radvan, beneficidt v Lysé, kriz na sténu 
do skoly; — vp. Fr. Sedivy, kaplan v Blatné, ka- 
ditelnici; — dp. Jan Spina, dva malé lustry; — 
ct. Milosrdné Sestry v Repich, missdl. 


3. Rozpocty a dotazy. 


Vdp. Kar. Michulka, dékan v Svabenicich, 
taze se po cené skvostného relikviare sttibrného ; 
— dp. Jan Eybl, faraét v KYethofi, 24d4 za roz- 
pocet krizové cesty; — vp. Jos. Stefek, koop. v Ra- 
diméfi, za vykresy a ceny lustrw; — vdp. V. Ki- 
lingr, dékan v Dobrusce, za cenu zlatych tiapct 
k dalmatikém; — vdp. Fr. Voditka, dékan v Ko- 
nici, za vykres a rozpocet monstrance sttibrné ; — 
dp. Jan Palik, fardt v Mokrych Lascich, za sdéleni 
ceny obrazw sv. Jana Kititele dokonale provede- 
ného; — vdp. Fr. Komarek, dékan v TYesti, za 


cenu gotickych lamp silné pozlacenych a postti 
bienych; -- vp. Jos. Grmela, koop. v Dol. Stépa- 
nové, za nakres monstrance v cené 600 zl.; — dp. 
Fr. Soukup, faréit v Ouvalech, za cenu May 
pluvidlu ; — vdp. Vine. Novotny, bisk. vikar v Dol. 
Krupé, za cenu koberct; — dp. Fr. Schopf, farat 
v Hoye sv. Katetiny) za cenu antipendia a 2 pol- 
star; — dp. J. Glaubrecht, farét v Bernardovi- 
cich, za rozpocet 2 kasulis pouzitim starého, vzdc- 
pého vySsivant. 


4. Pochvala 


Kuracie vojenska v Tereziné zaslala do 
»Cecha* vefejné osvédéeni, ve kterém dp. Alois 
Makarius, vojensky kurdt pravi doslovné: ,,Chram 
Pané terezinsky téSsil se bohatému nadéleni stédro- 
vecernimu. Vysoké ministerium valeéné povolilo 
totiz blahosklonné na oprayu starych a zakoupeni 
novych potreb chramovych 420 zl. Slavna ,Aka- 
demie kiestanské* uvolila se opatiiti opravu i nové 
predméty a dostala vyborné tkolu svému; nebot 
kdyz na stédry den v chramu Paéné véricim k 
shlednuti byly vystaveny, mile spo¢inuly na nich 
oi vSech navstiviteli a znalcové dosvédéili spray- 
nost provedeni vseho zbozi az do dopodrobna; za- 
ée% slavné Akademii kéestanské vetejné diky vzdava 
duchovni kuracie vojenska prejic ji z uprimna srdce 
yseho zdaru.“ Lehner. 


Brom seb 22 prea 


Jednota ku vecitému klanéni-se 


nejsv. Svatosti oltarni v diecési Brnénské. 
S velikou wttéchou probirame u nds na Mo- 


ravé zpravy v milém ,Methodu* o blahodaérné ¢in- 
nosti ktestanské Akademie Prazské. Zylasté nas 
zajimaji zpravy, jak Getné se ¢inf zakazky u od- 
boru uméleckého tétéZ akademie pro posvatna 
roucha, nadobi a p. My hledfme na ¢innost tuto 
se dvojiho stanoviska: s uméleck¢ého, nebot tim 
budi se pravy kiestansky krasocit v lidu nagem, 
chrémové nabyvaji okrasy slohu jednotlivych svatyn 
prislusné, sluzby Bozi takto se zvelebuji, tim vice, 
éim vice ve svatynich zavlada tolikéz i kiestansky 
zpév a hudba podle starych pravych yvzortiv uspo- 
fadany. Ale nim se pfi tom naskytuje dilezitost 
dotéené ¢éinnosti i se stanoviska socialného; 
délnikové i délnice nejenom Ze slusnou praci se 
obstaravaji, alebrz ik uslechtilym pracem umé- 
leckym pro dalsi Zivot sviij vzdélavaji a zruénosti 
nabyvaji. U nas v brnénské diécesi jest od 17 let 
jednota, kteréz v mensich ovSem rozmérech ku 
stejnému cili sméruje. Jestto Jednota ku vééi- 
tému klanéni-se rejsv. Svatosti oltarni, 


jejiz poprednim néelem jest, prispivati ktomu, aby J 


Jezis v nejsv. Svatosti oltaint vzdy vice milovan 
byl, ctén a veleben, zaroveh pak zaopatiovati 
chudé chramy, piedkem chramy vlastni diécese 
véemi, jichzto k diistojnému kondni sluzeb Bozich 
potiebi jest. A ejhle! s Geho jest associace vy dob- 
rém duchu k oslavé Hospodinoyé zalozend a s po- 
moci Bozi dtsledné a vytrvale vedend! Zprava 
o vysledcich, jichz Jednota pod viidcem tak zboz- 
nym, jakym jest veledist. p. kapitolnf dékan, 
Ferd. Panschab, za Sestnactiletého trvani (ku 
konci r. 1876) docilila, jest zajisté pfekvapujict. 
Bylot do té doby zapsdno tidiv vesmés 9841, a 
odloucilo se od nich bud tmrtim, presidlenim neb 
za jinymi pricinami snad asi 4000, tak Ze poéet 
ucastnikiv piesahuje nyni 6000 osob. Na pii- 
spéveich pro téely Jednoty seslo se v dotéené 
dobé 26.448 zl. 21 kr.; podet podélenych kosteliv 
v diécesi i mimo ni Gaen nimiz misie v Schan- 
Toungu v Ciné) vzrostl na 243, a rozddno jim 384 
mesnich rouch, 99 plnvialiv, 216 alb, 218 hume- 
ralif ¢ili néramki, 112 rochet knézskych, 101 rfiz- 
nych Stol, 57 vel, 2 kalichy, 12 missali, 10 knéh 
k requiem, 4 baldachiny Gili nebesa, 75 plastiki 
na ciborium, 71 burs k zaopatiovani, 243 pokryvek 


oltdinich, 33 podusek na oltat, 47 antipendif, 286 
Korporalif, 1463 purifikatorii, 266 ruénikéi k Lavabo, 
260 pall, 102 komze pro kostelniky, 206 pro mini- 
Stranty aj. v. Primérné pitipadlo tedy na kazdy 
z podélenych kostelfi vydani vice 100 zlatych. Tak 
ze zrna horciéného vzriistl mohutny strom s ovocem 
blahodarnym, tak Hospodin Zehna podnikiim v Jeho 
jméné poéatym a s Jeho pomoci vedenym! 
Prof. K. Smidek. 


_ »Wocel“ sbor archaeologicky v Kutné 
Hore, ktery pred rokem zalozen za tim uéelem, 
aby pisemni a umélecké pamatky ve zdejsi krajiné 
byly sbirany, pied zkazou chranény a zndmost o 
nich a tim i vétsi setrnost a laska k nim v lidu 
se budila, sifila a udrzovala, skonéil prvni rok 
éinnosti sborové. V jednatelské zpravé za r. 1877 
éteme, ze za predni prdace sborové vytknul 
vybor ve své schtizi dne 12. brezna 1877 nasle- 
dujict : 

1. Sestaviti prehled vsech dtlezitych pamatek, 
pisemnich a uméleckych-v Hore Kutné a okoli; 
seznam ysech dosavadnich pojednini a zprav, jez 
‘o tychz pamatkach, v éasopisech a zvlaStnich spi- 
sech vydany jsou. 

2. Pro sbirky Zadati o pamatky, chované od 
nékterych soukromunikt, aby je sboru bud darovali 
nebo pujcili; zddati pany, s nimiz nas J. E. Vocel, 
Tyl, Rautenkranc, Polak a jini slavni muzové byli 
si dopisovali, aby poztistalé rukopisy a listy laskavé 
sboru darovali, neb aspon k opsani ptjcili; pak 
hledéti, aby pamatky zdejsi v Praze a jinde cho- 
vané byly popsany, vyobrazeny, ; kdyby nebylo 
mozno v originale jich ziskati; sbirati peceti obecni, 
cechoyni a jiné, znaky, napisy, historieké povésti 
mistni a podobné; vyobraziti vsecky dtlezité pa- 
matky, které dosud nejsou vyobrazeny nebo jiz 
davno vykresleny. 

3. Prispéti k opravé a zachovani gotickych 
stolic v kostele sv. Barbory, a Gasem wéinkovati 
dle moznosti, aby pri této svatyni vétsim pohro- 
mam se predeslo. 

4, Postarati se, aby dan byl slovutnému budi- 
teli naéroda Geského P. Jos. M. Rautenkrancovi na 
hfbitové sedleckém slusny pamétnik k timrtnimu 
jeho dni 21. Gervence. 


Prace to celkem arci na vétsi dobu; vsak bu- 


dou-li tak upfimné a horlivé i dale konany, jak 
zacaty a posud délany, bude se moci za nedlouhy 
pomérné éas na jich zakladé k jinym vétsim pra- 
cim zdarné prikrociti. Prehled pisemnich pa- 
matek kutnohorskych, vyjma bohaty archiv mést- 
sky, jest sestaven ; ostatni prehledy a seznamy co 
obSirnéjsi mozno byt i spojenymi silami, teprvé 
pozdéji spracovati. Jesti k tomu hlavné potiebi 
proskoumati t¢Z archivy v krajiné zdejsi. Coz aby 
goustavné se délo, spojili se za schvaleni vyboru 
paneyé: G. Erhart, Em. Leminger, Ad, Méska, 


eel 27 ~~. 


Des Rehdk, P. M. Veselsky a jednatel v ,literarnf 
odbor“, ktery by jinymi pany tidy jesté dopInén, 
povinen byl dle potteby obstaravati spisovatelské 
price sborové. Letos prohlédnuty jsou vétsinou 
archivy obecni v okresu kutnohorském, kou‘im- 
ském a % Gasti Gaslavském, 0 Gemz a% ostatni pro- 
skoumany budou, naleziti zprava bude spoleéné 
dana. Slavnd méstské rada kutnohorské a kaikov- 
ska svolily také k zAdosti vyboru, Ze mozno uiiti 
k wceli védeckému archivu méstského, a purkmi- 
strovsky wfad piibyslavsky a polensky ochotné 
pujéil staré knihy své. Jaky pak vysledek méla 
Snaha vyboru co se tyée druhé vytknuté prace, 
vysvita nejlépe ze zpravy o sbirkach, v niz dary 
uvedeny jsou, jak na konci zpravy se éte. Kopravé 
gotickych stolic, kdyz doslo schvaleni pii- 
slusnych wtéadi, zvoleni jsou od vyboru dne 16. 
dubna vy komité panové: president V. 0. Piedik, 
feditel J. Zach a K. Vorliéek; od Ginnych tdiv 
ve schtizi jejich 22. dubna t. r. panové: Ant. Ma- 
terna a Ant. Vitek. Oprava svéfena jest fezbati 
panu Cernému, jenz pisemné se zavazal, Ze mensi 
éast stolic téch opravi za 60—70 zl. r. é., tedy 
celek asi za 200 zl. r.é. Posud upraveny jsou jen 
nékteré mensi véci; nebo mistrné to dilo vyzaduje 
i v nejdrobnéjsich Gasti¢kach znaéné pradce, aby 
vse stalo se, jak toho pamdtka ta pro svou vzac- 
nost a znamenitost vyzaduje; pak i proto, ze za- 
myslelo se, udélati odlitky jednotlivych Gasti stolic 
téch; k Gemuz ale sbor nepiistoupil, nemaje k tomu 
dostate¢nych prostredkt. Vybor se také usnesl, ze 
obrati se prostéednistvim nejdtistojnéjstho pana 
biskupa Dr. Haise k Matici nabozenské s pros- 
bon, aby stala se nejpotiebnéjsi oprava na stavbé 
velebné svatyné samé, aby jesté vétsi Skody casem 
nevzala. Kdyz ale dosla zprava, ze samo slayné 
zastupitelstvo kutnohorské zna¢nou Gast k nejnut- 
néjsi opravé uréiti racilo, ponechal zadost tu 
k pristi dobé. Bylo také na éase, aby zaslouzilénu 
o narod nas J. M. Rautenkrancovi néjaka trvala 
upominka vénovana byla; nebo byl jiz vosadé své 
tak zapomenut, Ze ani starci nepamatovali se nan, 
a jen p Jos. Kiizek, 73lety kostelnik, pamatoval 
se jesté, v kterém asi misté Rautenkrane odpociva. 
Dana tedy k onomu mistu ve zdi hibitovnt menst 
deska s pouhym jménem Rautenkrancovym a do 
kostela hibitovntho V&8ech svatych velk& deska 
(85 cm. dlouhd, 69 cm. vysoka) s timto napisem : 
Pamatce 
éeského spisovatele 
Josefa Rautenkrance, 
farate Sedleckého 
* 9, b¥ezna 1776 + 21. Gervence 1817 
yéenuje 
archaeologicky shor ,,Vocel“ 
leaks eave 

V den wtmrti jeho 21. Gervence t. r. odbyval 

sbor na pocest Rautenkrancovu schtizi Ginnych udu, 
(Pokraéovant.) 


wens BS 


FEUILLETON. 
Michel Angelo. 


Zivotopisny nastin. (Pokraéovant.) 
Pise F. J. Lehner. 
(Strop kaple Sixtinské.) 


Bylat to velkolep4 koncepce, ten cyklus 
obrazi, jimiz kaple Sixtinsk4 méla se ozdobiti! 
Rim jest vsak plodny na vznesené myslénky. 
Ve vzduchu timském snadnéji se rodi skutkové 
smcli a velef. Tam Zije ¢lovék v. sladkém ob- 
covani s nejlepsimi muzi davnovékosti; tam 
dySe se vzduch déjiny svétové tvorivy. Tam 
malicherné a obyéejné dvojnésobné malicher- 
nym, ba sm3snym byti se vidi. Ve vééném 
mésté velkolepost jest bezdééné ua dennim 
poradku. 

Nebylo malichernosti pridrzeti se zndmého 
cyklu. Jednoduchosti pisobivé se nejvydatnéji. 
Cirkevni chord] jest tvrzenf toho dikladem. 

Jak nepatrna a zdinlivé chudobna byla 
celkem zdsoba uméleckych myslenek, kterd 
stacila skromné domdcnosti starych Florenéand ! 
Zivot Marie Panny, sv. Jana, zejmena sy. 
Frantiska, — to stacilo Ziviti a nasycovati 
obrazotvornost velkych uméleti. Nepfesytili se, 
kdyz licili totéz stile a stale; malovali bez 
ustini tytéz vyjevy. Kolikrat li¢eno jest n. p¥. 
pohfbeni svatého Frantiska! Vyjev prendsival 
se pak s nepatrnymi uchylkami na jiné 
svétce. Takové vytrvalost nezasluhuje ha- 
nénu byti. Stati Rekové brali se podobnou 
cestou Neomrzelo je opakovani nékolika typa, 
dokud. si neosvojili dokonale pohyby a _pla- 
stické tvary. Vysledek je nesklamal. Jasné 
pochopili zikony, vedle kterych lidské télo 
se vyvinuje. 

Ze staf Vlachové obmezili se na urvity 
a uzky kruh obrazt, bylo jim uziteénou prii- 
pravou a vytecnou skolou. NesouZili se alespon 
starosti, je-li vypravovdnf ndzorné a liéeni 
srozumitelué. Castym opakovanim stejnych 
vyjevi obsah se uhladil, zdomédcnél a obec- 


nym majetkem lidu se stal Umélee mohl 
bez prek4zky s nerozdélenou silou a nevyru~ 
Sovanou pozornost{ vénovati se formelni strance 
dila, aby zdokonalil vyraz, barvitost, kresbu. 

S p¥echodem uméni do Rima skoncena 
jest Skola. Pro umélce sebevédomého neni 
mezi. Pln4 sila nezn& pfek4zek. PYidrZuje se 
sice starych tradic etihodnych, tvoreni vsak 
jest nové, lféenf vynalezavé a diéimyslné. Plo- 
déni novych mySlenek zastaviti nelze. Tak 
objevilo se u Michel Angela. 

 Strop Sixtinské kaple ma klenuti zrea- 
dlové, jehozto prostiedek skoro plocny po 
strandch klenbou se p¥ipojuje ku sténadm. Ta- 
kovy tvar klenby byvd pro malbu jednak 
nep¥iznivym, ponévad% neudéva se urcité a 
pro komposici odfvodnéné roz¢élankovan{, 
jako u klenuti ktizového byvi; jednak pfi- 
znivym, ponévadZ umélee samodék vybizt, 
aby si nerozdélenou plochu sam _ priméfené 
rozélankoval. Michel Angelo dovedl dimysIné 
podrobiti ji svym téelfim. Kaple ¢ité na po- 
délnich stranach po Sesti, na uzkych stranich 
po dyou oknech kulaté zaklenutych a vysoko 
polozenych, pro jejichz tipravu bylo potiebi 
tolikézZ klenutych vyklenki. 

Mimo lunet postrada strop vSelikého ¢lén- 
kovini, které Michel Angelo umélym klamem 
uahradil. Z konsoli v rozich obloukti opra- 
venych nechal vystupovati malovanou archi- 
tektiru, kterou cela prostora priméfené se 
déli a jednotlivym obrazim pevného ramovani 
se dostavd. Silné profilované fimsovani pre- 
piné se po stropu, jsouc na prié o podsta- 
menty opreno, ¢imz dosazeno jest vyhody, 
ze stale vétsi plocha s tizéi mile se_ strida. 
Postamenty podporovaény jsou pilastry a sil- 
nymi fimsami pevné spojovanymi, tak ze mra- 
morovou architekttirou malovanou predstavuje 
se bohaté, idedlni leseni po stropu roze- 
pjaté, kterym volny pohled do jasné modrého 
nebe se otviré. Nad prost®tedni plochou klenby 
zrcadlové rozprostira se jako by na _ rozyi- 
nutém éalounu, devét obrazi, predstavujieich 
vyjevy o stvoreni svéta, co hlayni obsah ve- 
Skeré komposice. (Pokraé.) : 


®a2=> V redakci »Methodae (Karlii & 234.) Ize dostati veSkeré roéniky 
predeslé; roénik I. za 1 zl, roé. U. a HI. po 2 zl. <eQR 


»Method« vychdzf y%¥dy 20, ka%dého mésice. PYedplaceni obnda%f 2 zl, ro&né. P¥edplatné pfijima administrace 


»Methoda« v Karlfné ¢, 234, 


Jen frankovane listy prijfmajf se, 


Do 


Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. 


pisy, tykajfei se redakce, budte% zasflany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, & 234. Reklamace za 
sflany budte%? do expedice v knéhtiskarné Mikulate a KKnappa v Praze, v Karliné, Anenskd ulice tis, 144, 


Nakladem vydavatelovym, — Z knébtiskarny Mikulise a Knappa v Praze, v Karliné, 


@ 


{asorrs VENOVANY UMEN{ KRESTANSKEMU. 
Zaroven 


Organ odboru pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie krestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Herdinand J. Lehner. 


islo 3. V Praze, dne 20. biezna 1878. _ Roénik IV. 


Obsah: Stodtilky (Fr. J. Zoubek), — Roménské kostely malé a rtiznotvdrné (Fr, J. Lehner),:— Kalich Hu- 
sinecky (F. J. Lehner), — Z Akademie kfestanské: 1. Reditelstvo, 2, Odbor umélecky. 3, Odbor archaeolo- 
gicky (F. J. Lehner), — Domiact zprdvy. »Vocel« sbor archieol, v Kutné Hote. (Fr. A. Slavik), — Michel 


Angelo, (F. J. Lehner.) — 


Stodulky. 


Pise teditel Fr. J. Zoubek. 


Prvni zminka o Stodtilkich tyée se zi- | Johanitti (pozdéji i nyni Maltany zvanych’, 
roveh templairti v Cechaéch. Vyfknouce to | ktery ze tdi rytiéskych pryni za valek kii- 
jméno, snad probudime viecky ty v lidu na- | Zovych (1099) zalozen byl. 

Sem diimajici pohdidky o templaiich. Nebot~ Petr Zitavsky, kronikaé y ty doby Zijict 
o misté, zvlaSté o zbofenisti, o némz nic hi- | y kléstete Zbraslayském, nepoznamenal nie 
storického nen{ povédomo, fikavaji obycejné, | podrobnéjsiho o Cechich, kdyz »Premocny ten 
ze tam byvali templati, Zitka %e hrad tento | a po celém svété rozsiteny td“ zrugen byl.) 
rozkotal, a ne-li Zitka, jisté Svédové, nepo- | Av8ak Hajek (1541) v piidaveich ku kronice 
mnice, ze z rozkazu cisate Leopoldal.(1657 | své vyétl ne méné nez osmnacté mist, nej- 
—1705) musily viecky hrady byti opustény, | vice hradti, na nich% pry sidlem byli tem- 
aby zpustly. Abychom se neklamali, seberme | plati,*) Balbin pak poklad4, Ze po zruseni 
vsecko, co jest z paméti spolehlivych v Ce- | ¥4du templaiéského pripadlo dvacet hradi tem- 
chich povédomo o temp1lafrich. platskych ku komoye kralovské, kromé téch, 

Rytifsky fad templéri zalozen byll.1118 | které byly zistaly pti rodech, jich% synové 
za vilek kiizovych rytiti francouzskymi pro | sami byvali templati, jim% tedy hradové ti 
ochranu poutniktii v svaté zemi. Brzy rozhoj- | byli darovani. 3) 
nil se ¢leny Slechtickymi tak, Ze uchylil se |; —___— 
od syého wéelu, a spolehaje na svou siflu, 1) Chron. Aulae Reg. 324. 
eee see ce entickou, joj, sidiom 2) Hijek: Klésterové tédu templatského : 1. Sy. 
mél byti ostrov Cypersky, zaloziti zamysleli. | Vayiince v Starém mésté Prazském, jenz slove 
Mélit templéri 1. 1260 dvacet tisic rytifi, | v Jeruzalemé (po r. 1313 klaster sv. Anny, v némzZ 
9000 sidel a jinych statké. Kdyz pak proti Hajek sdm byl pochovan ; nyni sklad papiru a ti- 
jich mysiim’a tajemnostem ozvala se kni- | SH, spolecnosti oDohemie);, 2 na, Besdeeh 
zata svétské, zvlésté Filip IV. krél Fran- | ¢ na Staré (v Bydzovsku); 7. na Vamberce (v Hra- 
couzsky, bylo ve Francii mnoho templar zji- | decku); ss na Lemberce; 9. na Repiné; 10. na 
méno a updleno. Dne 3. dubna 1312 v dru- iach na 1 Sezboticich ; 12. na hradév Pisku ; 
hém zasedént patnéctcho obecnsho sboru esr | Mm Kumtleke lates Me Meh ta 
kevniho, ktery sebral se byl do Vienne (pti 18. na “Debit. — Povésti o templatich byly (dle 
Rodanu), zrusil po dlouhém rokovani papez | Pelzla) i v Litoméficich, Zruti, Blatné, Kostomla- 
Kliment V. ¥4d templaisky, nav¥idiv, aby hojné | tech aj. 
jeho statky ve vSech zemich pripadly Fédn | 8) Balbini Epitome 318. 


, 

Frant. Mart. Pelzel, jenz byl sebral 12 
listin templati se tykajicich (1798), nemdalo 
se k tomu pYricinoval, aby uhajil mist Hajkem 
templéttim vykazanych, maje za to, aé na to 
nyni neni dokladi spolehlivych, %e templatim 
ta mista bud opravdu nélezela, nebo Ze na 
nich aspen sidlem byli.+) Kdyz pak pocétkem 
naseho stolet{ z tajemnosti templarskych dé- 
lino bylo podivinské tajemnistkétstvi, eo kde 
pri hradech a chramech bylo neobyéejncého, 
podivného, nejasného, templatim pricitajiet, 
a pomoci pisem mystiku templdtskou mysticky 
vykladajici: Maxim, Millauer snesl vsecky 24- 
hady v Cechaéch templitiim pfrititané, snaze 
se kriticky je vyjasniti. Ale zvapletl a zamotal 
se sdim také v néGem uéeny a poctivy ten 
muz, ackoli templaéstvi vy Cechach ofistil od 
mnohé nesmyslné tlachavosti. 5) 

Z pramenti spolehlivych jde jenom to na 
jevo, Ze byli templati v Praze asi 1. 1232, a 
to u sy. Vavrince na Starém mésté Prazském 
(pozdéji slulo klaster sy, Anny). L. 1268 byl 
Jan velmistrem templatti vy Némeich, y Cechach 
a na Moravé. Oblibenym radecem Vaclava II. 
byl Bertolt z GepzenSteina, templat 1. 1290 
do Prahy pfisly. ©) L. 1292 dano bylo tem- 
platim v Uhiinévsi privo podaci ku kostelu 
ve Stodtlkach, L. 1294 Ekko, komtur 
templar v Cejkovicich a vy Uhiinévsi prodal 
Tobidsi biskupu Prazskému ves Vodochody za 
200 hriven stitibra. Tého% léta 1297 Oldiich 
z Hradce u pritomnosti Ekka, velkého pie- 
vora vy Cechéch a na Moravé, daroval tem- 
plitim Rudgerschlag, ktery odtud mél sloati 
Novy dyiir (nova curia’. Obdoba k tomu vede, 
ackoli listi na to neni, jako vy Patizi a v Lon- 
dyné ,temple“ posud sidlo templari ptipo- 
mind, tak Ze i Prazsky ,Templ“ vy Celetné 
ulici, kterymzZto jménem jiz v 14. stoleti slulo 
méstisté s nékolika domy, pamatkou jest po 

*) Neuere Abhandl. d. kgl. béhm. Gesellsch. 
d. Wissensch. JII. (1798, 209 — 239. Palacky 
(Déj. I, 1, 363): Poéet a moc templarti ve krajinach 
nasich ,ztistaly vzdy nepatrné a cokoli nékdy Hajek 
o nich veliéil, jest a zistane pouhou hajkovinou, 
trebas i od I’. M. Pelzla dobromysiné hajenon*, 

5) Nové zmatky ty u nas zpusobily zvlasté 
Videnské ,Fundgruben des Orients* 1818, To hylo 
priéinou Millauerova spisu ,Béhmens Denkmahle 
der Tempelherren* 1822 str. 54. Bronzova nalé- 
vadla stredovéka (aquamanilia’, fantastické podoby, 
vykladana byla mystickou symbolikou na template 
(jako nadoba Hradecka v C. museu a konik Kosit- 
sky ve sbirce Neuperkové (srovn. Pamatky VU, 
594; VUI, 318). | ndpis na hradé Potensteina ze 
16. stoleti, kamennik nad branou hradu Litického 
aj. mély vztahovati se k templattim, kteii jich byli 
ani nevidéli. Tim zptisobem v obraznosti a v po- 
vésti lidu templaii y Cechich i za naseho stoleti 
rozmnozili se. 

__. *) Chron. Aulae Reg. 77. Jeho prispéni pii- 
cité Pelzel hajkovské templéifi vy Cechach rozsfiens, 
jehoz nelve dokizati. 


templitich. 7) Ale jako by templéti tuSili svij 
konec, jali se 1. 1308 prodavati statky své 
na Moravé. 

Nyni zastavime se pri Stodtlkich, 

Dyacet let pred zrusenim Yadu templar- 
ského, dne 20. prosince 1292 darovala Marie 
z Hardeka, ovdovélé po panu Oldiichovi 
z Hradce, ziroveh se synem svym Oldfichem 
pravo podaci ku kostelu ve Stodilkach, které 
jim od d&ynych casi (multis retroactis tem- 
poribus) ndalezelo, kiizZoyniktim voje chraémo- 
vého (cruciferis militiae templi) cili templa- 
¥im v Uhitinévsi, zavazavse se, ze budou da- 
yati desitek ze dvora s tremi popluzimi ve 
Stodilkach. Tobia’ z Bechyné, biskup Prazsky, 
ztvrdil to darovani.’) Tyz Oldfich z Hradce, 
odevzdavaje krali Vaclavu IL, statky své, kdyby 
sesel se svéta, potomki muzskych nemaje, 
manzelce své Mechtildé 1000 hiiven stfibra 
jménem yéna vyminil, matce pak “Mavrii, vyse 
zminéné, dal Stodilky s prislusenstvim k vol- 
nému uzivant. *) 

Dne 3. dubna 1312 zruseni byly tem- 
plati, a dne 16. kvétna t. r. byly statky jich 
Johanittiim prisouzeny. V Cechaich jim vy tom 
nikdo nep¥ekazel, a tak i Stodtilecké pravo 
podaci is listy na to],1292 vydanymi do ru- 
kou jich pfresly. 

L. 1313 Bertold z Henneberka, prae- 
ceptor (velitel) domi Spitalu sv. Jana Jerusa~ 
lemského (Johaniti, Maltant) v Cechach, Polsté, 
Moravé a Rakousich, prtvodti, radee i- na- 
méstek Jana Lucemburského, ,dyir leziei 
y mésté Prazském pri kostele sv. Vavirince, 
kteryz nékdy byval templéittvy, is pravem 
podacim k tomu kostelu prodal -za 130 kop 
er. Pr. jeptiskiam dominikainkaém sy. Anny pod 
Petiéinem, zalozenym 1. 1295, jichz klaster 
pak slul na Starém mésté také nu sv, Anny. 
Prodej stala se dne 9., ztvrzeni Janoyo dne 
15. éervna 1313. 1°) 


7) OvSem ne Templ v nynéjsi podobé. Na zidy 
pri tom mysliti smésno. — Co o tom soudily Cruger. 
Hammerschmid, Sehaller, viz u Millauera str. 41 
—41. Srov. Tomkovy Prahy IU, 151. 

8) Listina u Pelsla lc. 22°, pak v Regestech 
II, 686 posléze v Rullové Monogr. Hradce Jindi. 
130. Darovatelka klade: Uhrinoves, biskup: Tun- 
gari villa. Mezi starymi jmény osobnimi najdes i: 
Uher, Uhrin (Radhost I, 127), podobné jako v Rkp. 
Kralody. Tatatin; od Uhtina tedy Uhiinoves ¢é, 
Uhrinéves, 

®) Emler, regesta 710. 


1)Listiny u Millauera l. c. 47—52. — Co jest 
enak mluvict Gili jméno vyklddact, uvidi§ také na 
Sestihrané peceti Henneberkové, na némz slepict 
stojici uzris. — V pozdéjsich éasich ciperny néjaky 
archiva’ obsah listiny latinské takto poznamenal: 
~O zacdtku klastera sy. Anny neb koupeni domu 
jinak rathausu Templatského .. ..;" nebot curia 
netoliko deir, nez 1 radnice sluje 


ee SR 


Kdy a jakym sptisobem pravo podacf 
v Stodtlkach vySlo z rukou Johanitéi, neni 
nyn{ povédomo, 

L. 1358 a 1360 uvedl faraé Albert nové 
knéze do Krtné, sim pak yvzdal se fary Sto- 
dilecké, k niz Jan knéz z Plané 1. 1360 byl 
ustanoven. Oboje stalo se s véedomim p4na po- 
daciho Frenclina od vé%e v Starém mésté 
Prazském. Jan 1. 1362 uvedl do Butovic, sim 
pak sménil 1. 1365 s Markvartem kanovnikem 
Vysehradskym. To stalo se jizZ se schvalenim 
Jana Ocka z Vlasimi arcibiskupa Prazského 
jakozto zatim spraévce ¢ili provisora probost- 
sivi Prazského, !), 

VY tu dobu nabylo to proboStstvi Prazské 
ve Stodilkich prava a zbozi, o némz% se do- 
citime, totiz dvou popluzi s lukami a lesy. 
Pio ochranu toho i jiného statku mél tu 
probost tvrz s purkrabim, pro rozliéné pak 
sluzby dva many. Z 1. 1408 zname HanuSka 
panosi ze Stodtlek, ktery, prijav 10 kop er. 
od Dominika kanovnika u sy. Apolindie 
v Praze, koupil dédiny vy Chabech, s nichz 
meél jiti trok 2 kop na vychovani kanovnikt 
u téhoz sv. Apolindie. !*) 

Neékterého roku podalo snad_ proboststvi 
ds Stediilek knéze Ctibora, ktery 1. 1401 
misto syé smenil s Petrem faratem Oslayskym 
na Orlicku. Tenkrate vykonal prdvo podaci 
kral Vaclav IV., coz svédci o nejaké zméné, 
nam nepovédomé. Ale Petr nepobyl dlouh) 
ve Stodtlkach, jez 1. 1403 sménil s Domini- 
kem Budéjovskym za Chrustoklaty, 

Papezského desatku pololetniho 
Stodilek 24 grose. 

Kdyz 1. 1422 od konsistore Prazské, 


") Libri confirm, 
2) Tomkovy Prahy III, 50. 51. Lib. erect. VIII, 
F. 21. — Man, sluzebnik. 


iy 


uteksi se za boute husitské do Zitavy, po- 
tvrzovan byl Zikmund za probosta Mélnického, 
byl tam p%itomen Jakub z Domailic, farar 
Stodiilecky. 1) Snad utekl se tam, kdy# 1. 
1421 kostel Stodilecky pfepaden a vybo- 
jovan byl. 14) 

Po yalkich husitskych octly se Stodilky 
zase v rukou pduii z Hradce, jakz 1. 1449 
svédéi spor o poddaré, 15) Kalisnictvi také 
tu uhostilo se, Pripominaji se tu farati Vaclav 
Zila 1, 1527 a Jan Tobidsek 1532; za onoho 
hiedali po Praze kalich Stodilecky, tento 
umoren byl v Praze v hnusném vézeni. 1°) 
Kalich krasného dila sttibrnického, slohu re- 
naissancniho, posud na fare se spatiuje. 1%) 

Kdyz Millauer po pamatkdch templar- 
skych vy Cechieh se shdnél, nevsiml si ko- 
steliku ve Stodilkich. Pozdéji zavadili o sloh 
jeho A. Schmitt a J. E. Wocel. '5) Ale nikde 
nedostalo se mu podrobneéjsiho vyliéeni, o néz 
tuto se pokusime. (Pokr.) 


1) Lib. confirm. 

4) Dobneri,Monum. hist. Boh. I, 215. 

15) Archiv Cesky IV, 28. 

‘6, Borovy, Jeduani konsist. pod oboji 37. 71. 
— Jesté jedna ku Stodilkam hledi smutna upo- 
minka. Kdyz koncem leta 1679 z Rakous a z Mo- 
ravy dostal se do Cech hrozny mor, udélany byly 
pro Prazany nemoenice v Butovicich a Jinonicich, 
stavisté proti moru v Radlici, misto na zotavenou 
ve Stodilkich. Ale pies to pirese vsechno bylo 
v Praze 32.000, v Cechach pak 100.000 osob mo- 
rem uchvacenych. Erben, Primat. 131. 

") Kalich ten ma napis: Tento Kalich ge na- 
kladem zadusse Stodul. obnowen za knieze Barthol 
Hally, na ten czas Administ. Purg: a P. Waczla: 
Weprzka a Hegt. Statkuw Purg. w leth. 1672: 3 
junij — Wazi8 Pat. 48 lot 2 q. Napis sdélil 
s nami laskaye pan farar Stoditlecky P.Vacl. Preissler. 

1s A. Schmitt vytiskl kostel Stodtlecky v ,Obra- 
zech starozitnych staveb v Cechach* 1. 1853. Wocel 
pak polozil ho (v Pam. II, 123) mezi kostely slohu 
ptechodniho s pamatkami slohu romanského. 


So 


) Romdaskd kosely malt a riutrastt 


Pisem hy sds 


Vedle pravidel, které v_ ,Methodu“ o 
slohu vomanském uvedeny jsou, zakladaly se 
obyéejné jen kostely vétsich rozmérti v méstech 
i po venkové. Vedle takovych pravidelné zii- 
zenych chraému kostely vesnické s mensim 
nikladem zbudoyané namnoze také jiné tvar- 
nosti nabyvaly. Mivaji jedinou lod a jsou 
éasto i bez kiizového ramena. VézZ byva jen 
jedna a nizké. Apsida nevystupuje na venek, 
jsoue upravyena pouze ye tloustce zdi, Muohdy 


y 


Lehner. 


k rovynouhelné lodi pripojuje se uzci pouze 
rovnothelny ki knéZsky bez apsidy, jako se 
spattuje v Troghiru (Dalmacie) na bene- 
diktinském kostele sv. Jana Kfrtitele 
(ob. 104.), prosté ,abazzia“ zvaném. Nyni 
jest spustoseny. K jednolodni krasné vyvedené 
stavbé kamenné s plochym stropem druzZi se 
kiv knéZsky rovnothelné zakonéeny. Na je- 
dnoduchon zvonici vystupuje se po schodech 
zyeuci, cim celku yétsi jesté malebnosti se 


ues Sines 


dostavé. Zachovalé stavebni tvary jeho sou- 
hlasi se starSimi Gastkami troghirského hlav- 
niho chrému a nelze tedy pochybovati, Ze 


WWidane 
Ilia 
te 


iA 


jest stejuého s nim stati, Ndélezel Benedikti- 
nim do r. 1318, pak ndsilné pfeSel v ma- 
jetek Minoriti; v pozdéjsich dobich opétné 
Benediktinim navracen jest. 

Jinde kostel jednolodovy ani uzsf{ho ktru 
knezského nema, jako jest prastary kostel 
longobardské knézny Peltrudy v Civi- 
dale na venek nethledny, za to vSak ze 
zbytki ozdob uvnit?t zachovalych souditi 
Ize, jak mile, zajimavé a volné uméli stati 
mistii v dobach roménskych ozdobovati prazdné 
stény vnitrni. 

Vnitfek kosteli¢ku ukazuje pravidelnou 
skoro lod ¢étverhrannou, pouze 19‘ Sirokou a 
témer tak diouhou. Lod jest kryta klenbou 
kiizovou, kter& jest stayéna ze dyou vrstev 
cihel. Pamétihodné stény botni jsou kamenné 
na venek, do vnitr pak z cihel zbudovany. 
Podlaha posxozend a namuoze oprayoyand 


roghiru (Dalmucie). Konec XIII. véku. 


pth 


: 


| pitede Gastetné az% dosud jest vyklad4na mo- 


saikou mramorovou. 
Kdo starymi dvermi do kosteliku vehazt, 


We 


i 
j 


of 


zt Wy: | 
ee 


pozornost jeho pouténa jest predevsim dvéma 


mm 


a: 


MMII 


SSS 


(Ob, 105.) Cividale (Veneciansko.) 


predméty: vnitini sténou nad vehodem, a 
kirem knéZskym naproti dvefim. Na ob. 108. 


2.93 


akazuje nim A lod, B kér knéisky, C mra- | natych ze stuko vyvedenych, do jichz stredu 


morové z&bradli obé Asti od sebe délici. 

Na ob. 106. ukazuje se vynitini sténa 
nad ychodem, na které stoji v tadé gest soch. 
Jsou to svétice: Anastasie, Agape, Chionia, 
Trene a svétci: Chrysogonus a Zoilus, vesmés 


zasazena jest sklenéné koule barvy zelenavé. 

fmsa jest 9 3’ Sirok4. Sténa pod fimsou 
byvala malbou na obmitce ozdobena, po které 
skoro ani stopy nezbylo. TolikéZ byly malo- 
vany stény boénf. 


= SS 


on 


(Ob. 106.) Kostel knézny Peltrudy v Cividale. 


jména az do prvnich dob kyesfanského véku | 


sahajici. V prirozené velikosti vyvedeny jsou 
Z mramorového stuko, rézem pak praci umé- 
leckou Citaji se k nejzajimavéjsim postavaém 
dob starokrestansky¥ch. Kolem hlay maji siro- 
kou z4fi, koruny na hlavach a jsou odéni 
rouchem bohatym az pod kotniky splyvajicim.*) 
U yrostied soch jest vyklenek ornamentem 
stukovym obroubeny, v némz stdvala socha 
sv. Benedikta. 

Velezajimavé jest vodorovné ffimsa, na 
které Svati stoji. Skl4d4 se z kvétin sestilupe- 


*) Blizs{ popis viz R. von Eitelberger ,Kunst- 
archaeologische Skizzen aus Friaul.“ Mittheilungen 
des k. k. Central-Com. Jabrb, 1V. 1859. p, 323.) 


Zylasté zajimavaé jest ornamentaélni obruba 
tympanonu nad yvchodem. Sklad& se z ozdob 
stukovy¥ch 2 3‘ vysokych, z hroznt a listi 
révového, ornament pohybuje se v ¢éarach ur- 
citych a piimych, odstavaje od zdi na 1”. 
Ze zptsobu, jak ornament pochopen a pra- 
covén jest, urcité se dokazuje, ze starorim- 
sk4 tradice uméleckd dédila se také na véky 
pozdéjsi. Nddech uméni starotimského zfetelné 
zde stopy své ztstavil. Téhoz rézu jest obruba | 
vyklenku hovejsiho. 

U_ prostied kosteli¢ku stoji maly, an- 
ticky sloup s hlavici rmskou, zbytek to bez- 
pochyby starého pultu ku ¢tenf, 


Kt knézsky oddélen jest od lodi mYriz- 
Go 


— 34 — 


kou mramoroyou u prostted prolomenou, aby 
byl volny pristup k oltati u mrizky. Zde dva 


(Ob. 107.) Vzorec kulaté kaple teske. 


mramorové sloupky nesou dievény trim, na 
némz Crucifix se zyed4. Na tramci modie na- 


ae eal 


a =: 
co! i im 


a 
ae a 
a 


ui | 


i 
NIM 


—— 


treném ¢te se ndpis ziaty: ,Salva nos, Do- 
mine, vigilantes, custodi nos dormientes, ut 
vigilemus cum Christo, et requiescamus in 
pace.“ Za miizkou mramorovou jest trojlodni 


| 


kir knéZsky, jeho% popis a vyobrazeni prinesl 
Method‘ III. roé. str. 47. ob. 45. 

Z uvedeného vychézi na jevo, s jakou 
rozmanitosti zdobival se vnitre k roménskych 
kosteli i nejmenSich. 

Kromé jednolodovych chraémti roynothel- 
nych vyskytuje se zejmena ve vlasti nasi valné 
chramit kulatych. Pti neobyéejné jedno- 
duchosti byvaji si podobay, jako by dle jed- 
noho yzoru byly se stavély. Z kola vystupuje 
apsida okrouhl4, jejizto ‘ Sitka obnési asi 
polovici, mnohdy jen tietinu priméru kostel- 
niho. (Ob. 107.) Hlavni prostora jest kryta 
klenbou polokuplovou, apsida polovyklenkem. 
Vystupujici sttecha byva preruSovana lu cernou, 
kizelovitou stfiskon yénéenou. Vyska celého 
kostela rovné se priméru kruhovému ; vyska 
a Sirka lucerny dyojiky zdobend obné Si oby- 
cejné téetinu téhoz priméru. — 

U mnohyeh zdobival se zejmena vehod 
bohatym portélem. Byval hlavnim predmétem pile 
stavitelovy. Zde a onde uprayovany jsou portaly 
ve yzlastnim pYistavku (ob. 108). Nakladuéjsi 
kkaple ozdobovaly se polosloupy mnohdy hla- 
vicemi opatfenymi, oblouékovym podfimsim a 
zuborezem, podvalem kolkolem obihajicim ap. 
Apsida liSi se pak od ostatni budovy véts 


> < =e 
(Ob. 108.) Deutsch-Alienburg. (Do ni Rakousy.) Potédtek XIII. stol. 


AS 


neb mensi okrasou. Hlavni staveni kontiva vy- 
sokou, kiZelovitou sttechou obyéejné z tesa~ 
ného kamene. Apsida miv4é viastni sttechu 
mensi, pouze o zed rotundy opfenou. (Pokr.) 


2 — re 


eH) oes 


Kalich Husinecky, 


Popisuje F. J. Lehner. 


Pius IX. miloval “nérod éesky. Na z4-- 


vdavek lasky pred svou smrti s poslednim 
See oe poslal nérodu ¢éeskému posledni 
ar 
a vzat jest do nebe. Odesel s tismévem. Vté- 
lend dobrota byl ten Otec na’. Kdyz% mu zlo- 
Fecili, nozlofecil, ale Zehnal. Vzali mu, ¢im 
vlidnul, On pak umirajicimu uchvatiteli ruku 
na smifenou podavé. Odpustil a pak za ka- 
Jicnikem sim odesel. Nyai jsou jizna praydé 
Boi oba, nasilnik i trpitel. Dobrym odplacel 
za zlé. Nékolik zbésilych neznabohi v dé- 
belské zlomyslnosti upaluji Jej jin effigie“ 
na hranici, On pak nérodu na smitenou po- 
syla vzaeny dar. Pastyt kmet vi, ze velké 
stado nebyvé bez prasivych ovei. Aby zmir- 
nil zarmutek oddancého stdéda, ve cti své ura- 
zenému ndrodu posyla kalich. Zbloudilo jich 
druhdy mnoho, jinak i Slechetnych v nérodé. 
Kalich je rozdvojil. Kalich stal se znamenim 
roztrzky. Kalich bud znamenim jednoty! Krev 
Pané hoji a poji. Pastyé Cirkve, Pius IX., posyld 
do Husince pfed svou smrti kalich. Dar po- 
sledni Pia IX. — éeskému ndrodu vénovany jest 
— kalich jednoty, kalich lasky, kalich miru! 


Otec syntim naposled zehnd. Aby pamét- 
livi byli lasky a jednoty, zistavuje jim pa- 
matku trvalou a dtistojnou. Misto, odkud pt- 
vod vzala neblahé, vékové nemoc, na kterou 
by byl narod milovany bez mdla zemyel, po 
dlouhém zapasu smrtelIném m4 byti pomnikem 
vzk¥iseni, Zivota, jednoty, ldsky, pokoje. Otec 
kfestanstva sem posylé zavdavek Zivota 

Mser. Ad. Rodler, faréf v Husinci, zaslal 
Akademii kiéestanské na nékolik dni pamatny, 
vyznamny, posledni dar Pia IX., ktery v mist- 
nostech Akademie ku nahlédnuti vystaven 
zustane. 

Kalich Husinecky v zékladnich tvarech 
podobé se vzornému kalichu, vedle néhoz 
Akademie kfestanska dava zhotovovati kalichy 
u jeji odboru uméleckého objednané. 

Siroce rozlozeny podval vystupuje po 
-dyou stupnich. Prvni stupen Ssestikruhovy 
$ vystupujicimi v rozich Spicemi plastickym 
distem krytymi jest na zptisob miizky prola- 
movan gotickymi étverokruhy. Ponévadz druhy 
stupen jest kulaty, zbyva na vrchni plose prv- 
niho stupné Ssest plochych polokruht, které 
jsou vyplnény rytymi blankami gotickymi, na 
nichZ éte se ndpis: ,Clementissime. Jesu. Do- 
mine. oramus. Te. per. sanguinem. pretiosum, 


- kalich. Potom sloZil ruce, zavéel odi- 


‘druhé sestistranné podnozi 


quem. pro. peccatoribus. effudisti. ut. abdluas. 
iniquitatem, nostram. Amen.“ — Druhy stu- 
pei na osmikruhu stojici jest kulaty. Na hladké 
plosce kolmé jest vyryt n&pjs: ,Calix. bene- 
dictionis. cui. benedicimus. nonne. communi- 
catio. sanguinis, Christi. est ?“ 

Podval prechéizi v podnoZi rovnéz ze 
dvou dili slozené. Spodni m4 podobu Sesti- 
hranné hyézdy do vySky ubyvajicf s ostrymi 
hranami. Na Sesti polich vodorovné plochy 
druhého stupné podvalu, které na ném se tvori 
ustupujicimi thly Sestihranné hvézdy, jsou vy- 
ryty symboly ¢tyr evangelisti, pelikdn, v Sestém 
pak rohu stoji maly, plasticky crucifix o sik- 
mou hranu opreny. Z hvézdy ztizené vyristé 
vrcehni s goti- 
ckymi opéraky v rozich, mezi nimiz kolmé 
plochy vyplnény jsou gotickou kruzbou. Svrsek 
Sestihranného podnozi ovéenéen jest cimburim. 

Do podnozi zasazen jest kulaty dfik 
toGené ryhovany, u prostfed prerusen uzlem 
se 6 knofliky modte emailovanymi, v nichz jsou 
bilé pismeny J. H: E. S U.S. Duty uzel 
prolamovan jest gotickou kruzbou svrchu i 
ve spod. 

Kupa v rovmné ¢dte na venek vybihajici 
sedi v kosi tvofeném z plastickych ornamentt 
listnatych a jest ozdobena Sesti rytymi popr- 
simi v medailonech blankami oddélenych. Jsou 
v nich vyobrazeni tito svétci: Sv. Petr s dvo- 
jim kliéem, Sv. Pavel s mecem, sv. Jindrich 
s cisa¥skou korunou a s kostelem, sv. Alois 
s umrléi hlavou a kiizem, sv. FrantiSek z Assisi 
jednou rukou lilii drZici, druhou stigmatisace 
boku se dotykajici, a koneéné sy. Antonin 
s Jesulatkem. 

Na patené do vnité naklonéné, ale ne- 
vyhloubené vyryta jest hlavya Spasitelova. 

Vzdcnou pamaétkou zistane Husinci, ba 
celému nérodu éeskému posledni dar Pia IX. 
Obnovil nadaci Karla IV., ¢esky dim v Rimé; 
na oltar nam postavil Jana Sarkandra a Anezku 


| P¥emyslovnu ; poklady milosti Bozich nam ote- 


viel jak 0 1000leté vyrotnici prichodu sy. vero- 
vésti nagich Cyrila a Methodéje, tak o 900- 
leté pamdtce zalozeni biskupstvi prazského ; 
zamilovanou myslénkou se zanasel, rozmnoziti 
sidla biskupsk& ve vlasti éeské, jak ve velké 
audienci ve Vatikané ujistoval n4s poutniky ve 
své dojemné feti, kdy% prijimaje z rukou na- 
Sich dary lasky a oddanosti s tak nelicenou 
radgsti si liboval pamatnym slovem: » Lterum 


— 36 — 


a 


Bohemus!“ — naposled pak kalichem obdaril, 
na které za Zivobyti tak r4éd si vzpominal. 
Co darem ohdrzel, darem vénoval. Kalich Hu- 
sinci darovany s4m darem obdrzel od zbozné 
duse, jak Ste se na ndpisu, ktery jest vyryt 
na ynitfni strané podvalu: 


Plo IX PontIfICI, EpIsCopo IVbILarIo fILIa 
fIDeLls keMpenslIs. 
O té dojemné lasky Otce kiestanstva! 
Co vérné laska Otei vénovala, Otec z lisky 
vénuje détem. 
Posledni dar Pia IX. 
jest — dar z lasky. 


éeskému ndrodu 


7 Akademie krestanské. 


Reditelstvi. 


J, E. apostolskému nunciovi vyjadtilo 
Reditelstvo Akademie radost ze Stastné volby J. 8. 
Lya XII. 2 

V Panu zesnuly dp. Simon Mottl, fardi v Cer- 
vené Reéici, ktery v zavéti své na Akademii kie- 
stanskou pamatoval, z vdéénosti zanesen jest na 
vééné éasy do fady élent zakladajicich. Vp. A. 
Prisa, administrator v Budyni, ktery Museu kre- 
sfanskému vénoval yvzdicné paramenty a staré re- 
liefy, jmenovan jest Cestnym élenem cinnym. 

Knihovna vy poslednich mésicich znatné 
rozmnozena cetnymi dary. V radé darcti uvadéji 
se nasledujici: J. H. nejd. p. biskup budejovicky 
Valerian Jirstk (24 pergamenovych listi), vdp. Dr. 
Kl. Borovy (99 svazkt knéh rozmanitého ob- 
sahn), vdp. Dr. Aug. Svoboda, dékan vy Poéatkach, 
p- architekt A. V. Barvitius (staré mapy Cech, 
plan Rima), p. Pr. Peroutka, prof. gymn, v Uher. 
Hradisti (Album der Buchdruckerkunst), p. boho- 
slovee Wagner, dp. Tom. Matousek, dékan v Brou- 
move, p. J. Kratky, dp. Fr. Hoch (21 svazki 
knéh), vp. Jos. Sousky a vp. Jan Lkicar, dp. Jos. 
Renner, farar ve Vobore (stary missal), vp. Laurer, 
kaplan v Teplé (velkou zisylku knéh). 

Museum kirestanské odkazano jest az dosud 
na Jidumilnou obétovnost slechetnych darcti: Jsou. 
tito: J. E. p. ministr mimo sluzbu Jos. Jireéek 
(18 fotografif), dp. prof. Drozd (obraz), + dp. Simon 
Mottl, dékan v Cervené Retici (vzdcnou fezbu a 
stribrnou sosku), dp. 2. Hoch, farét v Hornim 
Ujezdé (mince a pamétni penize), vdp. Hijna, ka- 
pitolni dékan ve Staré Boleslavi (stifbrn4 mince), 
vp. A, Prisa, admin. v Budyni, (4 staré kasule, 
3 staré sochy dievéné). 

Veskerym dareim vysloveny jsou diky tedi- 
telstva. 

Slavnostni album, které vyd4 Akademie kée- 
stanské na oslavu a pamdtku 500letého wmrti 
Karla IV., poznenahlu se pfipravuje. Uz8imu komi- 
tétu, vnémz zasedaji pp. : architekt Baum, dr. prof. Bo- 


rovy, red. Lehner a ted. Zoubek, ulozeno jest vypra— 
covéni uréitého pldnu se stanoviska artistického, 
literarnfho i hmotného. Po dikladnych pripravach 
a podrobnych tivahdch pYedlozilo komité feditel- 
stvu nasledujici navrhy: 

1. Jelikoz jiny spolek chysta k jubileu vy- 
dani prostondérodniho ,zivotopisu Karla IV.*, budiz 
Akademii kéestanskou vydino pouze skvostné dilo 
v wpravé nadherné, formatu foliového, ozdobené 
cetnymi rytinam, svétlo- a barvotisky. 

2. V Gasti Uiterarni budou se popisovati pa- 
mitky uméni stavitelského, fezbaiského, malit- 
ského, drobného a hudebniho, ale tak, ze hlavni 
chram svatého Vita na hradé prazském a hrad 
Karlstein budou jadrem ostatnich Glanki. Na konec 
ndsledovati bude struény Zivotopis KarlalV. Kaz- 
dému ze ¢étyr Glenit komitétu pfipada jista Gast 
dila literarniho, kterou  samostatné provede ve 
shodé gs ostatnimi, aby prace rozdélena predce ne- 
postradala jednoty. 


3. Artistickow stranku zndzornovati bude 10 
velkych barvotiskti, 3 velké svétlotisky a nejméné 
50 rytin nazvice velkych. 


4, PonévadzZ dilo monumentadlni vyzadovati 
bude znaéného nékladu, budiz spis vydavan po- 
zvolna v seSitech, aby takto i méné majetnym 
mozno bylo opatriti si spis jubilejni. 

Veskeré étyry névrhy jsou od feditelstva je- 
dnomyslné schvaleny, a pozdiddn jest redaktor 
I. J. Lehner za sepsini a redakci 1. sesitu se 
vsim ostatnim, co k artistické vypravé patti, aby 
o slaynosti jubilea vydan byti mohl. 

Jednatelské zpravy étyr odbori i teditelstva 
za minuly rok jsou jiz schvaleny a k tisku pii- 
chystany. 

Valné hromada ustanovena jest na den 
4, dubna, pii které k zAdosti feditelstva promluvi 
p. architekt Baum o zptsobu, kterak Ize ziskati: 
material pro odbor archaeologicky. 


— 37 — 


Odbor umélecky. 


Staroslavna kolegidtni kapitola na Vysehradé 
vysiovila diky odboru uméleckému za nakresy 
projektované tprayy htbitova architektem <A. V. 
Barvitiusem provedené. 

Vedle stanov ma kazdy odbor skonstituovati 
se ve zvlAstni téleso. AZ dosud pouze od sekce 
védecké tak stalo se. Vedle usneSeni vyboru sekce 
umélecké nyni podobné bude také v odboru umé- 
leckém. Za tou pryitinou jmenoval vybor vedle 
§. 8. svych stanovy odbornych z fady udiv Aka- 
demie kiestanské ptislusniky sekce. Pozvani ve 
smés volbu pfrijali, asice: Dr. Fr. Bauer, profesor 
universitni y Praze; Jos. Hilek, knéz na odpo- 
¢inku v Praze; Em, Kautsch, stiibrnik v Praze ; 
Jan Klein, dékan v Ciiiovsi; Vaclav Mostecky, 
dékan ve Vodnanech; Bediich Miinzberger, archi- 
tekt v Praze; Jos. Opp, farat ve Slavétiné; P. Fr. 
Pohl, kaplan u sv. Jiljiv Praze; P. Lohel Schmidt, 
sekretar na Strahové; Jos. Slansky, farat u Panny 
Marie Vitézné v Praze; Alois Turek, architekt 
v Praze; Ed. Vesely, sochar v Praze. Na den 23. 
brezna svolina jest prvni valna schtize odborova. 

Piedni péci vyboru jest a bude i pristé, aby 
paramentni ustav vSim bezpecéné se opatiil, ¢éeho 
k rozkyétu nezbytné potiebi se vidi. Cim vydat- 
néji se podporovati bude, tim diive umozni se 
ztizovani ostatniho, co v druhé fadé jest ucelem 
odboru pro vytvarna4 uméni, jako na p. museum 
kresfanské ap. Velevitina byla tudy hmotna 
pomoc prvnich darct, kteri jali se zajmy od- 
boru podpvrovati. Vdp. Jan Klein, dékan v Gi- 
hovsi, daroval odboru 30 zl., dp. Josef Hiilek, knéz 
na odpotinku v Praze, 20 zl. Prvnéjsi darce kromé 
uvedené podpory vénoval dalsich 20 zI., jakozto 
prispévek na illustrované Albwm kw 500leté oslaveé 
Karla IV, Obéma darciim vysloveny jsou diky 
odboru uméleckého, kde Slechetna obét zptisobila 
neligéenou radost. Pan Bth vzbudi nam do- 
jista novych a hojnych dobrodincti! Pak s pomoci 
Bozi rychleji se provede, éeho sekci umélecké vy- 
konati zbyva. Jest téch zameérii cela litanie. 

Pracuje se v odboru s jednomyslnosti a la- 
skou. Stejné snahy, stejna horlivost, stejna obéto- 
ynost nebude bez ovoce zdarného. Svazky vza4jemné 
éinnosti stale pevnéji se tuzi. Vysledek Stastny 
nemine praci upfimnou a vytrvalou. Zelezna pile 
da uzrati ovoci. 


1. Nova objednani. 


Novy kostel. J. J. p. hrabé R. Beleredi 
zada za plany a rozpocet nového kostela. 

Krtitelna. Vdp. F. Suchy, arciknéz v Hor- 
Zové Tyné, objednal mramorovow hrtitelnu, 


Obrazy. Dp. J. Eybl, fara# v Kéeshoti, ob- 
jednava kFiZovow cestw; dp. Jan Kubiéek, far. ve 
Pteni na Mor., oltaini obraz sv. Martina; vp. Jos. 
Fusek, kaplan v Mor. Ostravé, dva oltdini obrazy, 
predstavujici Pannwu Marit Filipsdorfskow a sv . 
Josefa umirajictho; ct. Milosrdné Sestry v Repich 
4 obrazky na korouhev. 

Rezby. Dp. Jan Sporer, far. v Novych Ko- 
stelich, dva oltdfni kiizZe; dp. Fr. Hauptmann, far. 
ve Stebné, Krista Pana na velky ktiz. 

Nacini bohosluzebne. Vp. Josef Grmela, 
koop. v Dolnim Stépanové (na Mor.), stFibrnow 
monstranci; vdp. Fr. Vodicka, dékan v Konici na 
Mor., taktéz st*ibrnow monstranct (obé dle na- 
kresu Akademického); vdp. Jos. Kandler, dékan 
ve Slaném, pozlaceni pacifikilu; dist]. Farni téad 
v Novém Gruntu, vp. Fr. Sedivy, kaplan v Blatné, 
dp. Jos. Stépan, fara ve Stépanové, pozlaceni 
kalicht. 

ZvOn. Vp. Antonin Pruga, posyla zvon ku 
preliti. 

Paramenty. J. J. knize Kamil Rohan, 
slavnostni kaswli; vdp. Jos Kandler, dékan ve 
Slaném, kostelni pradlo; vdp. Fr. Fadrus, dékan 
v Napajedlich, nadherné korowhve z hedbavného 
damasku Gerveného; pani Marie Reneltova vyst- 
vanou stolu; vdp. Vac. Stule, probost kapitoly Vy- 
Sehradské, zlaté trapce a Sntiry ku dvéma dalma- 
tikim ; vp. Jos. Stahala, koop. v Dolanech, 2 Stoly ; 
yp. Fr. Brabec, kaplan v Zirovnicich, 2 Gervené 
korouhve; vp. Jan Vanicek, kaplan v Novém Mésté, 
2 nadherné korouhve ; klaster ct. Alzbétinek v Praze, 
éerveny pluvidl ; dp. Fr. Preclik, farat v Klominé, 
bilou kaswli; dp. Stépan Ressel, far. v Raspenavé . 
fialovou kasuli; dp Fel. Bica, farat v Zdebudevsi, 
12 pal; dp. L. Hruby, farat v Kdosoveé, albu, ro- 
chetu a k¥estni stolu; ct. Skolské Sestry v Nela- 
hozevsi, skvostné velwum; vdp. Ant. Vanéura, dékan 
v Ném. Brodé, 2 polstate a Gerveny pluvial ; vdp. 
Jos. RoStlapil, farat v Opoéné, velum, bilou a éer- 
venou stolu; vp. Vac. Zbornik, kaplan v Sedlici, 
vysivanou stolu a biret; dp. Pavel Jufina, farar 
ve Cvréovicich na Mor., nadherny baldachyn. 

Rozmanitosti. Vdp. Jos. Kandler, dékan 
ve Slaném, missale. 


2. Rozpodcty. 


Dp. Leopold Richter, far. v- Béronicich, Zda 
za rozpocet bilého orndtu svatecniho a vsednth o, 
dvou cGervenych korouhvi a koberce; vp. Bohus 
Neumann, koop. v Jabloném, za rozpoéet kostel- 
nich rouch; vice duchovnich zpravei dotazuji se 
na ceny oltéfuich obrazii. 


38 


Odbor archaeologicky. 


Museum kfestanské, az dosud v pouhém 
zarodku, odkazdino jest vyhradné na Sstédrotu je- 
duotlivych darci, kteti v uSlechtilé obétovnosti po- 
mahaji zakladati tstav, ktery bohdi! ze semene 
hortiéného jednou predce vzroste v strom koSaty, 
Pokud nepfejde alespoi polovice ¢lent prispiva- 
jicich Akademie kiestanské do tady Glentt cinnych, 
potud nemozno mysliti na pravidelné a soustavné 
zakladani a rozsitovani sbirek, jakych Museum kie- 
stanské miti mus{. AZ tedy bude dostateény pocet 
éleni cinnych a az jednou po letech uvolni se od- 
boru pro vytvarna uméni, ze bezpecéné zarizeny a 
nadany budou nezbytné ustavy umélecké, které 
zriditi se musi, ma-li se dosici uéelu stanovencho : 
pak rychle mnoziti se budou sbirky predméti Mu- 
seu nezbytnych. 

Prozatim odkazini jsme na dary a obétavost 
jednotlivei. Bohu diky! ze chudy narod Gesky sam 
na sebe odkazany bez nich nebyl a dosud bez 
nich neni. § radosti dlugno zaznamenati opétneé 
vzacné dary. Vdp. Ant. Prusa, administrator 
v Budyni, daroval Museu kiéestanskému: 

a) tri staré sosky dfevéné, sv. Petra, sv. Pavla 
a sv. Ondfeje, patrné cGeska prace, velmi zdarila, 
ze 16. stoleti. Byvaly ve ‘filidlnim chramu Ko. 
steleckém u Budyné. 

b) Kasult vystvanow. ze sttihaného aksamitu 
zelencho. Kiiz kasule ma vadené vysivani figuralni- 
U prostfed spatiuje se krucifix, pod nimz stoji 
Matka Pane a sv. Jan a pak dvé skupeniny osob, 
na jedné strané Josef z Arimatie s Nikodemem, na 
druhé strané obé Marie. U pravé ruky Spasitelovy 
jest poprsi sv. Petra, u levé sv. Pavla, nad hlavou 
sv. Bartoloméj a vespod sy. Stépan. Kasule pozdéji 
dle nového vkusu pfisttizend nalezi 15. véku. Po- 
chazi z chramu Painé v Budyni. 

c) Dvé kasule kozené z filiilek vy Kostelci a Ni- 
zebohach ze XVII. véku. 

d) Kasule Serkové s konce ptedeslého, nebo 
potatku tobo stoleti proto dilezita, ze i veskera 
latka jest domaciho pivodu. Ostré vlna jest pékné 
a trvanlivé barvena. Prostitedek jest zeleny, zlatyin 
a stribrnym vzorkem rovnocéarnym okrasleny, stra- 
nice jsou Gervené. 

Slechetny darce velmi se zavdétil pratelim 
kfestanského uméni vzicnym darem svym. 

Také oba roztomilé predméty odkazu vdp. 
+ Simona Mottla, tarde vy Gervené Retici, ode- 
vadiny jsou jiz odboru archaeologickému. 

a) Mala st¥ibrnd soska, duta, ze 3 dili slozena, 
jiz uziva se za schranku vzdenych drobnosti. Z 
hlavnich poutnivh mist ve Spanélich prinasivaji se 
takové darky pratelim z pouté. Narodni Museum 
ceské ma& podobnou, jen Ze ze slonové kosti. 

b) Roztomila sktinka d¥evénd, pkedstavujiet 
celu sy. Antonina Pad. s pfekrdsnon fezbou yné i 


ynitt, Skiinka otviré se s obou stran. KdyzZ ji ote - 
vies, spattiS uprostied kaplitky stati sv. Antonina, 
jak s JeziSkem se milkuje. Z venti kli¢ovou sku- 
linou zvédavy sluzebnik ustrnuly na zjevent se diva, 
Na druhych dvitkich z venti spatiuje se znamy 
vyjev legendy, kterak nerozumné dobytée pred nej- 
svétejSi Svdtosti na kolena pada. — V8e jest liéeno 
s takovou néznosti a vroucnosti citu, jako dovedl 
vyjadriti jen Spanél, ktery aé naturalistou, v sile 
citu i samého Vlacha pfedéi. 

To i ono jest bezpochyby praci Spanélskou. — 

Aby vsak odbor archaeologicky i pri ne-~ 
piizni pomicek hmotnych bez prace uzitecné 
a ve vlasti éeskomoravské velepotiebné nebyl, 
zalezeti bude od ochoty a vtle je- 
dnotlivych élentAkademie kiéesta n- 
ské aneb pratel pamatek domacich 
vibeec. Kazdy vzdélany ndrod musi znéati 
své pamatky. Archaeologicky od bor za- 
mySlizaloziti povSechny seznam 
vesSkerych pamatek uméleckych, 
zejmenaz oboru uméni cirkevniho 
v zemich koruny éeské,; V jinych zemich 
tak utinily komise stitem neb od mecendst 
vydrzované, Narod ¢esky odk4zin jest sam 
na sebe. Narod Gesky bohaty jest na ochotu 
a obétavost. Co odbor archaeolegicky od je- 
dnotliveti Zid4, jest kazdému mezno uciniti. 
Kazdému ! nikoho nevyjimaje ! 

Architekt Baum a redaktor Lehner 
ucinili seznam otaizek, k nimz nds Hellich 
pridal potiebné illustrace. Seznam otdzek, na 
které pro srozumitelnost vSeobecnou mozZno 
odpovéditi i tomu, kdo neni archaeologem, 
dorutéen bude veskerym Clentim Akademie 
krestanské budouciho mésice s yyrotni zpra- 
vou o Cinnosti Akademie za rok 1877. 

Na jedné strance budoa otdzky. Vedlejsi 
stranka zistane prazdna na odpovéd, 

Budou-liodveskerych élenti Aka- 


demie prizdné strany vyplnény 
odpovédmi a popsané navraéceny 


odboru archaeologickému Aka- 
demie kitestanské v Praze, mdme 
najednou pohotové cely seznam 


eSkerych pamdtek uméleckych 
v zemich koruny svato-Vaclavské a 
odboru arehaeologickému bude 
opatrena Ginnost vdéénd, uZzi- 
te¢nd, krasna! 
Pratelé! neoslyste prosbu téch, kdoz jsou 
ochotni pracoyvati na poli yzdélanosti a umént. 
Pritelé! Vyplnite-li prazdné listy sezna- 
mu, vypluili jste prazdné listy ¢eskych déjin 
uméleckyeh. Lehner. 


— 39 — 


’ 


iB vows sickal 


»Vocel* sbor archaeologicky v Kutné Hore. 
(Dokonéent.) 


V den umrti jeho 21. éervence t. r. odbyval shor 
na poéest Rautenkrancovu schiizi ¢innych «di, 
v niz prednaseno bylo zyvlast o Zivoté a ptisobeni 
Rautenkrancové, a druhého dne v nedéli 22. éer- 
vence odhalena byla velk& deska sptisobem ne 
hluénym ale velmi slusnym a diistojnym. A jak po- 
vinnosti sboru tohoto jest, byl pamétliv pamatky 
Jana Hrazima Vocela. Vénoval vdétnou 
_tipominku pamatce jeho v srpnové schiizi ¢innych 
vidi, kdez ale vyslovena také soustrast nad imrtim 
Vocelovy choti Mathildy, ktera 20. srpna byla ze- 
mrela. Mimo to mél sbor na zieteli, aby o jedno- 
tlivych pamatkach védecky se badalo, a tiéastenstvi 
k tomu zylasté ve sboru se udrzoyalo. Proskou- 
mana anebo prohlédnuta jsou tedy néktera mista, 
historicky neb umélecky dtlezité, a podainy o tom 
ve schiizich vyboru nebo ¢innych tdiv tstni nebo 
pisemn{f zpravy a porddany jsou pro ¢inné tidy 
prednasky, po nichz byvaly volné rozpravy o tychz 
pamatkach aneb o zdjmech sborovych. Vychazky 
sbor uéinil v leté dvé k sv. Barbote, aby si pro- 
hlédli vziené pamatky svatyné této vibee a go- 
tické stolice zvlast, a treti do kostela nejsy. Tro- 
jice za Horou Kutnou. Celkem bylo sbirkam ar- 
chaeologického sboru ,Vocela* darovéno: listin 
72 jednotlivych a 5 syazkti z prodaného archivu 
hornitho; rukopist 15; tiskttv 77 (Geskych 61 a sice 
1z doby dor. 1526, 6z doby 1526—1620, 8 z doby 
1620—1774, 15 z doby 1774—1848, 30 z nejnovéjsi 
doby od r. 1848—1877; némeckych aj. knéh 16); vy- 
obrazeni 40; pecetidlo 1; peceti 134 kromé na li- 
stindch (84 méstskych, 49 cechovnich a 1 Slech- 
tickd); vodotiskit 17; minci 460; medalif 18; pe- 


zZpravy. 


néZnych papirk 17; starozitnosti 11 ze starsi, a 32 
% novejsi doby.b) Koupeno: Poztistatek prodaného 
archivu horniho, v némZi vice ti&ténych listi, roz- 
liénych peéeti a vodotiskii a 3 staroZitné kachle 
nalezené vy Hote Kutné. Udi éital sbor r. 1877: 
cimnych 85, pfispivajicich 75, z nich% béhem roku 
dva vystoupili, a dopisujfcich 20, % nichz 11 pii- 
hldsilo se co éinni neb pfispivajici, dva hodnosti 
své se vzdali, tedy koncem roku 148 tidtiv. — Bo- 
huzel! Jeden z uptimnych p¥atel a pilnych bada- 
teli — dtstojny pén, pan P. Vaclav Trnka, farai 
v Uhlifskych Janovicich, éestny méstan Domasinsky 
a dopisujici tid nas umiel dne 28. zati t. r. — Jeho 
pripravné price k déjepisu nékterych mist, zvlast 
okresu Janovického dostaly se sbirkam » Vocelovym“, 
zajisté nejen vhodny to piispévek k pristim pracim 
sborovym alei pékné pamatka po zvétnélém. Vdée- 
né upominka budiz Mu i zde vénovana. Tim kon- 
¢im, velecténé shromazdéni, tuto pryni zpravu o 
snahach a ¢innosti naSeho milého sboru ,, Vocela* ; 
uzaviram ji s tim pfresvédéenim, ze jiz v samém 
zacatku, vzdy tézkém, sbor vykonal, co v nasich 
okolnostech vykonati se mohlo, a pevné doufim, 
ze kdyz se poméry jeho zlepsi, cinnost sborova 
tim vydatnéjsi a patrnéjsi bude, a Ze v pfristich 
yalnych shromazdénich archaeologického sboru ,, Vo- 
cela“ bude prodavana vzdy utésena zprava o zdar- 
ném ptsobeni a vysledku, kdyz udoyé za vytknu- 
tym tcéelem budou sbor podporoyati a pracovati 
syorné a yytrvale! 
Fr, A. Slavik, 
jednatel, 

Pyejeme stateénému sboruzdaru ySestrannécho. 

Ké%Z by kazdé mésto Geské mélo muzi uméni- i 


vlastimilovnych tolik, co jich ma Hora Kutna! 
Lehner. 


FEUILLETON. | 
Michel Angelo. 


Zivotopisny nastin. (Pokraéovani.) 
Eisephiad. slrelhier. 


(Strop kaple Sixtinské.) 


V péti obrazich spatiuje se stvoreni sveta 
a Clovéka. Nasleduje pad a vyhndni z raje, 
obét Abelova a Kainova, potopa syvéta a spi- 
lost Noémova. Také ty obrazy jsou stiidave 
votSi a mensf, nebo pétkrat obmezuje mistr 
prstoru prosttednictvim medaillont _barvy 
proncoyé s prihodnymi déjinami  biblickymi, 


tak Ze hlavni vyjevy na téchto mistech do 
menSich rami zasazeny jsou. Vse proto, aby 
rozmanitosti a rhytmickym pohybem vystiihal 
se jednotvarnosti. 

Na dyanacti velkych, obloukovych cipech, 
o které zreadlo Klenbové se podpira, posadil 
mistv v obroyskych postavach svétoznamé pro- 
roky a Sibylly, oznamujici pristiho Vykupitele 
jedni Zidim, druhé pohantim. 

Nyni zbyvala jesté nad kazdym oknem 
polokulaté pole stény a trojhranné piochy 
vyklenkti. Téch uzil k vyobrazent predktt a 
praoteti Kristovych ve évaatiiceti skupenich. 
Stiedovék se zdlibou zndzorhioval rodokmen 
Kristtiv aneb ,,Koren Jesse* v obsirném vy- 
obrazovani; jednim 2 nejkrasnéjsich pitkladi 


1 BN gs 


z 13. véku jest malovany strop kostela sy. Mi- 
chaele v Hildesheimu. Co vS8ak tam jevi se 
prostymi postavami typickymi, v Sixtiné od 
velikého mistra pretvoreno jest y uslechtilé 
skupeniny hlubokého citu, z nich% vane nej- 
éist8i Zivot rodinny vzdy v novych, tchvatné 
krasnych zyucich. Zaéroveh vsak dovedl rozliti 
na vétsi ¢dst skupenin trudnomyslIny nddech 
uzkostlivého o¢ekévéni, s jakym pokoleni 
druhdy po piiStim MessidSi touzila. S bohat- 
stvim obrazotyornosti, se spanilosti nes¢isl- 
nych motiva, s uslechtilosti tvari, s hloubkou 
vyrazu druZi se ve vytetnych skupeninach 
také mistrnost, s jakou premozZeny jsou ne- 
snadné podminky na vyplnénf prostory. 
Koneéné zbyvaji ve étyrech rozich kaple 
cipové pole sbihajici se, poskytujice ¢tyry 
yétsi plochy pro obrazy. Ctyry hlavni uhly 
celého stropu vyzadovaly té6% priméfené di- 
lezitych obrazi. Michel Angelo zyvolil ¢tvero 
vysvobozeni ndrodu Israelského co zndmy 
typus Kristova dila vykupitelského. Na prvnim 
obrazu spatiuje se zdzra¢ny had médény, 
éasto také vy ,biblia pauperum“ udZivany 
symbol obétné smrti Kristovy na kiizi. Druhy 
obraz ukazuje, jak Esther povySena, Haman 
pak povésen jest. Korunovand Esther sedi 
pri hodech vedle krale, coz ve stfedovéku 
platilo za typus korunovéni Marie Panny. 
TéhozZ rdézu predobrazného jest také obraz 
treti, Juditu jakoZto vysvoboditelku lidu svého 
predstavujici. Rychlym krokem pfichazi z ko- 
mnaty, kde na loZi-jesté spatiuje se mrtvola 
Holofernova po nenaddlem usmrceni se chvé- 
jicf. Odchézi s odyrdcenou tvdti sdtkem 
prikryvajic krvdcejici hlavu, kterou sluzebnice 
v kosiku na hlavé nese. Na étvrtém obrazu 
spatruje se David Golidése pordZejici, opétné 
symbol Krista, ktery satana premohl, jak bi- 
blia pauperum a speculum humanae salvatio- 
nis uci. Prosté velkolepost a dramatickaé Zi- 
vost ¢ini ¢étyry jmenované obrazy vyte¢nymi 
se stranky umélecké. Mistrn& jest ostatné 
vysudy také tprava jednotlivosti v prostore. 
K idedlnimu zaraémovani, které umélec 
k syym obraztiim vymyslil, ndlezi jesté veliké 
mnozstvi postav, jejichz ttelem jest pouha 
ozdoba uSslechtil4 nddherného leseni. Mozno 
je pra4vé nazvati architekturou ozZivenou, zo- 


. 
sobnénou. DruZi se zeela primétené k jedno- 
tlivym mistim s vypocitanou rozmanitosti 
vedle velkosti, pohybu a barvitosti prostor. 
Gasteéné barvy broncové jsou pouhou okrasou 
nadherné architektury ; na nejdtlezitéjsich to- 
liko mistech odivaji se barvou skuteéného 
Zivota. é 

Nejspodnéji jsou silné postavy pacholat 
v p¥irozenych barvach nad hlavou desky drdfct, 
na nichzZ psdna jsou jména jednotlivych pro- 
roki a Sybil nad nimi sedfcich ve zvlasté 
tvorenych prostoréch jako v nddhernych se- 
dadlech; pilastry kaZdého sedadla na pravo a 
na levo ozdobeny jsou postavami ditek na zpu- 
sob kariatid. Na vysokém podvalu u veselém 
rozmaru détském po dvou si hraji a spolu 
zertuji, podzvizenyma rukama syrehni rimsu 
podpirajice. V pYisné podfizenosti s archi- 
tekturou jsou malovény pouze barvou kamene. 
Vedle nich v prazdnych cipech klenutych nad 
vyklenkem oken jsou nahé postavy barvy bron- 
cové nazvice podivuhodné krésy v soumérném 
rozestaveni a nejrozmanitéjsich pohybech bud 
se podpfrajice, aneb proti sobé povstdvajice. 
Na svrchu silné vynikajici ¢4stky timsové ko- 
neéné, kde feéeny pilastr vzdy dvéma détmi 
ozdobeny konéi, sedi 
na kazdém pilastru y jiné posici. Retené po- 
stavy prirozenou barvou provedeny jsou sice 
prilis blizko hlavnim obrazim, z umélecké 
stranky vsak k nejlepsim plodim kaple dluzno 
je viraditi. 

Hochtim, détem a nahf¥m muiZfim, kteit 
s architekturou a jejimi ¢lanky ve spojeni jsou, 
nevykazal Michel Angelo zvlaStniho tkolu. Ne- 
jsou zde, aby nesli a podpirali. Pouze dati 
po obou strandch proroki a Sybil po dvou 
vedle sebe po zpiisobu bujné mladeze hrajice 
si vyzdvihuji ruce, jako by se opfrali btemenu 
Timsy, které nad hlavami jejich se tdhne. 
K architektuée ndlezejice a predce bez vie- 
liké tiZe hlasaji zjevné idedlnost ve&keré pro- 
story. Z kazdého obrazu a z kazdé postavy 
pohlizi na pozoroyatele hloubka mySlenek a 
velkolepost tvaru. Obyéejnost jest zde preko- 
nina idedlnosti. S toho nebe sixtinské kaple 
divé se dolfi na tebe syét giganti, nikoli oby- 
éejnych smrtelnika, 

(Pokraéovani.) 


V redakci »Methoda« (Karlfn ¢. 
piedesié; rocnik ly za tezl., roc-ollvas I epoue zl. 


———— 


234.) Ize dostati veSkeré roéniky 


»Method« vychazif vidy 20, kadého mésfce, Ptedplacenf obna%{ 2 2], ro&éné, Pfedplatné prijima administrace 


¥ 


»Methoda« v Karlné &, 234, Jen frankované listy pfijfmajf se, Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do 
Pisy, tykajfcf se redakce, budte% zasilany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, &, 234, Reklamace za 


sflany budtez do expedice v knthtiskdrné MikulaSe a Knappa v Praze, v Karliné, Anensk4 ulice fis, 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskérny Mikuld3e a Knappa v Praze, v Karliné, 


144, 


nahé postavy muzské » 


~ 


~ METHOD. 


UASOPIS VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU, 
Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie krestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 4. 


V Praze, dne 20. dubna 1878. 


Rotnik IV. 


Obsah: Stodiilky (Fr. J. Zoubek), Inventé# Krumlovsky (Ant, Baum), — Z Akademie k¥estanské: 1, Valn4 


hromada, Jednatelsk4 zprava za rok 1877. 


2, Odbor umélecky, Valnd schfize. 


Jednatelska zpradva. Mésién{ 


zprava, 3. Odbor archaeologicky, Jednatelska zprava, (F. J. Lehner), — Doméaci zpravy. — Mosaika — Michel 


Angelo, (F. J, Lehner.) — 


stodulky. 


Pigse teditel 


Fr. J. Zoubek. 


(Dokonéeni.) 


Na mirném svahu navrsi, sklanéjiciho se | tympanem. Hlavni timsa sklad& se toliko 


od strany severni ku strané jizni, vystaven 
byl (dle svédectvi listiny i dle spfisobu lodi) 
_asi v polovici stoleti 13. kostel slohu roman- 
ského. Nejspise byl kostel zdi opevnén a ochoz 
jeho az za nynéjsi farni staven{ prikopem 
obehnén. Fara byvala snad dyorem templay- 
skym. Podstatou svou kostel nynéjsi z dvoji 
doby pochazi, z 13. a 14. stoleti, k celku 
pak dobami pozdéjsimi pristavky rozlicné byly 
privéseny. 

Jak kostel nyni se spattuje, jest o jedné 
lodi a v stranu vychodni péti stranami osmi- 
hranu uzavren. K priceli na strané z4padni 
pristavena jest véze nevysoka, vzhledem k lodi 
dosti Sstihl4, vybihajic v stanovou pfikrou 
stfechu osmihranou. Po levé strané jest pri- 
stavek dvéma oblouky k lodi pfripojeny, na 
spisob néjaké lodi vedlejsi. Ku pravé strané 
lodi pripojen jest sinec, k levé pak pridana 
vy dobé nejnovéjsi sakristie velikosti nepo- 
mérné. Hibitov kolem kostela, neprostranny, 
jiz zruseny; kolem do kola jest obezdén. 

Hned ynéjsek kostela sim ohlasuje, Ze 
kostelu dostalo se béhem ¢asu muoho pro- 
mén. Aé jest uvnitr klenut, postrad4 z venci 
piliti opéracich, Aé jsou okna nyni sklenuta 
lomenym obloukem, piedce posud pri lodi 
nalezime podiimsi polokruhové, hlavni pak 


z rovnych hladkych paskt ¢ili listek a oblouéki 
étvrti kruhe opsanych, jak pfi nasich stay- 
bach romanskych nejéastéji byv4. Nad veho- 
dem, zastfenym novéjsim oblozenim, vidf§ 
u horejsi cdsti jesté starsi Clankovanf, v niz- 
kém pak okrouhlém tympanu vypukly kiizZ, 
mnohym naétérem pokryty, tak ze nerozeznas, 
pripomina-li rameny a ozdobami dobu tem- 
plata. Horejsi cast véZe po strandch po dyou 
okénkach okrouhle sklenutych ukazuje. 


Lod sklenuta jest dvima ¢étverci kfizo- 
vého polokruhového klenuti, beze vsech déli- 
cich pdstt a zeber. Presbyterium, jsouc s lodi 
stejné sifky, priléha k ni bez oblouku vitéz- 
ného, Klenuti m& lomené se zZebrami a se 
svornikem. Zebra, malounko z klenby vypu- 
sténd, sklidaji se z rovné plosky ili listky 
se dvéma Zla4bky po kazdé strané a konéi 
krakoreéky rizué obliceje lidské predstavu- 
jicimi. 

Podvézi, pro hrubost zdi misto velmi 
tésné (7‘ 3/' dlouhé, 6’ 6” Siroké), okéakem 
na spusob stiflny temné osvétlené, byvalo 
prvotné schrankou klenotti kostelnich. 

Nizky pristavek, jakousi levou lod kostela 
predstavujici, opatiten jest polokruhovym va- 
lenym klenutim; pivolné mival v Gele k vy- 


yehod sklenut jest polokruhem a opatien | chodu okno lomené,. 


— 42 — 


Svétlo jde do lodi dvéma, do presbyte‘e 
tremi okny, kromé okna étverhraného v lodi 
vesmés lomenymi, druhdy tesanou kruzbou 
ozdobenymi. Délici prut jest jiz urazen, v ho- 
tejSi pak Asti zbyly jenom stopy trojlistu. 
Do posledni ned&éyné opravy spatioval 
ge v jiznim okné v presbyterti zbytek malby 
ve skle, jehoz vérné barvami vyobrazeni 
chovi ve svych sbirkich p. architekt Baum 
v Praze. (Viz vyobrazeni.) 

Malba ta pYedstavuje Mati Magdalenu, 


nadobu s drahou masti v rukou drzici. Malba~ 


nalezela k nejzdarilejiim malbim ve skle, 
pochazejicim ze 14. stoletii Na vyobrazenti 
architektem Baumem jesté v ¢as zachyceném 
vidiS svétici, kolem jejiz hlavy, zdvojem vol- 


Ox 
A 


nymi zihyby splyvajicim zastiené, vine se 
nimbus modrymi obloutky gotickymi ozdo- 
beny. Sat svétice jest plast éerveny Zluté pod- 
Sivany, rukdy roucha zpodniho zeleny. Vzdicnost 
mastiivykonu, k némuz jest uréena, naznacil 
umélec tim, Ze nddoba spotiva v levé ruce pla- 
8tém prikryté, pravice pak jen zvolna dotyka se 
nidoby, aby nepoz byla rovnovéhy, Kresba jest 
dosti pfesnd, cel4 pak osobnost lfbeznd4 a mild. 

Pomyslime-li si, Ze malba ta nebyla je- 
dinou v oknech presbyteée Stodileckého, nez 
ze naleZela k vét8imu cyklu souvislému, vzpo- 
meneme si i pri vesnickém tom kosteli¢ku na 
slavné syédectvi o hojnosti a krése chréma 
Ceskych za dob predhusitskych: ,,Zddného 


4 


krdlovstvi tohoto naseho véku ve vst Evropé 
nent, v kteréms by tak mnoho, tak slavnych, 
tak krdsnyjch a ozdobnyjch hostel a kld- 
Steriw bylo, jako v Cechdch. Chrémové né- 
ramné vysoce stavéni, prostranni, siroci a 
dlouzi ku podivu, klenuti a kfidlici prikrytt, 
oltatové v nich vysoce zalozeni, zlatem a 
stiibrem, v némz byly svatosti, ozdobent ; 
kné%ské roucha drahymi perlami krumplovana, 
piiprava vSecka bohaté, predrazi Klenotové; 
okna vysoké a prediroké pékného a svétlého 
skla a diyného ‘temeslného dila, jimiz by 
svétlo do kostelfi pronikalo. ,Zakovt pak 
chrdmové netoliko v méstechach a meéstech, 
ale i ve vsich ku podivu se spatrovali.* *) 
Ale vratme se k nasemu kosteliku. 


Na strané zipadni jest kruchta, spoét- 
vajici na pilffi uprostred dvou oblouki, na 
dvou kiizovych klenbéch kruchtu negoucich. 
Pod kruchtou jsou posud zajimavé zbytky 
romanského krakorce ; ozdoben jest élanko- 
vanim a kostkovanim. 

Vsimnéme si jesté sanktuaria Gili schranky 
na velebnou svdtost v presbyteri ve zdi v levo 


’ *) Svédectvi toho nedavaji B. Grueber nebo 
Woltmann, neg Enea’ Sylvius, papez Pius IL., jenz 
sam o ysem v Cechaéch se byl pfesvédéil a napsal 
toliko, co byl vidél a védél, —|Praévem vychvaluje 
Kueds Sylvius pti kostelich Ceskych také okna 
pekného skla; nebot iv 15.a 16. stoleti byla velké 
okna sklenéna v mnohych zemich jesté dosti vel- 
kou vzdcnosti i ve chramech. : 


ieee ne 


od olté¥e. O schrankach takovych byvala na- 
Fizeni cirkevni: ,Schranka... tak budiz udé- 
lana ve zdi nebo ve sloupu, aby ze zadni 
Strany nebo ve venkoyské zdi kostelni méla 
takovou tloust té zdi a tak pevné kameny, 
aby nejinak neZli nejvét8im nadsilim prorazena 
byti mohla.“ Dvitka méla byti Zeleznd, uvnitt 
Gervené nat¥ena, z venti pozlacena s dobye 
uzavrena. Klié ku schrénce chovati mezi 
prava farévova nélezelo. Schrinka méla byti 
pokud moZné nejskvostnéjst. 2) 

Gotick4 schranka Stodilecké ndkladnéjsi 
jest nezli byvaji po kostelich vesnickych. Dva 
ve zdi vypusténé opératky na vylozené timse 
spocivaji, ozdobeny jsouce lomeniékami, vybi- 
hajicimi y Stihlé fialy, krabolkami a kvétem 
ozdobené. Mezi opératky vzklenut jest oblouk 
okrouhly, pod nimZ spatfuje se kruzba z po- 


G. Jakob, Die Kunst im Dienste der 
Kirche 1857, 74, 


lovice étvyerlistu zdlezejici. Nad oblou¢ékem 
jest blanka, na niz nejspise byval obvykly na’ 
schrénkéch ndépis: Ecce agnus Dei (Hjhle, 
berdnek bozi). Dvitka jsou miiZovdé, a kde 
pruty zelezné se ktizuji, pridélany jsou ozdoby 
ruzové. Dvitka pro bezpetnost zimkem, pro 
snadnéjsi pak otev¥eni kruhem jsou opatiena. 
Stopy barev a zlata svédé{ o byvalém jich 
ozdobent. 


Dokud k ptivodnimu romanskému koste- 
liku nebylo pristaveno presbyterium gotické, 
byla lod uzavfena polokruhoyou apsidou po- 
dobnym podfimsim ozdobenou, jaké posud na 
lodi se spatfuje. Ze jest gotické presbyterium 
bez opéraki, mohlo by pochdzeti také z 13. 
stoleti; ale okna néleZeji stoleti 14. Vysoka 
sttecha, lod i presbyterium spoleéné piikry- 
vajici, nélezi dobé gotické. Jak kostel v pye- 
deslém i v nynéjsim stoleti proménén a zne- 
Svaren byl, o tom lépe jest pomlceti. 


Inventé? Krumlovsky. 


Podava architekt Ant. Bawm. (Pokraé.) 


Paété rubrika popisuje infule. ,Item infula 
neb koruna perlowa z zlatymy zaponamy, Item 
infula na tkaniczi perlamy krumpowana, Item 
infula krumpowana mrziczkou perlowou, Item 
huol y s nahnutym hornym strziebrna.“ 

Sesté rubrika vypisuje ampulae. ,Item 
dwie ampule s rzapky strziebrny, Item dwie 
-menssye bez rzapkuow s przikrywadlem po- 
zlaczenym, Item dwie naymenssye s sskrzi- 
wanczowymy nosy, Item dwie ampule kyzi- 
sstalowe okowane a pozlatyte.“ 

Sedm4 rubrika velmi ¢etnd ¢ité pekto- 
relia a jiné véci rozmanité, Pektoralia obsa- 
huji z vétsi C4sti vzicné sv. ostatky, tak jako 
»dyel hrzebow a kopie, cum cingulo sanctae 
Mariae, sukni sy. Petra, peplum Mariae, tu- 
nica inconsutili, geden cum Veronica et ca- 
misia sanctae Mariae, geden cum pano cum 
quo Christus fuit praecinctus in cruce, geden 
zlaty pektoral a wlasy z brady bozie, geden 
pectoral zlaty a krzisstalowy cum sanquine 
Christi atd.“ Ze veskera pectoralia byla téz 
co do koyu a préce drahocenndé v dobé, kde 
sy. ostatky zvlasté se ctily (svatek sv. ostatki), 
rozumi se samo sebou. Uvadim predce nékterd 
z nich na dikaz: ,Jtem krzizek maly s ame- 
thysty, Item krzizek zlaty prazdny z pyety 
zaphyry a s perly, Item pectoral hranaty 
s kamynky perlamy promysseny, Item pectoral 
8 obliczegem bozym na perle“ atd. Dale se 


uvddi: ,Item sskrzinka slonova, Item prsten 
s bozym drzevem as krzisstalem, Item obrazek 
agssteynowy ozrny swate Margrety s drakem 
a s monstrancij, Item oltarzik strziebrny po- 
zlatyly s ezr1nym kamenem arytye okolo, Item 
kofflik serpentinowy, Rzepicze takaz, Lzyeze 
takaz, Rzepicze ametystowa, kofflik z agssteynu, 
kofflik jaspissowy, kofflik fladrovy z pozlatytu 
korunu ys nohu, Item trzi maly koffliczi 
s korunamy ageden bez nohi strziebrne, Item 
kofflikow nyekolik drzewenych, Item pergamen 
subtyl dwie trubyezeze.“ 
,Ornatus sive casulae.“ 

Téchto jest hojny pocéet. Rubrika ta pro 
ndzvoslovi m4 velké dilezitosti. 

Ze uvedené kné%sk&é roucha jsou nazyvice 
naidhernd, netreba dokladati. 

»ltem welyky (Ornatus) modry s per- 
lowymy andyely a s krzizem perlowim. Item 
ezrweny (sic) vnezovy s perlowim krzizem 
nebo s berankem. Item vnezovy byely s krzi- 
zem perlowym. Item zeleny s plotem a per- 
lovym krzizem. Item modry axamytny s pér{ 
lowym krzizem. Item luczky zlaty z perlo- 
wymy andyely s krzizem. Item s krzissky s ezr- 
nymy as byelymy s perlovym krzisskem vskym- 
Item modry axamitny s tkanyczi s- resureccij. 
Item modry zlatohlawowy vnezowy s tka- 
nycy. Item modry s emy. Item modry axa- 
mytny wyrazowany 8 rozyssezkamy czrwe- 


— 44 — 


nymy, Item blankytny atlassowy s tkanyezy. 


Item modry z sluneczky vnezowymy 
s tkanyezy. Item modry tubynowy s hwyez- 
damy. Item modry atlassowy z troezu- 
novym krzizem. Item czrweny axamytny 
s tkanyezy prostu. Item czrveny po- 
hansky s vzly. Item czrweny luczky s Fran- 
ciskem. Item czrweny atlassowy s troczu- 
nowu tkanyezi. Item czrweny s malymy 
lwiky s prostu tkaniczy. Item zeleny na- 
chowy.* 
Nasleduji nyni kasule bilé (9 kusti) jako: 
» Byely vnezovy, byely pohansky s rozemy 
astrzelkamy. Item ssachowany axa- 
mytny byely czrweny a zeleny z ssiroku tka- 
nyezy sdyalmatykamy bez fleknow y kapie 
taz bez tkanyeze, Item zeleny czrweny byely 
s tkanyezy ssyroku s perlowymy dyademamy, 
s dyalmatykamy as kapi bez tkanycz.“ 
_ Valny poéet (22) je kasulf ¢ernych: 
»Cerny pohansky s sirokou tkanici s dalma- 


tikamy a kapi. Item ezrny s resureccij, Item’ 


ezrmny s czrwenym krzizem cum liliis, Item 
dyalmatyky czrne s ffleky luczkymy, 
Item czrny pohansky s krucifixem, Item ezrny 
luezky, Item ornat czamlatovy czrny, Item 
dyalmatyky vonderstatowe (sic) s fleky 
zlatohlawawymy. “ 

Nasleduje vypocténi képi, jichz jest 20 
kusti. Jsou rozmanitych barey, jako ostatni 
roucha knézské. Jmenujeme pouze: ,Item 
kapie czrwena s lwyky, Item dwye kapie lucz- 
czie zlatye gednostaynye, Item luczka kapie 
z pruhy zlatymy, Item modra a byela, Item 
zelena a modra, Item luczka blankytna z zla- 
tymy psyky, Item kapie fursstatowa. 

Mimo dalmatyky pri kasulich jsou. ve 
zyléstni rubrice uvedeny dalmatyky jedenact 


na potet. Cervené barvy se uvadéji avlast. 
,Dyalmatyky modre axamytne s fileky, modre 
atlassowe s andyely, byele vnezowe pohanske 
s ffleky, byele vnezowe stare knyeze Arnu- 
sstovy, ezrwene luczke z zlatymy sstrychy, 
Item zelene taffatowe, Item dwa po- 
stawezie nachowa geden czrweny druhy 
ezrny, Item luezky czrny zlatymy lwiczky po- 
stawecz, Item przikrow z kraizky zlatymy.“ 

Antipedii uv4di se 15. ,.Item krumpovane 
s obrazij, Item druhe axamytne cum lilium, 
Item dwoye przed oltarzie swatecznye, Item 
gedno przed oltarzie ss kropenymisstuky, 
Item gedno przed oltarzie atlassowe sstuko- 
wane, Item gedno czrne pokussynowe 
z zlutym krzyzem, Item gedno vyonder- 
stat z zelenym krzyzem. Item gedno z 2Ze- 
lenym taffatem as ezrvenym wy razovanym.* 

,Omyraluw (humerale) perlowych gest sdm, 
neperlowych bez dou trziczty a pyet omy- 
raluw bez ruch.‘ ; 

Alb se uvddi na poéet 47. ,Item dwye 
swatecznie s fleky gednostaynymy s zlatymy 
ptaczky, Item gedna% fleky cum M, Item 
gedna z fleky czrneho axamitu z rukawie 
crumpovane, Item gedna z fleky modrymy 
pohanskymy. Item gedna fleky z axamitu 
ezrneho za rukawie s tkaniczy zlatu z textem 
tyemto rozpomen pod korunkamy, Item gedna 
z fleky vnezowymy w modrem poly, Item 
gedna z fleky vnezoweho zlata s vzly.“ 

,stolae gest vssech trzidezety.“ 

Ubrusi na oltéfe uvadi se 7. ,Item vbruz 
geden brunaty taffatowy z pruhy zlatymy, 
Item vbruzeze dwa platenna z pruhy czrwe- 
nymy, a czrnymy, Item vbruz geden byely 
wlasky z trzepezy as tkanyczy.* 

(Pokragovani.) 


Z Akademie krestanské. 


Vaina hromada. 


Akademie kiestansk& konala dne 4. du- 
bna letosni valnou hromadu, kterou pyedse- 
dajici vdp. kan. dr, Mik. Karlach vzletnou 
feci zahajil. Po schvaleni protokolu posledni 
valné schtize ¢téna jest ndsledujiei 


Jednatelsha zpréva za rok 1877. 

»Po dokonaném tietim roku trv4ni mize 
feditelstvo Akademie kfestanské s uspokoje- 
nim k tomu poukézati, Ze divéra, s niz se 
Akademie hned p¥i svém zalozeni potkala, ji 


netoliko se zachovala, ale stéle roste a se 
zmahé4. 


Dikazem toho jest, Ze poéet élenf 
v minulém sprévnim roku opét znatné se 
rozmnozil, a Ze duchovenstvo i obecenstvo 
ve vselikych zéleZitostech, které Akademie 
kfestansk4 péstuje, u ni netoliko rady vyhle- 
davalo, ale té% pod vedenim a prost¥ednictvim 
jejim veliky poéet uméleckych a cennych 
predmétiv objednalo, 

O stélé p¥izni obecenstva k Akademii 
kfestanské syédé{ dary, jich% se ustavu 
dostalo. 

Knihovyna rozmnozena dosti znaténym 
poctem spisi starsich i novéjSich, a to ne 
pouze obsahu theologického, ale iz jinych od- 


— 45 — 


bori védy. Vénovany také nékteré ruko- 
pisy vétsiho objemu, a feditelstvo chova 
nadéji, Ze podobnych rukopisi, které tvori 
poklad kaidé knihoyny, i budoucné Akademii 
krestanské od darcii se dostane. Neméné 
obohaceny jsou sbirky uméleck& a ar- 
‘chaeologick4 darovéanim mnohych vz4c- 
nych predméti, jakoz i sbirka numisma- 
tick a. Reditelstyo Akademie kiestanské vyy- 
slovuje slechetnym dércim, jenzto k rozmno- 
zeni knihoyny a sbirek pfispéli, povinné 
vrelé diky. ; 

Clen& Gité Akademie krestanské 2955, 
a sice zakladajicich 29, 

cinnych 281, 
prispivajicich 2645, 

Zemtely pan Simon Mottl, farét a 
dékan vy Gervené Reéici, jen% Akademii od- 
k4zal los z r. 1860 v cené 100 zl. is ku- 
pony a nékteré predméty, mezi nimizZ stiibr- 
nou sosku, pricten od feditelstva k clenim 
zakladajicim. 

Pri valné schizi Akademie krestanské, 
kter4z se odbyvala dne 19. brezna 1877, do- 
plnéno feditelstvo volbou novych ¢leni. Dle 
statutu byli vylosovani redaktor F. Lehner 
a farét Edmund Langer; probost V. Stule 
pro jiné zaméstn4ni vystoupil z feditelstva, a 
jedno misto uprazdnéno tmrtim prof. Ant. 
Muzika. Valnou hromadou zvoleni opét za 
éleny reditelstva Ferd. Lehner a Ed. Langer, 
aco novi ¢lenové far4f Jan Havli a kate- 
cheta Vacl. Honejsek. Pozdéji vystoupil z fe- 
ditelstva zastupce odboru hudebniho Fr. Z. 
Skuhersky, na jeho misto zvolen od druhé 
sekce feditel kiru J. A. Stary. 

V feditelstvu zasedali tudiz: starosta 
Akademie kf¥estanské kanovnik Dr. WM. Kar- 
lach, naméstek starosty Jos. Hellich, archi- 
tekt A. V. Barvitius, prof Dr. Fr. Bauer, 
architekt A. Bawm, prot. Dr. Kl. Borovy, 
prof. J. Drozd, teditel Jos. Foerster, farat 
J. Havlu, katech. V. Honejsek, farét Edin. 
Langer, rvedaktor Ferd. Lehner, architekt 
J. Mocker, prof. Dr, A. Reinwarth, hist. 
malit Frant. Sequens, prof. Dr. &. Smolitk, 
teditel J. A. Stary, sochat L. Simek. 

Za funkcioné¥e na dobu jednoho roku 
opét zvoleni za jednatele Dr. Smolik, za po- 
kladnika Dr. Bauer, za zapisovatele prof. 
Drozd. 

K vyfizeni z4lezitosti Akademie krestan- 
 ské odbyvalo feditelstvo 13 r4dnych a 2 mimo- 
radné schuze. 

Po celé Cirkvi katolické slaveno 5Oleté 
biskupské jubileum J. Sv. Papege Pia IX. 
Reditelstvo neopomenulo zariditi vSe, aby Aka- 
demie kiyestanské distojnym sptisobem slay- 
nosti se zic¢astnila, a opétné hlavé krestan- 


stva city ldsky a oddanosti projevila. Jeho 
Svatosti podéna ozdobné upravené adressa, 
opattena podpisy netoliko Cleni teditelstya, 
ale i ¢élentiiv Akademie kfestanské celkem 
2000 podpisy. Slavnosti v Rimé ztéastnili se 
Clenové feditelstva i Akademie, a adressa po- 
dina do rukou sy. Otce.élenem feditelstva re- 
daktorem Herd. Lehnerem. V listu Jeho Sya- 
tosti ze dne 13. srpna 1877, svédcicim ysem 
jednotém a spolktim v Cechdéch, jez blaho- 
prejné adressy do Rima zaslaly, %ini se také 
éestna zminka o Akademii krestanské. 
Bolestnaé zvést o timrti Jeho Svatosti 
Pia IX. hluboce se dotkla Akademie kiestan- 
ské, Ctila v ném svyého vzneseného pfiznivce, 
jenz pracem jejim Zehnal, a ji nejednou svoji 
zylastni néklonnost projeviti racil. Reditelstvo 
vyslovilo soustrast z imrti Jeho Svatosti zvlast- 
nim listem zaslanym J. Exc. nejdustojnéjsimu 
apostolskému nunciovi ve Vidni, a uspor4- 


dalo s ostatnimi spolky katolickymi za zvéé- 
nélého sv. Otce dne 18. tnora smuteéni sluzby 
Boz#i vy chramé u sv. Jilji. 

Nové zyolenému sy. Otei Lvu XIII. pro- 
jevilo feditelstvo Akademie kfestanské nej- 
hlubsi oddanost s prosbou, aby tstavu poze- 
‘ hnénim a vysokou pYizni naklonén byti raéil. 
J. Exe. nejd. nuncius Videisky oznémil listem 
ze dne 14. brezna, Ze osyédéeni ono gs veli- 
kym potésenim pfijal a Jeho Svatosti je 
v znadmost uvede. 

Valné& schiize Akademie krestanské po- 
zdravila sjezd katoliki ve Vidni zvlastni re- 
soluci a vyzvala tidy své, aby na sjezdu onom, 
v jehoz programu zahrnuto bylo téz jednéni 
o predmétech, které v obor ptsobnosti Aka- 
demie kfestanské spadaji, co mozn& Getné 


podil brali. Vyzv4ni tomu vyhovéno, an vice 
tdtiv Akademie krestanské ku sjezdu ve Vidni 
se dostavilo. 

Tohoto roku pfYipad& 500leté pamatka 
tmrti otce vlasti KarlaIV. Reditelstvo Aka- 
demie kfestanské védomo jsouc si, ¢im Kare] 
IV. zemi, nérodu, zivotu nabozZenskému a, 


uméni byl, usneslo se na tom, aby Akademie 
k¥estansk4 pamdtku velikého panovnika, jehoz 
jméno vizdy s tictou vyslovovati se bude, di- 
stojnym sptisobem konala. K tomu cili ziizen 
zvla4stni komitét, jemuz pripravné prace ku 
slavnosti prika4ziny jsou, sestdvajici ze sta- 
rosty Akademie kiestanské, predsedtii ySech 
odbori, vsech ¢lenti vyborovych sekei umé- 
lecké a archaeologické, a pani prof. Dra. 
Schindlera a teditele Zoubka. K navrhu komj- 
tétu schvdlilo a prijalo feditelstvo program, 
aby pamdtka Karla IV. oslavila se smute¢- 
nimi sluzbami Bozimi, konala se slaynostn{ 
schtize Akademie a usporidén byl koncert, 
pri némZ se predndseti maji cirkevni zpévy 
aha 


ay 3d ne 


z doby Karlovy, a aby po sesitech vyd4no 
bylo skvostné album, obsahujici mimo Zivoto- 
pis vyobrazeni nejéelnéjsich stavitelskych a 
jinych uméleckych pamatek, jichz tvircem 
jest Karel IV. a jichz stitedem bude vele- 
chrim sv. Vita a hrad Karlotyn. Vdp. J. 
Klein, dék. vy Cinévsiy vénoval k téelu tomu 
20 zl. Prvni sesit vz4ceného dila ‘vyjde v dobé, 
kdy se konati bude slavnost. 


Ohledné Gasopisid, které jsou orginy 
Akademie krestanské, usneslo se feditelstvo, 
ze idové Akademie i vy budoucim spravnim 
roku jeden z onéch éasopisi, ktery sobé 
kazdy vyvoli, tim spisobem o@birati mohou, 
jako v minulych letech, ¢inni Glenové se sle- 
venim 50°/,, prispivajici se slevenim 25°/). 


Sekretéte Akademie A.Maty4Se, jenz 
trad doposud prozatimné zastdval, ustanovilo 
feditelstvo definitivné proti oboustranné pil- 
letni vypovédi. 


Akademie kiestanské béfe se v odbo- 
rech svych za vytknutym cilem neunavené ; 
zbyvé vsak jesté mnoho k vykondni. K tomu 
ma zapotiebi vydatnéjsich hmotnych prostredkt. 
Z té p¥iciny musi vysloviti feditelstvo prani, 
aby netoliko novych tdi pribyvalo, ale i vice 
zaklidajicich a ¢éinnych lend piistupovalo, 
ponévadz jen tak jest mozno, aby Akademie 
pusobnost svoji rozSititi mohla, ¢emuz vy mno- 
hych piipadech branily ohledy, které nezbytné 
Setreni ve vécech jinak za nutné uznanych 
ukladaly. “ 


Nasleduji jednotlivé zpravy ve- 
skerych étyr odbor&é, védeckého, hu- 
debniho, pro vytvarnd uméni a ar- 
chaeologického, v nichz liéi se ¢innost 


sekei, jakou kazdy na vyvoji vytceného pt- 
sobeni pracoval. 

Piijmy Akademie vykazuji tyto polozky: 
Hotovost z roku 1876 obn&sela 3556 zl. 
10 ky, cenné papiry 400 zl, pfispévky 
élen& hotové 4040 zl, v cennych papirech 
100 zl., cenné véci 200 zl., dary, troky a na- 
brady 236 zl. 74 kr. — Vydani obnasela 
4601 zl. 27 kx, zistalo tudiz koncem roku 
1877 na hotovosti 3235 zl. 57 kv, na cen- 
nych papirech 500 zl. a na cennych vécech 
200 zl. — 

Po schvdleni acti prikroéeno jest k do- 


pliovacim volbém do feditelstva. — Zvo- 
leni jsou pp.: prof. dr. Klem. Boroyvy, prof. 
dr. Fr. Bauer, malit Fr. Sequens, sochar 


Ludvik Simek, teditel kiru Jos, Foerster a 
prof. Jan Drozd. 

Kdyz prof. Drozd byl vyslovil prani, aby, 
pokud mozno — konaly se ¢astéji predndsky, 
ponévadz Zivym slovem ziskino bude uméni 
kéestanskému novyeh pYdtel a prizniveu, Aka- 
demii pak kfrestanské novych sil snazivych, 
oznameno jest, ze predndska architekta Bauma 
konati se bude v_ kvétnu pred slavnosti 


| sy.-Janskou. Reénik promluvi na zékladé ,ar- 


chaeologickych otdzek,“ spisku to 
od sekce archaeologické Akademie kirestanské 
vydaného a illustracemi opatfeného, o dtle- 
Zitosti uméleckych paméatek ve vlasti az dosud 
zachovanych, jakoz i povinnosti 0 zachovani jich. 
Spis se jiz tiskne a bude napotom za- 
slain veskerym Glentm Akademie krestanské 
s letoSni jednatelskou zprdvous prosbou, aby 
otazky na prdzdnych listech zodpovidény a 
knizecky vyplnéné odboru archaeologickému 
Akademie kiestanské zpét zaslany byly. 
Lehner. 


Odbor umélecky. 


Valna schize. 


Jmenovanim clent odborovych utvoren jest 
vedle stanov odbor pro vytvarnd uméni, ktery 
dne 23. brezna konal prvni svou valnou schizi 
za predsednictvi Jos. Hellicha a za pritomnosti 
vlédniho komisaie. Nejprve ¢téna jest ndsledujict 

Jednatelska zpréva za rok 1877. 

,Obstaravani béznych zikazek a udileni 
rady pri velmi Getnych poptavkach i v tomto 
roce vsecken téméy zabralo as a ¢innost vy- 
boru; avsak domniv4me se, Ze i touto ¢in- 
nosti nemaélo jsme prospéli. 

Na dtkaz toho podévame pfYehled vsech 
predmétti, kteréz odborni vybor bud sam dodal 
aneb obstaral, jakoZitéch, pti kterych radou 
aneb jinak népomocen byl. 


| 1 cerny a 2 


Vlastnim wtstavem paramentnim, kteryZ 


_ 8 pracovnicemi novy rok zapoéal a 13 dilem 
| definitivné, dilem provisorné p¥ijatymi skonéil, 


dodany byly béhem tohoto roku: 3 celé ornaty, 
bilé, 65 kasuli, 27 pluvialé, 
6 rouch pro levity, 38 Stol, 18 alb, 17 rochet, 
32 komzi pro ministranty a kostelniky, 8 bi- 
reti, 1 zlaty tiapec k dalmatikam, 23. vel, 
19 plastikt: na ciborium, 13 burs k nemocnym, 
6 antipendii, 21 polstativ oltéfnich, 5 bal- 
dachini, 13 kobercd, 6 ptikrovi, 52 kostelnich 
korouhvi, 6 menSich korouhvi a mnoho pradla 
kostelniho, Syv.-Vaelavsk& zdlozna i vy tomto 
roce velikyeh si ziskala zdsluh o zdar dotée- 
ného tstavu, jen skrovné pozZadujic ndjemné 
Z mistnosti uzivanych. Ustay pak s4m zylast- 
nimi stanovami nabyl peynéjsiho titvaru a 


— 47 — 


také o to bylo postar4no, aby posavadnimu 
fediteli ustavu, dp. Edm. Langerovi, v éas 
potreby dostalo se z4stupce. Za tou p¥itinou 
byl dp. Flor. Scharwort vyborem sl. ¥editelstvu 
za nového élena vyboru navrzen a od ného 
schvélen. Mezi letoSnimi vyrobky parament- 
niho tistavu bylo vySivani figurdlni a vySivani 
zlatem a stribrem hojnéji zastoupeno. Potitebné 
nakresy shotovili dilem pan pfredseda Jos. 
Hellich, dilem obzvl4sté Glen vyboru pan Fr. 
Sequens zptisobem tak dokonalym, Ze nejlépe 
stylisovanym vzorim tohoto druhu tplné se 
vyrovnaji. 

Nejvétsi vliv bezprostfedni mél dale 
vybor pri shotovovéni kostelnich mnddob ko- 
vovych. Z bohaté sbirky ndkresi p. archi- 
tektem A.V. Barvitiem vyvedenych byla ¢ast 
pro sekei zakoupena, dst panem architektem 
sekci darovéana. Rada ndkresi pro kalichy 
byla v noyém roce doplnéna, a nové ndkresy 
vkusnych patének k zaopattovani nemocnych 
a koneéné i monstranci pribyly. Dle vlastnich 
vykresii sekce bylo pod dohlidkou p. Barvitia 
v dilné k tomu téelu- ziskané objedndno a 
shotoveno: 16 kalichi, 7 ciborif, 3 paténky 
zaopatrovaci, 5 nddobi na sy. oleje o 3 né- 
dobkach, 6 jednotlivych nddobek, 3 relikvidie 
a 2-monstrance (jedna ze stifbra). I vlastni 
sbirka vzornych nddob kostelnich byla dle 
podobnych vykresi doplnéna, tak Ze nyni ¢ita 
4 kalichy, 2 ciboria, 1 pacifikél, 1 kitz jedno- 
dussi, 1 relikvidt, 3 nddobi na sv. oleje, a 
sice 1o tfech nadobkach, 10 dvou a 1 jed- 
notlivé (vSechny ze stfibra) a 1 paténku za- 
opatfovaci. Mimo tyto nadoby shotovil stif- 
brnik p. Kautsch dle vykrestiv pod dohlidkou 
p. Barvitia na svij ticet pro vystavu v aka- 
demii: 3 malé jednoduché kalichy, 1 malé 
ciborium, 1 monstranci a 2 relikvidte. Dale 
pribyly jesté 2 kalichy, které zlatnik p. H. 
Grohmann ve své dilné dle vykresiv odboru, 
ale bez technického dozoru shotovil a misto 
penézitého prispévku Glen zaklidajicich aka- 
demii vénoval. 

Mimo to bylo prostrednictvim sekce jesté 
kovovyeh nédob dodéno: 3 monstrance, 11 
patének, 106 svienfi, 15 lamp, 10 kaditelnic, 
10 kropenek, 9 kropdééki, 10 zvonki troj- 
cimbdlovych, 3 malé zvonky, 6 kiizi, 2 formy 
na peceni hostif, 14 pdéri mesnich konviéek, 
6 luceren. Opraveno a pozlaceno bylo: 12 
kalichi, 7 ciborif, 5 monstranci a mnoho ji- 
ného kostelniho nd¢ini. Mezi opravenymi 
monstrancemi zasluhuji zvl4stni zminku 2 go- 
tické z potatku 16 stol., jedna z namésti u 
Brna, druh4 z Myta; k oné podal p. archi- 
tekt Mocker ndkresy GAsti schazejicich a tuto 
zevrubné okreslil. Z ostatniho kostelufho n4- 
éini bylo dodano: 7 déevénych krizi, 1 né- 


dobi kfestni, 5 kanonek, 12 svienfki' ke kif« 
zim konsekraénim, 14 svientki k stacim 
kiiZzové cesty, 8 missala. 

I na poli architektury byl vybor sekce 
dilem o radu, dilem o shotoveni nakresi po- 
Zidin, a nékteré véci také pod dozorem. 
malei z vyboru provedeny. Pro jeden chram 
byla udélena rada v piitiné zad&ni prdce 
natéraéské. Pro vnitini za¥izeni kostela ve 
Velelibech shotovili architekt Baum a Miinz- 
berger ndkresy, taktéZ ndvrhy arozpoéty pro 
kostel sy. Jana v Nepomuku, ndkres pro 
vnitini upravenf malé kaple dékanského 
chrému v Prachaticich, nd&kresy pro ynitini 
zatizeni chramu ve Mésené a pro oltdéfe ko- 
stela Hostounského. P. architekt Baum shlé- 
dnul kostely ve Chlebich a Cinévsi v priéiné 
opravy. Ndkresy gotickych oltaéti v Krsové, 
od p. architekta Adama shotovené, byly v Praze 
za dozorem uméleckého odboru provedeny ; 
pro vyhofely kostel ve Strazi, patrondtu kni- 
zete Lowensteina, byly nakresy pro hlavni a 
boéni oltét jakozZ i pro kazatelnu od archi- 
tekta Barvitia shotoveny a budou s malymi 
zménami v Praze provedeny, jakmile dojdou 
schvéleni Jeho Jasnosti vysokorod. p. patrona. 

Tyz ¢len vyboru podal k zAdosti nej- 
dist. kapitoly vySehradské plén pro zloubeni 
taméjsiho hibitova GAsteéné dle nového sy- 
stému, ktery nejdist. kapitole byl predlozen 
a vyborem doporuéen. Podobné shotovil archi- 
tekt Mocker plan pro zvétSeni a slohu pfi- 
méfenou oprayu kostela kapitolniho, ktery 
taktéZ odborem byl schvdlen a nejdist. ka- 
pitole viele doporuéen. TyzZ p. architekt. sho- 
tovil také ndkres hlavniho oltéte pro chrém 
Letsky. Konetné byly zde dva Bozi hroby 
dle n4kresi d¥ive jiz zminénych provedeny. 
Z oboru vytvarného uméni ve smyslu uzsim 
obstaral vybor 14 rozliénych obraztiv a 4 
soSky. Pii vytvarech téch postaral se vybor 
nejen o to, aby dle primérenych vzori byly 
provedeny, alebrZ poukazal i k mensim ne- 
dostatkim, kteréz% pak byly odstranény. 

Mimo vSecky tyto prace bylo vyboru 
jesté obstarati uméleckou tipravu adressy Sv. 
Otci za p¥itinou 5O0letého biskupského jubi- 
lea; zde byl to opét zvlasté p. arehitekt 
Barvitius, jenz ji vyteéné sefadil, malifskou 
pak ozdobu provedl malft p. Sequens. 

Bibliothéka odborni rozmnozena byla 
gnatnym darem knib p. Barvitia, pak zakou- 
penim dila jednajiciho o ktestanském uméni 
zlatnickém od Kinga a ,,Kirchliche Kunst in 
Wort und Bild“ od Alge. Sbirky fotografi 
rozmnozeny byly objednanymi fotografiemi 
uméleckych gobelini, a ke sbirkém vykresi 
gnamenitéjsich dé] starsiho uméni, které snad 
éasem vydény budou, zacdtek ucinén svrchu 


- 


eR Ss 


dotéenym vykresem monstrance Mytské. Jak 
jiz bylo podotknuto, doplnil se vybor zyole- 
nim vp. Scharworta za nového élena vyboru ; 
a v posledni dobé jmenovéno také nékolik 
élenfiv odborovych, aby podle stanoy odbor 
i mimo svaj vybor rozsifen byl. 

Jest® vy poslednim éase obdrzel odbor 
znaténé dary od syych novych élentiv, od vele- 
dist. p. Jana Kleina, dékana v Cinévysi 30 zl.. 
od dist. p. Jos. Hilka, deficienta v Praze 
20 zl., zaéez se timto stédrym darctim ve- 
Fejné nejvrelejsi diky vzdavaji. 

Zéjmim a potrebim sekce slouzily v tomto 
roce ,Method“, éasopis vénovany krestan- 
ckému uméni,’ v jazyku ¢eském, a ¢asopis 
»Christliche Akademie“ v jazyku némeckém. 

Zylasté prijemné jesté dlouho vzpomi- 
nati bude vybor oslavy 75. narozenin svého 
predsedy malffe p. Jos. Hellicha, kter4 za 
ponuknutim Glenfiv Akademie v kruhu umél- 
civ a prdtel uméni usporiddna byla. 

Za predsednictvi oslavence svého doufa 
vybor, Ze i v novém roce i budoucné, byt ne 
vsechno, predee mnoho provede ke zdaru 
krestanského uméni. 

Po pYeéténi jednatelské zpravy odtivod- 


foval zemsky advokét Dr. Hugo Toman jmé- | 


nem vyboru sekce umélecké zpiisobem dimy- 
sInym se stanoviska pravnického potiebu, aby 
stanovy odboru pro vytvarné uméni k vili 
souhlasu se stanovami ostatnich odbort pri- 
méfené zménény a doplnény byly. Veskeré 
zmény jsou od valné schiize jednomysiné pfri- 
jaty a0 schvdleni jejich na vyssich mistech 
zakrocilo se. 


Mési¢ni zprava: 
1. Vyrizene zadlezitosti. 


Oltar Panny Marie pro hibitovni kapli vy Lab- 
ské Tynici dohotoveny odevzdan jest do Akademie. 
Architekt A. Bawm zde dokazal, ze Ize s ndkladem 
i velmi malym postaviti slusny a pfedc distojny a 
dikladné pracovany oltar, coz v dobich pritomnych, 
kde na mnoze i pri dobré vili nedostiva se do- 
statec¢nych prostredki, nemalé dilezitosti nabyva. 
Oltai jest renaissanéni. Vybor byl mile prekvapen 
dikladnosti prace pri laci neobyéejné. 


Nakres gotického oltare p. baronem H. 
Zessnerem objednany predlozen jest od architekta 
Jos. Mockra vyboru ku schvdleni. Architektura pri 
vsi jednoduchosti, jak& zde predepsdna byla, dt- 
myslnym ¢lankovénim a dostateénou hloubkou plodi 
dojem bohatosti. Po strandch hlavniho obrazu jsou 
dvé mala kiidla. Takovymi vzory jest poslouzeno 
dobé nasi. 


2. Objednavky. 


Krtitelna. Dp. Ign. Strouhal, far. vy Bohu- 
ovicich, objednava mramorovow krtitelnu. 


Obrazy. Ct. Milosrdné sestry v Repich 
6 obrazi na korouhve. 


Plastika. Vdp. Dr. Leop. Kotrbelec, dékan 
v Podébradech, velky crucifix hrbitovni z litiny a 
dyé lucerny; dp. Tom. Polach, far. v Drahanovicich, 
kovovy k¥iz pohtebni pozlaceny; dp. Fr. Telles, . 
far. na Skalsku, dfevény kriz; vdp Fr. Auerhann, 
dékan ve Zlonicich, kriz na rakev; dp. Jos. Kendik, 
far. v Diitni, sosku wzkrisent Pané, 

Nacini bohosluzebné. Dp. Vac. Ketzer, 
far. vy Albrechtci, objednavéa monstranct dle nakresu 
akademického; vdp. Vil. Kralik, kapitular v Bu- 


| déjovicich, kalich; dp. Fr. Vysloudil, far. v Rudo- 


slavicich na Mor, skvostny kalich zcela sttibrny; 
dp. Jan Bernard, far. y Cernousku, kalich stéibrny, 
juny se sttibrnou kupou a patenou; dva kalichy 
a dvé monstrance zasyl4 k pozlaceni, pak zada 
o dvé paténky ku zaopatfovani a dvé nové kadi- 
telnice; dp. Fr. Riedl, far. vy Hroznétiné, objednava 
3 nadobky na sv. oleje. 


Paramenty. Vp. J. Vaniéek, kaplan vy Novém 
Mésté n. M., objednava bilow kasuli; dp. Fr. Pa- 
vliéek, far. v Malenicich, cervenow kasuli; pani 
Eleonora Seborova bilow kasuli, album, cingulum, 
korporale; dp. Fr. Telles, far. na Skalsku, bilow 
kasuli; vdp. Fr. Auerhann, dékan v Zlonicich, 
bilow, cervenow a cernow kasuli, bily pluvial, éer- 
venou pokryvku na oltdini stupné, odévy kostelnické 
a ministrantské; vdp. Vil. Kralfk, kapitulaér v Bu- 
déjovicich, cernow kasuli a éerny pluvial; dp. Jan 
Bernard, far. v Gernousku, éerny pluvial, 4 alby, 
2 rochety, 12 korporalif, tolikéz purifikatorii a rué- 
nicki, zaclony damaskové a pokryvky oltaini; uroz. 
komteska Lazanska -cerny pluwvial; vp. Aug. Kle- 
veta, admin. v Lodénici na Moravé, skvostny bilj 
pluvial ; nejd. pan svétici biskup dr. Kar. Prucha, 
velum; vdp. Jos. Kneissel, dékan v Platten, svd- 
teéni velum; dp. Lohel Schmidt, sekretaz na Stra- 
hové, 2 cervené korouhve; tolikéz dp. Kar. Vosyka, 
far. v Sulkovei; vp. Ign. Zeman, kooper. v Svra- 
ticich a vp. Eustach Glabazna, koop. v Klinkovicich ; 
vp. Fr. Sojka, koop. v Nehvizdech, albw, pokryvky na 
oltate, polstate, purifikatoria, pally, oblek pro ko- 
stelnika; dp. Jos. Puchta, far. v Kluéenicich, albw; 
dp. A. Kolai, far. v Orlové, albu, kéestni Stolu, 
bursu ku zaopatiovani; vdp. Ant. Stépnitka, dék. 
na Veptku, kriz palliovy na kasuli; dp. Fr. Kolber, 
far. v Koryté, plastik na ciborium; dp. Fr. Vy- 
slouzil, far. y Rudslavicich na Mor., skvostny pirikrov 
a koberec na oltat; vdp. Jos. Seifert, dékan v Li- 
toméficich, éerny koberec na stupné oltdéini; dp. 
Jan Vyslouzil, dékan v Stakmberku, koberec. 


— 49 — 


Rozmanité. Dp. Jos. Hofmann far. v Pur- 
karci, objednavé 8 cfnovych sviend ; ct. predstavend 
klastera ursulinského v Praze 2 pékné svicny; dp. 
Fr. Singer, far. v Hornim Boru, missdle ups ie: 
Koller, far. v Koryté, kropenku; dp. Jos Sykora, 
far. v Ohatich, kaditelnici « kropenku; dp. Josef 
Titz, far. ve Friedlandé, vykres na sklenéné lustry. 


3. Rozpoécty. 


Dp. Jos. Arnot, far. v Zagavé na Mor., zadé 
za rozpocet na stiibrné ciborium a svicny; dp. 
B. Hrbaty, far. ve Spitinové, za rozpoéet na sochu 
sv. Jana; dp. Aug. Jelinek, dékan v Polné, za 
rozpoéet na cely éerny ornat. 


Odbor archaeologichy. 


Za pYicinou valné hromady akademie 
kfestanské poddna jest od vyboru sekce ar- 
chaeologické tato 


Jednatelska zprava za rok 1877. 


,»Odboru archaeologickému nenaskytovala 
se za minulého roku spravnifho pfilezitost 
cinnym byti jinak, neZ pouhym toliko roz- 
mnozovanim spist rozmanitych, vétsinou di- 
lezitych zdotace 300 zl. obndSejici, od které 
odpadlo 55 z]. 20 kr. na vétsi vyd4ni roku 
1876 a kteri v r. 1877 0 2 al. 60 kr. pfe- 
kro¢ila se. S dikem budiz podotknuto, Ze 
odboru archaeologickému dostalo se darem 
‘valné knéh, jakoz i mnoho starozitnosti te- 
ditelstvu vénovano bylo, které budou jednou 
vitanou ¢éstkou zamyslenych sbirek starozit- 
nosti krestanskych. Pri ¢emzZ ovsem zamléeti 
nelze, ze opravdivé Cinnost timto smérem 
predpoklad4 primérenou mistnost, jakou nyni 
odbor ani nema a v uvdzeni vSeobecnych po- 
mériy ani tak hned miti nebude. 

Aby vSak i pii nedostatecnosti pomoci 
hmotné i mistnosti vhodné do té doby, pokud 
pfiznivéjsi poméry nenastanou, odbor archaeo- 
logicky nebyl bez ¢innosti vSeobecné 
uziteénéavelepotiebné, zasylé cténym 
élenim Akademie kiestanské s vyroéni zpravou 
seznam otdzek s prosbou, aby dle moznosti a 
prilezitosti na prazdnych listech odpovéd za- 
znamenéna a odboru archaeologickému zase 
doruéena byla, Na zdkladé pisemnych odpo- 
védi umozni se odboru archaeologickému, aby 
z nich sestavil vice neb méné tplny inventar 
staroZitnosti apamdtek cirkevnich 
vy zemich koruny Svato-Vaclavskeé. 
Stane-li se tak, jak peyné doufime, znajice 
lasku a horlivost ¢lenfiiv Akademie krestanské, 
poskytne se jednak odboru archaeologickému 
trodné pole vdééné a zdsluzné ¢innosti, jednak 
vyplnéna bude prazdnd az dosud mezera vy dé- 
jindch Zivota uméleckého drahé ylasti.* 

Sejde-li se dostatecny poéet odpovedi, vyd4 
se napotom kniha, kterdé laskavym a ochotnym 
élenim bude rukovéti, aby podle na- 
yedeni v ni uvedeného mohli ny- 


néjsi, struény seznam pozdéji do- 
pliovati obSirnéjsim popisem dia- 
lezitéjsich pamdatek. 

Vybor sekce archaeologické zandsi se 
velkolepou mySlénkou, sestaviti pfedevsim 
ipiny invent4r uméleckych pamétek cir- 
keynich v zemich koruny éeské. Jsa i v té 
tak veledilezité zdlezitosti, o kterou az dosud 
nikdo se nepokusil, na sebe sama odk4zan, 
s duvérou obraci se vybor sekce archaeo- 
logické na jednotlivé ¢leny akademie kie- 
stanské, kteri jsou pfirozenymi a nejblizsimi 
prately a konservatory uméni kirestanského ve 
vlastech nagich. Aby prace celkem velkolepa 
umoznila se, sestavil jménem vyboru sekce 
archaeologické architekt A. Baum s reda- 
ktorem F’. J. Lehnerem obsirnou fadu ,ar- 
chaeologickych otazek* kazdému sroz- 
umitelnych. Aby pak na né odpovéditi mohl 
i ten, kdo nevyzné se v oboru uméni a ar- 
chaeologie cirkevni, zndzornény jsou otazky 
priméfenymi illustracemi. 

Spis, ktery bude dorucen élentim akade- 
mie krestanské s vyrocni zpravou, jest pru- 
vodéim, doprovazejicim ochotného pritele uméni 
cirkeyniho nejprv do kostela, kde ani je- 
diné misto zeynéjsku i ynitrku neztstaéva ne- 
povsimnuto, z kostela se jde na hfbitoy, 
ze hibitova na faru, z fary do vikolni 
dédiny. Privodéi se vsude taze srozumi- 
telné, a tazany napise odpovéd na vedlejsim 
prazdném listu struéné a jasné. Vyplnéné 
knizetky zasJou se nazpét odboru archaeolo- 
gickému akademie kiestanské, ktery je pro- 
skoumé a seradi. Ze spraynych odpovéd{ 
snadno se seznd, je-li predmét hoden dalsfho 
zpitovini ¢ili nic. Bude-li vibee vseobecné 
odpovédéno, poskytne se odboru archaeolo- 
gickému bohaty material, ktery bude zakla- 
dem dalsiho bidéni. Tou cestou mozno pak 
kromé jinych vyhod dodélati xe iplnych 
a spolehlivych déjin uméni kfe- 
stanského v_ zemich koruny Svato- 


Vacslavské. 
Pratelé Methoda! Neoslyste Zidost pro- 
sebnikiv! Lehner. 


= 6 = 


Domeaci 


»Véela Gaslavska. Piidinénim nékolika 
pravych vlastenctit utyoril se potitkem r. 1864 
spolek sbirajici a oSetiujici starozitnosti pamat- 
ného okol{ mésta Caslavé. Vedle piedsedy Jos. 
Zikmunda, ziskal si nejvétsich zasluh o rozkvét 
jednoty tajemnik okresni, JLeop. Zelina, co obé- 
tavy jednatel, a élenové vyboru: P. Jan Alois No- 
zitka, nyn{ dékan méstsky, J. L. Masek, horlivy 
uéitel, a o mésto velice zaslouzily Ferd. Stastny, 
kteri jak svou vdznosti, tak svymi védomostmi 
spolek mlady ¢inné ozdobovali, mezi méstanstvem 
a okolnim uvédomilym obecenstvem rozsifovali a 
8s nemalymi obétmi penézitymi sbirky ,,Véely“ 
rozmnozovali. S potésenim a chloubou ¢teme 
jména okolnich duchoynich, jak vy seznamu ¢lent, 
tak v inventéti a mozno skutetné fici: Bylté ve 
»Vcele* souhrn vzdélanych narodovci vsech trid. 
Moblat se tudiz odhodlati mladé jednota ku vy- 
stavé archaeologické v Céslavi 21.24. zdti 1865 
za prilezitosti vystavy hospodarské, Spolkové staro- 
zitnostia vyptijéené ze zimku Zlebského, z archivu 
Kutnohorského, Sedleckého (vzdcna monstrance), 
Kankovského, Ledeckého a od rozli¢nych milov- 
niki uméni podnes milou vzbuzuji pamatku a bohda 
doékame se zase podobného dne. Prednasky a vy- 
chazky (do Dobrovic, na é4sl. Hridek) a zpravy 
éleni hojné shromazdovaly uéastniky a sbirka 
»Véely* vykazovala listinnych, uméleckych a pra- 
historickych pamdtek znacny pocet. Ale zayal 
vitr studeny. — ° Valka roku 1866, umrti ¢innych 
élentii a odchod jinych seslabily tak ,Vcelu“, ze 
konetné jednatel Zelina zistal hlasem volajictho 
na pousti. Tak si véeli¢ka 12 let prospala, sbirky 
sice vzrustaly pomalu, ale kniha pamatni vykazuje 
za ta léta listy prazdné. Pak nas potésil prof. Se- 
dlaéek svoji monografii déjin obce, potésilo nas 
yzrustani sbirek i smysl pro starozitnosti vibec, po- 
 silnil nds piiklad Kutnohorskych, a my ku poky- 
nuti vérncho opatrovnika poztstalosti zdanlivé 
mrtvé ,Véely* sesli se ve skole u sbirek peélivé 
srovnanych a tak zase druha perioda ¢innosti po- 
éala dne 21. Gervence 1877. Jednomyslna laska a 
cinnost at jest udélem ,Véely !* Zvolen byl tajem- 
nik Zelina za predsedu a po slozeni hodnosti té, 
jakoz podobné uéinili dékan Noziéka a radni 


2D. PS May 


Stastny, zvolen pfedsedou spravec Jan Hendrich, 
jednatelem podepsany a vybory fiditel skol Juzl, 
tiditel evang. semindfe Jerie a techn. ucitel Jos. 
Kuthan. Prilisné zaméstndni prvé zvolenych a jich 
opravdova laska ku spolku jest tak znama, ze jen 
pro sirsi obecenstvo tu poznamku priddvame. Ob- 
novend ,Véela* odbyvala posud ¢étyry schuze, 
z nichz prva byla valnd, ostatni mimorddné, vse- 
cky ale té3ily se slusné ndvstévé. Piednaselit 
v nich posud: L. Zelina, Fr. Skoédopele, vybor 
J. Kuthan, piedseda a jednatel. Kopano bylo 
u Markovic s malym vysledkem, coz neodstrasuje 
éleny brzy i na Hradisti u Semtése a na Zdrovisti 
Tiebesickém podobné se _ pokusiti. Citét nyni 
knihovna 69 dél, archiv na 900 listin a obrazt, 
126 Gisel starozitnosti kamennych, hlinénych, 
broncovych, kosténych, Zeleznych a perletovych, 
ma vzdcené zbytky ssavet alluvialnich a dilluvial- 
nich, sbirku 2400 minci a 45 papirovych penéz a 
jméni 33 zl.26 kr. Vdééna budiz vzpominka vsech 
darct a mravenci pilnosti téch, kteti pamatky 
staroslavného okoli , Véele“ darovali, davajit sbirky 
ulozené ve vkusné skiini ve sborovné skoly ¢4- 
slavské i ten uzitek, ze pri vyroéni vystavé skolni 
smysl ditek i obecenstva budi a ukazuji, co Settiti 
mime. — Zaddme snazné krajany, aby po pit- 
tu jedinou obét zad&i na élenech, aby jednou za 
rok podali zpravu, co kde starozitného nasli, vi- 
déli, prepsali neb zachrdanili v okoli mésta, aneb 
jsouce pfispivajicimi Cleny 1 zl. za rok na po- 
tteby , Véely* vénovali. Ted ¢ita spolek 29 éinnych 
a 35 prispivajicich Glent. Na zdar! 
Kliment Cermék, 
jednatel ,,Véely“ a letopisee m. Gaslavé. 


Hodno nasledovani. Vybor cukrovaru chra- 
dimského odbyval dne 28. m. m. schiizi, ve kteréz 
mimo jiné usnesSeno bylo, aby vénovala se suma 
1000 zl. na sochy, kteréz wmistény budow na por- 
tdlu deéekanského chrému Pané chrudimského. — 
Jest vidéti, ze Chrudim obyva zdravy, éesky Zivel, 
ktery pti v8i potiebné péci o blahobyt a rozyvoj 
nirodniho hospoddistvi nezapomin& zdéroveh na 
vyssi zijmy Clovéka — na uméni. Slava vyboru! 


--—— a — © —$§~ eg — 


Mosailk.a. 


Z akademie malifské v Praze. Pan arciknize 
Karel Ludvik navygtivil za posledniho pobytu praz- 
kého také Akademii pro vytvarnd umén{; mfstnosti 
Akademie za tou piféinou v den predposledni se 
upravovaly; smejcilo se, metlo se, tlouklo se, kli- 
Zilo se, oprayovalo se, uklizelo se. Podiynym zpi- 


“Sobem nedostala se vgak Akademie t.j. skola panu 


arciknizeti ani na oti, ponévadz éeditel Akademie 
Sweerts veskeré yehody k mistnostem Akademie a 
k dilnim Z&kéi dal zabedniti a éalouny zakryti a 
vse tak zatiditi znal, ze panu arcikn{zeti dostalo 
se k spatieni jen atelier starostlivého p. feditelea 


Sea = 


yJeho* (p. Vos vyvedené) skizze kaple sv, Anny ve 
velechramu hradéanském, Aby vysokému hostu prace 
Akademiki piedlozily se, za zcela zbyteéné povazo- 
vala firma Sweerts & Guffens, pouze na sebe a to mé- 
rou nejméné skromnou pamétliva. Podivny piipad 
vzbudil prirozené vseobecné podiyeni a velmi snadno 
dala by se vysvétliti jist’ rozmrzelost akademika, 
kdyby pravé chovani se mnohych lidi malichernych 
zde a onde — komicky nepusobilo, (Pol.) 


_ Turecka laska k uméni. Z Ragusy pige se ,,Pol. 
Corr.“, ze turecké vojsko fadové zloupilo a zpu- 
stosilo kostel, faru a hibitov Kthelsky a kostel 
Rechinsky. V kostele Rechinském roztluéeny jsou 
obrazy Svatych, Crucifix na kusy rozlaman, veskera 
roucha mesni jsou rozkradena a zvony kostelni 

' téZce poskozeny. Ve Kthelle rozlamany jsou kiize 
ndhrobni a spachany ohaynosti nejhorsi. 

; (W. Z.) 


Kdo rozsiva nevéru, hubi uméni. Neslychana su- 
rovost spachana za poslednich dni na pfrekrasné 
krizové cesté, nalézajici se na kapucinském vrchu 
v Solnohradé, o které redaktor v cestopisném tiryvku 
obsirnéji se zminil roku minulého v ,Methodu‘. 
V prvni kapli povaleny jsou nadsilné sochy; koruna 
Panny Marie rozbita a pohozena, jedna jeji ruka 
urazena a vénec ukraden. Také v tieti kapli po- 
kusili se surovci 0 pokaceni soch, coz se jim vsak 
podarilo jen Gaste¢éné. Vymstili se za to zohavenim 
soch. V sedmé kapli pokusili se zlotrili neznabozi 
o povaleni sochy Kristovy, jak tomu ¢etné zndmky 
nasvedéuji; sochu Panny Marie povalili na obliéej. 


V kapli pohtebni koneéné vyldmali nékolik ka- 
meni z hrobky nad hlavou Kristovou. — Takovou 
poboznost ,,kiizové cesty“ konaji osvécenci 19, véku. 
Predkové zbozni stavéli pomniky umélecké, po- 
tomci nevérecti je boti. Také Ginnost! Kam svét 
pohansky pri zhovadilé zlotiilosti dospéje, jizZ nyni 
jasné se vidi. Kdo rozsiva vitr, bouti kliditi bude. 

Vandalismus. Sousosi sv. Igndce z Loyoly na 
zdejsim kamenném mosté, jez teprvé v minulém 
podzimku zna¢énym nakladem obnoveno bylo, stalo 
se obéti zlopovéstného vandalismu. Néjaky spustlec 
urazil totiz jednomu z Gernochti v sousosi nos a 
tak celou skupeninu znesvaril. Jest si prdti, aby 
se podarilo vypatrati nezbedu. Ostatné nestalo se 
tak ponejprv. Pokud laska k uméni i v kruzich, 
jinak vzdélanych diima, éeho Ize naditi se od ne- 
vzdélancti? Buditi tuto lasku jiz u mladeze, Ziviti 
ji dale, vzdélavati se ctenim odbornych spist a 
éasopisu, komu u nas napada? Kde neni poznani, 
neni lasky. Kamen jako kamen Je-li jeden neote- 
sany a druhy uménim oZiveny, coz na tom? U nas 
se uméni podcenuje. Ky div! ze surovec hubi pa- 
matky umélecké, V Italii po staleti jsou na ve- 
fejnych naméstich nejvzdcnéjsi sochy, déti kolem 
nich hry své provozuji, lid podle nich ma roze- 
stavené své kramky s ovocem a ndpojem, stari a 
mladi vazi si pamatek co klenotu prevzacného, co 
posvéceného dédictvi prvnich vlasti syni. Vsechno 
na syété chce byti péstovano — i uméni. Umeéni 
jest kvétinkou velice jemnou. Dari se jen na vy- 
sluni uslechtilé vzdélanosti. Dech mrazu neteénosti 
a bezcitnosti ji nici. 


FEUILLETON. 
Michel Angelo. 


Zivotopisny nastin. (Pokraéovani.) 
Pise F. J: Lehner. 


(Strop kaple Sixtinské.) 


Vylicivse poysechné malbu na stropu 
Sixtinské kaple dluzno obsirnéji zminiti se 
o jednotlivych obrazech, 

Na strednim poli stropu jest jadro ce- 
lého liéeni. V péti mensich a étyrech vét- 
Sich obrazech vyprayuje se zde stvoreni svéta, 
déjiny prvnich lidi a osudy druhého praotce 
élovétenstva, Noema, tak Ze vidy tii obrazy, 
jeden vétSi a dva mensi, uzZ8i skupeninu 
tyori. Michel Angelo liéi s takovou velko- 
leposti, Ze Cclovéku se zdé, jakoby ovivan 
byl vzduchem prvnich dnt svéta stvoteni. 
Olympicky: Zeus Fidiaésiv byl zajisté nej- 
yznesenéjsim plodem freckého uméni. Michel 
Angelo yiak jal se li¢iti nikoli boha olym- 


pického, nybrz Stvoritele nebes a zemé. 
A zplodil pravzor velebnosti pred nim netu- 
Seny, po ném nedostizeny. Michel Angelovu 


; postavu Boha Otce vZdy napodobili, nikdy 


vsak nedostihli naépotomni umélci. Pied nim 
spokojili se ktestané s pouhym symbolem, 
¥ekl bych s tésnopisnou zkraceninou. Rukou 
Hospodinovou s oblak vyénivajici naznaéovalo 
se Yizeni vale bozské, které do déjin zasa- 
huje. Teprv Michel Angelovi poStéstilo se 
zploditi distojny typus predstavujici vécného 
Otce, pred nimz vse mizi, o¢ diivéjsi uméleci 
se pokouSeli. 

Stvoritel svéta, pohybem rukou tmu od 
svétla délici, jest pfedmétem prvniho 
obrazu, jediného z celé fady, jejZ se strany 
pozorovati dluzno. S hlavou vzhiru a na zad 
obracenou, s rozpjatyma rukama, jako by 
mocné délil starou noc a rozptyloval chaos, 
s télem ndsilné prohnutym, kolem néhoz jako 
zavoj leti Siroky plast,. — tak Jehova nese 
se prostorou vsehomira. Cela postava jest je- 
diny pohyb. V rukou yztazenych jevi se moc 
svétu rozkazujici, Vili jeho vzdorovati nelze, 


s 


Hospodin jest Pdénem vsehomira, ktery On 
sim vypliuje letem. Tak stvofeni zndzoriuje 
se smyslim a nabyvd viditelnosti smyslné 
tou mérou, ze pozdéji uméni neodvazZilo se 
zméniti na tom ani nejnepatrnéjsi Carky. 

Na druhém obrazu spatruji se dva 
skutky Stvofritelovy: vykazuje dréhy svétlim 
nebeskym na obloze a rozkazuje zemi, aby 
vydala vselikou bylinu. Velebné prichazi v obla- 
cich Buh, Otec z hlubiny vsehomira, s hlavou 
primo obrécenou, s rukama rozpjatyma, pra- 
vici slunce se dotykajici, levici mésici dréhu 
vykazuifci. Nepfrichdzi jiz sim. V pravo a 
v levo vine se k nému zdstup andéli, ¢é4- 
steéné zahaleny bohatymi fasami plasté jeho. 
Na jejich tvéiich, zejmena levé skupeniny, 
obrézi se jako v zrcadle skutek stvoritelsky, 
jehoz svédky pravé jsou. §S podivenim pati 
jeden x nich vzhiru k Hospodinu, jako by 
skoro se désil mocného oka a ruky vsemo- 
houci; druhy leskem stvoreného slunce osle- 
peny rukou zakryvé si o¢i. Na témz obrazu 
hned vedle jesté jednou spatiuje se Buh 
Otec, kterak v rychlém letu dale spéchaje 
lehkym ruky pokynutim udili Zivot rostlinstvu. 
Ukazuje se tu Hospodin kvapné vzduchem 
letici jiz jen ze zadu, kdezto pied tim ziralo 
se na jeho tvér. Opakovdnim téZe postavy 
plodi se dojem velkolepy; zn&zoriuje se tim 
neskonalost tvirciho Zivota. Velkolepost tas- 
natého roucha a zkrdceni umélé podiveni 
budf, patiice od hlavy az k paté za Stvori- 
telem vSehomirem dale leticim. 

Vznasel-li se Hospodin na prynim poli 
yzhiru, na druhém pak ve sméru rovném, na 
ttietim obrazu doli se nese. Odéy na zpi- 
sob plachty rozvinuty jest pozadim, z néhoz 
8 Hospodinem vystupuje skupenina dyou an- 
déli; m4 dlouhy vous a vlasy na zad sply- 
vajici. Pohyb poznenéhla se zmirhuje, vyraz 


52 — 


stava se klidnéjsim, kdyz Hospodin rozkazuje 
vodim, aby vydaly bytost Zivou, jako drive 
rozkazoval zemi vydati vselikou bylinu. U ve- 
lebnosti bozské potin4é prevladati dobrota, 
kter4é sklini se k vetchému stvoreni, ¢imzZ 
vyteéné prech4zi se ku stvoreni Adama na 
obraze ndsledujicim. 

Gtvrty obraz jest dojista nejznameni- 
téjsi z veskerych tak nevyrovnatelnych kom- 
posic. Adam, pravzor muzské sily a krasy, 
snad nejdokonalejsi postava novéjsiho uméni, 
lezi zde na zemi jako by ve sndch pohfi- 
zeny. Vidime, Ze tomu ttvaru schdzi jiz pouze 
oZivujict jiskra duse. Zdd se, jako by pomalu 
probouzel se z hlubokého spdnku, ale tize 
snu nemizZe uplné zprostiti se. Vrchnim té- 
lem jiz se pozvednul opren jsa o pravé ra- 
meno, levou nohou se zdvihaje. Druhou ruku 
napiné; ne vsak zcela svobodné; loket spo- 
Siva jesté na kolenu, ruka bezdéky ponékud 
klesé. Jen ukazovaéek pozvedé. V tom oka- 
mzeni vzndsi se Hospodin letem vétru kolem 
ného, podpiran jsa z4stupem andéli. Levou 
rukou drzi v objeti jednoho s andéli, pravici 
pak vztazenou dotyk4 se koncem prstu vstric 
podavaného ukazova¢éku ruky Adamovy o ko- 
leno podepfené. V tomtéz okamzeni citime, 
kterak elektrické jiskra chytla a v Zivot 
uvadi diéimajici mohttnosti dusevni. Jakmile 
konce ukazovatki se setkaly, proudi Zivot 
télem, prsa se zdvihaji volnym dechem, duse 
vchizi do oka, které nyni dik a oddanost 
vyslevuje Stvoriteli. Jest to jedna z hlubo- 
kych myslének tviréiho ducha, které z4roven 
tak pd4dnou, tak prostou a pfirozenou byti 
se jevi, ze cely svét ji rozumi. Pokynutim a 
pohledem Stvoritelovym k Zivotu se budi 
élovék. Tézko zde tici, Gemu diive dluzno di- 
viti se, zdazZ mohttné a prede milostné po- 
stavé Stvoritele, ci krdse Glovéka stvoreného. 


o ve ’ Lg 4 
Dilezité vyzvani. 

Pan Aug. Sedlacek, profesor redlnfho gymnasium v Tdbofe, ktery dlouholetym bdddénfm pohotové m4 
hohaty material, s ob%tovnosti prévé Eeskou nabfzi se vel. pinim duchovnim, ktetf pro svi pamdtni knih 
prali by si dostati zprdv o kostelich svych pred valkow husitskou, %e je obdrzi ¥asopisem , Method“. Ratiz 
tudy u redaktora se pfihldsiti, kdo prézdnou mezeru pamdtnf knihy vyplniti hodl4S. Za vlastenecké nabfdnutf 
jménem pfdtel déjin a uménf vzddvd redaktor zaslouzilému a obétovnému badateli srdeéné diky. 


Lehner. 


g 


Bos V redakci »Methoda« (Karlin & 234.) Ize dostati veSkeré roéniky 
predeSlé ; roénik I. za 1 zl., roc. IL a Il. po 2 2. Bry} 


»Method« vychazf vidy 20, kaZdého mésfce, P¥edplacenf obndé%f 2 2]. rotné, P¥edplatné pfijimd administrace 


y 


»Methoda« v Karlfné & 234, Jen frankované listy pfijimajf se. 


Rukopisy redakci zaslané nevracejf se. Do 


pisy, tykajfef se redakce, budteZ zasiliny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, & 234, Reklamace za 
sflany budtez do expedice v knthtiskdérné Mikul4Se a Knappa v Praze, v Karlfné, Anenské ulice fs. 144, 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskiray MikalaSe a Knappa vy Praze, y Karlinég, 


METHOD. 


Casopts VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 


Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie krestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 5. V Praze, dne 20. kvétna 1878. Roénik IV. 


Obsah: ape! sv. Katefiny na Bukové Hote (Aug, Sedldéek), — Sloh ptechodnf (ES) duebnen)s: — Drobné 
prisptvky k historii uménf (Fr. J. Zoubek). — Mésfénf zprava uméleckého odboru Akademie kf¥estanské (F, J. 
Lehner), — Domécf zpraévy. PamAtn{k Jungmanty. (F. J, Lehner.) — Prosba redakce, — 


Kostel sv. Katetiny na Bukové Hore. 


Napsal prof. Aug. Sedlacek. 


Od mésta Piibyslavé na severoz4pad pii 
vsi Ceském Sicendorfu zdviha se v krajiné 
pivabné stréi, na ni% spatfiti lze osamotnély 


kteryZ rozlustiti zcela az dosud nepoda- 
Tilo se. 
Na oltati nach4zime tento népis: 


kostelik se hibitovem, kam se kladou mrtvi Ara portatILIS 
nejblizsich osad. Kostelik tento sv. Kateriné De potestate SeDI apostoLICae 
zasvéceny jiného jména nem4, nez ,kostel CathoLICa LegaLItate ConseCrata: 


sv. Katefiny”, ale vy dobéch praddvnych #i- | a rdmo. ac aplmo. D. D. Godefrido Bylan- 
kalo se jemu jakoi hofe, na ni% stoji, Puch- | sky Sac. Exem. Ord. Cist. in Regio Mnrio. 
perg, Buchberg, arci od okolnich, néme- | Brm. de Sancta aurea Corona Abbate, regni 
ckych osadnikiv; zdali se vy éeském Bukové | Boémiae Praelato, Proto-Notario Apleo, in 
hora fikalo, nemohu doloZiti. Nynéjsi kostelfk | Universitate Romana SS. Thliae. et J. U. 
jest z kamene postaven, Sindelem pokryt, m4 | Doctore impostis. reliquiis SS. Benedicti et 
troje dvéfe a 6 oken svrchu zaokrouhlenych | Clementis Martyrum. Sanctae Coronae die 8. 


na splsob, jakoZ stavivano za doby paru- Martii P. Georgius Holler 

kové; sklad& se z véze, v nizZ jest hlavni Der temeriror 

vehod, z lodi ¢étverhranné, svatyné Sesti- Na dvefich hlavnich ¢te se ndpis: 
hranné a malé sakristie za hlavnim olt4étem Diese thir sambt dem angeheften neuen 


polozené. Hlayni oltdt zdoben jest obrazem | geschloss hatt der ehrbare Martin Rab... 
sv, panny Kateriny, na oltétich postrannych | fordersten Gott dann auch der heiligen Ca- 
nach4zeji se obrazy Kristfiv a Panny Marie; | tharina zu ehren und seiner Gedechtniiss 
oba tyto oltdéte men&i nachdzeji se v rozich | machen lassen. Anno 1652. 
lodi, kdez ona souvisi se svatyni. Na tého% dobrodince upomind jesté jiny 
Na vézZi se nachdzelo do r. 1844 tré | ndpis na mirizkach: Martin Rab aus Joachims- 
starych zvonty, znichz dva (asi cenu 100zl. | thal hat dieses Giitter der Hl. Katharina zu 
majicf) m.r. dne 28. listopadu ukradeny byly. | Ehren machen lassen zu einem Gedechtniiss 
Utad patronatni slibil sice tomu, kdoby zlo- | umb sein eigen Glett 1661 IH MAR Bitte. 
déje vyp4tral, odménu 40 zl. sti. z dicho- | Jesum dein liebs Kind... mich an meiner 
diy panstyi Polenského, ale pres to i prese | letzten Stunde o Jesu mein... 
ysechna ostatni p4trdni nenaslo se nikdy, Na obraze na levé strané v rohu napsdno: 
od koho a jak byla svatokrédez spdchana. | Carol. Tischler pinxit A. 1823. Kromé toho 
Zistal tedy jen stary jeden zyon s ndpisem, | jest jesté znamenfino na obraze hlayniho ol- 


aon foes 


tate: Fecit I. S. 1778, na kazatelné H. R. 
1698 a na sténé délici lod a syatyni leto- 
potty 1728, 1818, 1832. Tim pak jsou 
yéecky znamenitosti z novéjsi doby vy¢erpany, 
aé nechceme-li se zminiti jesté o zpovédnici, 
lavici patronové a 18 jinych lavicich. 


| 


Starého ma tedy nas kostelfk velmi malo | 


a celé jeho nynéjsi podoba ukazuje, ze vy- 
stavén jest tak, jak nyni vypadé, v sedm- 
nactém stoleti; nicméné nachdzime yvsak né- 
které stopy (kdyby i listin nebylo), Ze jest 
kostel zalozenim svym mnohem starsi; svédéf 
o tom zejmena hlavni presné goticky vchod, 
kudy se ze spodku véze do.lodi chrémové 
-kraéi; tyZ dokazuje, ze kostel pivodné goticky 
' postaveny pozdé jiz preménén byl, a trebas 
hlavyni zdi ponechany, prece okna zazdéna a 
nové otvory do zdi vylamdny byly. 

Na misté kostelika naseho stévala jiz ve 
‘stoleti 13. kaple a tehdd se také hora, na 
miZ stoji, Puchperg jmenovala. Neni pochyby, 
ze vznikl asi u prostfed téhoz stoleti, kdyz 
pocalo zkvétati hornictvi v okoli Némeckého 
Brodu a kdyz -privadéni do zdejsiho malo 
lidnatého, okoli osadnici némecti nové ves- 
nice a kostely zakladali. Ziejmé se ném 
kaple tato poprvé r. 1265 pripomindé. Tehdaz 
se preli o blizké vesnice Sicendorf a Utten- 
_dorf Jakub, faraéf Pohledsky, a Jetiich, 
spravee kostela na Herlivinové hofe, jenz 
tehd4 .vesnice ty ve spravé duchovni drZel. 
Faraf Jakub tvyrdil, Ze obé ty vesnice nélezi 
ke kollatute Pohledské a Zaloval Jetticha, 
jenZ mu brdnil sprévu duchovni v nich vy- 
_konavati, u mistoarcijahna Koutimského, Kdyz 
prislo ke stani obou stran, z4dal Jetiich, aby 
mu byl jesté rok dan (totiz sténi odlozeno), 
ponévadz se nebyl jesté dostate¢nymi pri- 
vody ke pri své opatril. Ackoliv mistoarci- 
jahen takto uéiniti nemusel, pfece zddany 
rok udélil a nové sténi na jisty den uréil. 
Tu prisel toliko farét Pohledsky a ponévadz 
druhé strana nestdla, dino mu za pravo a 
obé ¢eéené yesnice jemu ke spravé pfrisou- 
-zeny. KdyZ pak, nedlouho potom, arcijahen 
Koufimsky zaikladui kamen nového kostela 
-Pohledského kladl, z4dal ho fecéeny jiz Jakub, 
aby jej ve spravé obou vsi opatiil, tak aby 
mu nemohl Jetirich prek4ézeti, zejmena pak, 
aby se Jetfich v kapli na hore fecené Buch- 
berch tehd& na pomezi kollatury Pohledské 
k velké skodé kostela Pohledského leZfef 
nesmél uvdzati. Proti tomu Jetifichem u pit- 
tomnosti arcijahnové odpoyédéno, Ze nespra- 
_vuje kapli tu jménem svym, nybrZ jménem 
Zibrida, faréte Pribyslayského; a ponéyadz 
-tento také pritomen jsa ihned vyrok Jetii- 
chiiv potvrdil a ke kapli jako%to G4sti kol- | 
-Jatury Pfibyslavské se tahl, yznikla z toho | 


nové pre, Thned se ohlaSoval Jakub, Ze v ji- 
stém roce sprayedinost svou dokaze a také 
si privedl syédky, po ¢em% ulozeno stran4m 
z porucen{ arcijéhnova nevé stini na den 
9, éervna rv. 1265. Tu vyhrél Jakub pi svou, 
ponévadz pravo své dostate¢nymi svédectvimi 
dokézal a vedle vypovédi, dne 13. ¢eryna 
vy Brodé sepsané, uveden jest v kapliiz vile 
pina okolnfho zbo#i, totiz Smila z Lichten- 
burka, Tim yvsak nebyly jesté vSechny spory 
ukonéeny. 

R. 1267 koupila ves Pohled Uta, vdova 
po Kunoyi z Koyan, od driitelii syétskych, 
chtic pri kostele zdej8im panensky klaster 
na ¢est Panny Marie zaloziti; a ponévadz 
svrchudotéenému Smilovi vrehni pravo na 
fecené vsi nalezelo, dovedla toho Uta, ze ji 
vsechno syé prayo na zboZi Pohledském pro- 
pustil; ?) tehd& asi také nékteré ¢4st onoho 
zboz{, jimZ novy klaster nadén byti mél a 
jez pred tim Smilovi ndlezelo, vy drzeni Utino © 
preslo. Novy klaster byl jiz r. 1269 zfizen 
aé jesté nedostavén; tehd4 jej potvrdil kral 
Otakar (dne 24, unora) a dal -jej k opravé 
choti své Kunhuté 3), Klaster dostal se toho 
¢asu nejen vy drzeni pozemkdé pri kapli svaté 
Kateriny, nybrz i v drzeni kaple samotné, 
priniz potom abatyse duchovni spravce usta- 
novovaly. Nediouho po zalozeni klastera ob- 
novil Zibfid, farét v Pribyslavi, pri jiz jednou 
vyfizenou tébna se ke kapli sv. Katériny 
jakozto pfislusenstvi fary svyé. Na Zalobu s té 
priciny od Kateriny abatySe Pohledské po- 
danou mélo se o té véci znoyu jednati, ale 
biskup Jan maje véc tu jednou na vidy vy- 
fizenou, listem svym r. 1272 dne 27. srpna 
v Roudnici danym vySecko dali vy té véci 
jednani zapovédél4). Takét asi néjaky pit- 
bytek na hofe této vznikl, neb r. 1304 pfi- 
pomindé se mezi svédky jednoho listu: Pfe- 
mysl z Bukové hory (de Monte Vagi),. snad 
néjaky mésténin Némecko-Brodsky 5), jenz 
mél blizko kostela dvorec. 

Prayo podaci kostela tohoto, jenz byl 
potom filialnim ke kostelu v Dlouhé -ysi, zi- 
stalo klasteru Pohledskému; r. 1359 dne 18. 
tnora vykonévala je abatySe Eliska ar. 1363 
abatyse Anna, r. 1405 nejmenovand abatySe; 
farétevé y Pribislavi a Borové. obyéejné knéze 
Sidlicfho pri kostele zdejsim uvddéli. V téch ~ 
dobach p¥ipomin& se naposled — starodéyny 
nazevy hory a kosteliéka, an vegel i u lidu 


Vv uplné zapomenuti; ano pozdéjsi jeho osudy 


*) Emler reg. 187—188. 
*) Ibidem 216—217. 

*) Ibidem 248, 

*) Ibidem 319. 

°) ibidem 865. 


— 55 


v 15. stolet{ jsou Serou tmou zahaleny. Kdyz 
nastaly bouie husitské, rozebrano jest veskeré 
jméni kldsterské, dvfir Frautal a vsi Zdérec a 
Zintany dostaly se r. 1436 zdpisem jakémusi 
Janovi z Bechlova (?). Petrovi Polékovi za- 
psany cisatem Sigmundem r. 1437 vsi Dlouha 
ves, Jilemnik, Macouroy, Zibotin a Osralov. 
O Pachperku nenacha4zi se pti tom ani zminka, 
jen z pozdéjsiho praibéhu véci souditi Ize, Ze 
se dostal bud koupi bud jinak driitelim sou- 
sedniho Sicendorfu. Ackoliy se o vesnici této 
4 15. stoleti nékolik zapistiv zachovalo, z nichz 
se cely statek Sicendorfsky zejmena vypodi- 
tavé, pfrece tu ani nejmensi zminky neni o 
hore Puchperce a kostelu na nf stojicim; jen 
jednou se p¥ipomind podaci v Sicendorfé a 
sice v trhovém lisiu vr. 1499, kdez Jan Lipsky 
z Lipy prodal ves Sicendorf s prislusenstvim 
Janovi Boékovi z Kunstatu, panu na Polné. 
Ponévadz v Sicendorfu nikdy kostela nebylo, 
Ize podaci toto jen na stary kostelik na Puch- 
perce vykladati. 

Recenym prodejem r. 1499 dostal se 
kostelik nas k panstvi Polenskému a vrehnost 
Polenska pri ném vsechna prava podatni vy- 
kondvala. V 17. stoleti ziménil ko3tel staro- 
divnou podobu svou v stredovékém slohu 
krestanském a pYijal na se nynéjsi svou ne- 
vkusnou podobu. Vedle svédectvi pamétni 
knihy Pohledské stalo se to pry r. 1680, neb 
pry haviti a kovkopové vy Horkach Stribrnych 
chtéjice ukdzati vdécnost svou k Bohu za 
hojny vytézek z hor zdejsich, kostelik ten 


vystavéli a sv. Katetiné posveétili, Ve zpravé 
této nelze ani hledati zalozen{ prvnf, nybr% 
vedle toho, co jiz nahofe povédéno, toliko 


obnoveni (srovnej napisy z r. 1652 a 1661), 
a abychom fekli zalozenf druhé; jak se totik- 
zd&, byl kostelfk na onen éas dopola pusty. 
O skrovaych darech, kteréz kosteliku posky- - 
tnuty byly v 17. stoleti, vypravuji ndpisy dva 
shora uvedené; takéz vypravuje jiny nédpis 
0 posvéceni. oltéte, jez se stalo r, 1756. 


Co se tyée osudfiv novéjsich pripome- 
neme toto: R. 1847 mezi tfeti a étvrtou ne- 
déli po sy. Duchu vkradl se do kostela jed- 
nim oknem na vychodn{ strané zlodéj néjaky 
a ukradl ze skrovného jméni kostelnfho néjaka 
prostéradla oltéfni a néco od pldtna. V do- 
bach téchto byl kostelfk na stavenf tak hrubé 
spustly, ze na usilovné naleh4ni farntho ttadu 
v Pohledu nafizeno jest ttadem krajskym 
patronaétnimu tradu v Polné, aby filialni 


kostel sv. Katefiny v dobrém stavu zachovati 
hledél, zdroven nafizeno tehdejSimu fardri 
P. Jos. Schlésserovi, aby k provedeni freceného 
prik4z4ni prihlizel Ackoliv pak se strany fa- 
réfovy trad patronétni kolikrate upamatovan 
byl, pfece ani ta nejmensi oprava vykon4na 
nebyla, tak ze v kapli, po néjaky ¢as pustou 
zustavajici, ani mse svaté slouzeny byti ne- 
mohly (1849), Teprv po uéinénych opravadch 
odbyvany jsou opét r. 1850 prvni sluzby 
Bozi a sice devétkrate do roka; pri tom pak 
az do dnesnfho dne po éesku kazano. 


Sloh prechodni. 


Pise F. J. Lehner. 


(Pozn4émky obecné. — Oblouk lomeny. — Klenbova Zebra.) 


U slohu romanského Ize rozeznavati tri 
doby, jak v ,Methodu* (roé. III. str. 14.) 
povédino bylo. Pryotni sloh romansky (od 
r. 1000 az do vr. 1100) piidrzoval se vice 
tradic starokrestanskych a hlavnim znakem 
jeho p¥i solidni hmotnosti byla jednoduchost. 
S rozkyétajicim Zivotem stfedovékym také 
v stavitelstvi pribyvalo nddhery a bohatosti. 
Z jednoduchého vyvinul se ozdobny sloh 
romansky (od r. 1100 az do r. 1180); tvary 
konstruktivni a dekorativni  druhdy prosté 
odény jsou v souhlasu s celym ostatnim Zi- 
votem tehdejsiho véku uméleckymi tvary nad- 
hernymi a bohatymi. Nddhera vsak velmi 
snadno se upfrilishuje a také velikanove bu- 


doucnosti vrbaji stiny své6 do minulosti. Ky 
diy! ze pozdni sloh romausky (od r. 1180 | 


az do r. 1250) neudrzel se na vysindch ¢i- 
stého rozkvétu, potinaje jednak plytvati bo- 
hatstvim tvari dekorativnich i konstruktiv- 
nich, jednak pri bodré snazivosti své dale se 
nesa na-draze umélecké ¢innosti, na které 
neni z4dného zastaveni ani oddechu. Pozdni 
sloh romdnsky stal se zvéstovatelem, pred- - 
chidcem «a pfipravovatelem jiného velikého 
slohu, jemuz budoucnost nélezela, slohu go- © 
tického. Ozdobny sloh romdnsky zdruZil se - 
s novyymi tvary, v nichzZ jasné se jiz spatfuji 
zirodky budouciho slohu gotického, a proto - 
obyéejné slohem prechodnim slove. 
O obou prvnich dobach slohu romén- 
ského — o prvotnim a ozdobném — 


'z&rovel pojedudval ,Method* v posloupné 


radé Glinki roku miuulého a roku letogsatho, 
5* 


pee -/ Nes 


nynf pak zbyv4 doplniti predeslé zevrubnym 
popisem ttetiho obdobi stavitelského 
slohu romanského. 

Na sklonku druhé polovice XII, véku 
sloh rom4nsky poéal v jistém ohledu pozby- 
vati ryzosti a prisnosti své. Velkolepy klid 
pti veskeré rozmanitosti v jednotlivostech 
ustupoval pozvolna nepokojné kolisavosti a 
mnohdy beztéelné hiiéce Glanki a Gadstek 
konstruktivnich. Zakladni rozvrh, vystavnost 
a rozdéleni prostor celkem nezménilo se; za 
to véak potind touziti se po vétsi lehkosti a 


| 


tvs 


Co 


(Ob. 109.) Lebény. Z po&dtku XIN. 


rtepilosti, po Zivéjsim rozdéleni hmoty a ku 
tvarim starého slohu na nejvy8si stupei bo- 
hatosti i ozdobnosti vyvinutym druzi se novy 
Fivel cizi — oblouk lomeny. 

Kdoz se bude diviti té nddhete a no- 
voté! Cel4 doba ostatni ji zplodila. Nej- | 
slaynéjsi dnové zlatého sttedovéku piriblizili 
se. Ctoucimu zdajf se byti pohddkou. V do- 
bach, kde velka ¢4st Glovétenstva skl4ni ko- 
Jena svi pfed zlatym teletem hmoty, schdzi 
smysl, aby pochopena a ocenéna byla. doba, 


kde kéestanstvo katolické Slo za ideoa. Rytii- 
stvo s kéizem na prsou tihlo do svaté zemé 
za nesmirnych nesndzi. Riznicemi sesly Cati- 
hrad obdivem traul, ndsilnik a vyznavaé Muha- 
medav se chvél. Francie, zemé protiv, rodi- 
telka velkych svétei a velkych oblud, z jejiz 


zemé idei i sini, prvni chopila se meée str- 
hnuvii a uchv4tivsi za sebou cely ostatni 24- 
padni svét kfestansky. Francie v zlu i dobru 
uchvacuje. 

Kéestanstvi obrodilo svét. 


Poméry spo- 


ie se ee ety 


pes 
4 eee 


{gata =e 


stol. 


lecéenské se zménily. Pod peratémi Cirkve, 
hajitelky svobody, povstala i rozkvétla mésta 
obchodem a pili primyslovou. Bohaté mésta, 
Vniché piivod vzaly rodiny patricif, v Gestny 
zivod se pustila s bohatou Slechtou. Gestné 
zivodéni k nemalému bylo prospéchu Zivota a 
rozkvétu uméleckého, Jedni druhych snadili 
Se pfekonati nadherou a vznesenosti svato- 
stanki sluzbé Hospodinové zasvécenych., 
Obchodni cesty a ktizické valky sezn4- 
mily z4padoi kéestanstvo kromé jiného téz 


piidy rychle puéi dobro i zlo, ctnost i hfich, | 


i — 57 — 


$ hovymi ndzory stavitelstvi zejmena muha- 
medénského. Normanoyé y Sicilii na z¥ice- 
nindch svrZeného panstyi osmanského zalo/ili 
Fisi vlastni a osvojili si architektonické vy- 
mozenosti byvalych nepratel. 

fm hloubéji vnitro nérodi presvédéenim 
ndbozenskym pfetvoreno bylo; tim Zivéji ob- 
razela se duSe vérou posvécend v dilech umé- 
leckych. Tviréi duch kiestanstva obnovil isi 
lidstva, tviréi duch lidstva obnoyil #1Si umént. 
Francie, nérodnost Zivé letory, vérou znoyu 


zrozeni, zplodila s iZasnou rychlosti vy té po- 


sloh roménsky a goticky. Na uvarov4n{i mo- 
zného nedorozuméni mnozi nazvalijej pozdnim 
slohem romdnskym. Chceme-li pojmenovanim 
vyjaditi podstatny obsah, odporouéelo by se 
zajisté nejvhodnéji jmeno romansky sloh 
8 lomenym obloukem. Jsouce pidtely 
struéné tisecnosti podréZime tedy pojmeno- 
vani, které vSeobeecnym uzivanim nabylo ob- 
éanského préva, védouce, Ze neni p¥echodem 
slohu romdnského ku slohu gotickému, nybrz 
bujnym toliko, dilem i zkazenym, até vezdy 
skyostnym dokyéténim slohu romdnského, 


Mt 


(Ob, 110.) Lebény. Z potditku XIII. stol. 


zehnané dobé mocného ruchu déjiny tvori- 
vého zcela novy sloh architektonicky — sloh 
goticky. Vahavéjsi nérodové sttedu evrop- 
ského pfidrzovali se prozatim i na déle zdé- 
déného slohu romanského, jejZ novotami ve- 
deni jsouce preménovali vesloh prechodni. 

Pojmenovéni ,slohu prechodniho* 
nesmi se vsak vyklaédati v ten smysl, jako 
by sloh romdnsky ,prechodem* timto byl se 
preménil ve sloh goticky a jako by byl za- 


konéenym tvyarem, kterym se od sebe déli 


Nejndpadnéjaim znakem slohu prechodniho 
jest oblouk lomeny. Tvar tento vyskytoval 
se jiz zdhy v architekture egyptsko-muhame- 
dinské, bez vselikého ovSem hlubsiho vyznamu 
konstruktivniho. Také zde predevsim jest razu 
prevahou dekorativniho a objevuje se brzy na, 
té, brzy na oné cdstee stavby. Jako archi- 
| tektonicky vyvin v stfedovéku vezdy z vnittku 
vychézel, objevuje se novy tvar obloukovy 
nejpryé ve vuitiku budov, jejichz zevnéjsek 
jesté zcela roménsky vytvoren jest. A tu 

1 


Soa os 


opétné predevsim na klenuti. (Viz obrazec 
109, 110. 111.). 

Jak na obr. 109.. se spatfuje, jsou ar- 
kady, okna i apsida kostela sy. Mikuldse 
v Lebény jesté tvaru kulatého, klenba pak 
lodi (obr. 110.), které zde jen v pfedsini se 
zachoyala, jest lomenym obloukem vy- 
vedena, jak na obrazcich te¢kovéanim zn4zor- 
néno jest. Jesté Iépe spatiuje se totéz na 
dé6mu Troghirském (viz obr. 111). Jak pittnti 
prisek ukazuje, jest to pilffov4 basilika o 
trech lodich, s nizkymi lodmi pobotnimi, Cely 


klenouti se nekvadratické, obdéln4 pole, 
nutné se vyZadovalo, aby uzsi vzddlenost jed- 
noho pilffe k druhému spojila se obloukem 
lomenym, méla-li se dociliti tatéZ vyska 
kulatého oblouku, ktery nad vét8{ vzddlenosti 
se klenul, pravé tak, jako téhoz tvaru oblouku 
lomenéhoiu arkad bylo treba téhd4z, kdyz 
stejné vysokymi oblouky mély se spojiti sloupy 
ci pilffe v nestejné vzddélenosti rozestavené. 
Nemél-li kulaty oblouk se pfevysiti, bylo 
nutno pri nizéich prostoréch uiZiti oblouku 
lomeného, Jindy zase upotfebilo se jich pouze 


iu 


Lt a 
Eo] 


i up ea 


2 ————_ 
13/ 


(Ob. 111.) Troghiy, Z polovice XI. yéku. 


vnitfek chraému s apsidami, s obéma lodmi 
poboénimi, s oltétem ciboriovym as pulpitum 
plodi dojem prekvapujici a pifjemny. Zde 
nevyrusuji pridavky dob pozdéjsich a vkusu 
zkazeného. Arkidy mezi jednotlivymi pilffi 
konstruovény jsou z oblouku kulatého, tolikéz 
i apsidy. Lodé vsak sklenuty jsou kiizovym 
klenutim oblouku lomeného. Piitina takové 
klenby zde nutné se vysvétluje rozvrzenim 
prostory. Klenbové pole zde nent pravidelny 
étverec, nybrz obdélnik, Jakmile méla za- 


k tomu, aby se doséhlo vét8{ rozmanitosti 
tvari. Také se stévé, Ze na vychodni éésti, 
8 kterou obyéejné se pod&inalo, spatiuje se 
oblonk kulaty, kdeZto u lodi v téZe stavebni 
dobé vzniklé, pfijal se jiz oblouk lomeny, 
ktery mezi stavbou obliby dofel. 

Jindy opétné — jak prayeno —iu 
arkid, i u klenby — disposice vyZadovala 
takové novoty. 

Jakmile vsak véci tak pokrotily, oblouk 
lomeny na klenbé se ujal tim sndze, ¢im 


ae 59? 


vétai svobody ¥. uspord dant pidorysu po- | proménilo se nfroz{t.j. ostré hrany, v nichZto 
skytoval. P¥i basilice romansky spravné kle- | se obé valend klenuti prostupovalaa stykala, 
nuté kulaty oblouk co Fs — 


ee aw == === proménény jsou v_ pod- 
nejprisneji ovladal tvoreni (|= —— —— porujici a sesilujfei pdsy 
celého plénu, ponévadz = ==, «a tebra kiizové z te- 


pro vesker4 pole klenbova 
vyzadoval tvari étverco- 
vych. Uzitim lomené¢ho o- 
blouku dostalo se také 
vétS{ volnosti pro tvorent{ 
pidorysu. Obecné véak ne- 
sm{ se zapominati, ze ro- 
mansky oblouk lomeny co 
do statiky od oblouku 
kulatého takmé? ani se ne- 
rozeznavé, ponévadzZ za- zebra a pasy prendsely tizi 
éasté jen nepatrné vystu- " na jednotlivé podpory, 
puje, tak Ze mnohdy ne- (0b. 112.) Tisiovice. Z prvni polovice XII. stol. —piljte a sloupy. Tak po- 
snadno od oblouku kulatého se lisi. Jest-li | zbyly kostely tézkéh) a hmodtndho razu 
Ze vSak p&s priéni znatné se ani nevyvyso- | svého. 


V7 saného kamene peélivé vy- 
vedend&. Tim utvorila se 
jakaési klenbové kostra ¢ili 
sit, jejiz vnitini tifstranné 
prostory se jen tence vy- 
zdily a v pouhou napli 
proménily; hlavni zdi pak, 
jez druhdy celou tizi nesly, 
nyni poznendhla na pouhé 
ohradni zdi klesly, jelikoz 


val, ramena kifZové klenby za to se zdlibou 
hodné vysoko vedena byla, tak Ze prisek 
prostredkem klenby neuddvi jiz 
éAru roynou, nybrz kfivou. Kon- 
strukee klenby podrzela namnoze 
téhoz r4zu hmotného a tézkého, kde 
jednotlivé tiistranné prostory (pole) 
zeela s mocného kamene l4maného 
velmi hmotné vyvedeny jsou. 


Pasim a Zebram, diive prosté élan- 

kovanym, dostalo se nyni bohatého slozeni 
EN a rozmanitych oblouki a Zlabkt 
(ob. 112—116.). Ukazuje-li profil 
pdsu (ob, 112.) tvar neohebnou pi- 
vyodnosti se vyznacujici, spatruje 
se jizZ (ob. 113—116.) na Ze- 
braich jemné provedeni, nepostra- 
dajici vsak i pri tom jisté pivodni 


eh 
(Ob, 117.) Kolin 


i (Ob, 115.) Hradisté. Z prvni pol, XIII. v. Ug NO) eee 
%e ale kiizZové klenutf ve svém dosa- | piisnosti, které zaacne se rozezniyd od mék- 
, v . rs » ¥ ane v . Os} 
yadnim ziizeni tlusté byti muselo (1—11/,"), | kych, ménivych tvari Zeber slohu gotické ho. 


Zebra kifzova setkévala se v z&véretnim 
kamenu svorniku zvaném, obycejné v bo- 
hatou rizici vytvofeném (ob. 117.), anebo 
jinak tezbétsky ozdobeném. 

Zd& se, Ze z¥izeni toto nazpét pusobilo 
také na jiné stavby, kde klenbové trojhrany 
jako druhdy i nyni hmotné se stavély. I zde 
kladena jsou pred néroZ#i kiizové zebra, je- 


jich% kameny do Klenby se zapoustély. Tak 
sklesnul tedy konstruktivni vyznam noyého 
élanku za pouhou dekoraci a mél v zapéti 
dalsi hii¢ky. Oblouky posézeny jsou totiz 
vy jistych odstaveich kulatymi velkymi znaky 
aneb jinak Yezbéiskou ozdobou, Zebra, pak 
sama i zde setk4vala se ve svorniku na 
zpusch rizice bohaté tvoreném. (Pokr.) 


Drobné prispévky k historii uméni.’) 


il, 
O klenotech klastera Zbraslavského. 


Ze kléster Zbraslavsky Vaclavem II. kré- 
lovsky nadén a daroyvdn byl, jest povédomo ; 
avsak nem&me zprav podrobnéjsich o jeho 
klenotech uméleckych, jako je mame o klaé- 
Stefe VySnobrodském neb o kldsteru sv. Ko- 
runy. I sém kronikér Zbraslavsky toliko 
obecné naznacil, ze klaster jeho hned po 
svém zalozeni drahymi klenoty oplyval, jak 
patrno z tohoto jeho vypravovani. 

Vaclav Ill. 1.1306 vypravil se vojensky 
do Polska, na kterézto cesté v Olomici za- 
vrazdén byl. ,Kraél z détinské vSetetnosti i 
z rozkose, jiz mél prirozené z yvéci skvost- 
nych, diive nezli na vyprayu se dal, kriz 
n4s zlaty, jejz otec jeho Zbraslayi byl vé- 
noval, nejvznesenéjsi ozdobu chrému, aby mu 
pijéen byl, pozadal. A to véecko, nic zlého 
netuse, do Moravy s sebou odvezl. Kdyz pak 
tak néhle zavrazdén byl, vsecko to isjinymi 
klenoty kralovskymi chmatn4 ruka uchvatila 
a roznesla, Z téch Sperkii kléstera Zbraslay- 
ského posud vice nex 20 kusi preskvostnych 
ztraceno jest az po dnes, kiiz pak zlaty za 
300 hriven u Mikulése Sturmova v Praze, 
vykoupili jsme bez nohy jeho prebohaté; 
nebo noha ta kiize, aé draha jest, prece 
ztratila se.“ 

Jesté hite bylo za Jindticha Korutan- 
ského, jemuz byl kléster Zbraslavsky zroyna 
na réné. Kdyz jiz nebylo ¢im platiti vydiri- 
duchim, .nuceni byli starsi klastera nékolik 
monstranci zlatych a stiibrnych i skvostné 
nadoby, jsouci v domé bozZim, polimati, ka- 
lichy pak a sukna hedv4bn4 s krdsnou ozdo- 
bou prodati a dati nikoli chudym, nez lou- 

*) Timto otvird ge v ,Methodu" nova rubrika, 
do které viaditi lze vseliké rizné zprdvy kratsi 
z odboru uméni i archaeologie: zpravy historické, 
popisy predméti, jako jsou monstrance, kalichy, 
zyony ap. P¥ali bychom si, aby badatelé a pratelé 
historie uméni zde ukladali materidl potfebny pro 
budouci déjiny uméni Geského, jichz az dosud 
nemame. (Pozn. red.) 


peznikim. Zakladatel také, Vaclav kral, da- 
roval byl panu Kunratu prvnimu opatovi ko- 
fliky, mnoho mis s nédobim a klenoty vSeli- 
kymi ze zlata a stiibra i z drahého kamene 
udélanymi; to vsecko klaster Zbraslavsky, 
v takové jsa tisni a tézkosti, bolestné do- 
hnén byl prodati a dati tém Misnanim jej 
suzujicim. Tak tedy skoro vsecka sila z klé- 
stera Zbraslavského na dobro byla vysoukdéna 
skrze ruce pdchajici neprayosti.“ Chronicon 
Aulae Reg. ap. Dobner V, 172. 256. 
Fr. J. Zoubek. 
i; 
Arcibiskupa Arnosta 2 Pardubice zdsluhy 
0 wmént. 


Vilém z Hasenburka, dékan kapituly Vy- 
Sehradské, Zivotopisec slayného Arnosta z Par- 
dubic, vypravuje o prvnim nagem arcibiskupu 


mezi jinou reci (Prameny déj. C.I., 393—5), | 


ze klaSter teholnich kanoyniki v Kladsku 
znova vystavél, dostate¢nymi diichody, knihami, 
drahymi rouchy arozliénymi malbami opatrfil. 
Z pokory daval se na obrazich Boha a bla- 
hoslavené p. Marie, pri¢inénim jeho ve sklech 
i jinych malovanych obrazich spisobenych 
(in yitris et aliis coloratis picturis), kle¢icfho 
na kolenou malovati, any znaky arcibiskupské 
u nohou jeho lezely, jako by jimi z lasky 
k Bohu povrhal. Zalozil také kléSter v Sadské, 
v Jaroméfi a v Rokycanech, vystavil a nadal 
Spitaly ¢ Ceském Brodé, v Piibrami a v Li- 
bani. Vystavél z nova vSechny hrady arcibi- 
skupstvi svého, které velkym sté¥im byly se 
sesuly, v Pribrami pak hrad novy. Méstecka 
kostela svého, Brod Cesky, Tyn HorStiv, Pit- 
bram, Roudnici zdmi ohradil, mnoho rybniki, 
zylasté v Kyjich, Rokycanech, Tyné Horsové, 
v Pifbrami, Retici, Zeréicich a vy Cheynové 
s velkym nékladem zalozil, ,VSechny knihy 
sakristie Prazské staéfim se8lé dal svdzati a 
opraviti, knihy pak choralni, gradualy i anti- 
fondite ve mnoha svazcich za velké penize 
psati krasnéji, neZ kdy byvalo v chramé yi- 


Pea i eee 


dino; jiné daroval na uéen{ se pismu sv.; 
chram s4m okrdéslil ptemnohymi vzdcnymi 
rouchy. Da) také chraému svému na smrtelném 
lizku na vystaveni jeho z ylastniho jméni po 


otci zdédéného tisfc hiiven a jednu kapli, 
nejblizsi oné, jenz jest v éele nového kfru, od 
zikladu svym ndkladem vystavél i okny skle- 
nymi ozdobil.« Fr. J. Zoubek. 


Z Akademie kiestanské. 


Odbor umélecky. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Farni chram Pané v Ciiiovsi. Reéeny 
kostel vyveden jest jako sta jinych po Cechdch a 
Moravé, v nejbujnéjsim copu 8 veSkerymi priznaky 
jeho. Paidorys lodé jest obdélnik nikoli s ostrymi, 
nybrz silné zakulacenymi rohy. K lodi s jedné 
strany pristavéna jest nizké, nethlednd véz s jesté 
netihlednéjsi strechou, 8 druhé strany o néco uzsi 
étverstranné presbyterium s jinym piistavkem po 
strané, ktery sakristif slove. Vedle jaké soustavy 
rozdélil stavitel velk&4 okna copova, vyzpytovati 
nelze. Slohu zeynéjsimu odpovida vnititek. Lod 
jest kryta stropem rakosovym na zptisob klenby 
zrcadlové 8 mohutnym fabionem. Hlavni oltét jest 
znamy kolos s tocenymi sloupy velikaény, s die- 
yénymi figurami a obrazem. S nim v souhlasu jest 
celé ostatni zrizeni od kazatelny az do varhan- 
Kromé renaissancniho drevéného sanktuaria do zdi 
u hlavniho oltare na evangelni strané zapusténého 
nenajdes, kam by oko se zalibou popatiilo a si 
odpoéinulo. Vdp. dékan uéinil sice se¢ byl; dal 
podrezati dlouhé krky socham, zkroucené hlavy 
dal narovnati, sesadil s trinu mnohého buclatého 
chlapce, ktery na andélicka si hral, is dfevénym 
oblakem jeho; cop vsak odstraniti se nedal. Z trpa- 
slika od narozeni uciniti krasného svétce presahuje 
silu smrtelnikovu. Hrmotného pozemsfana v ne- 
bestana proméniti, kdo to dokdze? A ponévadz 
pomfjejicnost jest zndmkou vseho pozemského, zub 
éasu dikladné ohlodal, co nekladlo odporu. Nej- 
péknéjéi jest sttecha. Kdy% Pan Bib na role po- 
syl4 pozehnanou vlahu, rychle na pfidu kostelni 
spéché z fary kde kdo jest: ministrant, hrobnik, 
kalkant, kostelnfk, pan kaplan, pan dékan a rychle 
organisuje se cel4 soustava Skopicki, hrnci a 
nddob, aby od povodné uhdjen byl strop raékosovy. 
Chatrn4 krytba tropi si posméch s pokryvace, ktery 
velmi zhusta prichaziva, aby z4platoval. Dnes diru 
zalepi, a zitra vedle ni jiz sklebi se jin. 

Jako kiesfan, maji také osady své andély 
strazné. Chram Péné zvelebiti a distojné upra- 
viti, jak Cirkev velf, tanulo neustéle na mysli 
duchovnimu spravei od prvniho okamziku, co pie- 
kroéil préh kostela Citoveského. Ovoce dozrdlo. 
Vdp. dékan Jan Klein odeyzdal Akademii kie- 


Stanské provedeni vznesenych myslenek, které 
v dusi jeho uzrdly (viz ,Method“ roé. III. str. 143). 
Stanek Bodt zvelebiti a distojné upraviti poznendhla, 
ale soustayné, za Zivotn{ tkol si ulozil vdp. ob- 
jednavatel 

Architekti A. Baum a R. Minzberger ptedlo- 
zili vyboru sekce umélecké ndkresy na obnovu ko- 
stela Cifoveského. Cop proméniti ve sloh cirkevn{ 
neni malym ukolem. Vypracovali dva navrhy na 
zevnitrni i vnitinf obnovu kostela, jeden bohaty 
uslechtilého slohu renaissanéniho, druhy vyveden 
ve slohu romanském. Vybor odporuéil zejmena 
pro vétsi jednoduchost i mensi ndklad nakresy 
slohu romanského. Potiebné rozpoéty vypracujf se, 
aZ vdp. objednavatel se rozhodne pro ten, neb 
onen navrh, které mu pravé zaslany jsou. 

Porovnavaji-li se nakresy nynéjsiho kostela 
8 budoucim, ani by ¢lovék neuvéril, ze takova 
metamorfosa mozna byla. Znacénym zvysenim a slo- 
hovou tpravou véze 8 priméfenou strechou do- 
stalo se chrému pyiméfené distojnosti, mensi 
vizka na stteSe presbyteria sedici mile zakonéuje 
druhou stranu kostelni budovy. Velk4 okna sloup- 
kem kamenym na dvé rozdélila se a kulaté pre- 
klenula, kulaté rohy zmizely, stény lisenami a 
oblouckovym podiimsim pozbyly jednotvarnosti, 
nad vchody slohové upravenymi stkvi se v tympa 
nonech polovypukla prdce socharska, prazdna pak 
plocha mezi obéma okny lodi vnadné vyplnila se 
barevnou mosaikou figurdlnf, tolikéz i z4padni 
strana véze, kde pro pfrilis nepatrnou silu zdé ka- 
menou pradci socharskou zasaditi nelze. Jedno- 
tvarny zevnéjéek tou mérou oZivil se, ze oko 
rado se zadivé na ten rozmanity soulad, ktery jiz 
z venti ukazuje, ze jest to budova posvatnd, v niz 
Beranek Bozi sfdli. Proto ten stének u vnitf 
vyozdobil se, jak slusi na tak vzdcnou m{stnost 
Stropu dostalo se nddherné tpravy malovaného 
kasetovan{, sténdm mistrného rozdélenti pro obrazy, 
které vedle vile dimyslného p. objednavatele majf 
kdzati osadnikim malym a velkym bez pfestani 
naroze.i asmrt Pané; do presbyteria postaven jest 
novy oltdi krasné konstruovany na mesni obét co 
stred tabernakulem a vynikajicim trinem pouka- 
zujici, stény pak vikolni nadhernéji malovanymi 
éalouny ozdobené svatyni oltémmi za prvni misto 


a” 


svatostanku prohlaguji. Dolozim-li, ze podlaha 
obdrzi novou dlazbu, okna pak barevného Za- 
skleni, povédél jsem kratce, s jakou laskou archi- 
tekti A. Baum a B. Mimzberger na véci od 
sekce umélecké jim svérené pracovali a zdarile 
vyvedli. 

Vdp. objednavateli, pivodci krasné myslénky, 
dé Pan Bah zdravi, aby také dokonal, co Stastné 
zapoéal. 

Bozi hrob die nakresu archit. Bawma a 
Miinabergra, déevény se sochou Spasitele v hrobé 


odpocivajictho as andély do Krechote za 310 zl. | 


Monstrance dvé, jedna zcela stiibrna a 
pozlacena za 530 zl dle ndkresu akademického 
§ emailovymi obrazky as brillianty odevzdana jest 
do Stépdnova u Olomouce; druhd broncoya a po- 
zlacena za 190 zl, 


Kalichy dva, jeden zcela stiibrny a bohaté — 
ozdobeny pro Rudslavice na Mor., druhy taktéz — 


zcela sttibrny, ale jednoduchy pro kostel vy Cer- 
nousku. 

Paramentd zhotovilo se ve vlastnim ustavu 
znacéné mmnozstvi obyéejnych i velmi nakladnych. 
Z poslednéjsich slusi uvésti zejmena cerny pluvial 
§ hedbavného damasku s fialovou kapou a obrubou. 
Po obrubé vine se vétev brecfanova s listy zlutymi 
a hnédymi otocena blankami na lic stiibrnymi, na 
rub modrymi se zlatym napisem, ktery zni: ,,Libera 
me — Domine — de morte aeterna — dum ve- 
neris — judicare — saeculum — per ignem*. Pii- 
pomenouti dluzno, ze pluvial nese se razem roucha 


ochranného. PYirozené jest tudy vzpominati si na | 
_ slavnostni k pravodim (4); — zvonky trojzvuéné (2). 


ochranu, o které se mluvi pri zidusnich sluzbach 
Bozich, kdyz knéz odén Gernym pluvialem ‘vyko- 
nav4 pied rakvi neb katafalkem pfedepsanou ab- 
soluci. Za tou pritinou ctou se na képé obroubené 
zmensenym vzorkem brectanovym slova vynataz Offer- 
toria mSe zadusni: Signifer — sanctus Michael — 
repraesentet eas — in lucem sanctam.“ <A vy sou- 
hlasu s napisem spattuje se uprostied sv. Michael, 
rytitska postava privétivého vzezieni, maje kolem 
hlavy zlaty nimbus. Andél s ktidly nadechu svrchu 
rizového, ve spod jemné modrého dri v pravici 
plameny meé stribrny, vy levici zlatou vahu. Jest 
odén plastém tmayvé Gervenym s podsivkou zelenou. 

Pod sedym brnénim supinatym splyva az po 
kolena zlaté roucho spodni. Stoji na nebeskouli, 
vedle které z plament odistcovych tvdte ubohych 


dusicek trpicich k nému poblizeji.— Celé vysivani | 


jest mistrné provedeno, — 

Ku vzkiiseni Pané byly objedniny titi bald a- 
chiny, jeden § monogramem Kristovym a malym 
ozdobenim v rozich za 70 zl., druhy s latky skvost- 
néjsi s bohatsimi ozdobami za 188 zl. do Biskupské 
Tejnice, treti pak nadherny za 255 zl. do Ovréovic 
ua Moravé. U prostied posledniho spatiuje se 
ruka Zehnajici s oblak. Po stranach obihal ramec 
8 krubovych segmentii zlatem vySivanych § kyé- 


| 


tinami, Rohy rémce ozdobeny jsou hlayami che-. 
rubini se 4 kifdly. Po strandch visf oponky z bi- 
lého hedbavi s tidsnémi a trapecky, — 


2. Nova objednani. 


Bozi hrob objednava dp. J. Eybl, fardé 
v Krechofi. 

Obrazy. Dp. Fr. Hoch, far. v Hornim Ujezdé, 
obraz bolestné Roditky Box. 

Rezby. Dp. J. Eybl sosku Vykupitele vekri- 
sencho; — dp. Fr. Hoch k¥iz k priwodiun. ve 

Kovoveé nacini bohosluzebné. Monstranci 


skvostnou, zcela stiébrnow dp. Ignac Vrba, farat 


_v Skrbeni u Olomuce; monstrance 2 pozlacentho 


bronzu dp. Jos. Molitor, far. vy Chikagu (Amerika) 
a dp. Vac. Ketzer, far. v Albrechtci; pozlaceni 


_ monstrance dp. Fr. Javairek, dékan v Heralci; — _ 


kalich goticky s pouzdrem sl. patrondtni trad na 
Sichrové pro chraém Pané ve Vseni; — pozlacent 
kalicht: dp. V. Kilinger, dék. v Dobrusce, J. 0. 


| Rudolf hrabé Chotek, dp. Bern, Kunstar, far, ve 
- Lnafich, dp. Jos. Beran, dékan v Nebovidech, J. 
0. Bedtich hrabé Thun; — 3 nadobky na sv, oleje : 


vp. Vac. Cerny, kaplan vy Unhoiti, dp. Voj. Holy, 
dékan v Pelhtimové; dp. Fr. Preclik, far. y Klo- 
miné; jednu nddobku; vp. Josef Janda, kaplan 
v Brandyse; paténku dp. Ant. Bacelt, far. v Béle; 
svicny: J. Eybl (2 k tabernakulum), patr. trad na 
Sichrové (6), p. V. Svitak, kovolitec v Karliné (12), 


' pro novy chram Velelibsky (28 oltatnich, 6 k ta- 


bernakulum); — konvicky cinové (4); — kropenky 
(3); — lampu (1); — kaditelnice (2); — lucerny 


Paramenty: Kasuwle: uroz. p. Sidonie hra- 


_ bénka Lazansk& (2, jednu skvostnou vySsivanous 


druhou jednoduchou); dp. J. Molitor, far. vy Chikagu 
v Americe (1. fialovou, 2 bilé, 1 zelenou, 2 Gerné); 
p- Adam Kratenek, roloik vy Solislavech (1 Gervenou) ; 
p. Jan Jaenig ve Wolfsthalu (1 Gervenou svateéni); 
dp. Vac. Mostecky, dékan ve Vodnanech (1 slay- 


‘nostni); stary skvostny orndt k pregitf: dp. Jul. 


Haubrecht, far, v Bernarticich; — pluvialy: dp. 
‘Mat. Klimecky, far. y Hovoranech (1 Gerny); dp. 
far, Jos. Molitor v Americe (1 skvostny, 1 bily, 
1 éerveny); dp. Tom. Smyd, kurdt v SkHpové - 
1 skvostny bily); vp. Fd. Harna, koop. v Holici 
(1 skvostny bily); dékansky chram Pané v Plzni 


| (1 éerny); — dalmatiku a twnicellu: dp. dékan 
Vacl. Mostecky (Cervené); velum: uroz. pi. baronka 
Dobiensk4); -- nebesa: sl. patr. ukad na Sichrové ; 
— plastik na ciborium: vp. Jos. Buchar, adm. 
v Lstiboti; — antipendia: p. dvorni rada Junek 


(1 vysivané), dp. dr. Vac. Hronek, far. v Choté- 
tové (2 vySivana); — korowhve kostelni: sl. patr. 
ufad na Sichrové (2 fialové), vp. Fr. Piikryl, duch- 
spravce ve Vicové (2 ¢ervené\, p. Erazim Metzker, 
rolnik y LiStanech (t Gervenou); — prdpory spol- 
kové; pomocnici tesatsti y Lysé nad Labem (1 


a eee 


skyostny), literatsky spolek vy Bozejovéz(1), prapor 
skolni: vp. M. Madr, kaplan v Prepychach; — 
prikrovy: dp. Lud, Ciblarz, far. y Brazeci (1), pan 
Jan Strnad, starosta obce v Ceskych Hefmanicieh 
(1 skvostny); — stoly kiestné (2); — alby (2), ro 
cheta, (1), cingulum (1), beret (1), Komée (1). 
Rozlicné: Mésdly: dp. Fr. Javarek, dékan 
y Heralci (1), dp. Vit Redinger, far. y Lie- 


bensteiné, (1 skyostny), dp, fara Josef Molitor 
v Americe (1). fe 


3. Rozpoéty : 


pozadiny jsou na diéevéné sousost pro kftitelnu 
predstavujici kéest Pané; na opravu kamené sochy- 
Panny Marie; na éervené korouhye, Lehner. 


Poy eer 


Pamatnik Jungmanniv. Patnacty kvéten 
byl éestnym dnem dvou umélei éeskych, z4- 
roveh ¢lenti feditelstva a vyboru sekce umé- 
lecké Akademie krestanské: architekta A. V. 
Barvitiusa a sochate L. Simka, V ten 
den odhaleno jest umélecké dilo obou mistré, 
které pribylo ku slavnym pamétkim Prahy. 
Pamaétnik Jungmanntv pfridruzil se dtstojné 
_k ostatnim pomnikim uméni ¢éeského z mi- 
nulych véki a bude co stkvély representant 
19, stoleti priStim véktm hlisati, ze ve zlaté 
Praze nevymielo jesté zdérné simé uméni 
éeského. Strazny duch Karla 1Y., ktery éasto 
neviditelné se prochazivé naméstimi a ulicemi 
milovaného mésta svého, spokojené as libym 
isméyem zastavi se vzdy pred zdéruym plo- 
‘dem nejnovéjsi umélecké Cinnosti. Kdyz 
“mistr Simek v slavnostnim okamziku spustil 
rousku a pamdtnik novy se ponejprv objevil 
vy celé syé krése udivenym zraktim, souzvuk 
_hlasitého jasotu mnoha tisic hrdel rozléhal 
se celou Prahou. Tim jdsotem, jakoz i usty 
vudce nérodu vyslovil nérod dik obéma umél- 
cum, ktefi vzicnym uménim svym oslavivse 
patriarchu Jungmanna oslavili ndrod a v né- 
rodé sama sebe. Pevny kov a tvrdé Zula ne- 
dopusti, aby jména jejich zapomenula se v dé- 
jinadch -uméni éeského. Ndrode mtj! Bud 
z Zuly a kovu v uslechtilém zdpasu svém a 
jisté dospéjes na byvalou vysinu uméni aslavy ! 

Pamétnik Jungmanniy. vynik& netoliko 
ysestrannou umeéleckou spravnosti, nybrz a 
to predevsim ptvodnosti a novotou myslénky. 

Sedici socha spociv4 na vysokém pod- 
stavei z ruznobarevné Zuly a syenitu. Sochu 
vyvedl Simek, podstavec jest dilem A. V. 
Barvitiusa. 

V krasné prirodé jest vse plno barev 
rozmanitosti svou rozkosny soulad plodicich. 

_ Architekt A. V. Barvitius vyvabil na pYirodé 
.to tajemstvi barey. Veskeré plody rozsahlé 
umélecké Cinnosti jeho ovanuty jsou tim 
~kouzlem jeho bytosti. Bud si to kostel anebo 
letohrad, palac anebo hrobka, monstrance 


NSM aialesNaah 


nebo kalich, neobyéejnou dokonalosti tvaré 
architektonickych a dimyslnou ynadou koncepce 
stejnou mérou ovlaéd& harmonie barey. Bez 
barev u ného neni ni¢eho. UsSlechtilym tya- 
rem a krasou barey ozivuje umélecké plody 
své — vsudy, bezvymineéné. To jiz jest pri- 
rozenosti jeho. Architekt s mistrem poly- 
chromie vy jednu bytost srostli. Ze tudy i 
velkolepy podstavec pamdétniku Jungmannova 
jak dimyslnosti ¢lankt architektonickych, tak 
rozmapitosti a souladem barey vyniké, ani 
jinak byti nemtze. Umélecké dilo jest od- 
leskem duSe. Dilo, co v duSi se zrodilo, na Gele 
nese r4z puvodce svého. Slozil-li architekt 
celek z ruznych ¢lénkt architektonickych, 
priodél mistr polychromie jednotlivé ¢lanky 
riznymi barvami zuly a syenitu, verde di 
Levante a brocatello di Spagna a zpusobil 
tvarem a barvou jasné lesténych kamenti u 
nds aZ dosud neyidanou krasu. Cely podsta- 
vec pri veskeré rozmanitosti barev plodi do- 
jem klidné slavnostni, jako slusi mistu, na 
némzZ trini Jungmann. 

Na vysokém podstavei tam sedi patri- 
archa pri své praci. Divas se na ného vy tiché 
jeho pracoyné. Zvédavost tv4 jej nevyrusuje. 
Ta poctivé, piivétiv’ tvat staroceska plna 
skromnosti, ponékud naklonéné zaduména jest 
ve svou praci. <A tou tvd4ii div4S se aZ na 
dno duse, A na dau duse uzfis lisku k vlasti. 
Kolkolem diimd4 nérod snem smrti, Krestansky 
genius vysak nezoufé, nybrz pracuje. Pracuje 
a budf. Ale bez hluku! Ale bez ctizddosti! 
V pravici mé pero a levici drzi list. List 
k listu tvori knihu. U nohou jeho jiz nékolik 
jest téch knéh, které napsal a kterymi budil. 

Tak na pamétniku vykouzlil L. Simek 
Jungmanna. Skromny skromného snadno pred- 
stavil. .Socha vyvedena jest s podivuhodnou 
vyérnosti a vseobecné zn4mou syvédomitosti 
Simkovou az do nejmenSi podrobnosti i po- 
sledni fasy odévu. 

Na. vyteéném podstavei  stoji 


vyteénd, 
socha, 


— 64, —— . + 


Podotknouti slusi, Ze architekt Barvi- 
tius krasny pamdtnik postavil do zelené a 
kvétin. U nohou Jungmarnovych vdééné a 
yééné to rostea kvéte. A ta zelen jest archi- 
tektonickym ¢lankem pomniku. Na jafe, do 
pozadi zasazeny budou lfpy, aby v_ stinu a 
vuni slovanské lipy patriarcha Jungmann 
s nérodem svym pracoval. Ndérode pracuj! 
AZ lfpa doroste, nastaae doba, kdy budes 
pracovati v stinu a vaini. — 

Kazdé dilo umélecké m4 své déjiny, Pa- 
maétnik Jungmanniyv rovnéz. Tézko byvd po- 
zdéjsim badatelim a spisovatelim uméleckym 
ponoriti se v hloubku myslének, z niz zro- 
dila se a vzesla préce zdarilé. Kdo lépe do- 
vede vyliciti priciny a podédtky, prtbéh a 
vyvin dila, ne-li pivodee sém? Tajn4 dilna 
duSe jinému jest bud naprosto nepfistupna, 
neb jen GAste¢éné prizratnd. Zavdécil se tudy 
nemélo uméleckému syétu architekt Barvitius, 
ze sdm sepsal av den slaynosti uverejnil 
historii pamétniku i co do ynitinf, i co do 


zeynéjsi stranky. K mistrnému dflu pfidal 
mistrnou historii dila. Kdyby tak kaZdy umé- 
lec dinil, jak jasné a poutné byly by déjiny 
uméni éeského! Proto zpravodaji statilo, 
kdyz tuto pfitinil jen nékolik obeenych po- 
znamek. 

Ze odbor umélecky Akademie krestanské 
srdeéné se téSil ze skvélého vysledku obou 
svych Glen, kdoZ pak by vy pochybnost 
bral? A Ze oba oslavence svym zpisobem 
oslavil, kdoZ pak by nevédél? Vaviini na 
poli umén{ éeského oba si zaslouzili, vavif- 
novymi vénci s éeskymi odznaky od pfatel 
svych oba pocténi jsou. Jsme rodinou v nej- 
uslechtilejsim slova smyslu. Jednomyslnosti 
snahy zplodila se jednomyslnost lasky. Rodina 
na oslayu obou prdtel a lend usporddala 
rodinnou slaynost. Ze se vydatila srdeénostti 
a néznosti, prdtelstvim a uprimnosti, netteba 
doli¢éovati. Citfiim se nestavéji hraze. Kvéten 
m4 své kvétiny, Zivot m& syou poésii, 

Lehner. 


Prosba redakce. 


1. Roku minulého ztratil ndrod éesky jednoho z nejuglechtilej&ich 
pratel a péstiteli uménf, archeologie a historie. J. K. Rojek, dékan 
v Budyni nad Ohi{ zemrel. Redakce »Methodae ma za svou povinnost o b= 
Sirnym Zivotopisem obnoviti a zachovati pamatku knéze a muze, ktery 
nezistné srdce dvoji lasce zasvétil — Cirkvi a vlasti. Pratelé a znam{ zvéé- 
nélého timto sluiné se Zddajf, aby ratili redaktoru »Methodae laskavé 
zdéliti dopisy, piibéhy a zpravy, z nichz bylo by mozno sestaviti ptibéhy 
zivota muze tak velezdsluzného a obétovného. ; 

2. Pana profesora Aug. Sedlaéka v Tabote pros{ za sdélenf 
zprav pro pamatni knihu farniho kostela v Nezamyslicfch u Horazdovic 
vdp. Jan Duben, bisk. vikar a fara, pak farnfho kostela sv. Vojtécha 
v Praze vdp. Fr. Razak, k. a. vikat a fardaf. Lehner. 


Bes” V redakci »Methodae (Karlin é 234.) Ize dostati veSkeré roéntky 
ptedeslé; ro¢nik I. za 1 zl, roé. I. a Il. po 2 zl, 


»Method« vychazf vidy 20, kaZdého mésfce, P¥edplacen{ obna& 2 2], rotn’, Predplatné pf¥ijim4 administrace 
»Methoda« v Karliné € 234, Jen frankované listy pjijimajf se, Rukopisy redakci zaslané nevracejf se. Do- 
pisy, tykajici se redakce, budtez zasflany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, ¢, 234, Reklamace za 

sflany budteZ do expedice v knéhtiskArné Mikul4ge a Knappa v Praze, v Karlfné, Anensk4 ulice fs, 144. 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny Mikuldse a Knappa v Praze, v Karliné. 


ETHOD. 


CASOPIS VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 


Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie krestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J. Lehner. 


~ Gislo 6. 


V Praze, dne 20. Gervna 1878. 


Rocnik IV. 


Obsah: Sloh pfechodni (F, J. Lehner) — Drobné piispévky k historii uménf (Fr, J. Zoubek). — Staré zprdvy 
© faréch v Cechdch, (Aug. Sedlétek), — Limbersky kostelfk, — Invents# Krumlovsky, (Ant, Baum.) — 
Z Akademie kfestanské, — Domédcf zprévy, — Feuilleton, Michel Angelo, (F. J. Lehner), — 


Sloh prechodnti., 


Pise F. J. Lehner, 


(Pilife.) 
stiznut jest v ostry drapek. Hlavice staro- 
rominského ¢élinkovdnt 


4 


Vyvin klenby, jak v minulém ¢lanku po- 
pséno bylo, mél za bezprostéedni nasledek, 
ze také pilff dale se vyvinoval. Jest-li Ze 
dvoji ticéel jeho — nésti totiz ark4dy a pod- 
pirati klenbu — udélil pilffi jiz dive po- 
dobu kiize, nyn{i obvhacen jest tak, ze do 


rohti postayeny jsou stihlé sloupky (ob. 118)., | 


(Ob, 118.) Pudorys pilife y Lebény. Z pocdtku XIII. yéku, 


které jen lehce o jddro opreny jsouce, Zidné 
zvlastni sili k neSenf nevyZadovaly, predce 
vsak za zddnlivé podpory kiizovych Zeber 
platily. Aby vSak pYilisna Sstihlost jejich oko 
neurdzela, munohdy také protv, aby jim do- 
stateéné opory se dostalo, obehn4ny jsou u 
prostéed aneb i v nékolika odstaveich prste- 
novou obrubou, (Ob. 119.) Slozity pilit 
tvaru ryzého ukaznje se na ob. 120. Ctver- 
hranné jidro vikol osazeno jest polosloupky. 
Piltf stojf na velmi silné desce, Podnozi veskeré 
élanky jeho obklopujici tvo¥i attickou patku 
pékné formoyanou s rohoyym listem, ktery 


rovnézZ yakol celého 


\ an | 


NZ | =N 


(Ob. 119.) Sloupek v TiSnovicich. 
pilffe obfhajfef ma dvojndsobnou radu listi a 
jest ozdobena spojenymi zayitky, mezi nimiz 


aT 


pozoruji se malé kyétinky. Na hlavici lezf 
prosté, ale silnd kryef deska trojndsobné él4n- 


i 


CRT 
SET (TTT 


AUT i 

I See a a! Sea 

AML SOM 
a 


’ 
y 


‘ 
x Ay 
A ll 
: —- SSeS aes 
(Ob, 120.) Innichen (Tyrolsko). Z polovice XII, véku, (Ob, 121.) Innichen, 


kovandé, na hore a vespod 
kolmo, u_ prostfed pak 
sikmo, — Jako pilii, jsou 
také ostatni pilife a sloupy 
po obou stranéich uvede- 
ného pilffe vy tomtéz chramu == 
Innichenském (ob. 121 — 
122) vystupujicf stejnym 
dumyslem yvyvedeny. Majf 
silny podval étverhranny, 
attickou patku,  hlavici 
staroroménskou sg  listim 
a zavitky, silnou kryci 
desku. Diiky skladaji se 
Z vicestrannych velmi sil- 
nych valet, jichZ do vysky & 
macné ubyv4 a jsou s je- ‘y vy 
diného balvanu kamenného : 
tesiny. Jsou dvyanacti- 
stranné, 

Na obrazcich se uka- 
zuje, Ze i pri stejném ¢lan- 
= kovani a pri tomté% tvaru 
zikladnim y jednotlivostech 
naskytuje se predce rozma- 
nitost ozdobnéa a poutayd, (Ob. 123.) Pilif vy Troghim. Z pol. XI, vékn, 


i 


SW) SET) SN 
: Spiga oe, rir a prs 


~[2¢ 


a BY <= 


Kterd titvary zvla3tnim pfivabem odiv4 a pi é 
pil- | étverce; ve spod spo%ivaj 
ného pozorovatele dlouho bavi. ; ae RT tee 


Vék onen bohaté obrazotvornosti neob- 


Fimse a vystupujici kamenné livce kolkolem 
obihajici, kter& jest malinkymi arkadami ozdo- 
VeSkerou takovou tiprayou plodi se 


bena. 


mezoval se ostatné na jedinou pouze formu. 


——— 


YB 


SSS S= 
SS 


SS 


—————— 


SS 


a= 
SEEN 


ree foment = 
i-te 


(Ob, 124.) Pilit v Koliné, Z poloy. 
XI. yéku, 


Na ob. 124. jest tézky a starozitny pilff 
z4kladnfho tvaru étvercoyého, jehoz pidorys 
a narys tuto se udaivd, zcela jinak obehndn 
pruty rohovymi a stfednimi. Nékdy m4 pilif 
jen v rozich ozdobné sloupky, o které se 
diagonélni Zebra opiraji, jako se spatrfuje na 
ob. 123. Sloupky maji attickou patku, jsou 
ozdobeny spirdlné béZicimi pruty a jsou pra- 
yidelné rozestayveny v rozich klenbového 


Gdinek souladu a nddhery. Sloupky majf 
dyojnasobnou hlavici listnatou, cely pak pilif 
spoleénou kryef desku, Pais pritni jest Siroky 
a zcela hladky, pouze na hranich kulatymi 
pruty ozdobeny. Zebra klenbovd skladaji se 
sttidavé z prutu kulatého a Zlibku mélkého. 

Zylasté zajimavy priklad poskytuje ob. 
125., kde Zebra na pilftich s predloZenymi 
sloupy spocfivaji. 


Oo 


ane ieS 


Staré zprévy o faréch v Cechéch. 


Podava professor A. Sedlacek. 


I. Hlasivo. 


1369. dne 22. tijna potvrzen po smrti 
faré¥e Jind*icha za faraéfe zdejsiho Petr knéz 
z Rakova ku podéni Olbrama z Hradnice, 
Valtera ze Hrddku, DobeSe ze Suchdola, 
Buska z Hlasiva a Pribika z Jedlan. 

1390. dne 7%. prosince potvrzen Petr 
knéz z Vozice po smrti Petrové, ku podanf 
Pribika, Jana z Hlasiva, Buska z Jeédlan, 
Bohuslaya Brekovce, Olbrama z Hradku, Buska 
ze Suchdola a Olbrama odtudz, 

1392. dne 5. dubna potvrzen Mikulés 
knéz z Postupic po smrti Petrové ku poddni 
Buska z Hlasiva sedénim na Jedlanech, Bo- 
huslava Brekovee z Hradku, Pribika z Hla- 


siva, Jana odtudz, Buska a Olbrama_bratif 
ze Suchdola. 

1397. dne 30. srpna potvrzen Jan oltar- 
nik ve Chyojenci po zméné uéinéné s Miku- 
la8em ku poddni tychz rytitiv; uvedl jej 
farét Ratiborsky. 

1401. dne 28. nora potvrzen Jan faréi 
ve Vojnové Méstci (Munchperg) zméniv misto 
své s Janem ku podéni Buska, Pribika, Jana 
z Hlasiva, Bohuslava z Hrddku, Olbrama a 
Buska ze Suchdola, uvedl jej faraét ve Bla- 
niéce (t. j. Blanici), 

(Vyhato z knéh konfirmaénich téhoz roku 
a dne.) 


Limbersky kostelik. 


Zmésta vénncho Politky prijdeme tridou 
Hegrovou a Hofcjsim predméstim az va 
misto, kde se silnice Svitavskié se silnici 
Radimé¥skou spojuje a zde jest zaroveh bod 
hranice n4rodnosti. Ihned vzpomindme si po- 
slednich Péemyslovei, kteti pohraniéné kra- 
jiny dolnosaskymi kolonisty osazovali, ktert 
ukladali svym milcim zaklidati mésta a mant 
pripomindme si Konréda Spitaléfe, Kunrata 
z Levedorfu, o kterémZ posledni rytitsky 
kr4l Pitemysl Otakar II. v zakladaci listiné 
Poliéské zminku ¢intf. 

Brzy pak na tboti v levo od silnice 
uziime dvir na misté, kde druhdy tvrz za- 
kladatele mésta stavala v poloze od pitrody 
m4lo pevné. Potom poénou chalupy a statky 
némeckych obyvateli Limberskych (Lauben- 
dorf) a téhnou se po spisobu v_ hornatéjsich 
krajinach obvyklém jednou ¢adou az ku hra- 
nicim druzné Moravy u Radiméte (Roth- 
mithle). Zd& se nam, pozorujice splisob stavby 
i hovor venkovant, Ze jsme se octli nékde 
ve Svdbské vesnici. Koneéné po pul hodiné 
asi uprost¥ed vsi uvitaji chodce na vrsku bilé 
stény kostelika sv. Jifi, jenZ ni¢im od oby- 
éejnych kostelfkii veskych se nelisi, Cibulo- 
vité vizka nad prostou obdélnou lodf vyhlizi 
na sever k bilé silnici Svitavské a k jihu 
Obrouben obzor cernym lesem, ktery ukryvd 
vyhlidku na rozkosné lizné y Baldé (Waldel). 


Dayni vékové preletéli pres omSenou sttechu 
kostelika, ktery v8ak v nynéjsi spisobé druhdy 
nebyval. Patfilat zdejsi filialka r. 1349 k osa- 
dim kostelnim, pridélenym k noyé za¥izenému 
biskupstvi LitomySlskému a fardét jeji byl pri 
kostele v Karli.!) Krajina zdejsi byla od 
mnoha véki velmi Ziva, nebot zemsk4 brana 
podél Trstenice od Litomysle do Usobrnénska 
vedouci slouzila co nejschidnéjsi cesta z Mo- 
ravy do Cech. Ze pak yv predhusitsk¢ dobé 
obyvatelé n&ébozni na kostel svij pamatovali, 
uztime doleji pri ¢teni ndpisi na zvonech. 
Roku 1677 pfripomind se jako filialka 
kostela v Bystrém a v knize rélaéni chované 
v bibliothéce arcibiskupstvi vy Praze éteme, 
ze pri ném se toho éasu choval stiibrny ka- 
lich, kamenné kftitelnice a takov4z% kazatelna, 
pak tri zvony. Byla v Limberku i Skola 
s kantorem. Role farn{ ale pro yvzddélenost od 
Bystré lezely ladem.- Ve vsi napotitali 364 
dusi vice nea 12 let starych. 2) TuSime, Ze 
té doby sluzby Bozi tidko zde byvaly, jednak 
pro fidkost knézi svétskych, jednak pro se- 
Slost kostela, nebot potomni driZitel (1710 — 
1730) panstvi Bysterského, rissky hrabé 
Jakub Hanibal Bedfich yon und zu _ der 
Cod. dipl. 
cum hin Canbentneee, VEE Cee ae 
*) Pam. archeolog. IX. str, 754, 


Gh oe 


Hohen-Embs vidél se nncena kostel od 
zékladu obnoviti, coz se stalo r. 1727.*) 
MElté prvé statky Vaduz a ‘Schellenberg (nyni 
v malinkém Lichtensteinském knizectyi) a za- 
ménil je za Bystré s knizetem LichtenSteinem 
r. 1710. Kdy zalo%eno samostatné beneficium 
povéditi bezpeéné neumime, nejspise pri ob- 
nové kostela r. 1727. Nuz vstupme do koste- 
lika v neozdobném slobu zbudovaného! 


Tri oltéte, v parukovém slohu vyvedené, 
okrasleny postribrenymi a pozlacenymi so- 
chami. Hlavni olté# sv. Jiti ozdoben nad 


snimajicim; druhy zasvécen sv. Janu Nep. a 
m4 vedle dobrého obrazu sochy knizat apo- 
Stolskych téZ poziacené. Jak se tu élovéku 
stysk& po staroéeskych sochich polychromo- 
vanych! Tfeti oltat P. Marie vyobrazuje Ma- 
donnu na kouli zemské stojici. Téz v kapli 
pozorujeme seslé obrazy, ale ty nds tak ne- 
zajimaji jako barvity obraz Narozeni Paéné 
vedle zpovédnice, jenzZ patrné pro néjaky 
temnéjsi kostel uréen jest. Kroj pastyrek 
podoba se takovému, jako se u Litomysle 
posud nosivé. Kifzova cesta ni¢im neni pa- 
matna a 4 obrazy poch4zeji ze starsiho véku. 


Pod kruchtou v r4mei pilsegmentovém ((]) 
je Svataé rodina a éerné P. Maria s adpisem 
ROMA okolo koruny; na kruchté visi obraz 
sv. Jiff. 

Kititelnice kamenn&é v podobé kalichu 
ma letopocet 1728 a v levé é4sti lodi na 
zemi plesnivinou zarist4é nahrobnik fardéfe uz 
vySlapany aZ na slova: 


*) Pam, archaeol. I. 358. 


PATER Czlesxa ViIcIntlI 
OVinovACIN PATRI - - = 
REQVIE SCAT =---=- AMEN. 


Na kruchté umistény varhany s 16 rej- 
stfiky (16’), a Ze archaeolog ani pidu ne- 
propatranou nenechévé, najde zde kamen po- 
dobny spodnimu kamenu samotizného mlyna, 
avSak m4& tvar étyrhranny. Koneéné stoupime 
na wé%Z a nabazivse se nedaleké vyhlidky na 
horskou, lesnatou krajinu, pfepiseme si n4- 


| pisy na zvonech. 
tabernakulem pozlacenym berdnkem hfichy | 


Nejvétsi m& primér dole 1 métr a vysky 
90 cm. a ¢Gteme v minuskuli pri koruné: 
ave maria gratia plena, dominus tecum, 
benedicta in moliertbys ‘ct benedictos fro- 
tus . . JT. 

Prostiedni, klenot doby predhusitské, méff 
d = 81 cm., vyika = 80 cm. Skomoleny 
népis y péknych majuskulich zni: 


QATHEVS 
MAHRUYVDS 
LEVOSAS lObAT 


Nejmenési nese spatné ¢itelny nadpis: 


OMYTYSVS 


Tak uspokojeni vytézkem legend zvono- 
vyych vychazime z kostelika a na mysli nam 
tanou znamaé slova z kroniky Aenease Sylvia 
0 ozdobnosti chrémti i po vsich. 

Kliment Cermak, 
jednatel ,, Véely éislavské.# 


Drobné prispévicy i histori uméni. 


a0 ee 
Staré zvony ve vsi Korouhvi. 


(Korau), */, hod jizné od Policky.) Jsouté 
na tézko dostupné yézice nad stfechou povéseny. 
Na krovu ¢teme poznamky: Anno domini 1774 
wieze pobila. — 1654 — 1689. 

Ne bez namahani rozlustime napis na zvonu 
yétsim, ktery obracené Gisti dluzno a co doleji 
y zavorce jest, viibec z mnisského pisma necitelno 


+ fan(ctos) $ bozieho 8 tie(—)afteho 
0D (u) Braet we pictajteho = fettehe as 


17 cm. v. = 6 
Druhy eee ma napis nae Anno 


doi m w dwanafteo (1512.) Na drevéné zvonici 


pred kostelem jsou zavéSeny dva zyony. Véta{ 
z nich ma tento napis: 

SLITEY GEST ZWON TENTO KE CTI A CHWALE 
MILEMV BOHV A VSSEM SWATYM LETA PANYE 
THYSITIHO PYETISTEHO TRZICZATEHO DRVHEHO. 
Na diiku obraz z Spasitele na k ktizi a pod tim Maria 
a Jan Ey. (d. = 99 cm. v. = 87 cm.) Mensi, no- 
vovéky ma& napis ndsledujici: TENTO ZWON 
7, NAKLADEM CELE OBZE KOROUHWY TOHO 
CZASU PANA RYCHTARZE JOSFA BEZDEKA 
A FRANT, MACH. (Na obrubé.) FRANZ WANIEK, 
WE SLAUPNICI 1818 (prelit). Na driku obraz kiize, 
(d = 80 cm. v, — 67? em.) — 

Presbyte? sklenuta kiizovym klenutim, osvétlena 
gotickym oknem a sanktuarium ma gotickou fialu 
nad obloukem a mirizku s Zeleznymi rizicemi. 


Kl. Cermak. 


*K 


70 — 


Inventé? Krumlovsky. 


Podava architekt Ant. Bawm. (Pokraé.) 


Dalezitou ¢asti invent4éfe jest rubrika 
obsahujici knihy na hrad Krumlow zavezené. 
Aby ¢tenét o takové sbirce, kter4 zajisté 
v tehdejsi dobé drahocenna byla, pojem sobé 
uciniti mohl, budiz uveden seznam tplny. 
yitem biblia major cum pastore, Item de- 
cretum novum, Item Augustinus de civitate 
dei, Item moralia duobos voluminibus Gre- 
gorii, Item scolastica historia, Item novum 
testamentum, Item speculum humanae salva- 
tionis cum ymaginibus in sequenti columpna 
notatum, Item cronica in latino de Bohemia. 
Supra scripti libri omnes in pergameno de- 
scripti concessi sunt per dominum Vlricum 
de Rosis domino Czenconi de Wesselo alias 
de Warttenbergh. Item de regimine principum, 
Item decretum antiquum, Item biblia antiqua, 
Item decretales antiquae, Item decretales se- 
cundae quas concessit dominus Czenko Jan- 
koni in Mnychnyez, Item liber sexti, Item 
moralia parva, Item passinale, Item sermones 
Augustizi, Item eronica Boemae, Item postilla 
super Johanne, Item rubrica Pragensis, Item 
ordinarius, Item Petrus de Crescentiis, Item 
speculum humanae salvationis cum ymagi- 
nibus, Item pars dictionarii in sexternis li- 
gatis, Item gloza ordinaria super psalterio, 
Item speculum indiciale habet magister Adam, 
Hi omnes libri suprascripti sunt in pergameno 
Scripti. Item octo voluminia libri dictionarii 
in papyro, Item sex voluminia Theutunicalia 
in pergameno et asseribus cum aliquot aliis 
in coopertoriis. 


. 


Missalia magna decem, Item quatuor 
libri in quibus speciales missae, Item mis- 
sale in axamito per archiepiscopum datum, 
Item missale parvum pro via pulchrum in 
rubea cute habet Gyczin, Item psalteria 
quinque, Item gradualia duo pro choro, Item 
gradualiaunum parvum pro organis, Item anti- 
phoraria duo unum magnum et aliud parvum, 
Item agenda una, Item unus cursus cum 
vigiliis notabilis cum magno textu, Item via- 
ticus unus maior omnium, Item viatici alii 
sunt sex quos adhuc habent presbiterii.“ 


Nasleduji nyni véci profani, ale pro déjiny 
dilezité. Rubrika zni: ,Argentum in testudine 
supra portam continetur infrascriptum. Item 
trinkwas (Trinkfass) veliky przikryty, Item 
dva menssye k sobie podobna bez przikrytye, 
Item trinkwas dosti wysoky z cezrwenym ka- 
menem is przikrityem, Item noha gedna swrchu 
ssyroka bez przikrytye, Item puol waycze 
okowane, Item waycze gedno okowane, Item 
geden kofflik z takowym znamenym YX swrcehu 
strziebrny a pozlatyty, Item przikriwadlo 
strziebrne pozlatyte na nohu confectuwu 
swrchu gest lilium, Item korzatek fladrowy 
s obruczkem strziebrnym pozlatytym. 


Argentum inferius notatum repositum est 
circa Hanussium in celario wyny et testudine 
ibidem: Item ssest miss naywyeczich gesto 
wazili od zlatnyka XXX IIj markas. 


(Dokonéenti.) 


2 


Z Akademie krestanské. 


Reditelstvi. 


V poslednim zasedini feditelstva ¢tén 
jest pfripis starosty, vdp. kanovnika dra. M. 
Karlacha, v némZ oznamuje feditelstvu, Ze 
Z p¥iéin dilezitych vzdava se predsednictvi 
jednoty jemu nade vse milé a drahé. Resi- 
gnace jest od reditelstva prijata a naméstku 
predsedy Jos. Hellichovi a architektu Barvi- 
tiusovi ulozeno jest, aby osobné vyslovily vdp. 
kanovnikovi dik za tak mncohou praci a obé- 
tovnou ¢innost, kterou jednoté hned od po- 


éatku vénoval. Reditelstvu predsedati bude na 
dale naméstek Jos. Hellich. 

Dary. Akademii kiestanskou nepiestavaj{ 
stale dochizeti cetné dary, jimiz zejmena obo- 
hacuje se knihovna Akademie ‘krestanské, 
V nejnovéjsi dobé obdarovana jest Akademie 
p. J. Karlikem, uéitelem na odpotinku v Ro- 
kycanech, starymi listinami, dp. fardtem 


| Schmidtem vzenymi knihami starymi, dp. 
| Janem Pavlikem, farétem vy Mokroldscich ve 


Slezsku, odkazem celé velké knihovny jeho, 
v me vedle seznamu nachdzeji se dila vesmés 
vybrand, drahocenné a ndkladnd  Je-li 
knihovna fotografii ducha, jest véru diviti se 
dikladnosti a véestrannosti Slechetného a uée- 
ného dirce. Takovy vybér knéh jest rukojem- 
Stvim velikého ducha, jakého by povrchni 
Svét nynéjsi sotva hledal v neznimé dédiné. 
Takové knéZstvo m4 Cirkey katolické. Svét 
© nich nevi. Jména jejich jsou vSak zapsdna 
v knize vzdélanosti a v knize Zivota. Obé- 
tovnost, ucenost, skromnost, vzneSenost v ita- 
dich knéZstva nevymird. Reditelstvo na véé- 
nou pamét velebného knéze viadilo do poétu 
clenw zaklddajicich. — Zpravodaj nemiize si 
toho odiici, aby pri té pYilezitosti nepodal 
Ctendtstvu ,,Methoda* list, kterym darce do- 
provodil prvni zdsylku vz4icné knihovny. Znit, 
jak nasleduje: 
»Slavné Reditelstvi!« 

V hluboké ucté oddany timto uvddi v bla- 
hosklonnou znémost, ze dne 11. t. m. z Opavy 
zaslal Akademii kiestanské v Praze bednu 
vzacnych knéh franko a s pojisténou dobou 
dodavaci. 

Jiz dive dovolil jsem si zdéliti zimér 
svij vysocecténému distojnému panu Dru. 
Fr. Bauerovi, coz od ného slavnému #editel- 
etvi jiz také ozndmeno jest. 

S radosti prindsim v obét akademii kie- 
stanské y Praze jiz nyni jeden dil knihovny 
své, a jest-li dilatato , Akademii kiestanské* 
téZ po prani a libosti budou, jest-li z nich 
yAcademia christiana Pragensis* jakymkolivék 
zpisobem uZitek miti a jimi Slechetné snahy 
a zaméry jakkoli podporovati mize: jsem 
zcela a tplné spokojen. 


Raciz tudy velecténé freditelstvyi zasland 
dila laskavé pfrijmouti. 

Jak z Gasopisu. ,Christliche Akademie * 
ku prekvapenf svému se prdvé dozvidam, 
prokazalo mi feditelstvi zvl4stni p¥izeh, Ze 
jiz dne 6. kvétna jmenovalo mne zakladajicim 
élenem Akademie kfestanské v Praze. Rad 
se vyznayam, Ze takového vyznamendni jsem 
ani nezamyslel, aui nehledal; vyslovuji vele- 
cténému feditelstvi za to povinnovany dik a 
oddanost svou. 

V prilozeném seznamu obsahuji se knihy 
zaslané: 76 dél v 149 svazcich, jejichz n4- 
klad cestou knéhkupeckou mné samému vyse 
520 al. prisel. 

Ostatni svou knihovnu, které vyjimaje 
oddéleni asketické a homilitické nyn{ 200 dél 
presahuje, rovnézZ odkazuji Akademii kye- 
stanské a sice tim zpiisobem, Ze Akademii 
ktéestanské bud po mé smrti, anebo v pii- 
padé odpoéinku jiz s timto doddna budou. 

Prosim, aby mi svého ¢asu pratelsky 
ozndmeno bylo pfijeti zdsylky, jakoz také 
zda-li bez poskozeni doéla. 

S hlabokou uctou zistavé a znamend se 

oddany 
Jan Pavlik, 
farar.“ 

K daru slusi podotknouti, Ze se vz4c- 
nosti knéh z4vodi i vazba jejich, rovnéZ né- 
kiadn& a vkusndé. Ze vSeho Ize vidéti, ze kni- 
hoyna byla miléékem dp. farate, a Ze nynf 
Akademii kiéestanské div4 a odkazuje, co na 
svété mu bylo nejmilejsiho a nejdrazsiho, 
Nejdivérnéjsi prately své posyla nam. 

Ku konei novi Glenové od feditelstva 
prijimani jsou. 


Odbor umélecky. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Hiavni olta* pro chram Pané v Led¢i. 
Architekt J. Mocker pYedlozil vyboru sekce 
umélecké nakresy nového oltdite hlavniho sv. 
Petra a Pavla v Ledéi. Oltdt jest vyveden 
uslechtilym slohem gotickym. Nad mensou 
déli se vystupujici architektura na tii dily, 
vy8Si prostredni a dva niSSi v pravo a v levo. 
Prostéedni jest uréen pro tabernakulum, vy- 
stavni trin, k némuz od oltdéte se vystupuje 
po schodech s obou stran za oltat vedoucich. 
V pravo av levo od tabernakulu a trinu 
vystavniho jsou obrazy na jedné strané sv. 
Petr, na druhé sv. Pavel, oba knizata apo- 
Stolské ctihodného vzezteni sedice na trinech 
& vystupujice ze zlatého pozadi jako z krajin 


nadpiirozenych. Pod obéma obrazy spatruje se 
v predelle malinké vyobrazent martyria toho 
ionoho. Nad spodni ¢Asti oltéte tak dimyslné 
vyvedeného vypin&é se bohata architektura 
gotické s crucifixem a se sochami bl. Marie 
Panny a sy. Jana. Stastnd komposice dosla 
vseobecného uzndni a schvdleni. 

Farni chram Pané v Cinovsi. Vdp, 
dékan éitiovesky rozhodnul se pro plany slohu 
romauského a zhotovuji se tudy k ndkresim 
patiiéné rozpocty. 

Monstrance dvé zcela stribrné a po- 
glacené za 525 zl. — dle ndkresu akademi~ 
ekého s emailovymi obraézky a s_ brillanty 
odeslany jsou jedna do Konic u Prostéjova 
a druhé do Skrbeni u Olomice. Dohotovena 
jest 6% monstrance 2 bronzw v ohni silné 


hae (eee 


pozlacend, kterou objednal dp. Jos. Molitor 
y Chikagu (Amerika). 
Obraz sv. Martina do Ptené u Plumlova 
za 300 zl. dohotovil pan Hellich. 
Paramenty v ‘isle 5. uvedené vesmés 
dp. objednatelim dodany jsou. 


2. Nova objednani. 


Kovove nacini bohosluzebné: Jon- 
stranct kovovou pozlacenou dp. Jos. Benda, 
faréé vy Dol. Bousové za zl. 225; — pozlacent 
kalicht dp. Stép. Ressel, faré¥ v Raspenavé ; 
— cinové nddobky na sv. oleje (8); — 
svicny oltdyné kovové pro ursulinsky chrém 
Piné vy Praze (4); — cinovych konvicek 
mesnich (4 pary); — kaditelnice: vp. Jos. 


Pospisil, kaplan v Zehuni, ctihodné Sestry 
sv. Vorguly v Praze; — lampy: dp. Jan Ot, 
faraét vy Sedlonové, vp. Frant. Nozka, kaplan 
v Cermné; — cinovou konvicku ku kitu (1); 
— kropenku Fr. Mitoch, koop. na Krasensku ; 
— kropacek (1). — 

Paramenty: sasule: Patrondtni trad 
vy Kardas-Reéicich (jednu fialovou a jednu 
zelenou) ; skvostnou ¢ervenou yp. Fr. Vitek, 
farét v Skrejich; Gervenou kasuli, pan Jan 
Wenke, inSpektor statki; — pluvialy: cerny 
vp. Fr. Vitek, farét ve Skrejich; bily vp. 
Tom. Lundéek, faréf v Borotiné na Mor. — 
nebesa vdp. Jos. Kuchynka, dékan v Rakov- 
niku; pan V4cl. Kroupa, rolnik vy Susné; — 
velum sleé. Terezie Sametzova v St. Boleslavi ; 
— bursu k nemocnym sl. Bobmova z Kar- 


lovych Vari; — plastckh na ciborium ap. 
Jan Havli, far. u sv. Hastala; vp. Stépan 
Ressel, far. v Raspenové; — korouhve ko- 


stelnt dvé Gervené hedvd4bné p. Jan Vondra, 
rolnik vy Besvalu; Fr. Mléoch, koop. na Kré- 
sensku u Vyskova; — ozdoby kazatelny vp. 


Fr. Novotny, koop. v Kunovicich na Mor. — 


zdclony do tabernakula ctih. Sestry ve Vel- 
trusich; — albu vp. Al, Skampa, far. vy Ko- 
jeticich; — Stoly (2); — cingula (3); — 
holére (2); — korporalia (2); — biret (1). 

Obrazky na korouhve: sv. Cyrilla a Me- 
thodéje, sv. Vaclava, sv. Ludmilu abl. Anezku 
dp. Jan Novotny, fart ve Chvalkovicich na 
Mor. Milosrdné Sestry v Repich objedndvajf 
8 jinych obrazki na korouhye, 

Rezby: kiize na sténu dp. Mich. Dietl, 
farét y Schénbachu (6); dp. Jos, Hozdk, far. 
v Dolnim Slivné(1); dp. Fr. Hauptmann, far. 
v Stebné (1); dp. Jos. Svoboda, far. na 
Hrubé Skdle (1); dp. Vojt. Podobsky, faraé 
v Lysé (1); vp. Jos. Horék, adm. vy Lobko- 
vicich (3); — sosku P. Marie k privodim 
dp. Kaj. Micka, far. ve Viticich. 

Rozliéné: Vénec kolem monstrance dp. 
Jofried Baldermann, faraét v Habrovych Kla- 
drubech; — kanomcké tabulky troje; — 
missal dp. Fr. Vicenik, adm. v Staéfeci; — 
troje kostelnt dvéye dp. Kar. Pazour, farét 
vy Tuchoméricich. 


3. Rozpotcty : 


Na bog hrob, na oltayni obrazy. Ra- 
zencové P. Marie, Snézné P. Marie, sy. Ja- 


kuba a sv. Jana Nep.; — na ciborium, na 
lampu, svieny oltéfni, na zyon, na madly, na 
troje kanonické tabulky; — na paramenty: 


dvou éervenych, dyou bilych, jedné éerné,. 
dilem jednoduchych dilem skvostnych, anti- 
pendii, vel, alb, rochet, dp. Ant. Rajsky,. 
farét ve Vrscich; — na Gerny pluvial, vp. 
Jos. Lachout, kaplan v St. Kniné; — dvou 
jednoduchych kasuli, dp. Fr. Jireéek, farat 
v C, Hermanicich; — rochet, vel, plastiki 
na ciborium, 3 korporalif, kropa¢kt, vp. Jos. 
Vacarda, adm. vy Sluhach. — 
Lehner. 


eG lecatee 


Svatobor a vySehradsky hibitov. Ve | 
vainé hromadé Svatoboru prednesl mistopfed- 
seda p. ministr Jire¢éek zdleZitost, ktera bez- 
pochyby bude spolu tikolem tohoto spolku 
v pristich dnech. Vd. vySehradsk& kapitola 
usnesla se totiz, Ze rozsiti vySehradsky hibi- 
tov, na némzZ odpocivaji mnozi slovutni mu- 
Zové a spisovatelé esti, zejmena Puarkyné, 
Bélsky, Hanka a jini Glenové Svatoboru, tak- 
tézZ Ze se vystavi zvlastni, umélecky vkusné | 
sloupofadi Gili porticus pro hrobky rodinné 


Zpravy. 


a ustanovi se v ném jedna zyléstni kaple pro. 
zemrelé spisovatelstvo p¥ejici sobé odpodivati 
na posvatném Vysehradé. Osnova, vykres 
dlouhého sloupofadi a celé rozdéleni jiz jest 
hotovo; ba 8 mist na hrobky jest jiz zaddno. 
@ pocne se se staybou, kdy% se doplni poéet. 


| aspon do dvan4cti, jak toho vyZaduje osnova 


klenuti a soumérného proyedeni, O zdélent 
pane Jirec¢kové nemohlo se sice hlasovati, 
ponévadz nebyl predmét na programu a nebyl 
ucinén Zidny navrh; avéak predseda Dr. Rieger 


—_ (3° —~ 


vzal tu zdlezitost k védomosti a uv4zen{ pro 
budoucnost. My pak ji uvetejiiujeme co chva- 
litebné usneSen{ vd. vySehradské kapitoly sta- 
rajici. se o to, aby v jednom oddélen{ pékné 
rozlozeného h¥bitova zaloZeno bylo umélecké 
slouporadi, které by co nekropolis poskytovalo 
rodinam pfilezitosti ku vystaveni vlastnich 
hrobek, znamenitym muzim nérodnim co éestné 
pohrebisté a uméletiim nasim zavdalo by a 
zavdé se jiz nynf vizného podnétu k ¢innosti a 
zdobnému dilu. Komukoli by zdlezeno bylo, 
aby seznal blize rozdélenf a umistnéni hrobek 
rodinnych a jinych, tomu u vd. kapitoly ochotné 
ukaze a vysvétli se stavebni osnova. — Srdeéné 
vitajice tuto zpravu ,Cecha“ upozoriiujeme, 
Ze laskavy ¢ten4f nalezne zevrubny popis a 
bliz8i vysvétleni v Methodu r. III. str. 142. 
Tésime se z toho velmi, ze kr4sné myslénka 
vd. kapitoly blizi se jiz uskute¢néni svému. 
Architektu Barvitiusovi, jemuz ¢estny tkol od 
vyboru sekce umélecké na Akademii kfestanské 
odkazén jest, naskytuje se krdsn4: pfileZitost, 
aby poznovu osvédéil mistrovstvi své v oboru 
architektiry, jakoz také i vnitfniho vyozdo- 
beni budouciho Campo Santo na posyétuém 
VySehradé. 

Novy oltaf sv. Jana Nep. v katedralce Kralové 
Hradecké. Na pamatku a oslavu knézskych druhotin 
vdp. generdlniho vikdéire dra. Jana Nep. Raise po- 
stavilo diecésni duchovenstvo do katedralky novy 
oltét, zasvéceny na jméno svatého patrona jubi- 
lantova. V souhlasu s ostatni upravou jest oltai 
dle n4kresu architekta Smorance vyveden slohem 
gotickym, Mensa jest mramorova, tolikézi predela, 
na které u prostied pod baldachinkem gotickym 
stoji drevéna socha sv. Jana Nep. od sochate Ve- 
selého zhotovena. V pravo a v levo spatruji se 
dva andélé na svdtostni mléenlivost a na budouci 
odménu poukazsujici. Jsou malovani od J. Hellicha. 
Z dimysiného daru Ize souditi, jak nézny jest 
pomér duchoyenstva diecésniho ku generdlnimu 
vikéri svému. Duchovenstvo na vécnou pamatku 
lasky obapolné stavi do katedralky oltar Svato- 
Jansky, jejZ jubilant na svatek sy. Jana Nep. a 
vlastni svuj svatek posvétil. 

Monstrance Rakovnicka. Pasit Hirs vystavil 
vy Akademii kiesfanské monstranci stribrnou, 34 
vysokou, kterou jemu dékansky chram Pané v Ra- 
kovniku ku opravé a obnoveni svéril. Jak na noze 
napis ukazuje, Garovana jest monstrance dékan- 
skému chrému r. 1651, Z té doby bude vsak pouze 
spodui éast, dosti nemotornd a nevkusné. Vlastni 
monstrance gotické, prace nad miru uSlechtilé a 

tivéjsi doby ‘goticke, 
y nizjednoduché tvary ustupovaly prebohaté ozdobé 
a nadhernosti. Zasluhuje li Rakovnik cestné jme- 
novan byti, Ze krésnou pamatku znaénym ndkla- 
dem obnoviti kazal, jest litovati, ze u tak vhodné 
prilezitosti neupravila se monstrance, jak by toho 


vsim pravem zasluhovala, Architektura jeji ukazuje, 
Ze Nejsvétéjsi Svatost ukryvala se druhdy v kti- 
Stélovém pouzdru tvaru valcovitého. Nethledny 
étverhranny truhlik nyndéj8i mél tudy nahrazen 
byti krasnym cilindrem; baldachitiky pak a véziéky 
mély sprayné kolmo postaviti se. Gotika jest sloh 
velice piisny a Gdéry nesprdvné velmi urdzeji. - 
V Praze za nynéjsich poméri snadno Ize dopiditi 
se rady i pomoci. Kdyz jiz ndklad se éini, budiz 
vse do podrobna vyvedeno, jak toho yzdcnd pa- 
matka starého uméni Geského vyzZaduje. Jako v hudbé 
zastavame i v ostatnich odvétvich uméni cirkevntho 
prisnou svédomitost a odbornou znalost. 

Staré malby na sténach objeveny jsou v Kut- 
nohorském chramu Péné. Vyobrazuje pry se 
tam pfichod kralovny ze Sdby, jiz v ustrety vy- 
chazi kral Salamoun. Jest upiimné pfati si, aby 
v uslechtilém patra ii bylo pokraéovano. Stati pred- 
kové nasi nebyli miloyniky obilenych kosteli. Se 
zboznosti vzdy byvala zdruzena poésie. I stény 
kostelni kazavaly jim zdkon BoZi. Biblické ptibéhy 
na sténdch malované krasou barev poutaly zrak 
i srdee. Jen chladny patron libuje si v obflenych 
sténach. Srdce virelé zAdé si barev — ve skuteénosti 
i na sténach kostelnich. Uéme se od starych! 


Prazsky orloj v malém. Ve Zbirové Zije v po- 
mérech, jak se pravi, velmi nepfiznivych z4meéni{k 
V. Hykes, jenz mél kdysi prilezitost shlédnouti 
umélecké hodiny na staroméstské radnici prazské 
a zhotovil pomoci nedokonalych ndastroji svych 
podobny stroj, ktery nejen spravné jde, nybrz i 
znamé figurky a znameni nebeské v pohyb uvadi. 
Nebylo by slusno, aby stroj se vystavil, a zhotovitel 
jeho podle zasluhy se podporoval? Budiz lidem 
pomahano za Ziva! 

Memlingtiv posledni soud. Ve dvorané domu za- 
lozny Svatv-Vaclavské vystavena byla za téchto dnt 
kopie slayného obrazu z Danzigu, jejiz original 
asi z polovice XV. véku pochazi a nizozemskému 
Hans Memlingovi se pripisuje. Dr. Hirsch dovozuje, 
ze obraz ukoristén jest za namofni bitvy r. 1373, 
cena jeho umélecka ihned poznala se a nebyl 
vydan, a¢ ndhrada skvéla podavala se. K rozkazu 
Napoleona I. dopraven jest obraz r. 1807 do pa- 
tizsk¢ho Touvru, odkud po uzavireni druhého miru 
parizského do Danzig-u zase se navratil. Obraz 
sklad& se z pole prostitedniho a dvou postranic. 
Jest komponovyaén prostym slohem onoho véku, 
kde pri nejvyssi jednoduchosti nad jiné vynika 
neobyéejué bohataé obrazotvornost a vaneSené poj- 
muti. Pri veskeré nedostateénosti forem zadiva se 
prede Glovék se zalibou do toho hlubokého Zivota 
nevinné zboznosti a prosté srdetnosti. ,,Posledni 
soud“ pouté nad to velikym mnozstvim figur, 
vyjevi a mySlenek. Na prostitednim obrazu spa- 
tiuje se ve vySce Vykupitel na duze sedici, nohama 
o zemékouli se opirajici. Roditka Bozi a sy. Jan 
Kititel po obou stranich klecice oroduji; apostolé 


jej obklopuji. Nad Vykupitelem yzndseji se andélé 


Bott 


§ ndstroji umuéenf jeho, pod nim pak jini troubf 
ku vzktiSenf. Na zemi pak k jeho rozkazu arch- 
andél Michael jest vykonavatelem spravedlnosti, 
y jedné ruce maje meé, drahou pak vahu dra{, 
na niz pravé vazi se ctnostny s bezboznikem. 
§ jedné strany na vahdch polozen jest bezboznik, 
ktery shlediva se byti lehkym, ponévada strana 
ta vysoko stoupd, kdeZto ctnostny na druhé strané 
polozeny na véze hluboko pada. Kolkolem jsou 
vskifgenf s podivenim na vie strany se rozhlizejice, 
jedni radostné a blazené, druzi tzkostné a 8 ustr- 
nutim; na pravici vyvolen{, na levici zavrZeni, nad 
nimiz straz maji ddblové s piiznaky riiznych ne- 
pravosti. U nékterych ortel neni jesté vynesen, 
mezi nimiz jest muz, na kterého dabel pravo si 
éinf, ale andél berlou kiizem konéici jej odhani. 
Zavrzenych, kte¥i zivotem kraéeli cestou sirokou, 
jest na pocet mnohem vice. Na kridelnich deskach 
krdéeji s pravé strany vyvoleni do nebe, 8 levé 
strany zavrzeni do pekel hndni, tahdni a vrhani 
jsou. Hrozné jest to podivani na zoufajici nestast- 
niky. Dablové s usklebkem pekelnym vé8i se jim 
na nohy, zmitaji nimi na v8secky strany a vlekou 
je do ohnivé pece, kde jednomu kazdému trest ne- 
pravosti jeho piiméreny pripraven jest bez milo- 
srdenstvi a bez tilevy. Jak hrozny jest pohled na 
levo, tak utéSeny naskytuje se vyjev na pravici. 
Svati a spravedlivi vystupuji v blazené nadéji ku 
bréné nebeské. Rozdil stayu u nich znati neni, 
ponévadz pfrichazeji neodéni. Na prahu schodi 
kiistélovych pfrijim& blahoslavence sy. Petr, na 
schodech pak jsou rozestaveni andélé, kteti kaz- 
dého odivaji nadhernym rouchem onoho povolani, 
v némZ na zemi Bohu vérné slouze svatym se 
stal. Slavnostné odéni vchaézeji pak prebohatou bra- 


nou nejmistrnéji vyvedenou slohem ovsem goti- 


ckym do nebeského chrdému, jehoz stény jsou z ry- 
zého zlata. V prtivodu oslavenci predni kraéi 
papez 8 tiarou, za nim kardinal a jinf a jini do 
nebeského sidla vyvolenych Bozich. — Tak Zivé 
dovedli vypravovati starsi maliti sttedovéci byt i 
pri velké nedokonalosti forem téla lidského. Zde 
prevlad’ a uchvacuje duch a cit, nedostatki si 
pak Glovék rozjimajici ani nevSima. Duch jest, co 
ozivuje. 

Od umélci uznani umélci. Architekt Barvitius 
a sochar Simek, kteti za zdarilé provedeni pamat- 
niku Jungmannova od vyboru sekce umélecké pii 
Akademii kfestanské v srdeéném kruhu pfitel- 
ském oslayeni jsou, dosli tolikéZ zaslouzeného 
uznani od veskerych ostatnich umélci prazskych, 
ktefi usporddali zvlastni slavnost v Chuchli, jiz 
uéastnili se bez rozdiln vSichni umélci. Bylo jich 
as 50 a z Gelnych umélci neschazel Z4dny. Smy- 
Sleni a souhlas vysloven jest vy éetnych ‘eéich 
slaynostnich, z nich% uvddi se tuto jen jeden vyrok 
znéni ndsledujictho v nimZ kratce obsazen jest 
suysl vsech ostatnich: ,V tomto dile zachovali jste 
potomkiim yécnou pamatku jedaoho z nejlepsich 


uéenci éeskych, provedenim pak umélecky doko- 
nalym pfijali jste ziroveh na sebe tkol kulturné- 
historicky, a dali jste tim — jak pevné doufaime 
— podnét k podnikim dalsim, jejichz uéelem bude, 
aby pojisténa byla nehynouci pamatka muzi o umént 
a védu zaslouzilych. Kterak jste, cténi panové, co 
umélei éestny tkol na pamatniku tom vykonali, 
ku posouzenf spravedlivému a opraynénému do- 
mnivame se byti soudci povolanymi a kompetent- 
nimi. Musi byti pravé a praydivé, v éem shoduje 
se jednomyslné tsudek yvsech muzi odbornych. 
Nad vadmi stoji jiz jen areopag vékti budoucich a jsme 
presvédéeni, Ze i pred nim dilo vase se cti ob- 
stoji. Nechat dostaci nékolik téchto slov na dikaz, 
Ze viastni druzi uméleéti z uplna ocenuji vasi 
éinnost uméleckou a prijmetez od nich nejvielejsi 
blahoprani.* -— Simek odvétil vielym podékovanim 
a ukonéil slovy: ,Diky Vam bratri. At Zije svornost 
y narodé, jako v uméni!* — Barvitius pak od- 
povédél dikladnou a dlouhou Yeti povzbuzujici 
ku zarazeni druzstva uméleckého, které by 
hajilo idedlni i hmotné zajmy uméleiv prazskych 
coz se i stalo. S jasotem navrh jeho jest uvitan, 
uzsi vybor zvolen a na stanovach se jiz pracuje. 

Vyznamenani. K navrhu piedsedy dr. 
Fr. Riegra zvoleni jsou Barvitius a Simek 
valnou hromadou ,Syatoboru* pro zyldstni 
z4sluhy pri postaveni Jungmannoya pomniku 
za skutecné udy ,Svatoboru’, 


Kostel sv. Stépansky na Novém mésté 
prazském, ktery minulého roku novou véz{ 
ozdoben byl, m& nyni vedle usneseni rady 
méstské ddéle byti obnovovén, jak toho sloh 
jeho vyzaduje, zejmena bude zasazena zase 
gotické kruzba do oken na strandch boénich. 


Kostel Panny Marie Snézné, jehoz pri- 
éeli nebylo az dosud dokonteno, m4 nynf 
obdrzeti slohové zakonéeni své. Jak jedna 
dobr4 myslénka druhou plodi! Teprv od té 
chvile, co pamdtnik Jungmanntv zdobi malé 
namésti, z jehoz pozadi pres budovu Skolnf 
k nebi vyénivé nedokonéend svatyné, Zivéji 
pocitovala se toho potieba, aby zapotaté dilo 
predce jednou dokontilo se. Po 500 letech 
Jungmann ozdobi, co Karel IV. zbudoval. Na 
dobrych dilech spotivé pozehnani BozZi. Novy 
dar to bude, kterym krélovsk4 Praha oslavi 
500 leté jubileum. Otee ylasti oslaven bude 
otcem literatury. 


Navraceny majetek narodni. Histo- 
riograf moraysky dr. B. Durdik ohlasil prdyvé 
morayskému vyboru zemskému, Ze 7. éeryna 
preslo 21 éeskych rukopisi do majetku mo- 
rayského archiva zemského. Mezi témi naché- 
zeji se bible Lobkovick4é, dokonéen& 1480 a 
bible Botkovska. VeSkeré kodexy psdny jsou 
jazykem ¢eskym. Zaésluhu o nayraceni pamaétek 
mé dr. Durdik, ktery jiz r, 1851 rukopisim 


aS ei 


pozornost vénoval, je proxel a dikladné popsal, 
Zemi vréceno tedy, of péed 275 r. oloupena jest. 

Centraini komise videitska spravena 
byla ministerstvem kultu, Ze jiz pristiho roku 
podiny budou od mistodriitelstvi éeského nd- 
vwrhy na oprayu farniho  gotického kostela 
v Hostiném, k éemuz na pouhych piispéveich 
soukromych seglo se dosud pies 12.000 al. 
Konservator Frind oznémil, %e skupenina 
8och vitézstvi viry kYestanské nad Turky 
predstavujici, kterou videisky kla8ter panensk¥ 
sv. Jakuba na pamatku Stastného héjeni Vidné 
proti Turkim (1683) ku konci 17. véku 
v OSicich z¥fdil velice jest pogkozena a 
nutné opravy potfebuje. Ponévadz v tamnéjai 
krajiné jiné dvé skupeniny zcela stejné ne- 
porusené se zachovaly, stalo se k ndyrhu 
prof. Trenkwalda usnegenf, aby pamdtka n4- 
kladem vikolniho obyvatelstva opravena byla. 


Plzeisky konservator LoudZil zaslal ndkres 
nddherného priteli byvalého opatstvi klad- 
rubského od ného zhotoveny. 

Calouny Rubensovy, kterymi naposled 
ozdoben byl s4l Vladislavsky pti korunovdni 
cisafovny Marie Teresie za krélovnu éeskou, 
od t6 doby velmi seslé a velkymi kusy sedého- 
kartounu zdplatované, které jesté minulého 
roku o slaynosti Boziho Téla déle nez% hodinu 
na desti ztstaly, tentokréte na oltéti neob- 
jevily se vice, nybrz do Vidné, jak se pravf, 
putovaly. Ponévadz nyni tak vzicné gobeliny 
velice se cenf, stanou se bezpochyby po 
uméleckém obnovenf svém pfistupnymi téZ 
Sirsimu obecenstvu. Ponévadz pro Prabhu uréeny 
byly, nejlépe by jim sluselo, aby jednou zdobily 
nékterou z ndadhernych mistnosti budouciho 
domu uméleckého pod mostem Karlovym. 

Lehner. 


FEUILLETON. 
Michel Angelo. 


Zivotopisny nastin. (Pokraéovént.) 
Pise F. J. Lehner, 


(Strop kaple Sixtinské.) 


Stvoreni Evy liti se na pa&tém obrazu, 
ktery, aé malou prostoru zaujimd, k nejkras- 
néjsim a nejjednodussim komposicim nélezi. 
Adam mistrné zkraceny zde lezi v hluboky spének 
pohfizen. Pied nim stoji Bah Otec, velebny 
kmet, sirokym plastém zahaleny, k jehoz vSemo- 
houcimu rozkazu ndhle z boku spicfho Adama 
vystupuje Zena s rukama sepjatyma a s ote- 
vrenymi rty. Krasnd postava hluboce naklo- 
néné s vyrazem milostnym diky vzdiva a 
klani se Styoriteli svému. Prvni myslénkou 
probuzeného Zivota jest modlitba a dik. Jak 
krésné dovedl Michel Angelo vyliéiti spani- 
lost zeny v souhlasu s vyprayovd4nim pisma. 

Pid v r4ji a vyhost z ného jest pred- 
métem sestého obrazu. Strom poznani déli 
jej na dva dily. Ddabel, polovice zeny a po- 
lovice hada, o strom ovinut rozmlouvé s ¢lo- 
vékem a za rozmluvy levicf podivé Evé pod 
stromem na zemi sedici zapovézené ovoce, 
kter& Zidostivé ruku po ném vztahuje. Vedle 
Evy stoji Adam snaze se mocnym ramenem 
sehnouti vétey a tak zdroveh stav4 se dobro- 
volné viunym hiichu, Umélec zde udinek zve- 
liguje kontrastem stojiciho muze svalovitého 
a Zeny yice nedbale sedicf, Ten vyjev ode- 


hral se na levé strané stromu a hned vedle 
na pravé strané stromu za hiichem v z4péti 
krai trest a pomsta. Andél s meéem nevdéc- 
niky z rdéje vyhéni. Také zde li¢i Michel 
Angelo kontrastem titinek trestu. Kraéeji podle 
sebe do vyhnanstvi. Adam s muznou kajic- 
nosti smutné se loudi srajem, obéma rukama 
jemu i andélu posledni, srdcelomné pozdra- 
ven{ posylaje. Eva pak skli¢ends tvai{ hrizy- 
plnou, s hlavou na prsa sklonénou, s rukama 
skiizZovanyma, nejistym kro¢ejem, plna studu 
a bdzné na jeho levici se potdci a poslednim, 
bazlivym pohledem nazpét se diva do ztrace- 
ného rdje. Bolest a vina jevi se na obou, 
mérou véak rozdilnou u muze i Zeny. Ustra- 
Seni a smutni prehaji pred tv4ii Bozi, ale 
zas jej hledaji. — Boha lidé rozhnévali. Vse- 
mozné snazi se, aby hnéy jeho ukrotili — 
obéti. 


Ohét jest piedmétem obrazu ndasleduji- 
ctho. V obéti jest obraz arukojemstvi budouci 
spdsy. Stvoreni, péd a budouci vykoupent v raji 
zaslibené, jak pékné liéeno jest v cyklu obra- 
zovém! Obét se zde liti s celym syétodéj- 
nym vyznamem. Oltdi ponejprv se zde spa- 
truje, a u ného k obéti ptichystany muzZ 
s dlouhym vousem ctihodného vzez¥eni v pri- 
vodu nékolika Zen. V pozadi vidéti lze byka, 
koné a slona. V popredi mlaédenci diivi sn4- 
Seji a berana vedou. Patrné jest to obét. 
Noémova, aé Condivi a Vasari vyjev za obét 
Abelovu a Kainovu prohlasuji, kterou by 
ovsem byl vyZadoval architektonicky pofadek, 
ponévadz v ndsledujicim obrazu lici se tepry 
potopa svéta. 


— 76 — 


Osmy obraz z celé fady nejbohat&{ na | ySichni Glenové této rodiny. Vinami brodi sé 
figury predvadi n4m veskeré hrizy potopy | muz, ktery y néruci nese utopeného mlddence, 
svéta. Po ztraté karténu florentinského jest | mrtvolu syna, po ném% staficky otec a zou- 
ném ukézkou heroického slohu Michel An- | fajicf matka v ustrnuti rukou vztahuji. Hrizny 
gelova. Hrozny vyjev ukazuje se nam ve étyrech | obraz bidy zoufanlivé a nestésti nevyslovného ! 
jednénich, V levém popredi stoji posledni | Tésné na svahu skély usadilo se nékolik 
zbytek vrehu z povodné vyénfvajicfho, na | mlddenci, jeden pro vystalé utrpeni jiz otu- 
némz outodisté hled& posledni zbytek neSta- | pély, druhy zvédavé se divajici, zdali druhim 
stniki. Na zemi lezi matka nah4 a vseho | jehos vinami z4pasicim postésti se predce vy- 
ybavend s ditétem, v bidu svou tak pohiizen4 | Sinouti se na strmy breh skalnaty. — U prostfed 
a zoufalé, Ze jiZ ani neslySi plaé jedincho | mezi obéma vrehy hndna jest vétrem a bourti 
robéte, které ji zbylo z tak mnohého poze- | chatrné koc&bka bez vesla, bez rady a pomoci. 
hnénf. Vedlejsi skupeni nechce viak jesté | Ita jest uprchliki plna, jichz poéet ustaviéné 
nitéeho yédéti o zoufani, zutivé bojuje o Zivot | se mnozi. VZdy jini ajinf chytaji se ji odevSad 
a po spdse se ohlizi. Mohutny strom s bo- | a piivddéji v kolisini nebezpecné, Vetrelctim 
hatfymi vétvemi poskytuje jesté naddje. Silny | jini stavéji se na obranu, ano Zena jedna 
mlddenec jiz se vysinul vzhiru. U paty stromu | chdépe se palice a vsi silou uderila muze, 
éek4 mladistv’s matkas dvéma ditkami; jedno | ktery z polovice na lod jiz se byl vySinul. 
m4 vy naéruci a druhé tzkostlivé objimé nohu | Marné jest vSak vsechno namahdni. Osud 
jeji. A vedle dya milenci drZi se v objeti a% | v8ech jest rozhodnut. V tom okamziku lodka 
dosud doufajice. Snad ten posledni strom je | se potapi av chladnych vlnaéch pripraven jest 
zachrani! A z dolejika na posledni misto | vsem hrob spole¢ény. Jenom archa, mohttny 
suché spéch& jesté cely zistup; statny muz | koréb ze dieva peyné zbudovany, v pozadi 
na zidech nese Zenu ustrasenou as ustrnutim | obrazu bezpetné se vyzndsi nad vodami, a nad 
poznava, Ze na stromé pro oba jiz mista ne- | archou holubice, znameni pokoje a mfru. 


zbude; za nim pak cely houf muzt a Zen Na poslednim obrazu spatruje se praotec 
8 nébytkem a nécinim chvatné zachranénym. | Noé na zemi diimajici, z neznalosti vinem 
Budou alespoi zde zachrénéni od smrti? — | premozeny, Chamem posmivany, jehoz Sem a 


A na proti pahrbku vyéniv4 ze spousty vod | Jafet cudné pokryvaji. Také tato komposice 
jako ostrivek v mori sirém posledni vrsek | jest jednoduch4 a plna vyznamu. — 

nahé skély kolkolem yodou obehnany, na Posledni tii obrazy byly prvnimi, které 
kterém zachranila se éetn4 rodina, Jsou zde sti- | Michel Angelo vyvedl. Kdyz jiz dokonéeny 
snéni a skréeni pod stanem utvorenym chatrnou | jsou, zpozoroval teprv mistr, ze méfitko figur 
plachtou na vétvi stromu zavéSenou, nad kterou | y poméru ku yzdadlenosti malé bylo, natéez 
spatfuje se hnévy Hospodina, ktery val¢i vo- | pfi ostatnich o to se postaral, aby veliké 
dami, bleskem a boufi. Plachta m4 je chré- | myslénky velkymi tvary vyjadril. 

niti pred lijakem, Ba nezachrauili se jiz ani (Pokraé.) 


Y edlezitostech redakee, 


Staré zpravy o farach v Cechach. Vdp. vikari » Nezamyslicich zasle p. prot A. Sediaéek 
vypisky piimo, ponévadz se k Z4dnému spracovani nehodi, — Za zdéleni zprdv pro pamatni knihu 
farniho kostela ve Smidarech vy Bydzovsku, a pakli mozno i filidlnich vy Starém Bydéové, Louénehuie a 
v Mstihnévw %4d& p. profesora vdp. Fr. Fiala, pap. prelat a dékan ve Smidarech. 

K zivotopisu J. K. Rojka zaslali bohatou latku (vlastnoruéni listy zvéénélého a popisy povahy 
a Ginnosti jeho) p. prof. A. Sedldéek a dp. Jos Klein, farat v Cerekvici. Zevrubnéjsich zprav a pribéhu 
o jeho Zivotu, jakoz i hojné jeho dopisy slibuje zvlastnim listem podati osobné nejdiivérnéjsi zyéé- 
nélého piitel vdp. Jos. Rostlapil, farat na Opotné. Tolikéz slibil p. reditel Zoubek. O dalsi piispévky 
snazné 2ada Redaktor. 


~ 


V redakci »Methodase (Karlin ¢. 234.) Ize dostati veSkeré roénfky 
ptede’lé; roénik I. za 1 zl, roc. Il. a Il. po 2 a. —erBy 


»Method« vychdzf vidy 20, ka%dého mésfce, Piedplacenf obnasi 2 z], rotn& Predplatné ptijima administrace 
»Methoda« v Kartliné & 234. Jen frankované listy prijimaji se, Rukopisy redakci zaslané nevracejf se. Do- 
pisy, tykajfcf se redakce, budte% zasilany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, €, 234, Reklamace za- 
s{ldny budte% do expedice v knéhtiskdrné MikuléSe a Knappa v Praze, v Karliné, Anenskd4 ulice &{s. 144, 


Nakladem vydavatelovym.— Z knéhtiskarny Mikulase a Knappa v Praze, y Karliné. 


(Caso VENOVANY 


UMENI KRESTANSKEMU. 


Zaroveh 


organ odboru pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie kfrestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J. Lehner, 


Cislo 7. 


V Praze, dne 20. éervence 1878. 


Rotnik IV. 


Obsah: Sloh ptechodnf (F, J, Lehner), — Invent{f Krumlovsky, (Ant. Baum.), — Staré zprdvy o fardch 
v Cechach, (Aug, Sedlatéek), — Z Akademie ktestanské, — Domicf zprdvy, — Mosaika, — Feuilleton, 


Michel Angelo. (F, J. Lehner), — 


Sloh prechodni, 
Pise F. J. Lehner. (Pokraéovdni{.) 
(Vyvin klenby,) 


« 


Touha po dalsim ¢l4nkovini a délenf 
ploch klenbovych zpfsobila, Ze zaéasté také 
pred prosttedaf ark&dové pilfte kladly se 
polosloupy, které syrchu nad ndbéznikem pi- 
lfrovym déle na vrchaf sténé se vypinaly, a 


{ { 
i 2 a ae 

re 

= ily 


(Ob, 126.) Z hlayni lodé vy Tieniti, XII. stotett. 


ze syych hlavic té% Zebra klenbov4 vypou- 
Stély, tak Ze tou mérou poystdvalo klenuti 
bud Sestistranné, anebo sitové. (Ob. 126.) 


uvadi se zde na klenbé pamdtného chramu 
Paéné Trebiéského priklad zylastni sice a 
tidky, za to v8ak tim viee zajimavy. 

Jak pidorys (ob. 127.), poméry, mfry a 
polokruhova apsida severn{ lodi boéni uka- 
zuji, jest zalozen{ kostela jesté prisné ro- 
manské. Kostel klasterni ¢ité tii lodi a po- 
drzel tvar basiliky. Lodi boéni jsou v poméru 
k lodi hlavn{ velmi nizsé. (Ob. 128.) Lodi 
kiizZové zde neni. Celkové usporadant ve vsem 
souhlasi se vsemi jinymi starsimi kostely kl4- 
Sternimi. Oltdtni svatyné, presbytér a lod 
jsou p¥isné od sebe déleny. Na z4padni strané 
spatiuji se dvé véze do étverce zalozené, 
mezi nimiz predsii se nachdzi s oratoriem 
nad ni umisténym. MHlavni portdl pro osadu 
upraven jest na strané severni, pred nimz ve 
stejné vysce s lodmi bocénimi prostranna, 
otevrend sii, raj, se rozprostira. Pod presby- 
tatem a oltéfni svatyni nachdzi se krypta 
(ob. 129.), které také do botnich lodi zasa- 
huje a druhdy samostatnym kostelem byvala. 
Prostora kostelni ops4na jest tremi ¢tyerci 
k sobé se¥adénymi tou mérou, Ze od prt- 
celni stény zdpadni az ku Gare, kterd oltdtni 
svatyni zakonéuje, trikrat se opakuje svétlost 
Sitky kostelni. S délky thrné pripadaji dvé 
tretiny nalod kosteln{, jedna tretina na pres- 
bytar. 

Vysoky chor (svatyné oltdrnf) jest pre- 


Na vysvétleuou, jak bohaté yyvinula se klenba, | kleaut kupli koustruoyanou 2 upluchg osmi- 


18 


hranu. Svatyné oltafni jest nejbohatéjsi cast- | 


kou veskeré budovy. Pri podlaze kolkolem 


AHHH 
0 


4b 


1 
T 


ete 


(Ob, 127.) 


. Padorys. 


obklopen jest chor fadou 7 stop vyso- 
kych arkad lomenym obloukem spo- 
jenych a do zdi zapusténych. Svétlo 
sem padé kulatymi okny na zpisob 
yizic vyvedenymi. Uvedenou #adou 
arkéd, okny témito, jakoZ i vyodo- 
rovnou fFimsou, nad kterou okna 
sloupkem pfepazend se nachdzeji, di- 
mysIné rozdélena jest vysoké sténa 
do yice pater. 


Presbytdr oddélen jest jednak 
od svatyné oltdéini, jednak od lodé 
pasy, jejicha vyska obnési pravé po- 
loyici celé vy8ky klenby hlayni lodi. 


Tyto oblouky, jimiz sttedni prostora pre- 
pdsina jest (ob. 130. A A), jsou zgnatné 
nizké, Nad psy pripo ninajicimi na soustavu 
kostela §. Prassede v 
rotnik II. strana 92. obraz 8.) jest zde 
jako tam vyzdéna kolm4 sténa prolamované 
otvory na zpisob oken. Po délce neni pres- 


* %h, 129.) Trebic. Krypta. 


bytat jako obyéejné od lodi boénich oddélen 
fadou pilitai, nybrz jest uzavren plnymi sté- 
nami, tak Ze do prostor postrannich vchdzi 
se na obé strany portélem malym sice, avSak 
ozdobné vyvedenym a okréslenym ornamenty 
a sloupy. Ostatné jest presbytét velmi jed- 


sd 


( Ob, 128.) Tiebid, Piitni prisek presbytarem, 


imé (viz ,Method* — 


ce 


= eo 


noduchy a vesker4 ozdoba jeho soustieduje 
Se ve dvou osmihrannych klenb&éch do této 
prostory vedle sebe upravenych. Do kazdého 


aS 
8 
“\ 
S 
SS 
Ne 


lt 


Dy 
VS LIT. 


nN 
ai 


Ze SS 


Zs 


B 
(Ob, 130.) Tiebié, Chor, 


brem s rohu étverce vybihajicim. 
louky kuplové zaklenuty jsou do osmi Zeber, 


8 obou poli kolmymi sténami pfepazenych _ 
zasazena jest osmihrann4 klenba na zpisob 
kuple -vyvedendé, Prechod ¢tverce vy osmihran 
zpusoben jest pomoci nékolika lomenyeh 
oblouki sesilenych jednim podporujicim Ze- 
Ostré ob- 


které se zbfhaji v jednom bodu bez svorniku. 


| Na sténich sestupuji od bodi, kde klenba 


pocind, vicehranné piipory sedici na kra- 
koreich. VeSkeré Gl4nkovéni jest hmotné. 
Tvar polygonni jest dtisledné proveden na 
veskerych pfiporach a Zebréch klenbovych. 


Lod hlayni rozdélena jest Sesti pilffi 
8 kazdé strany svobodné stojicimi na tii étverce 
8 Upravou prostiednich piliti, jak rozdéleno 
byvé v rominském uspotadéni, (Ob. 126.) 
Také zde na éléneich piliti jest tvar poly- 


yo 


(Ob. 131. Tiebié, Pilife v hlavni lodi. 


gonni proveden (ob. 131.). Oblouky arkad 
vyrustaji bez hlavice a bez nébéZnikii fim- 
sového z pilffi stfidavé silnéjsich a slabSich, 
tak ze souditi lze na Sestistrannou klenbu, 
kter4 snad puvodné zamyslena byla. 
ysak seslo a povstala jednoduché klenba sf- 
tové tim, Ze diagondlni Zzebra vidy z jednoho 
pilite vybihajici pilif udsledujici presko¢tila a 
do protéjsiho, tfettho pilite zabihala. U pro- 
vidéni klenby. totiz, které vSak dle jiného 
planu se zaklidala na ozdobné, kulaté klen- 
bové pripory dilem nad spodnim, vicestranném 
élankovani pilifi a arkadovych fims posta- 
venych, dilem z krakorci na sténéch pocina- 
jicich, a hlavicemi ve slohu pryni polovice 
13. véku ovénéenych, tedy co do éasu bez- 
prostfedné ku stargsimu zalozeni se druZicf, 
Sestistranné klenba diagondluimi Zebry vybf- 
hajicimi z pilffi prosttednich preménéna jest 
vy jednoduchou klenbu sitovou. 

‘Lodi boéni sklenuty jsou prostou 
klenbou kiizovou. 


Péedsif preklenula se kupli osmihran- 
nou (ob. 127.) v souhlasu se stranou vychodn{, 


Lenin 


=~ 


Inventé? Krumlovsky. 


(Dokonéenfé,) 
Podava architekt Ant. Baum. 


Dale se uvadf 29 rozli¢nych stiibrnych 

,ltem k ssalssyem ssest missek dwye 
wyetezi a cztyrzi menssye s przislussyegi 
k nowfm missam’; dyé ,medenicze“; pak 
konye rozmanité se zlatymi obroucky, s Za- 
ludy, se pStrosovym vejcem. ,Item dva czela 
koffliky, kazdy przikritis pstrossowym waiczi, 
Item kofflik genz slove Gyeyero. Item dwa 
koffliky strz ebrny pozlaczeny oba geden vy- 
razovany a druhi prozty, Item hrezek 
Rynsky Korunsky, Item kofflik neb tekl 
vyhibowany pozlatyty od fararze Ffrym- 
burskeho, Item teklow sedm strziebrnych 
gesto geden w druhy wehazi, Item ssalow 
wssech welikich y malich osm a cztyriczety, 
Item dwa nozie okowanas quardyerzem, 
Item noha confectowa nowa dicta traged- 
fas, Item flassek zeleznich osm a gedna 
ezynowa. “ 


mf{s: 


Nasleduje pak inventér listin a jinych 
dulezitych spisi, jicht zde vSak opomindme. 
Po seznamu listin ndsleduje opét dalsi a to 
velezajimavé vyps4ni uschovanych skvosti, 


,item kofflik fladrovy s korunkou zlatu 
y 8 kamenym w korunye a w tom koffliku 
gest prstenow trziedezety a sto s kamenym, 
ale druzi bez kamenye a drzadlo a noha toho 
kofflika take zlate. (Podobnych koflfki z dféeva 
fiadrového po dnes se nalezi valny podéet 
v pokladnich komordch.) Item osm kwyetow 
mensich perlowich a v nich eztrnezcezitma 
prstenow zlatych z kamenym na kazdem kwyetu 
trzie, Item osm kwyetow perlowich wyetezich, 
Item towarzistwo perlowe na hrdlo g za- 
pony a s kameny, wseczko to lezi u sskr- 
zince kozene okowane ssyroke ezerne. Item 
Sskrzinka drzewena okowana a w nye bez 
jedne trzidezety zapon zlatich s kamenym 
y 8 perlamy tudyez take roh gednoroz- 
ezowy okowany strziebrem pozlaczeny, Item 
eztyrzi kussy tcezenicze welikich perel 
na czwylivku, Item lub ek perlowy na skotezy, 
Item sskrzinka drzewena okowana bez nohi 
awionye kofflik fladrowy z kornnku zlatu 
swrchupsany s tyemy prsteny a lubek swr- 
chupsany a toezenice swrchupsana a nuoz 


jaspisowy okowany a patrz krzisstalowy 
a sedm koralowich paterzow.“ 
Projdeme-li lféeny inventéi, shledivame, 

1. %e kl4stery a Slechta nemalych pokladi 
se téily, Ze uméni milovnt byly. 

2.Zaznamenané a popsané predméty jsou 
zcela tytéz, jaké v ostatni vzdélané Kuropé 
byly v uzivani; tedy se zajisté nalezali 
nasi krasoumni femeslnici na tomtéz stupni — 
dokonalosti, jako jinde. 

3. Vypsané latky hedvabné ,s lwiky, s ptacky, 
s psiky atd.“ jsou latky bud sicilské, neb 
orientélnf, snad jsou i zde za panovdni 
Karla IV. dleitalskych yzorki pracovany, 
spise ale z Vlach zakoupeny. Vlassky 
ubrus se zvlasté jmenuje. 

4, Liéenf barevy knézskych rouch podévé nam 
obrazek, jak vék 15, od nynéjsiho se ro- 
zeznava. 

5. Vypsini stolnfho nééinf a pojmenovant 
nékterych predméti jmény némeckymi po- 
uéuje nés, Ze se mray a obyéej pri sto- 
lovani od némeckého asi mnoho nelisil. 

6. Téz onéch 6 svazki némeckych knéh y in- 
ventari zaznamenanych nasyédéuje tomu, 
ze se mluva némecké péstovala. Vedle 
toho ale zase 

7. dozyidame se, ze ve sbirce knéh z vétsi 
éAsti theologickych a mrayouénych téZ 
kroniky ¢éeské se nalézaly a Ze si déje- 
pisu éeského hledéno. 

8. Velky pocet knéh svédéi té% o liternfm 
vzdélant. 

9, Sperky, jeko jsou hvézdy, kvéty ete. na- 

svédéuji, Ze kroj ¢eského kavalira se asi 

nelisil od kroje cizého tétéz doby. 

Tak zvyané nadoby nadherné (Prunkgefisse) 

jsou tytéz, jako u Slechty a bohaéa cizich 

vy dobé souéasné, Nékteré predméty jsou 
asi vlasského ptivodu. 
11. Co do latek seznévame, Ze mnohé z Flander 
k naém doydzeny byly. 

12, Nalezli jsme nékteré dobré éeské vyrazy, 
jako jsou: vyrazovany: durchbrochen, 
vyhybovany : geschweift, ata, 


10, 


ee 


— 


Staré Zpravy o fardch v Cechach. 


Podava profesor A. Sedldéeh. 


3 If. Béchonice. 


Poprvé se vripomind fara k vr, 1365; 
tehdi dne 17. béezna potvrzenna ni po smrti 
faréte Henslina novy farét Petr, knéz z Mi- 
Sovic, ku podéni Dominika Gesta a Proéina 
panosi z Béchovic a uveden sem dékanem 
Prachenskym. 

Jest to jediny z4pis o Béchonicich, jenz 
se ve vsech 10 dilech knéh potyrzoyacich 
nachazi. 

Po husitskych valkaéch ztistala ves pri 
nabozenstvi katolickém a sfzeni sem farari 
katolicti. 

Litmir z Obytec a na Béchonicich prodal 
r. 1480 (v desky vlozexo 3, ¢ervna) nékolik 
sedlskych dvortv v Tuzicich s platem, ktery 
davali faraéri sv. Filipa a Jakuba v kostele 
farnim vy Béchonicich nynéjsimu i budoucim 
faréftim, po zikonu sem nastupujicim a uve- 
denym sem vedle radu arcibiskupstvi kostela 
hlavniho v Praze a na ¢asy vécné, tak totiz, 
aby fara téhoz kostela mohl pri témze kostele 


tim platnéji prebyvati a Bohu slouziti. Zapis 
toho prisel nejen do desk zemskych, nybrz 
i do akt konsistote prazské (Acta admini- 
stratorum a libri erect. XIII, 81) a otistén 
v Emlerové dile Reliquiae tabul. II. 384. 

1480, 21. dubna sroynina jest pte mezi fe- 
cenym Litmirem a Petrem, fardtem Myslevskym. 
Petr se téhl ke kostelu zdejsimu tvyrdé, Ze 
jest filialnim kostela Myslevského a proto Ze 
béfe z Béchonic ,in signum subjectionis* de- 
sdtku roéniho 12 gr. 6 kur a 2 kopy vajec; 
ale Litmir dokézal aktami knéZskymi (viz 
prvni vypisek), Ze byl kostel Béchonicky farnim 
jiz pred valkami husitskymi. Farat Myslevsky 
patrné nebyl prav. (Lib. erect. XIII. d) 

R. 1543 pattily Béchonice ke zhozi Ne- 
prachovskému a pripomind se tudiz podaci 
kostelni v Béchonicich (Dz. 250 E 19). Byla 
tu tuSim jesté fara, ale po r. 1620 pfripojena 
pro nedostatex knézi k fate Hradesické, pri 
niz az do r. 1786 zustavala, 


HEX. Chotoviny. 


Nynéjsi ves Chotovina sklddala se za 
divnych dob az do 16. stoleti ze dvou osad, 
jedné, ku které patrily kostel, fara a ves ny- 
néjsi, fikalo se Chotoviny, druhd, kdez byly 


pouze tyrz a dvir (na misté nynéjsiho zamku) | 


siula Vikanéice neb i Vikanice Obé patrily 
rozli¢nym drzitelim, kostel a dil vsi Chotevin 
patrily panim z Rozemberka a potitény ke 
}ibénicim, ostatek byl statkem zemanskym. 
Jakozto patronové kostela pripominaji se 
tudiz pani z Rozemberka a sice 1366—1371 
bratri Petr, Jodok, Oldfich a Jan a1391— 1411 
Jindfich. 

Potvrzovani fardttiv délo se takto: 

1366, 12. listopadu potvrzen Jindfich 
posud farét v Rycbnové po smrti fardfe 
Jetticha a uveden farétem Klokotskym. (Lib. 
gout, 1° H 1.) 

1371, 17. listopadu Jan syn Fridrichtv 
z ReichenSteina po smrti Jind¥ichové (IJ. E10.) 

1391, 24. listop. Jan Loutka oltaéfnik pri 
ol tétich P. Marie Snézné na hradé Prazském 
a sv. Kateriny v Kostele P. Marie vy Tyné 
zgméniv misto syés Ondfejem, uveden farétem 
Hostickym (lib. conf. V. E 9). 

1411, 3. tnora Linhart kustos v kostele 
sy. Petra na VySebradé po faréfi Chvalovi, 


jenz se podékoval, uveden far. Hlasivskym 
(VI. A 18). 

Z nadaénicho listu r. 1407 v archive 
farnim chovaného vidéti jest, ze patitily ke 
kolatufe Vikan¢ice, Rzavé, Vrazné, KoSin, 
Liderovice a Sedlecko se vSim, coz mezi pimi 
lezi. Reéencého roku byl druhy st¥idnik (kaplan) 
pri kostele z¥izen. 

Zajimavy jest list dany r. 1463 dne 
20. éervna a v archivu Trebonském chovany. 
Ctibor Vidlik z Nechvalic, drzitel tvrze Vlkan- 
éické, u¢inil tehd4 smlouvu gs Janem z Ro- 
zemnberka patronem v Chotovinech, s timto 
proto, ponévad% na ten éas vy Chotovinech 
fardte nebylo; Ctibor obdrZel od neho ,louku 
fardfskou lezZici pod Chotovinami u sedlecké 
cesty’ adal za ni louku ode dvora Duskov- 
ského ve Vikanticich ak té louce 8 zéhontiv 
dédiny od tého% dyora mezi cestami pri 
dédiné Chotovinské k Vraznému jdouce.“ Tyto 
posledni pfipadly tedy k fate a snad k ni 
posud ndlezi. Posledni z rodu Rozemberského 
Petr Vok prodal r. 1593 dne 25. brezna 
kostel v Chotovinech s Gésti vesnice a krémou 
a dil vsi Sedleéka Bohuslavovi Vitovi ze 
Rzayého, drziteli tvrze a dvoru vy Chotovinech 
(byvalych Vikanéicfch) a tak slouéeny obé 
éAsti v jeden statek. 

eK 


— (a 


IV. HoStice u Nemysle. 


Patrony fary této byli drzitelé Nemysle, 
kteH{ jsou nim takto znémi: Litvin z Nemysle 
1373 —1390 a synové jeho Jindfich z Prudic 
(1390—1415), Litvin z Bukové (1390—1415), 
Bohuslav z Nemysle (1390 ~1437), Ondrej 
z Nemysle 1390-1439), Benes (1390), Voeké? 
(1390). 

Potvrzovani fardtiv dalo se takto: 

1377, 1. Servna Bech knéz z Ustojova 
po smrti Jana fardte (lib. cf. III. C 28). 

1396, 23. dubna Bene’ klerik z NemySle 
po smrti Bechové, uveden farétem Lazickym 
(Nova ves? V. O 10), 

1407, 11. dubna Bartoloméj farét v Pa- 
cové zméniv své misto s Benesem (jenz tudiz 
prisel do Pacova) uy. fardtem Stfezmifskym 
(¥I2 J 3). 


1408, 30. dubna Benes fardé v Pacové 
(vratil se) a Bartoloméj se stal farérem 
vy Oticich (VI. P 11), 

1214, 18. fijoa Martin z Jindiéichova 
Hradce po smrti BeneSové, uveden farétem 
Miliéinskym (VII. 19): 

Nejznamenitéjsi nad4éni fary jsou : me 

1390 (potvrzeno 24. tinora) obdrzel far. 
Benes od mladych pdniv syniv Litviaovych 
1$ kopy platu na lidech v Nemyésli, aby se 
modlil za duse pfribuznych jich Bohunka 
z Mitrovic a Ouse ze Vréze (lib. erect XII. 
f 50 in archivio capit. Prag). 

1397, 26. fijna darovali bratti Jindiich, 
Litvin, Bohuslav a Ondiej vedle odkazu Ked- 
ruty z HoStic kostelu zdejSimu 1 kopu platu 
ve vsi Ujezdci (lib. 178). 


YZ Akademie krestanské. 


Odbor umélecky. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Poutnicky chram Pané sv. Jana v Ne- 
pomuku. K jubilejni slavnosti m4 svatyné svatého 
patrona éeského nad kolébkou jeho v Nepomuku 


zbudovana distojné okrasliti se. (Viz Method IIL roé. 


str. 128.) S potéSenim budiz zaznamendno, Ze prani 
odboru uméleckého, aby kostel sv. Jana Nep. ztstal 
poutnickym, chrém pak sv. Jakuba aby opétné za 
dékansky povysen byl, stalo se skutkem. Mat tudy 
blavni patron zemé Geské v rodisti svém svato- 
stinek wcté jeho vyhradné vénovany. Nyni pak 
prijata, schvalena a ku vyvedeni svétena jest od- 
boru uméleckému veskera vnitini iprava vzicného 
kostela. Na hlavni oltd* podany jsou od sekce 
umélecké tii ndvrhy. Dva podiizenéjsi a méné 
bohaté, vedie nichz mensa s predelou, tabernaklem 
a trinem méla o sobé postavena byti v pfedu, 
obraz pak s ostatn{ vystavnosti mél upevnén byti 
na sténé v pozadi. Prazdna uli¢ka a byla pro 
svhody k vystavovani éjsi Treti 
ndyrh odporouéel velky oltar v celosti aayenr skla- 
dajici se 8s mensy, tabernaklu, vystavniho triinu 
predstavujictho chramek Galouny bohaté vyozdo- 
beny, bohaté predely se znaky patronti a dobro- 
dincti chramu Péiné a s népisy votivnimi. Nad 
predelou vystupuje pak vystavnost na étyrech bo- 
hatych sloupech korintskych po dvou z kazdé 
strany, mezi nimiz upraven jest Skrettiv obraz. 
Sloupy nesou bohaté timsovani s mens{ vystavnosti, 
v nizZ nalezd se obraz sy. Jana Nepomuckého. — 


Odbor umélecky primlouval se za prijeti poslednihe 
navrhu, coz se také stalo. Oltat jest slohu rene- 
sanéniho v souhlasu s kostelem. 

U prostied chramu, kde stavala kolébka sv- 
Jana a kde nyni vypind se vysoka vystavnost z fa- 
lesného mramoru se sochou svétce, pfijde nyni jed - 
noduchy olta* kFizovy s nizkou mensou a predelou, 
s kiizem u prostied a svicny po strandéch, tak ze 
nebude braniti pohledu ua hlavni oltdf, ani na ka- 
zatelnu. Na zadni strané oltafte ktizového zvésto- 
vati bude napis ve ttech jazycich latinsky, ¢esky 
a némecky, ze zde stavala kolébka sv. Jana Ne- 
pomuckého. Svaté misto obehndno bude mfizkou 
zeleznou. 

Postranni olia*e ptimétené upraveny a obno- 
veny budou v souhlasu s celkem., Aby chram Pané 
cely den pristupny byl n&bozné navstévé i tehdaz, 
kdyz kostel jest zavien, zaroveh pak, aby vnittek 
chranén byl pied prfiivanem, upravi se u vchodu 
ohradka proti privanu u ynitt zasklend, 
ktera i pti zavienych vratech umozni, ze véricim 
poskytuje se pfrilezitost ku vykondvani soukromé 
poboznosti za dne, kdykoli libo. 

Naklad na veSkerou tuto upravu a ozdobu 
vnitiku svatyné zapravi se z dobrovolnych pit- 
spévkti, které skladaji se od ctitelaé sv. Janskychk 
po veSkeré vlasti. 

Vys. uroz. patronka chrimu, pani knézna Vi- 
lemina Auersperkova, uvdzala se, Ze da viastnim 
nikladem postaviti bdné véini, které pti po- 
slednim pozdru shofely, tak Ze az dosud vésze 


— §3 — 


pouhou nizkou stiechou kryty byly. Zéroveh po- 
vede sama néklad na celou zednickou opravu 
kostela. 

Nakresy veskeré provedli architekti Baum a 
Miinzberger, jimz zdérovei své%eno jest provedeni 
celé prace. 

Do dékanského kostela sv. Jakuba tamtéz zho- 
tovila se za dozoru jmenovanych architekti pa- 
ramentni skfin. 


Oltarni obrazy. Obdraz sv. Vaclava, pak 
obrazy dvou andéli kleéicich, maloval prefessor 
malitské akademie Lhota; obraz Panny Marie, 
sv. Lukase, maloval Fr. Sequens. Vse pro novy 
farni chrém ]'4né ve Strazi nakladem J. J. p. kni- 
zete Loéwensteina. Obraz Panny Marie Filips- 
dorfské do Moravské Ostravy maloval malfé pan 
Heiman. 

Kalichy. Skvostny kalich s emailovymi 
obrazky do Chomitova za 205 zl., kalich goticky 
vyteéné ryty priméienymi ornamenty na vedkerych 
éastkach, od vdp. kanovnika Frinda objednany; 
jednoduchy kalich do Vrbic. 

Pacifikal skvostny, objednany J. E. hrab. 
Bedi. Thunem. 

RelikviaF skvostny, objednal vp. Vac. Sorejg, 
Kaplan v Libani. 

Paramenty y éisle 6. uvedené vesmés vp. 
Objednatelim dodany jsou. 


2. Nova objednani. 


Kovové nacini bohosluzebné: Pozlaceni 
monstrance dp. Fr. Vesely, fart v Repiné; — 
pozlacent ciboria vdp. Kilingr, dékan v Dobrusce; 
— pozlacent dvou kalichi velebny pan Jan Kti- 
vohlavek, adm. vy Zichlinku; — patenky: vp. Ad. 
Mraéek, kaplan v Lazisti, vp. Bedtich baron Leon- 
hardi, kaplan v Georgswaldu; pozlaceni patenky 
yp. Jan Kiivohlavek, administrator v Zichlinku; 
— nadobky na sv. oleje: vp. Ad. Mraéek, kaplan 
vy Lazisti, vp. Bedtich baron Leonhardi, kaplan 
w Georgswaldu; tii nadobky pohromadé vp. Jan 


Deo (a 6 


Pohreb + Jarosiava Cermaka konal se v Praze 
dine 7. éervence s velkolepou okazalosti. Narod 
diistojné oslavil zesnulého umélee. Pohiby byt i 
kralovskymi nepovzneseme viak uméni na zddouct 
vysi dokonalosti. Ize snad doufati, ze z té piety 
k zesnulym umélcim zrodi se laska k zivym 
umélcim, kteri mezi ndmi s laskou a obétovnosti 
pracujina vzneseném poli uméleckém. Krélovskymi 
pohiby nespasime narod, nybrz Cinnosti za Ziva, 
podporovénim a Zivenim snah uméleckych, rez- 
Sifovdnim prav/ch zésad do v8ech vrstev spoleénosti, 


Ktivohlavek, administrator v Zichlinku; — kadi- 
telnici stribrnou dp. Ign. Vrba, farait ve Skrbenf 
u Olomtice; — svicny oltdni 10 kusi sl. kniz- 


| Svarcenbersky patron. tfad na Vorliku. 


Paramenty: Kaswle: éervenou dp. Josef 
Bofeta, farat v Strasini; éervenou sl. kniz. patron. 
tiad Svarcenbersky na Vorliku; éervenou vdp-. 
Dr. Antonin Reinwarth, prof. theologie co dar do 
kostela v Hroznétiné; slavnostni bilou dp. Ferd. 
Harna, fardt v Holici na Moravé; — pluvialy: 
fialovy skvostny dp, J. Steinko, farét ve Schwarz- 
bachu; Gerny a bily sl. zidusni tad prazsky pro 
chram Pané u sv. Hastala; dp. Vaculik, farai v 
Hustopeci na Moravé; — dalmatiky dp. Fr. Va- 
culik, farat v Hustopeci; — velwm sl. kniz. patron. 
trad Svarcenbersky na Vorliku; slavnostni velum 
dp. Ferd. Harna, fardt v Holici na Moravé; — 
plastiky na ciborivm vp. Jos. Vacarda, administr. 
ve Sluhach; — bursu k nemocnym vp. Jan Kti- 
vohlavek, administr. v Zichlinku; — korouhev 
poutnickou dp. Jos. Fremund, far. vy Cheléicich ; 
— prapor pro skolni mlidez bp. Jos. Martinec, 
rolnik v Chotétové; — prddlo kostelni: 2 alby, 
6 cingul, 3 humeralia, 6 purifikatorif, 3 korpo- 
ralia; — prikrov, mnoho kostelntho pradla, 4 pol- 
State na oltar sl. kniz. Svarcenbersky patron. tiéad 
na Vorliku; — antipendia duchovni sprava ve 
Zhori na Moravé, dp. J. Schmidt, fardt v Brodu; 
— rukavice zlatem vysivané ctihodny rad Ursu- 
linsky yv G. Skalici; — koberce vp. Fr, Nozka, 
kaplan v Germné. 

Rozliéné : missdél objedndva kniz. patron. 
tiéad Svarcenbersky na Vorliku; — kanoniché 
tabulky dvoje vp. Jos. Thun, koop. v Trnayce na 
Morave. 


3. Rozpocty : 


Na obraz Navstivent P. Marie; na zcela 
stfibrnou monstranci v renesanénim slohu a na 
cely bily orndt (1 kasuli, 2 dalmatiky a 1 pluvial) 
ge zlatymi portami. Lehner. 


oy Sie cia a 

buzenim a uslechtovianim krasocitu ap. a p. Téch 
tuzeb jest cela litanie. A jsou to az dosud jen 
tuzby pouhé. Na dile samém pracuje se na mnoze 
jen — usty. Kolik obrazi maji Cechy od Jarolava 
Germika? — Ani jeden. Teno jediny od jednoty 
krasoumné u ného objednany smrti umélcovou 
nedogel uskuteténéni. — Za Ziva oslavujme umélce 
podporou a uszndnim! Slava po smrti se nevylucuje. 
Ale ta jiz jest jen pouhym piirozenym pridavkem 
vdétnosti naroda. Tedy za ziva! 


— $4 — 


Kostel sv. Jitina Hradéanech. Centralni komise 
videiské odporuéila ministeriu vyucovani pred 
delgi dobou, aby pamatny chram Pané dikladné byl 
obnoven ve slohu ryzém, i navrhovala, aby predevsim 
na zikladé komise zjistil se objem technické }):ace, 
jakoz i naklad, kteryz by se vyzadoval ku ziizeuti 
sstarych oken, k vylepSeni skulptur, k lepsimu za- 
choyani pamétniki a ku spolehlivému odhalenf 
starych maleb na obmitce. — Co od té doby se 
stalo, neni znamo. 


Kostel Matky Bozi pfed Tynem v Praze. Prace 
restauracni na zevnéjsku utésené pokracuji. V hlaynt 
lodi jest 5 velkych oken prtiéeli jizniho s veskerymi 
podrobnostmi obnoveno, rovnézZ s velkymi pilifi 
mezi okny stojicimi, tak Ze jiz tato Gast kostela 
jest na dobro zprosténa leseni zdrovei s jednou 
vézi, nakteré dale jesté opravuje se Galerie vézni, 
okna, timsy a kameny podklad 3 strzenych vizek 
rohovych jsou jiz znovuziizeny. Veskeré prace 
jsou ovsem jen édstkou dikladné restaurace, jakou 
hrozné zanedbany stav starého svatostanku jiz 
dayno vyzadoval. Praha se ¢ini. Obecni zastupi- 
telstvo zasluhuje chvaly. Doufejme, ze po skoncené 
oprayé zeynéjsku dojde také na vnitiek, ktery ve 
zené a Spinavé. Stény, které stkviti se maji nad- 
herou barev, zasmuSeny jsou dlouholetym prachem 
a ¢moudem. Kruchta gs ostatni ipravou souhlasi. 
Ze hlavni chram patronatu prazského, kam zastu- 
pitelstvo prazské na slayné sluzby Bozi chodiva, 
jednou se opétné zastkvi v upravé dtstojné hlav- 
niho mésta a hlavy kralovstvi, pevné doufame 


Kostel v Zabéhlicich uveden jest opétné do 
ptivodnitho stayu svého zevné na presbytoriu i lodi 


chramové. Nové véz dostoupila jiz do prvniho 
patra, Ma-li byti souhlas zevnéjsku s vnitrkem, 


jest si prati, aby po ukonéeni té prdce povolen 
byl od sl. patronatniho tradu potiebny ndklad na 
vnitini tipravu. Stavbu vedou architekti Baum a 
Miinzberger. 


Jubilea méSta Kolina. Letos pravé tomu jest 500 
let, kdy ptivodni kostel nu predmésti zilabském byl 
slavné zasvécen. Letos tomu pil tisfce let, co 
dékansky kostel nékladem krdélovskym béhem 18 let 
ve své polovici, na misté byvalého presbyteria, 
v cisté gotickém slohu byl dostavén a slavné za- 
svécen. Letos tomu 500 let, kdy stédry darce téhoz 
kostela, kral nas Karel IV., na véénost byl povolan. 
Letos pravé prihodna k tomu doba, aby se zasvétila 
spolu pamatka povySeni osady Kolinské na mésto 
kraloyské, které napotom silnymi zdémi a valy 
bylo opatreno, zvlastnim erbem vyznamendno a 
mezi nejprednéjsi mésta viadéno, Tyto pamatné 
udalosti oslavi Kolin dne 23., 24., 25. a 26. srpna 
t. r. slavnostnim zptisobem. Prvn{i slavnost, tykajici 
se zdlabského kostela sy. Vita, jest jiz odbyta. Nej- 
lepsi, nejdtistojnéjsi a nejtrvanlivéjsi oslavou bylo 
by ovsem z¥izen{ éilého komitétu, ktery by si ulozil, 


| Tica: 


aby vékim budoucim zachovala se skvostna pa- 
matka slavné doby minulé. Nepoéne-li se brzy 
opravovati a diistojné obnovovati dilo pamdatné: 
Karla IV., nedochova se vékiim budoucim pamatnik 
minulosti. A jako zevnéjsek ma jiz nutné potieby 


| rychlého opraveni, také vnitiek volé po upravovateli- 


Kollosélni a nemotorny obr vkusu nestastného 
— hlavni oltat — rad by byl vyménén za usle- 
chtilé dilo gotiky sSnddhernou stavbou souhlasict, 
staréfsacrarium poskozené béduje a touzi po sli- 
tovniku, ktery by je osvobodil z vazby neéestné 
az objeti nestoudného, okna touzi po pestré okrase 
barev, kruchta po obnové zpévu. Veni Sancte 
Spiritus! 
Nechat jubileem zplodi se znovuvzkfisent! 


Geské rukopisy z knihovny Stokholmské. Jak 
jsme se jiz zminili, ozndmil zemsky historiograf 
moraysky, dr. Beda Dudik, ze 21 éeskych rukopistt 
presio ze Stokholmské kralovské knihovny do ma- 
jetku morayského zemského archivu. Rukopisy tyto 
jsou: Theologika: 1. Bible Lobkovicka, dokonéena. 
1480. (Cod. Ms. .Memb. fol. saec. XV.) 2. Bible 
Boékovské. (Cod. Ms. memb. fol. Volum. duo saeel, 
XY.) 3. Vykladové na éteni svat’ nedélni celého 
roku i nékterych svatktiv skrze M. Jana Rokycana, 
Psana praci Stanislava z Krizanova 1503. (Cod: 
Ms. chart. fol. saecl. XVI. pag. 626.) 4 Knihy, 
jenz slovi Hodinar. Psané praci Martina Bubly 
na rozkaz Zdenka mladsiho z Valdsteina. (Cod 
Ms. chart. fol. saecl. XVI. Volumina tria) 5. Pana 
z Budova spisové, totiz kronika duchoyni, alkordn 
pritom. Christus, Antichristus, Rytit kiestansky,. 
katolicus a kSaft. Psané praci Pavla Lhenického 
na zadost Petra vladare domu Rozmberského roku 
1608. (Cod. chart. fol. saecl. XVII, pag 674.) 
6. Jakuba Nemojevského odpovéd na knihy knéze 
katolika Benedikta Herbesta, kterouz napsal proti 
konfessi bratrské. Psana r. 1586. (Cod. chart. fol. 
saecl. XVI. pag. 382.) 7. Antiphonal, aneb zpivant 
bratfi pod obojim s notami. (Cod. Ms. chart. fol. 
saecl XVL., pag. 226.) 6. Gtenf a rozjimdni duchovni. 
(Cod. Ms. chart. 8. saecl. XV., pag. 258.) — Histo- 
10. Mistra Petra Morduka, tota historia 
scholastika. Psina r. 1841. (Cod. Ms. chart. fol. 
saecl. XV., pag. 286.) 11. Kroniky Geské. (Cod. Ms. 
chart. fol. XV., pag. 458.) 12. Zlomek kroniky 
Geské od zalozeni zemé Geské az do r. 1116. Pii- 
psany bratru Janovi Kalefovi. (Cod. chart. fol. saecl. 
XVIL, pag. 390.) 13. Diplomataé klaStera Zdarského- 
na Moravé od r, 1411 a% do r. 1613. (Cod. Ms. 
chart. fol. saecl. XVI a XVII, pag. 450.) 44. Smlouva 
biskupa Olomuckého Jana XIV. s many svymi, 
udinénd r. 1573 (Cod. Ms. chart. fol. saecl. XVL.,. 
pag. 16.) 15. ,, Tristram a Tandarids,“ basné roman. 
ticki, dilem na skuteéném pfibéhu osnovand. Psané 
praci Jana Gebsy r. 1483. (Cod. Ms. chart. 8. saeel.- 
XV, pag 492.) — Medica: 16. Lékaiské knihy od 
r. 1559. (Cod Ms. chart. fol. saecl. XVI, pag 560,). 


a= 85 = 


17. Knihy Iékatské, Piepsané Vaclavem z Biezan 
r. 1604. (Cod. Ms. chart. fol. saecl. XVII, pag. 524.) 
18. Lékatské hnihy, to jest: Jadro a herbat. (Cod. 
Ms. chart.. 12., saecl, XVI, pag, 380.) — Miscel- 
larea: 19. Historické a lékatsko-astrologické spisy 
od roku 1469, (Cond. Ms. chart. 4., saecl. XVI, 
pag. 324) 20. Knihy snové a romdny duchoyni od 
r, 1471, (Cced. Ms, chart. 4., saecl., XVI., pag. 344.) 


21. Flores Amicenne Lugdani per Claudium Dayost, 
alias de troys 1508. (Cod. Ms. chart. 8. saecl. XVI) 
sice tisténé, av’ak s 50 listy psaného textu ceského 
dilem recepty pro lidi a zyifata, dilem formuldie 
pre tredni spisy obsahujici, Veskeré tyto kodices 
psdny jsou jazykem éeskym., 


Lehner. 


Mosaika. 


Madona Sassoferatova v Chiné. Walter Good- 
man dokon¢il pred nedaynem v nérodni galerii 
kopii Sassoferatovy ,Madony modlici se“, kterou 
u ného objednal Lin-Hsi-Nung, chinesky poslanec 
na berlinském dvote. Jest ten obraz druhu toho 
pryni dilo umélecké, které kdy od Chifana obje- 
dnano bylo u anglického umélce. . Zasluhuje po- 
vsimnuti, ze prisné orthodoxni Cian zyolil si 
privé Madonu modlici se. Kdo% vi, zdaz ,modlici 
se Madona‘ nevyprosi obraceni ctitele syého? 


Starokfestansky hrob. U sv. Zeno na Nons- 
bergu objeven byl pfi ordni velezajimavy hrob 
starokrestansky. Hrobka na zptisob katakomb m4 
podobu latinského kiize, jest vyzdéna a wplné 
sklenuta. Stoji v ni velky sarkofag kameny, jesté 
zcela v slohu pohansko-timském, bez vseliké vSsak 
ozdoby umélecké, i bez kiestanského znameni. 
¥ ném jsou ostatky knéze, nebo se nalezly kusy 
roucha cirkeyniho. Zesnulému ptiddny jsou reliquie 
vy malé skfince ze zlutého kovu, ktera jesté dobie 
jest zachovana, 


Nové podzemni mésto. V okoli Monte Gargone 
vy neapolské provincii apulejské prislo se pri ko- 
pani studné na rozvaliny zasypaného mésta. Nej- 
dive odkryta svatyné bohyné Diany, napotom 
krasna sloupové chodba 20 metri dlouhd a hibitov 
v objemu 15000 metri. MnoZzstvi nalezenych napist 
ulozeno jest do narodniho musea neapolského. 

Odkryté mésto ma byti starozitné Sipontum, 
o némz zminku ¢ini Strabo, Polybius, Livius a 
jini spisovatelé fimsti. Nebylot jako Herkulanum a 
Pompeji popelem zasypano, nybrz propadlo se zemé- 
tfesenim. Domy yvyskytuji se pravidelné v hloubce 
20 stop pod povrchem zoranych polf, Nynéjsi 
mésto Manfredonia nad starozitnym Sipontum zbu- 
dované zalozeno jest ve stredovéku, kde nikdo ne- 
~tusil, jaké poklady starozitnické skryvaji se pod 
povrchem. Listy neapolské oznamuji, ze za posled- 
nich dni pfrislo se té% na pomnik Pompejoyi od 
méstani postaveny na pamdatku porazky ndmotf- 
nich loupeznikt, kteri ve vikoli plenili. Badate: 
lim starozitnosti nastdvaji hody; mmnozstvi prace 
nové i vydééné. 

Rimské starozitnosti. Pii kopdn{ pobliz mista 
Ventimiglia v Ligurii prislo se na velkolepé a 
dobre zachované zbytky fimského amfitheatru zbu- 
dovaného do elipsi, jejiz vétsi primér 385, mensi 
pak 31 metrit obnasi. Hodnovérné podani histo- 
rické pravi, ze za staroddyna v roviné Nervia na 
misté, kde prayvyé amfitheater vykopan jest, stavalo 
mésto Entemerio, od Strabo ,urbs magna“ zvané. 
Znamenité nalezy na téch mistech v diivéjsich le- 
tech ve viikoli uéinéné potyrzuji pravdivost povésti. 

Indianska socha. Ve zifcenindch Maya-Jndi- 
anskych v Yukatanu, ku kterym od dAvna pozor 
post s éta obrécena byla, ucinil Plongcon zname- 


nity ndlez, kolosdlni totiz sochu krale praobyva- 
telstva ze kmene Itza. Jméno krale bylo Chac-Mool 
t. j. jaguar ¢i tigr amerikansky. Socha jest polo- 
lezici a pelosedici, podobna muzi, ktery na pohy- 
blivé pohoyce amerikaaské sedi, jen ponékud vice 
z prima. Kamen& socha vazi 3500; nachazela se 
vy mausoleum, které krdlovna manzeli zesnulému 
z¥idila, Nyni chova se v museum starozitnickém 
v Méridé. 

Budouci svitilna pristavu New-Yorkského. Na 
jednom ostrové v Novém Yorku m4 stati pristavni 
svitiina vy podobé kolosalni figury, proti které 
Mnichovsk& Bavaria malou byti se objevi. Bude 
predstavovati buhyni svobody, z jejizto hlavy vy- 
razeti bude sedm paprslku elektrického svétla a 
kter4 v pravici vysoko pozdvizené drzeti bude 
svitici pochoden, jejiz svétlo na 60 mil namornich 
vidéti bude. Vyska sochy az na konec pochodné 
obndseti bude 42, podstavce 25, celkova vyska 
tedy 67 metri, o jeden metr vyse, nezli jsou véze 
Notredamské v Parizi. Socha pracovana jest v Pa- 
iHzi vy dilné Mauduit & Comp. z tepané médé 3'/, 
millimetru tlusté. Na zkousku byla ruka sochy 
§ pochodni zaslina do vystavy ve Filadelfii; byla 
yéts{ nez kotel lokomotivy. Hlava jest 4 metry 
vysoka, objem jeji 14 metri, 15 osob m& v ni 
mista, 2 mohou se posaditi do nozder, nebot nos 
jest 1 meter a 20 centimetrtii dlouhy a odtud 
k chignonu jest 5 metri; Sitka ust obnasi 80 ctm., 
usi jsou 1 metr vysoké. Ruka ma 4 metry 20 ctm. 
a prostiedni prst jest skoro 2 metry dlouhy a vazi 
45 kilogrami. U vniti sochy budou upraveny Ze- 
lezné schody a leSeni Zelezné, ve spod bude pak 
socha ndlezité zatizena proti ndraztiim vétru. 


Odkaz umélce. Malif Frantisek Diday, ktery 
pred nedlouhou dobou vy Genfu zemfel, odkazal 
témuz méstu svij dtim a polnosti v cené 400.000 
franki s ustanovenim, aby za to dila Svycarskych 
umélei kupovana byla; ,Sociéte des Arts* obdr- 
tela Gdst studif a skiz, pak 20.000 frankai na udf- 
len{f premif malifiim, ,Section des Beaux-Arts“ 
Institutu national 5000 frankt. 

Staré knihy. Co lidé pamatuj{, nebylo v Parizi 
pro bibliofily takové udalosti, které by se byla vy- 
roynala drazbé znamenité knihovny po nedavno ze- 
mfelém Firminu Didotovi. Bibliomanové veskerych 
konéin svéta shromazdovali se denné v_hotelu 
Druot k té drazbé, a nikdy jesté neslavila tato 
naruzivost, na které pravd ucenost a védecké li- 
bistkditstvi jak zndmo neskonale nepatrného podilu 
mivé, podobnych orgif. Dostaéi udani, Ze pouze 
s prvnim dilem seznamu, ktery obsahoval 715 Cis., 
docileno jest nesmirné sumy 857,204 franki. Jeden 
rukopis 8 15. stoleti: ,Chroniques de Normandie“ 
dostal se jistému zdstupci mésta Rouen, ktery 
mnoho penéz miti musi, za 51,000 frankt; jisty 
rukopis, »La Coche ou le Débat d’amcur‘, od 


li cere 


krélovny Markéty z Navarry, pak ,Chroniques 
abrégées des anciens rois et des ducs de Bourgogne“ 
platily se po 20.000, rozliéné staré rukopisy romanu 
»De la Rose“ po 9600, 8000 a 5500, druhé vydani 
dila Monstreletova za 30.500 fr.; vedle toho slusi 
jesté nasledujici ceny zaznamenati: Martin Franc, 
»Lestrif do fortune* 21.500; Saint Graal, prvni 
knihy Tafelrunde, 7600; Lancelot du Lac 7800; 
Cléradius et Meliadice, jediny exemplai, 19.100; 
Olivier de Castille, jediny exemplaf, 20.000: ,,Les 
funérailles d’Anne de Bretagne“, rukopis, ktery 
velkému Condé pozdéji pak kancléfi d’Aguesseau 
nalezel, 13,100; totéz dilo v jiném vydani 10.100; 


| 
| 
| 


Firmin, ,Le Ver“ latinsko ‘francouzsky slovnik 
s mluvnici, rukopis z r. 1440, 9000; Etienne Por- 
chier, ,Les trois Ages“, rukopis, ktery ndlezel 
krali Ludviku XI. 8000 fr. Patizské knihovna na- 
rodni zlicitovala pri této drazbé 11 del. 


Skola umélecka. Lord Granville oteviel vy Doveru 
novou budovu pro skolu uméleckou. Pravil, ze 
sraha po takovych ustavech tim veétsi diilezitosti 
ma, ponévadz v ciziné podobné ustavy se zakladaji 
a vyslovil zvléstni radost nad tim, ze britticka 
Skola odbornd pfistupnou bude i Zenskym, které 
se vykazuji stejnou pilnosti, jako vysledkem, 


Lehner. 


FEUILLETON. 
Michel Angelo. 


Zivotopisny nAstin. (Pokraéovani.) 
Pise F. J. Lehner. 
(Proroci a Sibylly na stropé kaple Sixtinské.) 


Piiprayu na vykoupeni vypravuje Michel 
Angelo na stropé sixtinské kaple v nékolika 
tazich velkolepych. Na stfednim poli zrcad- 
lové klenby vylicil stvorenf, pad, trest a 
noyou umiuvu Hospodina s lidem. Hospodin 
trestal, ale neopustil. Nepozorované, ale stale 
krééely véky piripravy déjinami ndérodé. V né4- 
rodé vyvoleném konali vzneseny trad pffpravy 
na budouc{ spisu proroci, u ndrodi po- 
hanskych tentyZ ukol vykézin jest vedle po- 
dani Sibyllam. 

Proroky vyobrazovalo stfedoyéké uménf 
velmi Gasto. V rodokmenu Kristové spatiuji 
se proroci s blankami, na nichZ byvaji za- 
portalech byvé pomér starého zdkona k no- 
vému velmi prostomyslné vyli¢ovan; prorok 
na svych ramenou nosiv4 apostola. Proroci 
vyobrazuji se zde ySeobecné co starci s dlouhym 
yousem i tehddz jesté, kdyz apostolim jiz 
urcité charekteristika individnelni se udilela. 

Michel Angelo dal svym prorokim, jako 
vibec vSemu, éeho se dotknul, novy vyznam; 
anebo lépe: dotknutim ruky jeho lhostejnym 
aZ dosud postavim udélen jest Zivot vnitrnt. 
Kolosélni velikosti a vyznamnym umistnénim 
dina jest proroktim jeho takov4 véha, jako 
by o né opiraly se velké obrazy stropu. S pro- 
roky pak stiidaji se Sibylly, které sttedovék 
se zdlibou vyobrazovéval za véstkyné budoucti 
spdsy mezi pohany. Ptvodné byvala feé jen 
o jedné Sibylle, o nizZ Sla povést, Ze cisari 
Augustovi na nebi uk4ézala novorozené dité 
Jezige, Flandriéti malfti patndctého véku yelmi 


éasto lidili povést tuto. V cilé obrazotvornosti 
stredovéké pod4ni o Sibyllach brzy vyvinulo 
se tak bohaté, Ze pocet jich vzrostl na dvandct. 
Mickel Angelo obmezil se na pét a pfidal 
k nim sedm prorokt. 

Diivod volby jeho dluzno hledati jednak 
v uméleckém ndzoru jeho, ktery se zakladal 
na viastnim, hlubokém béd4ni, jednak v po- 
mérech prostory stropu. Architektura stropu 
Sixtinské kaple poskytovala mezi pilifi mista 
dvandcti figuram. PonévadZ Michel Angelo 
pro kazdou s obou tzkych stran kaple po 
jednom proroku uréil, na stranicich pak po- 
délnych vidy proroka se Sibyllou  stiidal, 
pripad& na cely strop sedm proroki a pét 
Sibyll. Kazdému proroku a kazdé Sibylle pfri- 
dani jsou dva geniové vy podobé déti, kteri 
co sluzebnici a privodé{ hlavnich figur vy- 
stupuji, jedn4ni vysvétlujice a skupeninu za- 
konéujice. Ptedzvédéni a tuSenf velikych vécf 
budoucich vyrusilo proroky i Sibilly z klidu 
a uchydtilo dusi hlubokym dojmem. Aé po- 
vahou, vékem a pohlavim rozdilni, na vsech 
spatrujf se patrné stopy takového dojmu. Ne- 
obmezen4 vira a divéra ve zjeveni Bozsk4, 
hluboké pohfizZeni v rozjima4ni opravdové, 
mnohdy téZ néruzivé rozjatenost a nadSeni 
anebo trapné ziduméivost nad vidénim zk4zo- 
nosnym, takovy jest vyraz, ktery mohutné po- 
stavy vysoko povznaési nad hranice pozem- 
skosti. Jsou-li téZ vnitini divody litenf povah 
mnohdy rézu p7Yilis subjektivniho, aby od n&s 
pochopeny byly, jestli Ze vjednotlivych pAdech 
vysoky vzlet dusevni umélce syedl k nésilnym 
a hledanym pohybim, jsou prede vznegsené 
bytosti rdzu  slavnostniho, ktery mysl tetou 
a uzasem plni. 

Uchvacujf-li diivéjsi vyobrazeni draima- 
tickou mocf, zde uloZil si Michel Angelo vy- 
vésti jednotlivé postavy, v nichz prekypujici 
Zivot vniterny hrozi ptekro¢iti obyéejnou mira 
»pohyb& a poméré, kterou pohromadé draf 
pouze veliké tyary velikého mistra. Z pla- 
stické obrazotvornosti zplozeny, namnoze yéak 


postridajice jednoduchosti pohybu a ndlady, 
aby vtéleni svého doSly plastickym materidlem, 
uchvacujf tyto postavy velkolepou krésou jen 
tehdaz, kdyz v lehkém, malebném svétle cit 
a vyraz jemnéji odstiiujicim se vyli¢uji. Slust 
je vraditi do zvldstni fiSe mezi malbou a 
plastikou, kterou nikdo tak dokonale ne- 
vlidnul, jako Michel Angelo. Postavou Je- 
hovy uéinén jest jiz potatek, ve svétoznamich 
prorocich a Sibyllach ndsledovalo pokraéovani. 


Na pravé strané podélné pocin& fadu 
véstcii prorok Jeremids. Zde sedi zabran 
v hluboky z4rmutek nad nestéstim lidu svého; 
hlavu ustaranou s dlouhym, bilym vousem 
podpiré pravici, kdeZto lev4 ruka nevédomky 
v lino sklesla. S rukou také hlava sklesla 
zarmutkem, sklesla starosti, sklesla bolesti 
nad lidem svym. Vidime jen vrehni polovici 
obliéeje, ponévad% spodni dst tvate dlouhym 
vyousem jest zastinéna a rukou zakryta; ne- 
setkime se ani se zritelnici oka; oko jest 
sklopeno, nepohnuté do zemé ziré. A predce 
v té postavé étou se déjiny bohaté, nesmirné 
dojemné. Obrazy bidy a smutku bez pfe- 
stani tihnou kolem opuSténého muze, zmafené 
nadéje, zniéend prani, ztroskotané idealy. To 
biime t{Z{ jeho mysl, skl4ui jeho hlavu a 
umrtvuje télo jinak ocelové. Jednotlivé tdy 
bezdééné hledaji klidné polohy. Nohy jsou 
kiizem polozeny, vrchni ¢dst téla do predu 
naklonéna, hlava podeprena. Ale vSe marné; 
pokoj nepYich4zi a klid od ného prch4. Bez 
ust4ni bu’i v hlavé myslénky hrozné, bez 
ust4ni tlukou v srdci city trpké. A prdvé 
tento utlumovany Zdir vnitfni pri zdinlivém 
klidu zevnéjsim tak mocné dojima4 a hluboky 
soucit budi s neStastnym muzem, kterého osud 
nezlomil sice, jen hlubiny ttrob rozryl. Ne- 
yzdava se vsak nadéji zamilovanych a drahych 
ani nad hrobem. Pro temnou pfritomnost ne- 
zapominaé na jasnou budoucnost. Vykupitel 
prijde a spasi ndrod a ¢lovééenstvo celé, 
Tentyz soucit vyslovuji oba geniové, Sklanéjf 
hlavy, sklanéji zraky a mléky spolu pocitujf 
bolest. — Jeremids Michel Angelliv jest nej- 
velkolepéjsi figurou jednotlivou, kterou no- 
véjsi uméni zplodilo. A stvoriv ji jednou, 
Jeremi4s Michel Angela se jiz nezpustil. 
Postava prorokova z mysli mu nikdy vice 
nevysla. Cokolivék pozdéji tvoril, upominka 
na Jeremiése yzdy na mysli mu tanula a 
ozvéna tehdejsi nélady tise znéla dale. V Je- 
remiasi skryvalo se simé Mojzise pomniku 
Juliova a hlaynich soch ndhrobku Medicej- 
ského. 

Za Jeremidsem nasleduje ,Sibylla Per- 
sica*, ctihodné matrona vy odévu velkolepé 
sporédaném na Orient pripominajicim. S na- 


méhinim éte stafena dychtivé z knihy, kterou 
obéma rukama blizko off drz{. Vraskovity 
oblige} svédéi, Ze oti vékem ztratily sice 
ostrosti své, ponévadzZ éte s namdh4nim, duge 
vSak vy8Siho svétla nepozbyla. Twat jejf jest 
odvraceua, postava rouchem zcela zahalend, 
pro ni nenf jiného svéta, tak hluboce po- 
hfiZena jest ve Stent prorockém. Ona jiz jen 
v budoucnosti Zije. 


Za stari¢kou Sibyllou ptich4zi v plné 
muZné sile prorok Ezechiel. Prdvé odklad4 
zbalenou knihu, kterou pfeéetl, drze ji v le- 
vici svislé. Druhou rukou Zivé rozklad4. Krasny 
genius, o néco starsi nad jiné, zdvih4 obé ruce 
do vySky ak nebi ukazuje. Prorok pilné na- 
slouché reci jeho; s télem néhle naklonénym 
obraci k nému s dychtivosti tv4é svou. S Zivym, 
ba néruzivym pohybem sgouhlas{ dokonale 
i odév proroka. 

Tvati k nému obrdcena sedf s druhé 
strany vyklenkuerytheicka Sibylla, mla- 
distvé postava vprofilu vyobrazen4 s nohama 
lehce preloZenyma. Cte ve velké knize levief 
pravé list obracejic, krasn4 pak pravice klidné 
doli visi. Cel& postava jest prosta v8elikého 
nepokoje arozéileni, Genius za knihou stojfct 
rozsvécuje lampu. 

Prorokem Joélem ukonéena jest fada 
na této strané. Zivé nahnut drz{ obéma ru- 
kama rozvinutou knihu. Muzn& hlava s vy- 
sokym éelem m4 r&z dimyslného myslitele. 
S energii povahy souhlasi i odév pohodiné 
upraveny. Nepottebuje ani hrubé prfivodnich 
genii, ktefi zde stoji soumérné pouze k vy- 
plnéni prostory. 

Na podélné strané protéjsi jsou vyobrazeny 
tii Sibylly a dva proroci, kdeZto na této strané 


proroci pfevahu méli. Naproti Joélovi na 
druhé strané poéing tada s delfickou 
Sibyllou. Jest plodem nejStastnéjsi tvirés 


sily velikého mistra na vySinaéch uméni sto~ 
jiciho. Plaé jsou tvary a silné jsou tidy del- 
fické Sibylly, meze spanilomyslnosti a jemné 
povahy Zenské nejsou vsak prekroéeny. Ne- 
uchvacuje ani obrovskou velikosti, ani roz- 
méry neobyéejuymi, nybrZ prostou krdsou 
lidskou a ndleZi mezi nejkrasnéjsi postavy 
zenské nového uméni. Jestli Ze genius vést- 
kyn& zabrén jest ve ¢teni z knihy budou- 
enosti, v dusi Sibylly vékové pYri8Sti jiz pfijali 
télo a Zivot. Veskerd krasn4é postava oZivena 
jest duchem nejuslechtilejsi vé8tby. Zde sedf 
v blazeném klidu a duse koch& se pohledem 
budouci sp4sy, na kterou ziré. Ruka jedna 

klidné v liné odpotiva, druhou az k prsoum © 
priéné pozdvizenou drZi spustény pruh knihy, 
Neéte vSak v ném; tmavé, velké oko diva se 
upéené pres néj do délky sblazeaym wsméyem, 


ake Brae 


Ide4lné krasn4 hlava zelenym zdvojem mile 
ovinuta jest zreadlem, v némz obraai se slasti- 
plné vidént. Usta jsou polo oteviend, s oka 
za¥i radost nadpozemské, jako by Sibylla 
nedovedla potlaciti hlasity jasot milého pye- 
kyapent. 

Podobné nadseni jevi se v postavé J e- 
saidse. WVysoko vatyéeny sedi a duchaplné 
jesté mladistvé hlava pozorné naslouché zje- 
veni, které mu andél zvéstuje. Proto prerusil 
seve ¢teni knihy, o kterou se levici podpira, 
kdeZto pravici drzi zalozenou stranku, kde 
pravé Gisti prestal. Vztyéenym drzenim levice 
polootevrené Zivé podporuje se vyraz napnuté 
pozornosti. Odéy jest stylisovan velkolepé 
a krasné, 

Nasleduje Sibylla kumiadisk4, silnd 
postava dlouholetou tézkou praci otuzend, 
s vraskovitou tv4iti, muzskymi rameny, sva- 
lovityma rukama a nohama, Hlava v profilu 
obracend jest na knihu, kterou obéma rukama 
otev¥ela. Oba geniové podivuhodné vnady 
v obéti se drzici vesele se divaji na ¢étouci 
véstkyni. 

S obstariou Sibyllou vyteéné kontrastuje 
krasny Daniel, vyhradné pohrizeny ve ¢éteni 
knéh svatych a ve zpytovdini budoucnosti. 
Nazad daleko naklonény mistrné skricenou 
levici drzi velkou knihu, kterou chlapei mezi 
nohama jeho stojicimu na hfbet polozil. Fo- 
liant jest patrné tézkym bfremenem chlapci 
tizi hluboce sklonénému a obéma rukama 
knihu podpirajicimu. Miadistvé hlava proro- 
koya plna z4palu obracena jest k desce, na 
kterou precéténou praydu zaznameniyd. Genius 
zahaleny za pravym ramenem jeho vykukujici 
zvysuje dojem tajemnosti. 

Libické Sibylla na této strané za- 
konéuje fadus pohybem néruzivé ptehnanym. 
S prelozenyma nohama sedic tak silné se 
obraci po rozevrené knize, Ze spatirujeme 
vrehni télo ze zadu, hlayu pak v_ profilu. 
S rukama vysoko vztazenyma drz{ otevrenou 


; d 
knihu, aniz by z ni éetla; diva se ven s obrazu 
dol&. Dva geniové vedle ni se uhostili; jeden 
se zbalenym papirem pod pd@i poukazuje na 
Sibyllu jak posuikem, tak krojem podivnou, 
jejiz vyznam vyklad& Vasari v ten rozum, Ze 
velkou knihu z mnohych spisi mensich pravé 
dopsala a nyni povstati chee, zavirajic knihu 
dokonéenou, Uvedenym vyobrazenim ukonéena 
jest Fada na druhé strané podélné, 


Zbyvéi posléze viimnouti si poslednich 
dvou proroké, kte¥ijsou vyobrazeni na tzkych 
stranach kaple. Nad sténou oltaini spatfujeme 
Jonage pod ketem. Velryba po jeho boku 
naznateje okamZik, jak si jej umélec myslil. 
Jon4s ystal zhrobu Zivota zvitecfho a nadSené 
dySe Zivotem novym. Odtud se vysvétluje, Ze 
jediny mezi vSemi jest obnazeny. Mladistvym 
télem krasy neobyéejné sklani se zpét v podi- 
vuhodném zkraceni a vy zivém roztileni vzhtru 
se div4. RozkoS pohybu uchvatila jeho tdy, 
ve ty4ti pak jeho obrazi se véStcovo nejvyssi 
nadsenf. V duchu vidi vzkriseni Pané, jehoz 
predobrazenim jest vlastni znoyuoziveni jeho. 
Umélé zkraceni, na vystupujici plose klenbové 
od znaleti vzdy vysoko se ceni. 


Naproti nému sedi na tzké strané klenby 
jedna z nejslavnostnéjsich a nejvelkolepéjsich 
postay. Ctihodny kmet s bilym vousem a 
holou hlayou, prorok Zacharias, pozorné 
éte v knize, kterou obéma rukama_ blizko . 


o¢{ drzi. Patrné mél umélec v tmyslu, aby 
kontrastem obou postay na pozorovatele 
ucinkoval. Je-li u Jonase ve vSem pohyb a 


Zivot na venek se jevici, stafitky, Sedivy a 
lisy Zachari4S jevi se byti osobou yniterné 
upokojenou a ve vSem ustélenou, Hlava yv ostrém 
profilu postavené pohlizf do knihy a nejevi 
se na ‘ni ani stin naruZivosti, ani stopa mysli 
rozechvéné, Rasnaty odéy, kterym celé télo 
jest zahaleno, nipadué kontrastuje s nahotou 
Jonisovou., Michel Angelo snazil se, aby oko 
se bayilo rozmanitym li¢enim a rhytmickou 
zménou. 


e ht 


V éleditostech redakee, 


Staré zpravy o farach v Gechach. Za zdélenf zpray pro pamatni knihu fary v Bélici u Ne- 
veklova zida p profesora A. Sedlacka dp. J. Kraus, fardt v Bélici. : 


V redakci »Methodae (Karlin ¢. 234.) Ize dostati veSkeré ro¢niky 


predeslé ; Arocnikely zal zl. "roc. I eee ome ar ap) 


»Method« vychazf védy 20, ka%dého métsfce, Piedplacen{ obnagi 2 zl, rotnt, 
Jen frankované listy ptijfmaji se, 


¥ 


»Methoda« v Karliné & 234. 


P¥edplatné pfijima administrace 
Rukopisy redakci zaslané nevra.ejf se. Do- 


pisy, tykajicf se redakce, budteZ zasilany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, & 234. Reklamace za- 


silany budtez do expedice v knéthtiskarné Mikuldge a Knappa v Praze 
aze, 


v Karliné, Anenskaé ulice Gis, 144, 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskérny Mikulé3e a Knappa y Praze, v Karliné, 


we 


(Casopis VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 


Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie krestanské v Praze., 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 8. 


V Praze, dne 20. srpna 1878. 


Rocnik IV. 


Obsah: Inventfira pamitek uméleckych a archaeologickych (I. J. Lehner.) — Sloh pfechodnf (Ferd. J. 
Lehner), — Z Akademie ktestanské. — Doméaci zprévy. — Mosaika, — Feuilleton, Michel Angelo, (Ferd. 
J. Lehner), 


Inventiira pamatek uméleckych a archaeologickych., 
Pise F. J. Lehner. 


»Archaeologicky odbor Akademie ktestanské 
chee vlasti prok4zati platnych sluzeb sesta- 
venim iplného inventdre pamatek uméni 
kfestanského v zemich koruny Svato-Vaclavské. 
Nérodu vzdélanému jest predevsim zndti sama 
sebe. Dila umélecké jsou podstatnou céastkou 
jeho bytosti, zreadlem vzdélanosti, plodem 
snahy nejuslechtilejsi, vykvétem védéni a ci- 
téni, korunou déimyslu a zboZnosti. Cim vétsi 
uvédomélost duSevni, tim vice ocetiuji se pa- 
mitky umélecké. Z vétsi neb mensi uvédo- 
melosti soudi se na stupeh vzdélanosti narodni. 

Cesky ndérod, pfed véky slynul uménim. 
Nepyizni Gasové na vzdory zachovalo se predce 
az dosud valné pamdtek svéd¢icich, ze ne- 
byvali jsme poslednimi v fadé nérodi uméni 
malych a uméni milovnych. Dvé doby, aé obé 
trvini kraétkého, statily pfedce ukdézati svétu, 
éim byvalo uméni ¢eské, Trosky jen, bohu- 
zel! zachovaly se po rfznu. Ale i v téch 
sporych zbytcich jevi se vkus a cit, krésa a 
uslechtilost. Velechram sy. Vita na krdlov. 
Hradéanech a uméleckéi klenotnice Karltiv 
Tyn, slavny chorél ¢esky a Geski drobno- 
malba jsou plodem jedné doby. A kolem 
téchto perel prvni velikosti rozhozeno jest po 


~» dédindch koruny Svato-Vaclavské valné kle- 


~ noti byt i mensiho zrna, pfedce ceny ne- 
vsedni. 

Od té chvile, co nérod se probudil, cetné 
ruce pomahaji vzdélavati pidu dlouhym span- 
kem zanedbanou. Obétovnou pili vérnych 
vlasti synfii mnohy thor v plodnou zemi pro- 
ménil se, 


Jedna pouze vétevy ladem leZ{ skoro cel4, 
Naérod éesky m& sice pamaétek uméleckych, 
nema vSak az dosud déjin uméleckych. 
Ba nemé ani strucény seznam pamatek 
uméni kiestanského, 

Co jinde jest z4lezitosti verejnou, u nds 
odkazino byv4 horlivosti soukromé, Bud sil 

Odbor archaeologicky Akademie 
kfestanské uyazuje se v tkol nesnadny 
sice, ale vdéény a krasny, sestaviti totiz iplny 
inventaér kféestanskych starojZit- 
nosti a uméleckych pamdtek v ze- 
mich koruny Svato-Vaclavské. 

Za tou p¥i¢inou zasyl4 vsem élenim 
Akademie kéestanské, jakozto ptirozenym kon- 
servitoram a pratelim uméni domactho, strucény 
seznam ,otazek archaeologickych* dle 
potteby znd4zornénych illustracemi na archu 
prilozeném s nasledujici prosbou: 


1. Na otazky v seznamu uvedené budiz 
pisemné odpovédino na prdzdném listu 
naproti tisténému textu (k vuli pfe- 
hledu s udénim Cislice otazky, jakou zname- 
nina jest). Kdyby nékde prazdny list ne- 
stacil, racizZ laskavé vlozenim nového 
listku na piisluiném misté mezeru doplniti. 

2, Odpovédmi opatreny seznam ,otdzek 
archaclogickych* ratteZ zaslati nazpeét 
archaeologickému odboru do kan- 
celate Akademie kiestanské (Reté- 
zové ulice é 223). 

3. Kdyby nékdo knizetku pral sobé po- 


} drzeti, ratiz odpoyédé napsati do sesitu téhoz 


— 90 — 


formétus podrzen{m vsak hlayniho roz- 
vrhu, potadku, népisu, pismen a Cislic, 

4. Nedostav4-li se nékomu ¢asu, aby sim 
odpovédél na ,otazky archagologické,* budiz 
Sesit jinému v mfisté neb ve vikoli bydlf- 
cimu priteli uméni kéestanského na 
pr. uciteli laskavé postoupen s prosbou, aby 
zadanou odpovéd pfilezitostné vyhotovil. 

5. Kdyby kdesi vice exemplarit , ota- 
zek archaeologickych* potireb{ bylo, ku zvlast- 
nimu poziddni odboru archaeologického bez- 
odkladné doruéeny bndou. 

6. Odborarchaeologicky Akademie 
k¥estanské vy Praze bude nazpét zaslany ma- 
terial pofadati, registrovati a obecny 
inventa4?r archaeologicky a umélecky pf i- 
pravovati. 

7 Pravidelné mési¢éni zpravy 
o zasylatelich, jakozZ 0 pokroku a zdaru prace 
archaeologického odboru umélecky material po- 
Fidajicfho uvetejiovati bude ,Method“, éa- 
sopis vénovany vytvarnému uméni a archaeo- 
logii krestanské. TamtéZ udileti se budou 
dalsi pouceni a pottebné pokynuti k pozné- 
vani a k popisovani pamaétek zédouct. 

&. Sejde-li se dostate¢ny pocet odpovédt, 
vydin bude napotom spis obSirnéj i, 
ktery by prdtelim uméni domacfho byl ru- 
kovéti, podle nizZ by dilezitéjs{ pa- 
matky struéného seznamu nynéjsiho 
pozdéji obSirnéjsim popisem dopl- 
nény byti mohly. 

Odbor archaeologicky ochotné podrobi se 
vseliké préci ku rozkvétu uméni ktestanského 
na oslayu vlasti ¢elici. Budiz k prosbé jeho 
poskytnuta pfrilezitost ku prdci pozehnané. 
Zdélini obecného inventdre pamitek 
uméleckych a archaeologickyeh m4 byti pouze 
prvnim krokem k dals{ rozvétvené ¢innosti. 

»Pomaéhej Pin Bah! 

Tak zni predmluva spisku 24 stran ¢ita- 
jiciho, sepsaného od architekta A. Bauma 
a redaktora F. J. Lehnera, jehoz ndzey 
jest: ,Archaeologické otazky.‘ 

Priruéni knizka jest privodéim, ktery 
uménimiloyného ylastimila provdzi veskerymi 
prostorami chramu, hrbitova, fary, 
mista, zimku, hradu a vikolf. Na vsech 
mistech klade pak otazky, na které bez ob- 
tize kazdému snadno jest odpovéditi. Vsudy 
se zastavuje a vSudy se téze. Zvédavé diva 
se do vsech kouti a do véech Skulin, aby 
nic neuslo, co by svédéilo ve prospéch uméni 
cirkeyniho a déjin uméleckych vy zemich koruny 
Svato-Vaclavské. 

Svédomity privodéi zastayuje se vsudy, 
kde jest co k vidénf a zaznamendni, Prijda 
nékam, chee poznati situaci 
A, mista a taze se tudy, co to za misto jest, 

kde jiz z dalky ySbi poutnika 


B. kostel, ktery v osadé stoji jako pastyf u 
prostied stéda, Pii ném nade vse ostatni 
vynika 
I. véz jako prst stdle k nebi ukazujict. 

Jest prirozeno, Ze dikladné se problizi: 
zvonice, gvony i komora végni. Kdyz 
vez dostateéné popsala se, obchdzi se 
kolkolem 
Il. kostel zvenéi a pilné se prohlizi od 
zikladu az ku h¥ebenu stiéechy. Zde 
bez povsimnuti nic neztistavé. Okna, 
zeunt okrasa zdi, Fimsa a podrimsi, 
lomenice, st¥echa, boéni strany lodni, 
presbyterium a pristavky, vchod a por- 
tél — nic neztistivé bez povsimunutti. 

Po skonéené obchazce dvefmi vehazi 

se do 

vnitr kostela, kde nastévd nejdilezi- 

tkol: Kostel m4 tolik predmétt, 
mistnosti, ze nejlépe jest predevsim 
vsimnouti si vistavnosti samé. Kobkou 
vehizi se do ynitr chrému, kde oko 
mér{i prostoru od podlahy az do stropu 
a klenby, pak rozhlizi se Clovék do 
predu i stranou po sténdch a lodich a 
kdyz divénim se nasytil, obraci se na 
kruchtu, vehazi do boénich kapli a do 
sakristie, konetné sestupuje i do krypty. 
Celkovy obraz vystavnosti tim zpisobem 
jest utvoren. V kostele ma vSak kazdé 
mistnost svuj ticéel s celym aziizenim, 
Nastavé tudy kraéeti od predmétu ku 
predmétu a vSimnouti si 

IV. vnitfni upravy a vybavy kostela. Od 
hlavntho oltd*e ptirozené se vychazi, 
jehoz mensa a vystavnost zejmena be- 
dlivé se skoumi; nékde zachovaly se 
staré archy, snad i oltave ciboriové. 
Kromé hlavniho oltaie miva chram jiné 
olta¥e, bocnt a kredenéni, vétsi neb 
mensi dulezitostii Na vsech oltdrich 
pozornosti zasluhuji obrazy oltaini. — 


Neve 


IIT. 


Veves 


rT es yey 


ky na Nejsvétéjs: Svatost, které se na 
éetnych mistech zachovaly. Véénad lam- 
pa, cherubint na stuppich oltdinich, 
svicen paschdlnt v nejbliz8im jsou vi- 
kolf. Po strandch presbyteria byvaji 
lavice knégské a primatorské, které pro 
pamatnost mnohdy mléenim pominouti 
nelze. 

S bresbyteria m*tzkou vchazi se do 
lodi hlavnt i boénich. Na oltdiich se 
obétuje, s kazatelny lidu v lodi shro- 
mazdénému hldsé se slovo Bozi, krti- 
telna jest pramenem, jehoz% vodou obra- 
zuje se duse pro Zivot vétny, zpovéedl- 
mice jest soudni stolici, kde Kristus ka- 
jieniku di: ,Jdi, bud ¢ist!* Piedméty 


as 5 Pipa 


takové dileZitosti, odkud Cirkey svatosti 
udili, staré vira dimysiné ozdobovala. 
Kfestan nemiluje prazdnotu. Jako s ka- 
zatelny slovo BoZ{ slyché, jsou mu stény 
s krasou obrazit, soch, kalvarit, epitafit, 
Bogich hrobi, kitéi konsekratnich, 
bratrskych korouhvt a p, ustaviénym 
kézanim. 

Prohlédnuv lodi chrimové vehazi 
pozorovatel do sakristic, aby se pobavil 
prohlédnutim starozitnosti rozmanitich, 
rouch i nddob bohosluzebnich. 

A kdyz jiz cely dolejsek bedlivé se 
prosel, vystupuje se na kruchtu, aby 
varhany, kanciondly a p. se prohléd- 
nuly. Literati mivali svij kur literdtshy, 
ktery zylastniho povsimnuti zasluhuje. 

V kostele shromazduje se osada Zi- 
vych krestani, kolem kostela shromaéz- 
déna jest osada v Pinu zesnulych kée- 
stant. 

Hrbitov s dojemnou téipravow svou, s kapli, 
hostelem.neb zvonickou, s ostatnimi sta- 
venimi hrbitovnimi, s kFizky, nahrobniky 
a sochami poutaé hned po kostele pozor- 
nost k¥estana. VZdyt zivi z mrtvymi jsou 
jedaou osadou ve velkém organismu Svatych 
obcovani. ,Requiescant in pace!“ zni na 
rozchodu posledni pozdrav z ist privod¢ciho, 
ktery na pozvani duchovniho spravce s nim 
odtud do piivétivého piibytku jeho se béie. 
. Dim farni jest po kostele nejdélezitéjsi 
budovou verejnou. Zaipisni knihy, matriky, 
misdly, gradualia, kanciondly, Zaltare, 
zpevniky, staré knihy tisténé, knihovuna, 
staroZitnosti a sbirky sowkromé poskytuji 
drahocenného materidlu pro déjiny uméni 
cirkevntho. Po kratkém oddechu v klidném 
titulku farnim vychdzi se na shlédnuti 

. jinych pamatnosti mista samého a dédiny 
vikolnt. V8imavy pozorovatel vSudy spa- 
tfuje stopy lasky k vite zdruzZené s laskou 
k uméni, Zejmena, je-li v osadé 

zamek s onou poutavou polohou a viystav- 
nosti zevnéjsi i vnitrnf, jakou dimyslni 
predkové milovali, kde zboznost s laskou 
k uméni ruku v ruce krééela Dikazem 
oboji lasky byvé domdct kaple co nejmi- 
lejsi skvost domdcnosti Bohu zasvécené, 
a sbirky starozitniché, knihovna s archi- 
vem svédéici o vkusu vzadélanosti a uslech- 
tilosti obyvateli. — Zkamenélym obrazem 
romantického sttedovéku co zbytek Zivota 
diynominulého byva 

hrad rozkoSné postaveny s tou utéSenou 
vystavnostt na venek a rozmilou uprayou 
vnitrku. Takovy pomnik se svymi véZmi 
a vyskami, arkyii a vystupky, branami a 
baStami jest kusem déjin psanym do skaly 
a kamene. 


Po celé té proch4zce privodce spravce 
duchovniho se otazuje na veskeré véci, které 
pred zrakem se vyskytuji. A aby otazky sro- 
zumitelnymi byly i tomu, kdo v terminologii 
stavitelské a archaeologické méné obeznalym. 
jest, znadzorhuji se vyrazy technické 
fadou obrazt na zvléstnim archu pie- 
hledné vytisténych, aby kazdému bez vyjimky 
umoznilo se odpoved dati na ,otazky archaeo- 
logické. “ 

,»Otazky archaeologické* vyzZaduji ode- 
vsad odpovédi. 

Kde tedy ktery pritel umén{, piitel déjin, 
pritel osvéty, piitel vzdélanosti, piitel uvé- 
domélosti, piitel vlasti ptebyv4, vypluiz préz- 
dné listy knizecéky, abychom se domohli tpl- 
ného inventare pamdtek uméleckych a archaeo- 
logickych. Kdo narod cti, cti sama sebe. 
Vazme si toho, co nejvéts{ jest chloubou né4- 
rodu vzdélaného, Na téch vice neb méné 
skvostnych pamatkach uméni dom4ciho uéme 
se milovati uméni, které nejlepsi plody své 
vénovalo Cirkvi. Co nejdrazsiho mélo, véno- 
valo Cirkvi. Tot pravy pomér. Z kostela 
pak stéhuje se vkus, krdsa a uslechtilost sa- 
modék do pribytki. Predkové nasi bohatf i 
chudf, vzneSeni i nizef nejprvé ozdobovali 
svatostanky a pak dle vzoru a podle vkusu 
Vykupiteli posvécenych sténki budovali stanky 
sobé. Obé souvisi. Doba, které m4 smysl 
pro uméleckou krasu kostelni, m& také smysl 
pro uméleckou krdésu domdci. Uéme se od 
davnovékosti! Na starych pamdétkach broust 
se vkus, budi se liska, tiibi se srdce. Uméni 
jest predevsim véci citu. Dopliujme jedno- 
strannost vyzdélani rozumu za doby pritomné 
péstovanim uméni, aby pri svétle rozumu 
uprilisnéném neokoralo srdee. Kiestan jest 
celym Clovékem, novovéky osvicenec jest 
pouze Clovéka pil. P#i¢imujme se, aby vra- 
tily se ty zlaté doby, kde krestan byl élo- 
vekem celym. Obrodf{-li se srdce, obrodi se 
i uménf, ten zdsvit z krajin nadpozemskych. 
Vychod slunce piredchézeji cervanky. Cervan- 
kami krasy nadpozemské jsou plody uméni 
cirkevniho. Vytvary uméleckymi odiva Cirkev, 
co ji jest nejmilejsiho, nejvzneSenéjsiho, nej- 
svétéjsiho — obét novozdkonni a misto, kde 
obétuje se — chrém. Bohosluzbu a chrém 
ptiodivé Cirkev uménim. Odleskem nebeské 
krdsy ozdobuji se tajemstvi nebeské. Ucme 
se na starych pamdtkéch milovati uméni a 
naucime se tim milovati nebe. A s rozkvé- 
tem umén{ cirkeyniho rozkvéte uméni vibec. 
Z chramu zase postéhuje se umén{ do nasich 
pribytki. Umélei budou pak zase pomocniky 
knézi, spolukazatcly viry, zvéstovately budouci 
oslavy. Jest v moci kazdého ¢lovéka oblaziti 
sebe a oblaziti své vakolf. Jsou nyni poblou- 
dilci, kteri ztrativse viru, chti ji nahraditi 


ons ie 


uménim. Blahovi! Kde slunce zapadlo, neni 
éervanké. Kde svétla neni, neni ani odlesku 
jeho. Komu zhasla pochodeh, na ¢em chee, 
rozzehnouti svici? Kdo ztratil nadpozemskest, 
odkud chee éerpati krasu? Kdo dobrovolné 
vzdalil se ohné, na ¢em chee se zahiivati ? 
My kfestané uméni od viry nedélime. Né&- 
boZenstvi jest nam ziidlem uméni, Uméni 
jest sluzebnici viry. Ale prvni sluzebnici, nej- 
vérnéjsi, nejkr4snéjsi, nejuslechtilejsi. Pro- 
budme drimajici sluzZebnici a probudime viru. 

Pocinéme sestavovati inventét uméleckych 
a archacologickych pamatek v roce, v némz 
konéime piltisiceletou pamdtku muzZe, ktery 
ze vsech{krali ¢eskych nejvice miloval uméni. 
Ponévadz miloval viru, miloval uméni a za- 
nechal nim tudy uméleckych pamatek tolik, 
jako zidny druhy. Takové muze oslavuje ka- 
tolik pravem as dobrym svédomim. Oslavo- 
vani muzi, kterf borili, zistavujeme tém, kdoz 
jsou prdtelé boreni. Stejny k stejnému! — 
Cheeme stavéti. 

Ze v tak pamdtny, pozehnany a mily 
rok chceme pociti se stavbou inventéte umé- 
leckych pamatek, jest snad dobrym znamenim. 

Na pamatku toho, ktery pamdtniky umé- 
lecké budoval, stavme paméti o téch pamat- 
nicich. Sejéek zivé k mrtvym vyvolav4. Snad 
secitinim mrtvych pamétek vyvolame Zivé me- 


cenise. Kdoz vi, zdaz Pan Buh jesté jednou 
nesesle ndrodu éeskému druhého Karla IV. ? 
Piipravujme pfidu. Kde jsou podminky, tam 
dostavuje se ttinek, Probudme a Zivme lasku 
k uméni k¥estanskému, a za liskou k uméni 
prijde uméni samo. V nérodé ceském spore 
mime umélei skutecénych, proto Ze sporime 
s laiskou Na hmotnych prostiedcich neni 
nouze, Materialismus vsak lésku k uméni 
zabil. Proto opakuji: Probudme ldsku a 
uméni za laskou pyijde samo! AZ prestanou 
lidé zboznhovati hmotu, idedlnost prijde zase 
k pravu. AZ p¥estane se rozhazovati na ni- 
cemnost a malichernost, bude se zase spo- 
titi na uSlechtilost a velkolepost. Za po- 
zlétko mize si zjednati zlato, kdo uméni 
miluje. 

Uciime poéitek! Poskytnutim materialu 
k inventéti uméleckému a archaeologickému 
ucinime potaitek. More se sklida s neséi- 
slnych kapek. Mnoho zrnek tvori skélu. 
Skl4dejme se! Ze zrnek vyroste skéla. 


Na ,,otazky archaeologické* odpovi do- 


jista kazdyj, komu vy zndmost vejdou. Penéz 
nemime, Ale lasku madme. 

Osyédéme ji! 

Vira bez skutki jest mrtvé, Laska bez 


skutki neni jiz laskou, 


Sloh prechodni. 
Pise EF. J. Lehner. (Pokraéovani.) 


(Vicestranné zakonéteni choru.) 


Bylo-li wéelem veskerych novot dosud 


uvedenych, aby hmota Zivéji rozélankoyala se, 
een 


platnost zjednavati. Brzy se ukézalo, Ze vy- 
klenek oltafnis klidnou éérou polokru- 


oa3 FS ESTES 
SIDI 
A SETLIST NS TU 
LISS TDL. 
ie ST] 
y SABHA 


al Fail = 


e 


it | 


SS 

SSS 

SS Se 
i 


tat4Z snaha ptirozenou mérou také na 
éastkach budovy, 


jinych | hovou as polokupli odporuje sméru nového 
ba i na pidorysu podala si | 


zpisobu stavitelského, Kulaté apsida ustou- 


aes vad) tvaru Vicehraunému, éimZ u choru | présekich klaSterntho chrému Péné TiSnov- 
ston lon Zadouciho rozélankovant ploch. | ského ,Porta coeli* nazvaného, ktery druhdy 
( rs ty) = 132.) S_ tou promenou souhlasné | Cisteridnkém nialeZival. (Obr. 133 a 134.) 

yio nynf upraviti iklenbu, Za tou piitinou | To bylo rozhodnym pokrokem, nebo néisny 


NS 


iS 


RNS 


(obr. 134.) TiSnovice. “Pini prisek. 
povznésely se v rozich vuitintho vyklenku vi- | sloh romansky, kdyz i nékdy vyklenek oltarni 
cehranného Stihlé polosloupky, z nich vice | vfcestranné na venek zakonéoval, vynitrku 
Zeber klenbovych ku spoleénému zavérku vy- | predce tvar polokulaty ponechdval. 


stupovalo, jako se spatiuje na obou pritnich 
+k 


ok 


Ani krypty pti kostelich nové z¥izo- 
vanych nyni jiz nezaklidaly se. A kde pii 
stavbéch slohu prechodniho se vyskytuji, po- 
chazeji z diivéjsich dob stavebnich, jako y mi- 


nulém éfs. ,Methoda* na Téebiéském chrému. 
Pané se ukdzalo. Vse vzhtru éelilo. K vol- 
nosti a svobodé vSe se neslo. Temn4, nizka 
krypta s tim novym smérem nesouhlasila vice. 


Z Akademie krestanske. 


Odbor umélecky. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Olta* matky Bozi pro dék. chrém 
Pané ve Str4Zi. Najisto Ize tvrditi_ ze novy 
oltat bude nejen skute¢nym skyostem chramu Pané 
ve Strazi, nybrz také zamilovanym predmétem 
osady. Tak vabivé pusobina kazdého, kdo nelitoval 
yaziti si cestu do vystayni komnaty v domé zalozny 
Svato-Vaclavské, ba vnadou syou skutecéné prekva- 
puje a to nikoli vellosti, ani bohatstvim tvart, 
nybrz uslechtilou jednoduchosti zdruzenou se slay- 
nostni nédherou. Clovék to na ném piimo vidi, Ze 
jest komponoyan s citem od umeélcti, ktefi sami 
vy dusi své hluboce zakusili vyznam kultu Marian- 
ského y Cirkyi katolické. Milostné Matce Bozi 
zdélali milostny oltar, vlastné oltarik, ponéyadz 
v kostele bude oltatem poboénym a nepiekvapuje 
rozméry svymi, nybrz vabivou krasou. Nad mensou 
jednoduchou s prekrasnym véncem vayrinovym na 
zlaté v barvach vyvedenym jest stupei pro svicny 
a nad nim obraz Matky Bozi krasné, ale prosté 
varamovany se Stitem svrchu, ve stredisti podobnym 
yéncem ozdobeny. Clovék by ani nevéril, Ze s jed- 
noduchymi sice, ale mistrné volenymi prostiedky 
lze takovych U¢inktii vyvoditi, jako zde se stalo. 
Tim znovu se potvrzuje, ze jednoduchosti dobie 
volenou ptisobivaji se nejvyétsi dojmy. Jako prosty 
choral z hloubi zbozné duSe se proudici unasiva, 
tak architektura a malba stejnorodé. Zde hlaynim 
predmétem jest obraz Matky Bozi, jemuz vSe ostatni 
se podiizuje. Kruhové uméni miloyni znaji original 
z Rima. Jest zndm pod jménem ,obraz u syvatého 
Lukase v St. Maria Maggiore* a plati u kritikt 
uméleckych za jeden z nejstarsich obrazi uméni 
krestanského. Abbé A. Milochau vydal r, 1862 spis, 
jednajici ob8irné o historické cené toho obrazu 
Aékoli domnély pivod od sy. Lukase ramnoze v po- 
chybnost se béfe, ztistaévé predce obrazu zabez- 
pecena cena origindalu z nejprynéjsich dob uménf 
kfestanského Charakteristicky inkarnat podlouhlého 
obligeje, jemné rty, velké tmavé o¢i, zylastnost fasii 
roucha, bai sama volba barey, to ySe mluvi ve 
prospéch historické ceny toho obrazu. Original 
nachazi se v Rimév kapli St. Maria Maggiore, sahdaz 
po kolena, cely v8ak nemozno vidéti, ponévadz 
veskera plocha obrazu, oblicej} Matky Bozi a Joziska 


} 
{ 


stiibrnymi. Obraz m4 jen tii kopie a to z éasu 
Pia V. Dvé jsou v Rimé, tiéeti jest v Brasilii, V roku 
1866 dovolil Pius IX. malifi Jakobu Wiigerovi 
od té doby zndémému pod jménem P. Gabriele, aby 
si zhotovil kopie obou -obliéeji. Pomoci jedné 
takové kopie zhotovil P. Gabriel ostatni ¢astky 
obrazu a dovolil divérnému pfiteli svému, nasemu 
Sequensovi, obraz odpausovati. Podle té pauzy jest 
obraz Matky Bozi na oltari prisné a umélecky vy- 
yeden. Jest zasazen vy jednoduchy sice, ale bohaty 
rém zlaty ndpodobenymi drahokamy ozdobeny. 
Celi architektura Cisté renaisan¢ni nema kromé 
drahokamti lastrovou barvou na stiribie virtuosné 
ndpodobenych zadnou barvu. Kromé obrazu jest 
vse ostatni samé zlato v trojich odrudach, ¢imz 
pri uslechtilé jednoduchosti tvart docilila se ne- 
obyéejni nadhera a uchvatna krasa. Oltar jest 
uréen pro dékansky chram Pané ve Strazi, ktery 
vyhofel, nyni pak zase olbnoven jest, Stédrosti kni- 
zete Karla Loéwensteina cely vnittek kostela di- 
kladné znovu se zrizuje. Knize celé ztizeni svéril 
uméleckému odboru Akademie krestanské, ktery 
provedent syéiil architektu A. Barvitiusovi, od 
néhoy veskeré plany zhotoveny jsou. Veskera prace 
jest prisné umélecky provedena, ponévedz se za 
dozoru a fizent samého architekta zhotovovala. 
Obraz pak vyveden jest od Fr. Sequense, 


Oitarni obraz rizencové P. Marie do Vi- 
cova u }lumlova zhotovil malif Scheiwl. 

Kalich goticky pro V8ei patron. ttadem 
J. J. knizete Rohana na Sichrové objednany. 


2. Nova objednani. 


OltaFni obraz sv. Vaclava objednal dp. 
Jos. Hessoun, knéz v St Louis y Americe. 


Obrazky na korouhve yp. Mart. Reisner, 
kaplan vy Pacové. 


yye_r 


Kovové nacini bohosluzebné: Poclaceni 
monstrance, kalicha a dvow patének; — lampu 
oltdini: dp. Vaclay Svec, farat y Chrastanech; — 
kaditelnice: sl. Zbirovsky patron. itad pro kostel 
Velissky, Fr. Riedel, farat v Hroznétiné; — kro- 
penky: dp. Vacl. Svec, far. vy Chrastanech; — kon- 
vicky: dp Jos. Hejna, far. vy Opatanech; — zvonek 


yyjimaje, po starém zpiisobu piikryt jest deskami | 10 kilo tézky: dp. Jan Hejtmanek, far. v Korouhyi. 


— 95 — 


Paramenty: Kasule: sl. patron, tiad v Par- 
dubicich - éernou kasuli s vysivanym kifzem pal- 
liovym J. O. hrabé Jan Harrach; obnoveni staré 
kasule Gervené dp. Jul. Glaubrecht, fardé v Ber- 
nardicich; — pldstik na ciborium: dp. Fr. Riedel, 
faréi v Hroznétiné; — nebesa is Zerdémi: slavny 
patron, trad ve Zbirové pro chrim P. ve Veli3i; 
ctih. sestry sv. Uriuly v Ceské Skalici; — anti- 
pendium a oltéini koberec: dp. Dr. F. Schindler, 
koop. v Krasné Lipé; — spolkovy prapor: dp. Jos. 
Hessoun, duchoyni spravce v St. Louis vy Americe. 

Rozli¢né: Kiiz pro skolni svétnici: p. Al. 


Sklenai, starosta v Kiivenicich; — missdl pro 
chram P. v HruSsovicich: sl. patron. trad knizete 
Fiirstenberga; — Urozend pani hrabénka Thun- 
Hoheusteinova pteje si, aby odbor umélecky poslal 
znalce do Miletina, za piitinou opravy kostela 
taméjsiho. 

3. Rozpotty: 


Na krizovou cestu: dp. Jan Bernard, fardi 
v Komoranech; — na dva skvostné spolkové pra- 
pory: dp. Jos Hessoun, duchoyni spravee v St. 


Louis vy Americe. Lehner 


Ll gi 6 P= Sal co 1 t= a Pa 


Jednota pro dostavéni hlavniho chramu sv. Vita 
v Praze. Na pozidani Jednoty ohleddvany jsou 
minulého mésice od zvlaéstni komise zdklady severo- 
zépadniho hlavniho priéeli velechramu sy. Vitského, 
které nyni pti dostavovdni pamdtného kostela na 
fadu prichazeji. Komise skladala se z naméstka 
starosty uméleckého odboru feéené jednoty, archi- 
tekta A. V. Barvitiusa, stavitele velechramu svato- 
Vitského J. Mockra, profesora na éeském polytech- 
nickém tstavu Viléma Bukovského a stavitele Jana 
Bélského. Jak zuamo budou v priéeli dostavéného 
velechramu vystavény dvé nové vé%e. Pro véz 
severozapadni zhoftenim jedné residence kanov- 
nické jiz potiebna prostora zjedndna jest. Na po- 
ledni strané vsak stoji probosstvi k staré vézi ko- 
stelni prilepené, které zakladdni poledni véze v cesté 
stoji. Ponévadz probosstvi az dosud zbofeno nenf, 
nastavala otézka, mize-li letosniho roku se zakla- 
danim severozdpadni véze pociti se, anebo nemaji-li 
obé zdroven zaloziti se. Komise za tim téelem 
svolana vyslovila se, ze ziklad severni véze bézicim 
rokem polozen byti mize, dalsi pak stavba na tak 
dlouho zastaviti se musi, az odstoupenim potieb- 
ného mista umozni se, aby polozent zikladi poledni 
véze do stejné vySky provedeno bylo, coz vSak nej- 
déle z jara budouciho roku stdtise musi. Ponévadz 
cisat pan misto na nové probosstvi u sy. Jiti pravé 
postoupil, plany pak na nové staveni od architekta 
J. Mockra jiz diive zhotoveny jsou, a tudy se stav- 
bou bezodkladné poéiti se mize, jest nadéje, Ze 
stayba velechramu nebude zdrzovana, 


Kostel Panny Marie SnéZné od Karla IV. vy- 
stayény, distojného priiéeli vSak postradajicf, obdrzi 
nyni z usneseni méstké rady prazské své dokonani 
dayno ZAdouci. Komise znalctt za tou pricinou 
svolan& navrhuje, aby oba opéraci pilife z tesaného 
kamene provedeny byly; yrchni Gast priigelnf gra- 
fitem ozdobena bude; stirecha obdrzi dva vykyte a 
na hfebenu vztycena bude bai yvézni 8 kiizem. 

Geské rukopisy ze Stokhoimu vraeeny. V pit- 
loze k Wiener Abendpost ¢te se: ,Svédové po- 


| 
| 


udivali valky 30leté nejen ku vydobyvdni zemf, 
nybrz také ku ziskini knéh a rukopisi. Uéend 
jejich krdlovna zejmena oblibovala si v takové 
kofisti. Statni kanclér Azel Oxenstjerna, chtéje se 
ji zavdéciti, rozkazal Svédskym vojeviidcim v Né- 
mecku bojujicim, aby archivy a knihovny, kde jich 
naleznou, do Svédska dopraviti hledéli. 

Tak stalo se, Ze Svédskému polnimu marsal- 
kovi Lienardu Torstensonovi, ktery v Gerynu r. 1642 
tehdejsiho hlavniho mésta morayského se zmocnil 
a tak panstvi Svédské na Moravé az do r, 1650 
trvajic{ zalozil, pro tehdejsi dobu velké knihovny 
knizeci rodiny Dietrichsteinské v Mikulové a ka- 
pitoly olomické do rukou padly a do Stokholmu 
odvezeny jsou. Stejny osud potkal knihovnu rosen- 
berskou v Praze a mnohou jinou knihovnu sou- 
kromou a klaStern{ v zemich od Syédi obsazenych. 

Aby se zjistilo, které literarni poklady Své- 
dové z Moravy a z Cech do své vlasti zavlékli, a 
jsou-li vibec jesté zachovany, poslin jest z Moravy 
jiz roku 1851 tehdejsi professor Dr. B. Dudik do 
Svédska. Vysledek zpytov4ni svého uverejnil roku 
ndsledujiciho v dile vydaném v Brné: ,Badani ve 
Syédsku pro déjiny moravské.“ Zde se zamléuje, 
ze Svédové mezi jinymi poklady archivalnimi, umé- 
leckymi a bibliografickymi z Moravy a z Cech té% 
45 knéh v 21 kodexich svdzanych, jazykem ¢es- 
kym sepsanych s sebou vzali. Jsou obsahu dilem 
bohosloveckého, dilem historického a lékafského. 
Mezi nimi nejvice vzdcné jsou dva tplné exem- 
plate pisma svatého na pergamenu s mnohymi 
drobnomalbami vétsimi i mensimi, které pro Mo- 
ravu zajimavymi jsou nejen pro obsah jazykovy, 
nybr% také provenienci svou. Jeden exemplar né- 
lezel princi Viktorinovi, synu krale Jitiho z Po- 
débrad, druhy pak knizeci rodiné Lobkovické, Do 
obou nddherné psanych bibli zandsely se na vlo- 
zenych zylastnich listech rozmanité udalosti obou 
rodin. Nemensi dilezitosti jest relace Geského vy- 
slanectva k apostolské stolici, aby pomér krale 
Jittho z Podébrad objasnila; kronika Pulkayova 


Karla IV. vlastni zivotopis, staré legendy uv pf. sy. 
Katefiny, evanvelia podvrzena ap., které uvité jak 
déjepisec, tak bohoslovec, zejmena vSak jazyko- 
zpytec, jenzZ v téchto autentickych a stejnodobych 
pramenech — vétsina pochazi z 15. a 16. véku — 
nalezne vysvétleni mnohého gramatikalniho tvaru 
sporncho. Vabec dikladnéjsi znamosti jazyka ¢es- 
kého spisy uvedenymi znaéné se poslouzi. 

To vse bylo jiz v 17. stoleti pohnitkeu stavii 
éeskych, Ze pomysleli na prostitedky, aby nékteré 
tehdaz znamé rukopisy vlidou Svédskou navraceny 
byly. Také nékteti z pozdéjsich nejvyssich pur- 
krabi pokouSeli se o ziskani jich. Hrabé Sternberg 
poslal s velikym nikladem v minulém stoleti slo- 
vutného slavistu Dobrovského v zdlezitosti té zvlast 
do Stokholmu. Také v noviéjii dobé obracel po- 
zornost syou nejvyssi kanclé? hrabé Mitrovsky na 
éeské rukopisy ve Stokholmu, ale marné; Mo- 
ravyé a Cechém bylo spokojiti se s opisy nékolika 
kodexi, které jim od Svédi obtasné do Vidné 
Brna a Prahy zaptijéeny byly. 

Jakmile se ukdzalo, ze uziti téchto kodext 
vidy nalehayéjsi potrebou se stiva, nezapominal 
Dr. B. Dudik na Geské rukopisy od té doby, co 
poznal jejich cenu i poéet; piiciioval se naleznouti 
cest a prostiedkai, jakymi by rukopisy vlasti jeho, 
morayské mohly ziskany byti. Po mnohaletém na- 
mahani dospél konecné k Zidoucimu cili. Jiz 
v kvétnu totiz minulého roku stalo se nejprvé 
cestou soukromou dohodnuti, ze kralovska Svédska 
vlada nebude prekazeti, aby se ttedns vyjednavalo 
o vydaui ceskych rukopisi zemskému archiva Br- 
nénskému, mize-li Morava nabidnouti na yzdijem 
dila skvostn4, jakych kral. knihovn’ v Stokholmu 
se nedostava. 

Po takovém vyjalteni rozhodnul se na nayrh 
Dudiktiv moraysky vybor zemsky ministeriam zev- 
néjsich zAlezitosti pozadati, aby se dilezité pro M y- 
ravu véci ujalo. Moravsky vybor zemsky zakoupil 
Z prostredkfi k wéeliim literarnim vykazanyeh na 


vaijem dar pftimifteny, naprosbu Dadikova od J. E. 

p. ministra kalta a vyatovanf{ jinym direm roz> 

muozeny, a kdy% Jeho Veliéenstvo ptidintm vzic- 

nych dsl daru lesku a vyznam1 ud3lil, mohla se 

dalSi jednini diplomaticka 0 vydant tim bezpe2néji 

Stastné zakon%iti, kdyZ pro nemoc c. k. vyslance 
barona Pottenburga rukoum p. z Rosty svétena — 
byla. Od ného podporovéin mohl Dr. B. Dadik po 

prichodu svém ve Stokholm1 ihned potiéebnych 

tiednich kroki uéiniti, aby jest’ pred dojitim 

rakouského daru doruéeni rukop’sti se vymohlo. 
Dne 7. éervna okolo 11. hodiny odebral se pan 
z Rosty do krasné a velmi vhodné znovu zbudo- 
vané knihovny, kde jiZ s miuisterstva zevnéjsich 
zAlezitosti generdln{ sekretit Lagerheim jej oée- 
kaval, a v ptitomnosti jeho odevzdano jest od fe- 
ditele a vlastnfho stavitele kral. knihovny G. EK. 

Klemminga 21 Geskych kodexti. Kdyz Dr. B. Dudik 

totoZnost Geskych rukopisi zjistil, stvrzeno jest 
uredné pfrijeti jich od brnénského archivu zemského 

a rukopisy ihned do ptibytku p z Rosty pfevezeny 

jsou. Rukopisy, které skoro 275 rokai vy cizé zemi 
byly, takto nejvySi milosti J. V., velkodugnosti 
kr. Svédské vlady a ochotnosti morayského vyboru 
zemského opétné navraceny jsou vlasti, aby, jak 

doufame, k novému badani vybizely.* — 

Kdyby podobné veskeré poklady umélecké, 
archivalni, bibliografické a archaeologické, o které 
zemé koruny Svato-Vacslavské béhem nékolika 
véktt olupovany byly, vlasti, ktera je zplodila a jako 
zvitelnici oka milovala, navratily se, jak slavna by 
to byla zem8! Délili seo roucho nase a po kusech 
rozvlékli do vSech uhli svéta. Co byvalo nasi 
chloubou, jest nyni kofist’ uchvacenou od cizinci. 
Knihovny, -sbirky umélecké, musea, obrazarny, 
archivy na odiv vystavuji, co jest daSevnim majet- 
kem na&roda éeského. Kdy vrati se nam, o¢ vlast 
byla oloupena? A pak di: ,Jste chudi, nevzdélani,. 
Niéeho nemate !* Tee 


RD — gr 


Mosaika 


Obrazarna cisafského domu ve Vidai roz- 
mnozena byla sesti obrazy darovanymi ryt{tem 
Antoninem Oelzeltem z Nevina z galerie po otci 
zdédéné. Jsou to vesmss znamenita dila uméilecka 
mistrii domacich a sice: ,Jakob a Rahel* od Fuh- 
richa, ,Labuznik* a ,Klasterni poltvka* o1 Dan- 
hausera, , Vanoéni nadsleni* od Waldmiillera, ,Ko- 
varna* od Gauermanna, ,Posledni vyhlaska* od 
Defreggera 
: Novy koste'. Posledniho éervence posvécen 
jest od arcibiskupa z Bordeaux, kardiniala Don- 
neta, novy kostel Notre-Dame v laznich Royan 
v Charente. Pi mSi wéinkovali umilei pédvesti 
Casina. Po slaynosti jeli kardinal Donnet, jeho 
koadjutor de la Bouillerie a biskupové z La Ro- 
chelle, Troyes, Langres, Lugon a Bisse-Terre do 
zamku Mons, kam je doprovodilo 39000 lida. 
Jésot a nadseni nelze popsati Péedseda mini- 


sledujfei 
mého! 


sterstva Dufaire Géastnil se velkolepé slaynosti ko- 
stelnt. — Katolici ve Francii znajii okazale osvéd- 
covati svou viru a hlubokou lasku k Cirkyi a 
knézstvu ! 

Miuso'eum, Spanslsky kral Alfons di man- 
Zelce své Donné Mercedes zahy zesnulé zbudovati 
velkolepé mausoleum, které postayveno bude pod 
ochranu svaté Panny z Almodena. Kral sim vy- 
sadil na stavbu ze soukromé pokladny své roéné 
million reali, vévoda z Montpensier a princezna 
z Asturie po 200,000 redli roéné. Ponévadz Don 
Alfons i matku svou, kralovnu Isabellu poprosil, 
aby skvosty kostela v Atocha uchovavané v cene 
15 millionii reali (8 milliony frank&), které jsou 
soukromym majetkem kralovny, zboznému téeli 
vénovala, zaslala Donna Isabella bezodkladné né- 

Telegramm do Escurialu: ,Synu Zivota 
Pravé jsem obejmula vévodu z Montpen- 


hea fr orale 


sier, ktery mi listy vase dorudil. Z tvého pozna- 
vam, ze Zal sndsiS co katolicky kral a Slechtic, 
ze mysle na Mercedes do lina Boziho se utikas, 
hlavnimu méstu dobré prokazati a zejmena milo- 
vané ostatky k nohoum blahoslavené Panny pod 
nidherny chrim uloziti hodlis. Matka tva, synu 
mily, nejen dovoluje, aby skvosty z Atochy pro- 
diny byly, nybrz také té Zehua a pridruzuje se 
k zdméru hodnému krale, kéestana a dobrého 


manzela. Pro tuto véc, jako pro vse jiné mize’ 
se, Alfonse, vZdy na neskonalou lasku, pomoc a 
spoluptisobeni matky své spoléhati, jejizto prénim 
jest, aby vSeobeené v zndmost veslo, ze i z dalky 
Madridu, Spanélsku a krali vady toutéz zistala a 
zistane. Libim té i dcery duse mé tisickrét a 
pee vam vzkazuje poZehnani tvé vroucné té mi- 
:) « alls 
ujicl matka Isabella. Tehiiee 


FEUILLETON. 
Michel Angelo. 


Zivotopisny nastin. (Pokraéovani.) 
Pise F. J. Lehner. 


Se zdlibou a radosti zastavuje se clovék 
u kazdého z proroki a u_ kazdé Sibylly 
zvlast. Duch pozorovatele potipi se do hlu- 
bin krisy a dimyslu, jaky mluvi z kazdé po- 
stavy. ,Zde umélec jiz sim sebe prekonal !« 
volame v udiveni. Jdeme dale a divime se 


znovu. VWzdy novy plod obrazotvornosti pre- 
kyapuje. A ta tviréi sila neobmezena a ne- 


vycerpatelnd poskytuje pozitek stale novy. 
Ustavitnym poroynavinim opétné objevuji se 
ua povrehu nové stranky. A tak nikde ne- 
spatfuji se hrize, kde nadéni uméleovo konéi. 

Proroci a Sibylly velkoleposti sice pfe- 
kvapuji, predce vSak neumenSuji dojem dra- 
mati¢nosti, jaky ze ¢tyrech obrazu v rozich 
stropu umisténych zari. 

Velky uikol uloZil si umélec. Chtél barvou 
vyliciti, Ze Kristus jest Spasitelem svéta, ktery 
sim jediny miZe pokoleni lidské od hiicht 
a ndsledkfii hiichi vykoupiti. Proroci staro- 
zakonni a moudré zeny véstili tu budouci 
spdsu, pripravovali ji a doufali a o¢ekavali. 
A aby diivéra vSeobecnéji se rozmahala, Hos- 
podin sim lidu svému na zdruku budouci 
spdsy byl Stitem a vysvoboditelem vy dobdch 
nejnebezpetnéjsich. Na té nadéji zalozen byl 
veskery Zivot starozikonuni. A proto nama- 
loval Michel Angelo ve étyrech rozich klenby 
étyti skutky ochranné, jimiz od Hospodina 
Israel vysvobozen jest od nejyétsiho nebezpeti 
vy dobich bidy a tizkosti. 

Médény had vztyéen jest na pousti. 
V divokém chumaéi po jedné strané spatruji 
se od jedovatych hadi uStknuté obété. Smr- 
telna hraiza obrazi se ve tvdtich, kieéovita 
bolest jim& tidy, marny jest zoufaly pokus 
unikoouti zhoubnym skidcim. Kazdy pa- 
métliv jest vlastni spisy. Ve smésici vse se 
Slape a tlaci. Obraz hrizy zoufajici na jedné 
strané hada médéného; na druhé pak obraz 


klidu, viry zbozné a soucitu vzdjemného. 
MuZi, zeny a déti s divérou blizi se k z4- 
zratnému znameni, Nézné podpir& manzel 
uStknutou Zenu, s oka zdéii mu vroucnost i 
dtivera a poméha zvedati ruku zranénou ku 
hadu médénému. Pachole na ramenou otce 
sméle a vesele sahd po znameni spdsy. Hos- 
podin zdzracné uzdravuje vériei a doufajici, 

Usmreeni Golidse lfti se na obrazu 
druhém, Obr lezi na zemi povaleny, marny 
jest pokus jeho pozvednouti se. David jiz 
steji nad nim rozkroéeny a zvedé kratky meé, 
aby jej usmrtil. Mlideneéek nezkusSeny, pastyr 
ovei za pomoci Bozi vitézi nad obrem bo- 
jovnym. Hospodin vysvobozuje lid od ne- 
pratel zhoubnych. 

Juditino hrdinstvi vypravuje se na 
tfetim obrazu ve tiech oddélenfch. V rohu 
levém spi strézce, v oddéleni pak prayém na 
lozi lezi mrtvy Holofernes. Kdyz Judita 
smrtelnou rénu mu zasaditi chtéla, snazil se 
Holofernes chopiti se zbrané nad hlavou po- 
vésené, a proto ta ruka jesté jest pozdvizena, 
kdezto druhd bez Zivota jiz k zemi visi. U 
prostfed obrazu, na prahu otevtené komnaty 
stoji Judita, PlaSe pohlizejic na jevisté hrizy 
a krve, satem prikryv4 kos, v némzZ dévetka 
krvavou hlavu Holofernovu odnési. Slaba 
Zena premohla hrozného vojevidce. Hospodin . 
vysvobodil lid od jisté zéhuby. 

Trest Amantv vyobrazen jest v rohu 
ctvrtém. Také zde rozvrZena jest dramatické 
disposice na tri dily. V komnaté na pravo 
odpociva Ahasver komorniky obklopeny. Jeden 
% nich éetl mu z kroniky o zdésluhich Mar- 
docheovych. Kral se zveda a kyne sluzebniku, 
aby Mardocheovi na prahu komnaty sedicimu 
patric¢nou tictu vzdal. V8e jest kresleno prosté 
velkymi tahy, bez malichernych podrobnost{, 
jako tvorf nejvySsi poesie. V komnaté na 
levo spatruje se krél s Amanem na hodech, 
které kralovna Esther pfipravila. Pouze ty 
tri osoby sedi u stolu, Ahasver v pozadi, kra- 
lovna naproti Amanovi strachem ustrnulému, 
kdyZ Esther hnévivé na ntho poukazuje, ja- 
kozZto na nepfitele jejfho Zivota i nérodu. 
Trest spravedlivy zachvatil je} v prostrednim 
oddéleni, Jest pribyt na kiizi a patrné trpi 
kromé bolesti télesnych nejtrpci trépeni du- 


— 98 — 


Sevni. Hospodin Israele zachrénil zézracné 
lid svaj vyvoleny. 
* ig * 

Latka obrazi u prostied stropu a v ro- 
zich, prorokii a Sibyll, Gerpdna jest z pisma 
svatcho az podant a jest tudy ra4zu déjianého, 
Vse ostatni, jako jednotiivé postavy na po- 
stamentech, figury na vnéjsich hrandch klen- 
bovych trojhrani, déti vedle prorokdi, mld- 
deneckové napisy drzicf, jest razu vyhradné 
dekorativniho a vlastnim plodem piekypujfei 
obrazotvornosti uméleovy. U_ prostted pak 
obou tad obrazt a postav historickych a de- 
korativnich jest jesté treti fada od Michel 
Angela v Sixtinské kapli utvofené. V_ oblou- 
kovych polich na sténé (v lunetich), jakoz i 
v klenbovych trojhranech k nim pifiléhajicim 
jest vyobrazen rodokmen Krista Pana. 
Mohutné postavy prorokii a véstkyn velko- 
leposti svou osliovaly by prilisné, kdyby ne- 
byly obklopeny jinymi postavami starozdkon- 
nimi, které ve vikolf jejich stojice jsou ta- 
korka pripravou jejich. Jsou dimyslnou pred- 
mluvou, jsou predehrou, kteraé znendhla pie- 
chizi v bohatou symfonii. Postupuje se zde 
od nizsiho k vyssimu. Veliké charaktery maji 
pribuzné vikeli, z néhoz se vyvinuly. Takovy 
jest tkol pfedkii Péné v lunetich. V nich 
pripravuje se ndlada, kter4 v prorocich a 
véstkynich na venek vyrazila. Odtekdvaji a 
doufaji, touzi a tusf, v zarmutek pohiizeni 
tvate jejich predce ponékud vyjasiuji se ¢éer- 
vankami predtuchy budoucich véei. Vseobec- 
néji pouze jest vse drzeno a mensim méritkem 
popsino. Porovndvajice vsak obrazy v lune- 
tach se skupeninami v trojhranech klenbovych 
spatrujeme u prvnich jesté individndlnost. 
Liti se zde tichy, nevyruSovany Zivot rodinny, 
ktery jest pevnym zikladem Zivota, koftenem 
Stésti a ctnosti Clovééenstva. Rodice s dit- 
kami zde odpocivajfi klidné na budoucnost 
éekajice. Jim plati zaslibenf, jsou ptedmétem 
spasy, kterou proroci a véstkyné v duchu jiz 
spatrili. Veskerymi skupeninami a postavami 
plodi se onen velebny dojem celkovity tak 
mocné pusobici. Znatné k tomu_ pfispivaj{, 
ze velkolepy cyklus stropu pred o¢ima pozo- 
rovatele se stavi od z4kladu, od stupné k 
stupni, od nizsiho k vyssimu a tak pozne- 
nahla sice, ale tim jistéji plodi doje nedo- 
stizitelny. Pro celek nesmi se vsak zapo- 
minati na jednotlivosti. 

Zde v prostofe obmezené a nepiiznivé 
vytvorila nevyéerpatelnad obrazotvornost Mi- 
chelangelova prekvapujici rozmanitost pchybi 
a vyrazi. Lunety proti sobé stojici jsou vzdy 
Vv uZSi souvislosti. V prvni luneté od oltdie 
pocitaje sedi s jedné strany muz s rukama 


svislyma na kolenou krizem polozenyma do 
dilky zirajici s vyrazem hluboce touzebnym ; 
s druhé strany Zena ¢touci v knize s télem 
naklonénym., Podobny obraz naskytuje se na 
strané protéjsi, jen Ze muz pred pultem sedicf 
zady op¥eny premysli o tom, Geho pravé se 
doéetl, ¢imz ztetejneéji vyjadieno jest oteka- 
vani, které u prorokd a véstkyh tak vyznamné 
znazornéno bylo. 

V druhé luneté spatfujeme na pravo 
starého, vousatého poutnika odpotivajiciho 
s Sirokym kloboukem y ftyle o hil se opf- 
rajicfho 2 mladistvou matku plnou vsady s ne- 
mluviidtkem, s nimZ se milkuje. Té skupiné 
odpovidi naproti v levo obstarly muz za- 
mraéeny s rukama zalozenyma pred sebe hle- 
dici, po boku s malou Zenstinou, které v rukou 
misku drzi oblitejem sdilné na mrzouta po- 
hlizejici a starsi Zenu s vretenem, vytecénou 
postavu s lidu vzatou. 

V ndsledujicim oddélenf uvadéji se na 
pravo dyé postavy odpotivajici, a sice muz 
v tak hluboky spdnek pohrizeny, ze hlava az 
kolenou, ruka pak svisli aZ zemé se dotyké 
a Zenu jednim ramenem opfenou o lenoch 
stolice s hlavou jemné naklonénou. Naddech 
tézkomyslnosti propijéuje zené soumérné kra- 
sné a vdbné jesté vétsiho plivabu. Naproti 
tém postavim vymaloval umélec hubeného 
muze bedlivé piSiciho, plastém zahaleného, a 
milostnou matku s dvéma ditkami. Hosik ze 
zadu na matku se soukdé; jiz dospél k ra- 
menoum a chee ji obejmouti. Aby neupadl, 
sah&4 matka rukou do zadu pevné ho pfridr- 
Zujic, vrehni Gdsti téla a hlavou zaroven se 
k nému obracejic. Druhou rukou objimé dru- 
hého hocha dole stojiciho a k jejim kolenoum 
se tuliciho. Smélost pohybi jakoz i vzlet 
car prozrazujf velikého mistra. Ndasledujici 
skupeni jsou podobného razu. 

V drzeni vz4cné klidném sedi zde vazné 
matrona jednim ramenem o polstar opfend, 
praviei na prsou zdvoj pridrzujici; diva se do 
dilky na predmét, na ktery prstem ukazuje 
jeden z hochti po boku jejim stojicich. Ten- 
tyZ pohyb vyjadiéuje se jesté zretelnéji ve 
druhém poloskupeni. Hoch vyrazné ukazuje 
na vzddleny predmét tv4ii jsa obracen k otci, 
ktery s pozornosti vy udaném sméru se diva. 
Pyedmét klidnéjsi li¢i se v luneté protéjai. 
Matka drzi malé décko v ndéruti uspdvajie je, 
vétsi pak hosik u jeji nohou v kolébce od- 
potiva. V druhé polovici lunety sedi muz 
obstarly s hlavou zahalenou, s rukama na ko- 
lenou kfizem polozenyma v hluboké, trudné 
premysleni pohiizeny. 

V luneté predposledni na pravé strané 
Spatiuje se opétné vylitena zikladni myslénka, 
~- patfen{ do dalky. Muz plastém tésné za- 


me 8) Gh Bes 


haleny obract se tvdi#{ nazpét, silny chlapec 
pak, prtivodé{ jeho, dobromyslné na ného se 
divi; matka obéma rukama dité své k prsoum 
vinouci tvaii na venek se obraci. Na strané 
protéjsi dité pres rameno matky ruéky po 
druhém ditéti vztahuje, které otec na kolenou 
drzi s hlavou nazpét obracenou. Déti si po- 
sylaji na vzéjem pozdravent. 

V posledni luneté na pravo divime se 
na vyjevy vunitinfho Zivota rodinného. Jedna 
matka namaéci ruku v nddobé, aby dité umyla, 
druhé pak matka kojici hledi pobybem ruky 
dité ukonejsiti. Tim vice vyjadituje se na 
proti a v obou lunetéch nad vchodem klidné 
a trpélivé o¢ekdvani. 

Popisem obrazii v lunetach zndzornila se 
pouze kostra, podle niz umélec myslénky své 
stavél, Kraisa vSak provedeni popisu vzdo- 
ruje. U Michelangela liniemi znamenaji se 
slova, postavami vyjadruji se véty. Kdo jeho 
reci chee rozuméti, musi obrazy jeho vidéti a 
opét a opét k nim se vraceti. Tentyz pyed- 
mét liditi stile a stéle novymi barvami jest 
totéz, co v hudebni skladbé variace na totéz 
thema. Umélectyi oceiuje se podle doko- 
nalosti provedeni. K tém variacim dluZno 
pricisti téZ obrazy v trojhranech klen- 
bovych. Obsah jest jednotvarny, li¢eni tru- 
chlivosti, trpélivého éekani stale se opakuje; 
aé tentyz p¥edmét osmkrate se opakuje, v pro- 
vedeni predce objevuji se vzdy nové, poutavé 
tahy a stranky. 

Poéind se opét nejlépe od strany oltéfni, 
ponévadzZ odtud ku ychodu pozoruje se slaby 
postup vyjeva. V nejvétsi zdérmutek pohrou- 
zend, s obli¢ejem bolesti ustrnulym uprené 
na jedno misto pohlizejic objevuje se hlavni 
postava pryniho skupeni meézi libyckou Si- 
byllou a Danielem. Bez plasté, v odévu s krat- 
kymi rukavy, s vlasy kratce ptisttizenymi sedi 
Zena s nohama kifizem prelozenyma, s hlayou 
na pravici podepfenou. Poutai tou mérou 
veskerou pozornost, Ze bez povsimnuti ztsta- 
vaji ostatni dvé postavy, obstdrly muz s nahym 
ditétem. 

Stejni nélada mluvi s druhého skupeni 
mezi Danielem a Sibyllou kumeiskou. TYi- 
hranneu prostoru vypliuje Zena s dvéma dit- 
kami rozkosnymi. Matka vsak ztratila chut 
k praci a radost z déti. Vieteno odpotiva 
vy liné jejim, ruka kles4 a hlava se sklani 
skoro aZ ke kolenim. Obé ditky divérné 
tulf se k matce, nézné ji lichotf péedni hosfk, 
druhé pak dfté, jehoz hlava pies rameno 
matky vyénivé, tizkostlivé k ni se tulf. Marna 
jest vsak vselik& néZnost i uzkost. Matka 
tesknosti onéméla, 

Klidnéjsi vyjev lici se ve skupeni tietim. 
V popyedi sedi na pit matka klidné a yazné 


rozlozend v ostrém profilu touzebné do dalky 
zirajici, po boku sedi muz holohlavy a you- 
saty, o néhoz% laskavé opird se nahé dité. 

V posiednim skupenf na levé strané spa- 
t¥uje se hlava rodiiy v hluboky spdnek po- 
hifzend4, Zena pak mazli se s ditétem, které 
Vv néruci drai, 

Trudnomyslnost, o¢ekévani, klidny Zivot 
rodinny vyjadiuji téZ skupeni na pravé strané 
podélné. Tésné vedle sebe sedi rodiéové, mezi 
nimi, lehce 0 matku opreno, dité veselé a bez- 
starostné. Sklonéné hlavy otce a matky pro- 
zrazuji zirmutek. 

Stejny cit mluvi z nejblizsfho skupenf. 
Skli¢ené sedi matka s vyrazem tesklivého ée- 
kéni, loket jedné ruky o koleno podepéeny a 
brada v dlai polozené, druhou rukou objima 
dité, aniz by mu zylastni pozornost vénovala, 
Hlava druhého décka za ramenama se spatruje. 

Bohatéji vyvinulo se skupeni ndsledujict. 
Dité uteklo se v lino matky kleéici a sladce 
zde diimé. Vice vy pozadi sedi otec s ditétem 
v néruéi hlavou sdilné k Zené obrdcenou. 

V poslednim skupeni posléze vidi se rov- 
né% décko v liné matky blazené diimajict. 
Stésti ditéte kontrastuje s trpkym zérmutkem 
matky ve tv4ii se obrézejicim a s nejyyssi 
chudobou a hlubokou skli¢enosti otce polo- 
nahého. Postava tato ze vsech nejvice vyola 
po pomoci a vykoupen{, nenucené a prirozené 
druzic se ku prorokim a véstkynim nadéji 
v budouei spdsu vyslovujfcim. 

»Rodokmenem Pané* jednak nejkrasnéji 
dopliuji se postavy proroki a Sibyll, jejichz 
velkolepé povahy takto znendhla se pripravuji 
a ustdluji. Jednak jsou -ptedkové Paéné pfi- 
mérenym prechodem k postavém stropu Cisté 
dekorativnim, Obrazy ve trojhranech klenbo- 
vych jsou tak komponovany, Ze tu prostoru 
priméfené vypliuji. Jesté uméleji sloucila se 
figurdinf vyobrazeni s danou prostorou v lune- 
tich. Cf&ra polokruhov4 okno syrehu zakon- 
cujici u¢inéna jest podkladem sedadel jedno- 
tlivych osob, které jsou tak komponovany, Ze 
prostoru lunety soumérné s obou stran yypliujf 
a takovy dojem plodi, jakoby byly kresleny 
pouze s ohledem na ¢éry architektonické, Ozi- 
vuji prostoru co nejbohatéji, objevujice takto 
raz svij dekorativni. Prosttedek lunety vyplnén 
jest malovanou deskou pékné zardémoyanou 
s prislusnym ku vyobrazeni n4pisem. 

* & * 

Posledunimi ¢lanky ve velkém retézu obrazi 
na stropé Sixtinské kaple jsou figury ¢isté 
dekorativai, mezi nimiz na prvnim misté 
poutaji pozornost velké nahé postavy na 
postamentech po obou strandch prostied- 
niho pole stropu, Vsech dvacet postav pre- 


— 100 — 


kypuje mladistvou silou a bujnostt zivota. Vzdy 
dva a dva druzi se k sobé, drzice mezi sebou 
mocny medaillon, na némZ na zpusob broncu 
malovany jsou predméty, které nynis urcitosti 
rozeznati nelze. Pohyby figur k sobé patiicich 
zvysuji se lahodou kontrastu. Pobyb jedné 
kazdé figury jest rhytmicky sporddén. Kolix 
postav, tolik nejrozmanitéjsich pohybi. Zde 
_jinoch v prekypujici bujnosti jednu nohu pod 
sebe podkladé, jednu ruku kolem hlavy klade 
a tak pohodlné télo narovnivaé. Tam napro- 
téjsi vrchnim télem do predu se klonf, obli- 
cejem pak nazpét se obraci. V pohybech rukou 
a nohou, vrehniho téla a hlavy panuje roz- 
manitost nejbohatsi. Ukazuje-li jedna postava 
hlayu v profilu a vrehni télo z plna, jest u 
druhé hlava vidéti z plna, vrchni pak télo 
v profilu. M3-li jeden z bujarych jinochi nohy 
k¥izem, obé ruce vyzdvizené a tista k jasavému 
vyolani otevrendé, u druhého spatfuje se jedna 
noha pod télem stazen4, ruka na zfdech za- 
lozend, a usta zamknuté v hlubokém mléenf. 
Zde spattujeme umélce, kterak obrazotvornosti 
své uzdu pustil a jednotlivym postavdm takové 
rozmanitosti zivota a citu uSstédiil, mnoho-li 
pravé za dobré uznal. Jednotydrnost nemiloval. 

Dalsi postavy raézu ¢éisté dekorativniho 
spatruji se v trojhrannych plochéch nad sklenu- 
tou lunetou, pak po dvou co podpora posta- 
menti a koneéné ve spod co nosidi ndépist. 

Na zeyni strané sklenutého oblouku lome- 
ného, jehoz vrchol hlavou byka ozdoben jest, 
sed{ na pravo a na levo muZi barvy bron- 
cové. Podpirajici se o oblouk zde klidné 
lezice, tam Zivé se pohybujice, jakoby tcastnili 
se sil rozpjaté klenuti nesoucich. Postavy do 
jednoho pole nélezejici jsou stejné kresleny, 
polohou vsak a vyrazem stiidaji se v kazdém 
poli, tak ze i zde plastickému smyslu bohata 
otyirala se tvorivost. Michelangelo utvoril 
dvanict takovych skupent. 

Presahuji-li teéené postavy miru obyéej- 
nosti pohybem a vyrazem, jsou déti, které 
po dyou pod postamenty stoji a jichz 
celkem 48 se ¢ité, pak mladenetkové 
prirozenymi barvami malovanf, kte*{ pod pro- 
roky a yéstkynémi stojice ndpisy jejich nesou, 
razu klidného a veselého. Také zde nic se 
neopakuje, v rozli¢énych skupeninéch a posta- 
vach ustaviéné nové se objeyuje stiidani. Déti 


vyzdvihuji ruce, stoji zptima jako karyatidy, 
téla jejich jsou k sobé obrdcene, hraji a skadli 
se nevinné na zpusob déti. Mladeneckové v nej- 
spodnéjsich cfpech jsou polonazi neb poloodént, 
yaini neb veself, nesou napisy jmen prorokt 
a Sibyll tiSe neb nepokojné. 
* 
* # 

Dokonéil jsem popis stropu Sixtinské 
kaple. Nebylo bez tmyslu, Ze obsirnéji tak se 
stalo. Prilis struény popis jest beztéelny, jako 
bezuziteénym byva struény Zivotopis. Pravi-li 
se o nékom, Ze se narodil, by Zil a zemfel, 
co na tom? Olovék se pouéuje jen s obsirného 
popisu a obsirného Zivotopisu. Zivym toliko 
prikladem poznanym a ocenénym budi se liska 
a touha k.ndsledovanf. Povzbuzena se citi 
élovék jen tehd4z, kdyz s velikymi duchy blize 
se seznamuje. 

Co jest vsak chatrny popis u poroynant 
s veledflem? Piseii beze slov, hudba bez né- 
stroji, obraz bez svétla. 

Jdi a viz! 

Kdyz vypravovatel ponejprv prestoupil 
préh kaple Sixtinské, dech se mu zatajil. Kdyz 
ji otevreli, tam vesel, kdyZ ji zavirali, odtud 
se vracel. A kdykolivék potom ye Vatikaénu 
bylo mu jiti kolem kaple, vzdy ji uéinil n4- 
vstévu, vzdy v ni se potésil a vzdy — trnul. 
Vékové stopy své na stropé ztstavili, ohlo- 
davSe zde a onde ndkres, barvu i omitku. 
Zavoj starobylosti zastira ¢dAsteéné byvalou 
krasu. Ale i pod tim zdvojem ozbrojenym 
okem pozndva ¢lovék nevadnouct krasu, vééné 
mladi. Nezvyklé a napnuté divani se do vzda- 
lené vysky stropu unavuje sice zrak i télo. 
Co jest v8ak unaveni téla, kdyZ duSe pookfiva? 

Vékové hlodavou praci zk4zonosnou ko- 
naji dale a proti stéfi na svété nen{ léku. 
Piijde jednou doba, kde budouci pokolent 
z pouhého vyprayovéni, z nékresi a popist 
védéti budou o byvalych ynaddéch stropu Six- 
tinské kaple. Vybledne barva, trhliny p¥erusi 
omitku. Stastny poutnik, ktery vlastaima otima 
patril na dilo mistra velikéna, byt dstetné i 
zivojem stari zasttené. 

Kdy% Michelangelo strop Sixtinské kaple 
maloval, stél na vreholi uméni syého, zjeviv 


wo vey 


Vv obrazech nejynitinéjsi jédro povahy, ktcrou 


| ani vékové zahaliti nedovedli. 


Oe ED 


Y raleditostech rodakee, 


,, _, Staré zpravy 0 farach v Gechach. Za zdélent zprév pro pamatni knihu fary v Husinci (kostel 
povyseni sv. Kiize byval filiélnim kostela v Lazisti) Z&d& p. profesora A. Sedidcka Msgr. Adolf 


Rodler, farat vy Husinci. 


Ssh theta nti eaten, 


»Method« vychaz{ vZdy 20, ka%dého mésfce, PYedplacen{ obndé&{ 2 zl, rotné. 
»Methoda« v Karliné ¢ 234, Jen frankované listy prijimajf se. 


P¥edplatné prijfima administrace 


Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do-« 


pisy, tykajicf se redakce, budte% zasiliny franko Fertinandu J. Lehnerovi v Karliné, & 234, Reklamace za- 


silany budteZ do expedice vy knéhtiskarné Mikulate a Knappa 


v Praze, v Karliné, Anenské ulice Cis, 144, 


Nakladem vydayatelovym. — Z knéhtiskirny Mikuldie a Knappa v Praze, v Karliné, 


be 


ASOPIS VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 


Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie ktestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 9. 


V Praze, dne 20. zari 1878. 


Rotnik IV. 


Obsah: 


Centralni komise o inventiife pamdtek (F, J. Lehner), — Sloh p¥echodnf, portdl (Ferd. J. Were 


— Z Akademie kiestanské, — Mosaika. — Feuilleton, Michel Angelo. (Ferd, J. Lehner), 


Centralni komise o 


Pige F. J. 


Jak dilezité véci se uchopila ,sekce ar- 
chaeologicka Akademie kfestanské,“ kdy% roku 
minulého na tom se usnesla, aby zdélan byl 
inventéé uméleckych pamatek vy zemich 
koruny Svato-Vaclavské a za tou pif- 
éinou k dosazeni uéelu vytknutého na poéatku 
leto8niho roku vlastnim ndkladem vydala a 
veskerym ¢lenim Akademie kiestanské ku 
zodpovidani zaslala ,otazky archaeolo- 
gické,* nejlépe se jevi ~ usneseni ustredni ko- 
mise pro pamdtky umélecké a historické ve 
Vidni, kter4é v zasedini svém dne 12. éer- 
vence b, r. za pfesednictvi Josefa Alex. svo- 
bodného pina Helferta toutéZ zdlezitosti potala 
se zandseti. Tak ve svété jedna myslénka 
druhou budi. Na cGestném poli dusevni ¢in- 
nosti stale o zivod se bézi. Mezi tim, co 
u n4s horlivi vlastenci a milovnici uméni do- 
maciho na ,otazky archaeologické“ ¢cetné jiz 
odpovidaji, poskytujice tim bezpeény material 
zZ4adouci inventury, chdpe se téhoz tkolu pro 
ostatni krdlovstvi a zemé mocndistvi rakou- 
ského officielni organ pro zachovani pamaétek 
uméleckych a historickych — videiiské komise 
usttedni. Archaeologicky odbor Akademie kre- 
stanské postavil se v Gelo toho hnuti. Jemu 
ndlezi z4sluha, Ze prvnim byl nejen v zemich 
koruny Svato-Vaclavské, nybrz v ii8i vibec, 
ktery iniciativy se uchopil, prvni myslénku 
pojal a k jeji uskute¢néni vydanim a roze- 
slinim ,otdzek archaeologickych* praktickych 
a bezpetnych kroki se uchopil. V sekei ar- 


inventtte pamatek. 


Lehner. 


chaeologické zrodila se myslénka inventury 
pamatek uméleckych a archaeologickych pro 
zemé koruny Svato-Vaclayské. Myslénka se 
ujala a rostla a prindsi jiz ovoce. Pisemnym 
odpovidénim na ,otazky archaeologické* ma- 
terial éetné se jiz schazi. Vzdélani kruhové 
bezodkladné uznali potrebu prdice tak po- 
ttebné a zdsluzné. Na vSech strandch pracuje 
se. Svédomité odpovid’ se na otdzky a jest 
odivodnénd nadéje, ze z téch, komu zaslany 
jsou, nebude nikoho, kdo by na né nedal 
odpovédi. Byly radostné uvitény, budou tézZ 
svédomité zodpovidény. Hldési se o né jiz i 
jini pratelé uméni domdaciho, kteii az dosud 
nendleZeli k Glenim Akademie kiestanské, coz 
dojista jest potéSitelaym znamenim, Ze odbor 
archaeologicky ujal se véci dobré a uzZitecné, 
pottebné a Slechetné, cirkevni i vlastenecké 
ziroven. Myslénka myslénku, laska lasku 
budi. Prdce practi, obétovnost obétovnosti se 
odménuje. Sekce archaeologickA Akademie 
kéestanské vydala heslo a fada bojovnikii se 
schazi. V tabore podind byti Zivo. Cilym 
ruchem probudi, upevni a ustali se ldska 
k uménf. Sta rukou chuté k dilu se mia. 
V prdci jest klid, v prdci jest blaZenost, 
v prdci jest poZehnini. Tedy k praci, pratelé! 

Také wtstfedni komise pamétek umé- 
leckych a historickych potinad na tom. poli 
pracovati, Ve zminéném zasedéni podaval 
predsedajici svob. pin J. A, Helfert o véci 
té zpravy nasledujict. 


— 102 — 


,yinventura pamdtek uméleckych, podnik, 
jaky centralni komise za jeden 2 hlavnich 
tikoli pozndv4, podstatné se posinula ve trech 
deléich poradéch od zvl4Stniho komité béhem 
tohoto roku odbyvanych tak, Ze se umoznilo, 
aby n4vrhy predlozeny byly plnému shroméz- 
déni, po jehoz schvéleni prich4zi se ku po- 
drobné praci, kter4 ihned potiti mize. Kdyz 
objem tikolu o pam&tk4ch sem patiicich i se- 
Fadénm{ jejich, jakoZ i doba. hraniéné uréeny 
jsou, nejdilezitéjsi otazkou piedbéznou byl 
»modus procedendi.“ Kustos Sestag, jemuzZ 
referat odkdzin jest, mluvil o zpisobu, jakym 
mnohotlenn4 komise inventurni ve Francii, 
napotum déjepisny spolek vratislavsky s po- 
dobnym tikolem se zanésejici si potinaly, a 
na zikladé zkuSenosti u obou nabytych na- 
gnatoval tii cesty ku dosazeni potrebného 
Rakousku materi4lu pro inventuru pamatek. 
Jsou tyto: 


1. Projiti a vytah odborné literatury novéjsi 
doby, predevsim 25 svazkii tak zvanych 
»Mittheilungen“* a 5 ,Jabrbiicher“ cen- 
tralni komise, které jiz samy 0 sobé jsou 
inventétem pamadtek; zevrubné procha- 
zeni spisi musef a spolki jednotlivych 
zem{, jakoz i odborné, aé nikoli ¢etné 
literatury. Vynatky tyto mély by dopl- 
nény byti prohlédnutim archivu centralni 
komise, zejmena bohaté sbirky pivodnich 
ndkresti ; 


rozeslani archi s ot4zkami na konser- 
vatory, korrespondenty, fardie, obecni sta- 
rosty a predstavené musei a spolki, pak 


ky 


3. vyslani muzi odborné vzdélanych (bud 
si jednotlivych referenti, konservatora, 
korrespondenti a p.) k oném pamétkém, 
které by vyZadovaly zevrubnéjsiho na- 
kreslenfi neb ohled4ni aneb jejichz do- 
savadni literatura ¢i sebrané pozndmky 
tim neb onim smérem mély by nutné 
doplniti se. 


Neni Z4dné pochybnosti, Ze zpisob prvni 
jest pracny a zdlouhavy, avsak nezbytny, 
druhy neméné zdlouhavy a nedostateéné spo- 
lehlivy, tieti nejdrazsi, nejbezpecnéjsi, ale 
také nejvice éasu vyZadujicf. Také se poznalo, 
Ze Z4dn& z tii cest uvedenych sama o sobé 
nedostacuje, nybrz jen vSechny tii spoleéné 
dobre uzity k cili povedou. 


Dilezité zdélo se byti zejmena textiro- 
vini dotéenych archi otdzky obsahujicich. Kdyz 
od Sestaga a barona Sackena nayrh takovych 
otizek piredlozen jest, rozhodnulo se komité 
pro novou redakci ndvrhu spojenim obou ela- 
borati vzdjemné se dopliujicich  Zylasté 


vyslovilo se, Ze velice jest si prati, aby podet 
otazek se velmi obmezil a aby co nejkratseji 
se vyjadrovaly. Arch otdzky obsahujict za 
koneéné redakce barona Sackena neddyno 
upraveny m4 nyni do tisku se dati a's pii- 
danou tisténou adressou za pricinou navrdéceni 
podle potireby rozeslati se. 


Aby docilena byla vSemozn4  stejnost 
vy popisu jednotlivych pfedméti, uznéna od 
komitétu nutnost, aby se zhotovilo nékolik 
vzornych popisi mensich a vétsich pamétek 
cirkevnich a svétskych. Zhotoveni takového 
popisu ku pozddani pYijal ministeridlni sekretar 
Dr. Lind. Kdyz napotom préce od ného pred- 
lozeny jsou (kostel v St. Leonardé a_hrad 
Vysoké Ostrovice v Korutanech), odtvodioval 
postup popisu, jehoz se pridrzZoval, pri éemz 
blize se zminil o literature toho druhu jiz 
stavajici a dovozoval, ze pri spisovani vétsinou 
mél na zfeteli methodu, jakou vl4dn{ rada 
baron Sacken v archaeologickém privodci pro 
Dolni Rakousy stanovil. 


Dosavadnimi poradami odborného komi- 
tétu a centrélni komise véc nyni tak dalece 
pokroéila, Ze provedeni inventury jednotlivych 
zemi korunnich po¢éato byti mizZe. Prozatim 
vyslovil se kustos Sestag, Ze p¥evezme prace 
inventurni pro Solnohrad, Dr. Lind pro Ko- 
rutany a baron Sacken pro Dolejsi Rakousy. 


Ukolem jejich bude konati vytahy s od- 
borné literatury novéjsi a o tom zprayu po- 
divati, rozesylani archi otdzky obsahujicich 
v komitétu navrhovati a provddéti, koneéné 
lokalni informaci bud osobné neb spolehli- 
vymi zprdvodaji ve skutek uvddéti. Také 
ohledné tisku zpr4y se navrhovalo, aby pu- 
blikace se déla ve formdtu velké oktdvy lexi- 
kélni s pfidanymi illustracemi velmi tdkymi 
a pokud mozno novymi, aby inventai kazdé 
korunn{ zemé sklidal se z jednoho neb vice 
ukonéenych svazki a popisy sefadény byly 
alfabeticky dle jmen mist a sice kazdé misto 
ve svych pamatkich dle kazdého odboru dé- 
kladné. Pi napisech antiky stat{ uvedent 
corpusu inscriptionum, nen{-li ySak tam uye- 
den, budiz doslovné podén, népisy stitedovéké 
jen tehdiz a tak dalece budou se pfijimati 
doslovné, pokud jsou dilezitymi pro popis 
pamatniku, pro déjiny, genealogii a p. 


Zprava tato vzata jest od plného shro- 
mazdéni u védomost, veskeré ndvrhy sthvdleny 
json a vyslovilo se p¥4nf, véci samé nyntf 
uchopiti se a podle moznosti ji podporovati, 
aby co nejrychleji positivnich vysledki do- 
cililo se.“ 

Z uvedeného jest patrno, jaké dilezitost: 
ptisuzuje se od orgin& nejkompetentnéjsich 


— 103 — 


inventu¥e pamdtek. Odboru archaeologickému 
Akademie krestanské, ktery prvni myslénky 
se ujal a ji v Zivot uvddéti se vynasnazil, 


nastava tudy préce jak zdsluznd4, tak vdétn4. 
Kdo vytrva, vitézi, Sité jsou rozestfeny. Jaky 
bude vysledek ? 


Sloh prechodugf, 


Pise F. J. Lehner. (Pokracovant.) 
(PORTAL.) 


Zajimayému kiru vicehrannému odpovida 
ze strany protéjsi portal, ksery za toho véku 
podrzel bohaty vyvin, jaky jiz dobu rozkvétu 
romanského slohu charakierisoval, Predce 
vsak nastaly patrné promény. Sloupy stAvaly 
se stihlejsimi, ozdoby se mnozily, dtik s4m 
se Zlabkoval a jinymi ozdobami pokryval, 


mend ¢dra oblouku ze tii dili kruhovych slo- 
zeni, ¢imZ povstavé oblouk trojlistovy Gi 
oblouk tvaru jetelovitého. Jestli Ze 
oblouk podobnym zptsobem ze ¢tyt ¢GAstek 
kruhovych se sklidé, z nichz oba prostiéedn{ 
na sebe nardzZi, povstava rovnézZ éasto se ob- 
jevujici jetelovity oblouk lomeny. 


it hs hi 
‘hii Arcane 
ac im 


zejmena krouzkem vyznamendval. Nechybélo 
yiak ani na podstatnych proméndch. Prekle- 
nuti délo se éasto lomenym obloukem. UZ{- 
valo se vsak také jiného nezvyklého tvaru, 
ktery bezpochyby maurickému vlivu pfripi- 
sovati dluzno. Na portdlech totiz, na gale- 
rifch a dekoratiynim loubi, spatiuje se lo- 


(Obr. 185.) 8t, Jack. XIII. stoleti. 


Piéekrasny p¥iklad portdlu slohu pirechod- 
niho ukazuje obr. 135. Portél v Set. Jak 
jest dojista nejzajimavéjsi é4st{ kostela. Vy- 
stupuje 0 néco s plochy pridéelni a jest kryty 
Stitem z cihel, ktery v ptvodni své formé 
bezpochyby hloubéji, to jest blize vyklenki 
bézel, v nich% Kristus Pin s apostoly se na- 

* 


— 104 — 


chdzi. V tom vybé%ku krytém plochou lo- 
menici jest predsii, Vedle pravidel romén- 
ského slohu déli se kazd4 stranice do Sesti 
rovnothelniki. V kazdém takovém vyklenku 
stoji na spoleéném podnozi sloup s prislusnym 
podvalem a hlavici. Diiky sloupti, jakoz i 
vystupujici uahly jsou ozdobami bohaté po- 
kryty. Nad hlavicemi béZi v rovné Care s vo- 
dorovnym nadprazim dveff siroky vlys listim 
a zvitaty ozdobeny, ktery jako pdska celou 
spodni prostoru pohromadé drzi. Prvni dva 
sloupy o néco krats{ podpiraji se o lvi kra- 
Sejici, jak zhusta na romanskych portdlech 


vypuklou practi okraSlen, kterd pivodné, jak 
se zd4, pomalovana byla. Predstavuje se zde 
vy mandorle Bah Otec pravici Zehnajici, v -le- 
vici knihu drzici; po té i oné strané  stojf 
andél. Cely vyklenek vchodu jest obehndn 
hmotnou ozdobou, kter4 se zéroveh ku pod- 
noz#i celého pristavku druZi. 

Prostory, kterd mezi touto ozdobou a 
zevuiimi Garami pYistavku zbyv4, jest velmi 
dimyslné pouzito. Ve vysce vlysu nad sloupy 
na spodni vrstvé kamenné uprayen jest z kazdé 
strany vyklenek, v nichZ dvé skupeniny nynf 
porusené se nachadzeji. V jedné predstavuje 


mil 
4 


ee 


(Ob. 136.) Police. 


byv4. Na vlysu jest maly abakus, na némzZ 
vrehni vyklenek portilu spotiva. Zde pokra- 
éuje architektura postranic, a sice tak, Ze 
zcela organickym zpisobem_ kulaty oblouk 
8s obloukem lomenym se stfid&. Oblouky, 
které se pnou ze tif sloupii kolem dvefi, 
jsou kulaté konstruovany; oblouky, které se 
klenou nad ttemi pfednimi thly pilffi, jsou 
konstruovany v oblouku lemeném. Kulaté 
pruhy, které v jistém ohledu ze sloupu se 
vyvinujf, jsou zcela hladké, bez vSeliké ozdoby ; 
rohy v8ak inezi nimi béZici jsou ve vyklenku 
portalu témitéZ ornamenty ozdobeny, jako po- 
stranice. Tympanon nad nadprazim jest polo- 


se odéna sedicf postava Zensk& (nyni bez 
hlavy), mezi nohama pak stoji dité rovnéz 
odéné, levou rukou o nohu se opfrajicf. Jest 
to bezpochyby sv. Anna s Pannou Marif. Na 
druhé strané spattuje se rovné% poskozeny 
muZ kratkou tunikou odény o lva se opirajicf. 
Bezpochyby jest to Simson, hubitel lva. 
Vrehn{ plocha jest jedendcti vyklenky éi 
kapli¢kami prolomena, k nimzZ patrné jesté 
dvé jiné kaplitky patii, které se vyskytuji 
na sténé priéelni tésné u vystupku. Kaplitky, 
malym sloupem oddélené, jsou ovénéeny ob- 
loukem jetelovitym. V nich spatiuji se sochy 
Krista Pana a apogtoli. Kristus, pravici Ze- 


— 105 — 


hnajici a levici knihu dréici, zaujim4 vrehni 
kapliéku. 
dvojak. 
Usporédani portdlu nélezi k nejbohatsim 
Or- 


V cipu lomenice upraven jest maly 


a nejkrésnéjsim ze vysech, které zndme. 
ganické a zvldéstni spo-- 
jeni oblouku  kulatého 
s lomenym ve. vyklenku 
vehodnim nema sobé ru- 
vného a jest litovati, Ze 
urcéity letopoéet stayby 
neni znim. Ponévadz 
spojen{f oblouku  kula- 
tého s lomenym jiz pt- 
vodné bylo a neni po- 
zdéjsim teprve pYridav- 
kem, pribyvaé tim por- 
tilu zajimavosti v déji- 
nach uméleckych. Vrchni 
tii oblouky lomené od- 
naly klenbé tizici hmotu, 
kterou mnohé portdly 
z mnohych oblouki ku- 
latych se sklddajici m{- 
vaji. Vystupujici oblou- 
ky lomené jsou ve spo- 
jenis Sirokou prostorou 
svétlosti portdlu, piso- 
bice dojem vesely a vol- 
ny, krasné pak orna- 
menty, zejmena sochy 
Krista Péna a apostoli 
v kaplitkich k tém 
dojmiim jesté pri¢inuji 
bohatost ornamenti. 


Slusi jesté pYidati, ze nejen technické 
provedez{ ornamenti, pokud se pozndvd, na 
nejvyS dokonalé tplné uspokojuie, nybrz také 


(Ob. 187.) T¥ebié. 


| v uspofddaéni od zevnéjsku do vnitt dobre 
promysleny postup i rozmanitost se ukazuje, 
tak sice, Ze zevnéjsi okrasy hmotnéjai a tézsi 
| Se jevi, sttedni ornament v cikcaku k nim se 
druzi, posléze pak ve vikolf portdlu jemny 


ornament listnaty se 
vyvinuje. Roynéz ne- 
obyéejné krasné kres- 


len jest ornament v po~ 
Gindni i  zakonéovanf, 
coz svéddi, ze dimyslny 
umélee pri zakladani 
portélu uéinkoval. 


Na velmi_ uslechti- 
lém portélu v Polici 
(obraz 136.) uzito jest 
oblouku vyhradné  lo- 
meného, Sstihlych slou- 
pki krouzkem pyeru- 
Senych a vabec vnadné 
ozdoby tohoto slohu. 

Vyskytuji se po- 
sléze i oblouky muha- 
meddnské architektury 
malymi polokruhy na 
zpusob krajek posdzevé, 
jako ukazuje vedlejsi 
portal Trebiésky. 
(Obraz 137.) 

Tyto tvary svéd¢i 
jasné o neustdlenosti a 
touze po novych vé- 
cech a rozmanitosti. 
Tak mocnd& byla tato 
touha, Ze ani nekon- 

struktivnich element&i se nestitila, jakoZz zase 
ani ¢lankfii konstruktivnich ku zbyteéné hiiéce 
| dekoraéni uZivati nezdrahala se. 


Z Akademie krestanské. 


Odbor umétecky. 


Odbor umélecky vynasnazuje se vSemozné, 
aby spravedlivym pozadavkim vyhovél, které 
od ného se zadajf. Vaze si prizné prdtel uméni 
cirkevniho stdle pfibyvajicf, spldci svédomi- 
tosti duvéru jejich. Jest znamo, ze predni 
umélei ysech odyétvi ve vyboru zasedaji pod- 
robujice se obétovné a bezplatné 
veskerym povinnostem, které vedle stanov 
élenim vyboru jest konati. Jsouce co archi- 
tekti, malifi a sochari vlastnimi pracemi 
vy prayém slova smyslu zaneSeni, s ochotou 
obdiyuhodnou ujimaji drahého ¢éasu vlastnim 


pracim syym vénujfice jej zéjmim jednoty, 
pomoci které vedle pfesvédéeni vSech znovu- 
zrodi se v zemich koruny Svato-Vaclavské 
uméni cfirkevni, jako druhdy byvalo. Tak ryz4 
a nezistn’ laska k uméni cirkevnimu zasluhuje 
véru uznéni a chvdly i nejsirsich kruht. 
Kazdy z nich pritinuje se, aby odbor umélecky 


Akademie kfestanské vsestranné zkvétal a 
pokud moZno nejrychleji domohl se té vyse, 
jaki v z4jmu krestanského uméni co ideal 
nim na mysli tane. AZ dosud jen kus cesty 


se urazil, Dalsi pout teprve vykonati zbyva 
** 


— 106 — 


Co se s prosttedky stévajicimi vykonati dalo, 
jest jiz vykonéno. Dalsi vyvin zavislym jest 
od podpory sirsich kruhti. Bezprostiedni 
éinnost sekce umélecké rozvétvuje se nynf 
zejmena trojim smérem. Dila architekto- 
nick4é, paramenty a kovové naéini 
oltdfni maji nyni pravidelné své zdstupce 
a péstitele bud v tistavech od sekee umélecké 
z¥izenych, vydrzovanych a fizenych, bud ne- 
primo za dozoru a péée jednotlivych élent 
sekce a celého vyboru. 


1. Dila architektonick4é. Vybor 
sekce umélecké Cité v liné svém architekty, 
jejichz jména dobite znéjf nejen ve vlasti, 
nybrz i za hranicemi. Slohy stavitelské majf 
zde prvni své representanty. Slohy sttedovéké, 
zejmena gotika, zastoupena jest stavitelem 
prvnfho chrému vlasti, metropoly Sv. Vitské 
na krélovskych Hradéanech tak éestné, Ze ani 
lépe byti nemuze. Damyslny a ve svych 
oborech hluboce vzdélany architekt Jos. 
Mocker rozyvétvuje takou ¢innost na vSechny 
strany, jako byvalo za nejlepsich dob dom4- 
efho stavitelstvi ve velkém slohu. K dikladné 
gnalosti druzi se vzletnd mysl a bohatd obra- 
zotvornost. V dilech jeho jest poésie. A ne- 
zustavé stati v umélectvi svém. Stdle pokra- 
éuje. Duch jeho i obor védén{ vzdy vyse se 
nese. Vlast gotickych velechrami byvad cilem 
jeho uméleckych pouti — Francie a Porynsko. 
— Cim jest Jos. Mocker y oboru stavitel- 
ském slohu gotického, tim jest architekt 
A. V. Barvitius zejmena ve slohu renais- 
santnim, v némzZ zn4& vynalézati takové kouzla, 
jaka si lze osvojiti jen dlouholetym pobytem 
ve vlasském ponebi. Jest na ném znati, Ze 
téch dréhné let, co vy Rimé a v Italii dlel, 
% nejkrasnéjsich pamatniki ta krasa pyedla 
do jeho duse, Jest umélcem az do posledni 
Zilky. V jeho dusi umén{ se vtélilo. Jemu 
vénoval cely syij Zivot vyhradné. S uéenostti 
u ného zdruzilo se umélectvy§. Vypravovatel 
mluyi, jako vzdy, z vlastni zkuSenosti. Ne- 
dovedl se nadchnouti pro sloh renaissanénf, 
pokud Barvitiusa a Italii neseznal. — A do- 
plnénim trojice jest architekt A. Baum, 
ten vrely milovnik a nejdikladnéjsi znatel 
teského uméni vibec a Geského stavitelstvi 
zvlast. On putoval jen ve vlasti nasi z mista 
na misto a na téch poutich zamiloval se do 
pamitek rodné ptdy gs takovou horoucnost{, 
jaké jest jen schopno vrelé srdce éeské. On 
miluje ty pamdtniky ¢eské jako vlastni ditky 
sv6. A uménim svym vlasti slouziti jest mu 
prvni povinnosti svrchovanou a nejmilejsf. 


Takovy jest ten trojlistek staviteli, kterf 
zasedajt ve vyboru sekce uméleeké. Kostely, 
jejich obnovy, hibitovy, oltéte, kazatelny a vse 


co k architektute kéestanské ndleZi, jest v nej- 
lepSfch rukou. S plnou divérou Ize tudy 
veskeré ptedméty architektonické svéfovati 
umélecké sekci Akademie krestanské. Kazdy 
predmét dostane se veZdy stavitelim nejdo- 
vednéjsim. Jen o to v poédteich se Z4d4, 
aby piedméty takové dilezitosti se zahy 
objednavaly. Téch mistri, co v matiéce 
Praze oddali se s ldskou stavitelskému uméni 
kéestanskému, jest po skrovnu. A dobré 
dilo vyZaduje éasu. Bude péét spoleéné snahy, 
aby se rozs{fil ten kruh stejnorodého ducha. 
Snad vypuéi z plodné pidy éeské pfi své- 
domitém a pilném vzdélavani nova ratolest. 
S del’im trvénim Akademie kyYestanské pri- 
bude dojista novych sil. Poéatkové jsou mao- 
hoslibni. Dila architektonick4, kterd aZ dosud 
vzesla z odboru uméleckého Akademie kfe- 
fanské, ztstanou chloubou vlasti. — 

NedopouSti-li podstata véci samé zfizen{ 
samostatné kanceldfe architektonické pri Aka- 
demii kéestanské a ztistane-li vybor na dale 
jen instancf, kde o véci porady se déji, pred- 
méty dikladné se uvazuji, prace se rozdéluji, 
predlozené ndkresy se posuzuji, hotové véci 
se pfijimaji a vystavuji: jinak se to mé 
s kostelnim rouchem, které snadnéji pod 
vlastni spravou a za viastniho dozoru mozno 
zhotovovati v tstavé k tomu od sekee umé- 
lecké ziizeném a vydrzovaném. 


2, Paramentni tistav jest milé¢kem, 
ponévadz prvnim citkem odboru uméleckého. 
To dité utéSené roste a prospivé. Paramentni 
ustay nachizi se v domé zélozny Svato-V4- 
clavské, v némz také Akademie krestanska 
své sidlo mé. Kromé stalych pracovnic podle 
mnozstvi zikazek poéet rukou pracovnich bud 
se mnoZzi nebo umensuje. Ustay hned na 
pocatku své ¢innosti opatfen byl vsim, Geho 
k f4dné Ginnosti potrebi bylo. Odbor umé- 
lecky zakoupil potfebné nécini a vesel v ob- 
chodni spojenf s hedbavnickou firmou v Lyoné, 
odkud piimo ve velkém potrebny material od- 
biré. Prvni péti sekce umélecké jest a bude, 
aby tstav jednou s vlastni jistinou pracoval. 
Znatny fond, jakého vydrzovdni takového 
ustavu vyZaduje, opatien jest prozatim zdlo- 
zenskou pujékou, Vydélkem splaci se jednak 
uroky, jednak zdélav4 se pozvolna potrebna 
jistina, aby jednou tstav s vlastnimi prosttedky 
pracovati mohl. Kapka pribyv4 ku kapce a 
jednou z toho piece bude potiéek, ktery 
potece ku prospéchu kosteli, uméni cirkev- 
niho a sbirek nméleckych. Za tou pYicinou 
usnesl se vybor sekce umélecké jednomyslné, 
aby vytéZek obétovné prace, kterou 
vybor bezplatné vykonav4, tak 
dlouho splival do pokladny pa- 


— 107 — 


ramentniho wustavu, dokud by dluhy 
zplaceny nebyly a dostateény fond se neziidil, 
Ktery by budoucnost tistavu zaruéoval. Do té 
doby budou sekci ruce sv4zény. A% uvol- 
nény budou zabezpetenim tistavu jednoho, 
bude se ziizovati, co ddéle jest na programu 
sekce umélecké ku vSestrannému rozkvétu 
uméni kfestanského — astav jiného odvétvi 
cirkevné-uméleckého. 


Zaiklad k fondu paramentniho tstavu 
polozen J. M. nejdtistojnéjSim panem 
biskupem Dr. Karlem Prichou, ktery 
€tyry obligace po 100 2). uméleckému odboru 
daroval. Dar biskupsky pfinese pozZehnanf. 
K daru biskupa pribyl] praévé dar knéze, kte- 
rého slus{ vSim praévem nazvati otcem para- 
mentniho tistavu. 

Odchazeje poéitkem tohoto mésice za 
novym povolinim do Détina zap&jéil dp. 
Edm. Langer v poslednim zased4ni na roz- 


louéenou sekci umélecké k rukoum parament- - 


niho ustayu 200 zl. z nichz odvAdéti se m4 
roéné 5 zl. troki, (timz kryti chee vyroéni 
prispévek svij Akademii krestanské povinno- 
vany) s ustanovenim, Ze po jeho a rodité 
jeho smrti zistati ma majetkem paramentniho 
tistavu, Obétovnou ¢cinnost svou, kterou gle- 
echetny knéz co sprévce paramentniho tstavu 
s tak vz4cnou obezYelosti a odbornou zna- 
losti vykondval, nyni novou obéti korunoval, 
Fiéky otec jeho zapiajéil Paramontitind 
Vstavu 1500 zl., z nichz sekce umélecké od- 
vadéti bude troky, jakych v zdloznéch se vy- 
Zaduji, coz m& tu vyhodu do sebe, Ze penize 
tak snadno vypovézeny nebudou. P¥edseda 
pak sekce umélecké Jos. Hellich, kdyz 
onehdy vétsi sménka v Lyonu byla splatnd, 
zalozil nis 500 zl. bez vselikych tiroki, Kdoz 
vi, zdazZ Pin Buh neseSle jesté jinych dobro- 
dinci, kteéi paramentni tstav zalozi bud dary, 
bud ztrotitelnou ptjékou na delsi dobu tr- 
vajici? Obétovnost nevymfela. 
Paramentnimu wustavu se dobre dari. 
Préce v ném sprayuje feditelka. Artisticky 
dozor vede sekce uméleckaé, které Edm. Lan- 
gera pozidala, aby na tstav i ze vzdalenosti 
nezapominal, coZ ochotné uCiniti slibil, za 
jeho pak néméstka vp. Scharworta, Glena vy- 
boru, ustanovila. Zasady paramentniho tstavu 
jsou znémy. Na prvnim misté jest predpis 
cirkevni, vedle toho pak stranka umélecka, 
Kasule paramentniho tistavu na pr. jsou dlouhé, 
nevykrajované, s dvojim kiiz7em hedbavnym 
na hedb4vné latce kasule prisitym v predu a 
vy zadu. Kasule paramentniho tstavu vyZa- 
duji o celou téetinu litky vice, nez-li kasule 
kratké, vykrajované, s jednim toliko pfisitym 


krizem v zadu, jako se v kramech, od agenti 
a jinde proddvaji. Jest tedy samo sebou sroz- 
umitelno, Ze kasule paramentniho ustavu 
o tretinu pfevysuji cenu téch novomodnich 
kazajek kostelnich. Ku znézornént kladou se 
zde ceny obou s udénim miry a veskerych 
vyloh. Podotyké se, ze kasule nage v zadu 
jest 120 ctm., na predku 112 ctm. dlouhé, 
S touze skorem sitkou v predu. Komisni ka- 
sule mozgno kazdému doma zmétiti. 


Nejjednodussi kasule paramentniho vistavu : 


5 metri hedbavné latky po 8 zl. . . gl, 15.— 
dvojity palliovy kiiz do predu a do zadu 9.— 
19.50 ctm. hedbavnych port 5.85 
6 metrii podsivky po 40 kr. 2.40 


1.20 ctm. hedbavné podsivky pod oni na 


kalich (jak se piney po 2.50 2.75 
EWEN 3 eo a r Ee hs . —.60 
TNO So seo ip ee Oo bw a 6 ILO 
od prace ~ 2 8— 

~~ 3980 

5-10°/, na vydrzovani ustavu, iroky, danéap. 3.— 

Uhrn . . 42.80 

Obycejnd kasule kramskd a cizt ez téchtyz 

latek: 

3.20 mt. hedbavné latky po 3 zl. 9.60 

kiiz jediny na zadku (v predu Bae 6.— 

15 metrii port po 30 kr. 4.50 

5 metrii podsivky po 40 kr. 2.— 
(hedbavnych podsivek pod velum na kalich 

u oe kasuli ened 
pala . hire —.60 
Aropnosti St wet sees es. eo ce le 
OER hg "ow eg : 2.50 
10°), ‘Srazkans . 9. 02S ee 2.60 

Ubrn . . 28.80 


Jest tudy pfirozené kasule paramentniho 
ustavu o tretinu draz&i, kdyZ se predpokladé 
u obou tatd% ldtka, stejnd prdce a dtkladnost. 
Za vyssi cenu mdé pak objednatel skuteénou 
kasuli a nikoli pouhou vestu. 

Gim skvostnéjsi kasule, tim vétsi se jevi 
rozdil cen u obou, zejmena, je-li dvojity pal- 
liovy kriz vySivany. 

Ostatn’ jest jen u kasul{ rozdil cen, po- 
névadz ostatni roucha bohosluzebna, jako 
jsou pluvial, dalmatiky, a pradlo kostelni co 
do rozméru a spotteby ldtky celkem vSudy 
v stejné velkosti se objevuji. 

Kdyby tedy vy88i cena kasuli parament- 
niho ustavu zde a onde ndpadnou byla, éte- 
nari »Methoda* a pratelé Akademie krestanské 
a uméni efrkevniho véc tuto dle pravdy objasni. 

Tataz péce, kterou odbor umélecky pa- 


vty. 


ramentim vénuje, rozsifena jest tézZ 


3) na kovové nadéini oltdrni. 
Viastni dilnu stifbrnickou odbor umélecky 


— 108 — 


z prirozenych pYitin zhizovati nemuze. Za to 
yéak byl vyhlidnut dovedny stiibrnik, v jehoz 
dilné sekce umélecké nddoby bohosluzebné 
zhotovovati ddva dle vlastnich svych ndkrest 
znatnym ndkladem od sekce ziskanych, Stti- 
prnické firma Ed. Kauée pracuje 8 takovou 
odbornou svédomitosti a pokrotila za téch 
nékolik rokii v provadéni technickém tak zna- 
menité, ze bosluzebné nddoby Akademie kre- 
stanské jiz v technické strdnce snesou konku- 
renci s nejlepsimi toho druhu predméty cizo- 
zemskymi, ualechtilosti vSak celkovitého tvaru 
téméi vSecky predéi. Vypravovateli nasky- 
tovala se prilezitost porovndvati naSe kalichy, 
monstrance, ciboria, pacifikdli, relikvidfe, na- 
dobky na sv. oleje, paténky, svicny, kaditelnice 
s podobnymi v jinych zemi pred dvéma roky 
na umélecké vystavé mezindrodni v Mnichové, 
kde zastoupeny byly nejéelndjsi firmy z celého 
Némecka, pfed rokem pak v Rimé na vati- 
kdnské vystavé dart jubilejnich Piu IX., svaté 
paméti, z celého katolického svéta vénovanych, 
kde zastoupeny byly zejmena Francie, Vlachy, 
Belgie, Gechy, Némecko a Amerika: a k ve- 
likému pfekvapent i radosti shledal, ze oltdrnt 
nddoby Akademie kYestanské sméle lze po 
bok postaviti nejlepsim plodim cizomskym, 
tak krasny jest tvar a tak dokonalé jest pro- 
vedeni technické. Takovych tspécht docililo 
pri nadlezitém Hzeni u nds béhem tk rokd. 
Geho nebude mo%no vykonati té6% v jinych 
odborech, kdyz pti stejné snaze a podpote 
umélecka sekce Akademie kfestanské decennie 
pusobiti bude. Zddouciho tspéchu se docililo 
se jednak svédomitosti firmy, jednak do- 
brymi ndkresy a zejmena v_ potdtcich pe- 
dantskym dozorem. Obé ma sekce uméleckd 
k podékovani pfedevSim architektu A. V. 
Barvitiusovi, od néhoZ pochdzi soustavnd 
a bohaté sbirka ptivodnich ndkrest, které 
koupi presly v majetek sekce, a jenz veskeré 
prace osobné fridil s vytrvalosti a netiprosnou 
dtislednosti az do posledni darky. 


S dokonalou strdnkou uméleckou nezapo- 
minalo se v prvni fadé na predpisy ecir- 
kevni u jednotlivych nddob oltatnich. Cirkev 
na pr. predpisuje, aby alespoh kuppa a pa- 
tena kalichu byly sttibrné. Akademie 
kfestanska tudy jiné kalichy ani 
nezhotovuje; ty dvé GAsté vidy jsou stti- 
brné, ostatni pak z ¢istého bronzu, ve v ohni 
silaé pozlaceno. Ze pak znatnd se Lisi cena 
takovych kalichti od jinych plechovych a pouze 
ve formé tlatenych, jako v krdmech i reno- 
movanych firem ku prodeji se nabizeji, netkeba 
ani dokladati, Nomina sunt odiosa. Sekee umé- 
lecké md za sebou péknou zkuenost. 


-_ K orientaci uvddi se zde cena nékterych 
nddob a predméti kovovych. 


Kalichy : 

a) Kalich jednoduchy, menst (kuppa & 
patena vaii 292 gramt, 13 lotového 
stribra) zl. 60-—65'— 

b) Kalich obyéejné velikosti (kuppa a 
patena vdzi 330 gram 13 lotového 
st¥ibra) zl, 75°— 

c) Kalich zcela stéibrny (660 gr. sttibra) 
s koZenym pouzdrem zl, 112—115'— 
Kalichy a. b. c. jsou zcela hladké bez 
ozdob. 

a) Kalichy s okrasami (drahokamy, ry- 
tinami, emailem). . . zl. 100—180°'— 


Ciboria : . 
a) Ciborium malé se st¥ibrnou kuppow 
(195 gr. sttibra). .. 2.» zl. =75°'— 


b) Ciborium prostiedni velikosti (stti- 
brnd kuppa 225 gr. sttibra) zl. 85°-— 
ec) Ciborium velké (sttibrn’ kuppa 300 gr. 
stribra) zl. 110°:-— 
d) Ciborium velké zcela stribrné (1070 
gramil) :. «a > «vue wneeleee 
Monstrance : 
a) Monstrance se stribr. lunulou z]. 195°-— 
b) Mostrance nddhernéjsi . . zl. 225. -— 
Nadobky na svaté oleje: 
a) Jednotliva ku zaopatrovant, 
bronzovd, vnitt i zevné v ohni po- 


oO 06 Fane ye 6 fee eee: 


ZISCONG @ ot tea es eee zl. 7.50 
st¥ibrnd, vnitt pozlacend (60—80 gr. 
STUIDTS) . . ue haat eee .. zl. 14:20 
pouniro’ kt. ne «ee eee aad 


S pouzdrem : 
bronzové uvnitt i zevné v ohni po- 


ZIRCON “seen te a ence cee e Teee zl. 35.— 
stfibrné (324 gr.)..... » 65°— 
Pacifikdly: jednoduchy .... . » 40°— 
SEVONIRY Ceotcciees » 7 LO —— 

Relikvid¥ skvosing ...... ey 


Sekce uméleckd Hdi se zasadou, %e Pan w 
to nejlepSi vénovati dluzno. Proto na 
misté byvalych vest zhotovuje meSni ka- 
sule vedle predpisu cfrkevniho, misto ple- 
chovych kofliki a poh4ra galvanicky pozlace-. 
nych meSni kalichy vedle ptedpisu cfr- 
kevyniho s kuppou a patenou stiibrnou. Zku- 
Senost uti, ze véc lacind jest vidy drahd, 


| ponévad% nema trvdni, kdezto vée dikladnd 


Jeta ptetrva v celé své krdse. 

__ Ostatot pkedméty umélecké a préimysl-— 
nické, kdyz Zdddény byvaji, svétuji se podle 
ceny vytknuté tém neb oném uméleim neb 


— 109 — 


priimysinikim. P¥i volb’ v4dy na to pattitny 
ohled se béfe, aby vée podle moznosti doko- 
nala byla a iveli svému odpovidala. Lidaji- li 
se predméty na rychlo, neb u rozliénych fe- 
meslnikt jiz hotové, musi se ov’em ptijmouti 
co a jak pravé dostati Ize. Tézké jest odpo- 
védnost brati za prdci cizou. I tu v’ak lépe 
snad zvoli si pritomny znalec, neZ kdy%Z za- 
jice kupuji v pytli. Pri takovych objedndvkdch 
odvddi dotyény prtimysinik 5°/, provise na 
kryti vyloh a nezbytnych potteb sekce uméleské, 
na niz, jak zvyroénich zprav a rozpoctu Aka- 
demie kiestanské zn:imo jest, kromé subvence 
na ,Methoda“ Zddné jiné dotace nevybyva. 
»Mate ruce, pomozte si!“ Sekce umélecké od- 
kazuje se na viastni ¢innost, k niZ ovSem jiné 
odbory pfilezitosti nemaji. PYrebytkem zaopa- 


tfuji se pottebnd dila a pomucky, a pomysli | 


se, az utkdy se odbor umélecky zmtize, aby 
se zaklidalo pkezddouct museum kYestanské a 
sbirky za fim tivelem nezbytné, Nepatrnd pro- 
vise neni ani na &kodu téch, u nich% se ob- 
jednivd, pondvadz sama se nabiz{i a kupeckou 
strdnku jinak vésti nelze, ani na Skodu ob- 
jednavateli, ponévady cizému vée jinak se vy- 
celiuje, nezli se to stavad kazdodennimu a zku- 
Senému odbérateli. 

Peyné doufdme, Ze po zabezpeteni tistavu 
jiz zalozeného rozulit sekce uméleckd Ginnost 
svou na jind odvétvi, které nyn{ jest’ ladem 
lezi. Nejprvé jedno, napotom druhé. Ale déle 
bez ustani! V duSevnim Zivoté neni zastavent. 
Ten proud zene se ku ptedu brzy klidné, 


Mési¢ni zprava. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Tri obrazy oltaini (svaty Vaclav, sv. Jan 
Nepomucky, Bolesina P. Maria,) pro chram Pané 
Velelibsky, pro ktery se cela vnitii uprava do- 
hotovuje. Bude vysvécen 13. fijna. 


Stribrna kaditelnice die vykresu archi- 
tekta A. V. Barvitia do Skrbeni u Olomuce ob- 
jednal dp. farat Ign Vrba za 150 zl. 


2. Nova objednani. 


Soska sv. Anny 100—110 ctm. vysokou dp. 
Jan Sporer, fart v Novych Kostelich; — jeslichy : 
dp. Jak. Koctbek, far. v Hordch Ratiborskych. 

Kovové nacini bohosluzebné:  cidoria : 
dp. Vaclav Scmmer, fardt v Ostrové; vp. Karel 
Gopler, beneficiat v Chomutové; c. k. fiditelstvo 
trestnice v Plani; — kalichy: dp. Ant. Sysel, far. 
v Oumyslovicich; vdp. Jan Klein, dékan v Ciné- 
vsi; sl. c. k. tiditelstvo trestnice plzenské; — mon- 
stranci: sl. c. k. fiditelstvo trestnice plzenské; — 
pacifikal: vdp. Jan Klein, dékan yv Ginévsi; — 
kaditelnice: dp. Jos. Rodler, faraé v Husinci; dp. 
Vacl. Sommer, far. v Ostrové; dp. A. Klobouénik, 
far. ve Zhoti; — nddobky na sv. oleje: sl. c. k. 
tiditelstvo trestnice plzeiiské; vp. hrabé Schénborn, 
kaplan v Plané. 


Paramenty: kasuwle: dp. Ant, Sysel, fardi 
v Oumyslovicich; vp. Josef Bukdvsky, katecheta 
v Podébradech; dp. Ant. Langweil, farai v Hort- 
likové Porici; — pluvialy éerné: dp. Ant Klo- 
bouénik, far. ve Zhori; dp. Ant. Langweil, farar 
v Hartlikové; — veluwm: Ant. Sysel, farat v Oumy- 
slovicich; — bursw: Msg. Jos, Rodler, far v Hu- 


bray uprkem, jak pravé fedisté dovoluje. Se 
skdly to jde rdzné, v roviné klidné. Ale ku 
predu stale! 

sinci; dp. Jos. Strebl, farat v Kiistanové; — pld- 


Stik na ciborium: sl. Therezie Helmhackerova,; 
dp. Vacl. Sommer, far. v Ostrové; dp. K Hiebl, 
farat v Tannwaldu; antipendiwm: dp. J. Dvorak, 
fart v Buchlovicich. 


Pradlo kostelni: alow, pokryvky na oltar: 
Msg. Jos. Rodler, far. v Husinci; — 2 alby: Ant. 
Husak, dék. v Nymburku; — albu, rochetw, 4 kor- 
poralia, 4 rochetky pro ministranty: dp. A. Sysel, 
faraé v Oumyslovicich ; — 2 alby, 1 rochetu 8 vy- 
Sivanym okrajem, 6 purifikatorit, 4 korporalia, 
3 rucniky, 4 cingule a 2 pokryvky na oltar: sl. 
c. k. tiditelstvo trestnice plzenské; albu, rochetu, 
cingulum, humerale: dp Antonin Langweil, fara 
v Hartlikové. 


Rozli¢né: missal: dp. Vel. Sommer, farat 
v Ostrové; — 2 einové nddobky: p. Ant. Krops- 
bauer, kaplan v Dé¢iné; — 3 kfize pro skolu: vp. 
Stép. Blazek, kaplan v Brejsicfeh; — trojcimbd- 
lovy zvonek pro chrém Pané ve Svojsicich; 
skvostny missdl: vp. Matéj Piizej, kaplan v Krum- 
lové, taktéZ pro klaster milosrd. sester v Kben- 
zweieru v Hor. Rakousich; — 2 missdly: dp. Filip 
Vana, far. v Strmilové. 


3. Rozpocty: 


Na zelenow slavnostnt kasuli s vysivanym 
kiizem na stitibrné latce: dp. Jan Bernard, fara 
v Gernousku; — antipendiwm: dp. Josef Strebl 
fara? v Kristinové ; — bilow a cervenow kasuli slav- 
nostni: vp. Vacl. Koukl, kaplan ve Spal. Pofiéi; 
— skvostnou vysivanow kasuli: dp. Josef Strebl, 
farét vy Ktistanové; — éernow vysivanow kasuli: 
dp. Fr. Liebner, faraéf v Zubr na Mor. 


ID — 6 ——— ho 


— 110 — 


Mosaika. 


Stédra darkyné. Ovdovélé vévodkyné Gal- 
liera, kter4 jiz rodisti svému Genua palac a umé- 
lecké sbirky otce svého hrabéte Brignole-Sale da- 
rovala, taméjsi pak chudé bohaté nadala, odkazala 
nyni témuzZ inéstu cely poklad obrazi, skulptur a 
jinych predméti uméleckych z poziistalosti svého 
manzela. Nyni pak stavi.v Parizi, kde s man- 
zelem mnoha léta Zila, velky asyl pro staré a ne- 
mocné krestanské skolni bratry, v némz 300 osob 
bude miti dostate¢ného mista s nakladem nékolika 
milionti frank. 

Zamek Nottingham. Princ a princezna z Wa- 
lesu jeli 3. Gervna z Heckwood Lode do Nottin- 
ghamu prapory a vénci nidherné ozdobenému, kde 
od obyvatelstva a tisici jinych pYrichozich z vi- 
kolnich hrabstvi srdeéné uvitani jsou. Ve vozich, 


které sek nim pfidaly, nachdzelo se nékolik mar- 
quisii a vejvodi, Glent parlamentu, meststi ura- 
dové, soudce a duchovenstvo, mezi nim anglikansky 
biskup Lincolnsky a katol. biskup Nottinghamsky 
v uplném odévu biskupském, Dlouhy priivod slav- 
nostni ubiral se ndméstim svat. Marka vzhiru ku 
zamku krasné polozenému, ktery po dvé stoleti 
nachazel se v stavu polozboteném. Méstska rada 
Nottinghamskaé najmula pred krétkou dobou zamek 
na 500 rokii a upravila jej naékladem 20.000 L. 
a ztidila jej k ponuknuti sprévy Londynského 
South-Kensington-Musea za obrazirnu a sbirku 
uméleckou. Nové museum bylo 3. Gervna princem 
a princeznou z Walesu slavnostné otevieno. Slay- 
nostni den ukonéil se velkym ohnostrojem. 


Lehner. 


FEUILLETON. 
Michel Angelo. 


Zivotopisny nastin. (Pokraéovani.) 
Pise F. J. Lehner. 


Co do uméleckych forem velkolepych 
maleb na stropé Sixtinské kaple ukazuje se 
sloh Michclangeltiv v plné ryzosti.a vznesenosti. 
Podle piirody horlivé malujice ztracivali se 
mistfi 15. véku v malichernostech a pestrosti, 
v komposicich podstatné na mnoze ustupovalo 
hromadnému sestavovéni postav plnosti Zivota 
prekypujicich, v jednotlivostech pak vyhled4- 
valo se vérné nApodoben{ skuteénosti. Michel- 
angelo povznesl uméni na vyjadéeni nejvyssich 
myslének, nejvznesenéjsi nazory lidského ducha 
priodil télem, nékolika velkolepymi tahy udélil 
plodim svym tvary obyéejnou skuteénost daleko 
prevysujici. Postavy jeho opovrhuji individudlni 
charakteristikou a moci vyrazu a velikosti tvaru 
poyzndseji se k mohutnym typim véeobecné 
lidskym. Jako ve snaze této pitibuznost s an- 
tickym uménim yniterné u ncho se jevi, terpal 
téZ nazvice s antické plastiky vzneseny ide- 
alismus slohu syého. Proto na jeho obrazech 
vezdy prevahu m4 plasticky sloh, uréity tvar 
a dokonalé modelovani. A jakolivék barvé jen 
podifizeného vyznamu dopousti a smysinymi 
vnadami mékkych barev pohrd4, plodi prec strop 
jeho tak znaény dojem koloristicky, Ze ani 
silu, ani soulad, ani rozmanitost toni a pre- 
chodi, ba ani jisty n&dech inkarnatu podivu- 
hodnym plodim jeho upfiti nelze. 


* * 
* 


O pokracovani préce Michelangelovy po- 
ucuji dostatetné listy otci a bratru zaslané. 


Poéal pracovati dne 10. kvétna 1508. Nejprvé 
utvoril néértek rozélankovani prostory, kterou 
architekt zistavil tiplné holou a nahou, dal 
svym_koncepeim prvni zbéznou formu télesnou 
a skiciroval prozatim jednotlivé postavy dle 
p¥irody. Po vlastnim prehledu veskeré kom- 
posice nezbylo ani stopy. Velky list v Oxfordé 
s celym vyobrazenim stropu poch4zi sice z doby, 
kde jesté posledni soud malovan nebyl, po- 
névadZ na ném spatiuji se obrazy dvou lunet 
poslednim soudem pozdéji prikryté, nem4& ySak 
naroky, ze by byl dilem Michelangelovym. Za 
to vSak zachovaly se v tétéZ sbirce oxfordské 
zbytky pYirucni knizky, do které mistr néko- 
lika rychlymi ale uréitymi tahy zaznamen4- 
val umélecké myslénky, jakmile zcela jasné 
v obrazotvornosti jeho se objevily. Z té knizky 
zustalo osm malych listkii ve étverci as pét 
pale. velkych, na obou strandch pokreslenych; 
nepatrny zbytek staci, aby nds poucil o povaze 
umélce, jenZ patrné veSkeré prfpravné kroky, 
veSkeré pokusy ml¢ky konal, tise pro sebe po- 
drzel a ani néjmensi ¢Arky neudélal, ktera 
by byla prozrazovala nejistotu a hleddnf, ko- 
lisdnf a kvaSeni, uvaZovan{ a odvahu vy dusi 
umélcové, které by byla mohla buditi vytku 
nezralosti. Jsou to vétSinou figurky jen 2 palce 
vysoké, perem takmé? jeu naskrtnuté a predce 
zcela jasné v nich obraz{ se charakteristicky 
pohyb obroyskych postav stropu. Nejvét8i podiv 
budi obraz Boha Otce, ktery syétlo od tmy 
délf. Na vzdor nepatrnym rozmérfim pozndv4 
se zde prece velebna sila Jehovy v bouii smé- 
sice let{ciho. VétSina figur v okamzité ndladé 
obrazotvornosti naSkrtnutych di se na stropé 
dokazati; mimo Stvofitele skiciroval proroky, 
Sibylly a zejmena vice z té fady postav, které 
prichazeji pod nazvem ptedka Kristovych. Pi 
tom Setiil za¢asté i souvislosti skupenin v pro- 
store a pripojil na listku co na stropé pole 
sousedni zaujimé. Z utelu a povahy knizky 


— 111 — 


pfiruéni se vidi, %e kreshy nepovstaly stejnou 
dobou, nybrz rozdélily se na cely éas, co prace 
trvala. Mnohé s podstatnym odiivodnénim Ize 
vraditi. do prvniho roku prdce, aé provedent 
v ném dle vilastniho vyroku daleko nepokroéilo, 

Dne 27, ledna 1509 psal Michelangelo 
otci: ,Hlavu mdm pyeplnénou. Skorem rok 
jizZ tomu jest, Ze jsem od papeze ani grose ne- 
obdrzel, a také niéeho nezidim, proto Ze price 
m& tak nepokracuje, abych platu zaslouZil. 
TéZkost prdce jest toho vina a pak, Ze nenf 
mym povolinim. Tak ztracim jen svij éas 
bez uzitku. Pomoziz mi Pin Bih!* S takoyou 
svédomitosti a fekl bych tzkostlivost{ mél se 
ku své praci. Pravé dflo umélecké, diéive nez 
se zrodf, vyzaduje nesmirného naméh4ni du- 
Sevniho, Veskeré sily a schopnosti napfnaji 
se na nejvyssi stupeh. V potu tvari, za obtizi 
a nam4hani pracuje se ku porodu. Po porodu 
myslénky byvé pak ov8em prdce jiZ snazsi a 
utéSenéjsf. Pravy umélec neni tak snadno 
8 vlastnim plodem spokojen. 


Bylo pak umélci i kromé toho bojovati 
8 pfrekazkami a obtizemi technickymi; hned 
na pocdtku, kdyZ obraz o potopé namaloval, 
dilo zplesnivélo, tak Ze ani figury vidéti nebylo. 
PonévadzZ nyni Michelangelo se domnival, Ze 
tato omluva dostaci, aby od bremena osvobozen 
byl, doSel k papezi a fekl: ,VZdyt jsem to 
hned Vasi Svatosti pravil, Ze se v tom umén{ 
nevyzndm ; co jsem udélal, zplesnivélo, a po- 
névadzZ nevérite, poslete tam a dejte véc pro- 
hiédnouti.“ Od papeze poslain jest San Gallo,*) 
ktery okamzité poznal, Ze pliseh zpisobena 
jest vipnem piilis vodnatym. Kdyz Michelan- 
gelo o tom zpraven byl, obdrzel od papeze 
rozkaz, aby dale pracoval a Z4dné dalsi vy- 
mluvy nedopustil. 

U nékterych obrazi spatfuje se vSak z4- 
roveh n&hl4 zména mfiry. Michelangelo dal 
ptivodné figurém jen prirozenou velkost. Teprv 
po dokonéeni tietiho obrazu ——- Ze obrazy 
tyto k nejprvnéjsim ndleZzi, stvrzuje Condivi 
— presvédéil se, jak se zd&, o nepatrném 
tiéinku zvoleného méiitka a zvolil pro ndsle- 
dujici obrazy méiitko vétéi, které i predmétu 
i prostofe lépe odpovidalo. Od té doby 
umlknuly Zaloby o nedostatecnosti a jest sly- 
Seti pouze povudechy nad praci namdhayou, 
také télo, zejmena o¢i unavujici. A pracoval 
s takovou pilnosti, s tak neodolatelnou moci 
Stéteem vlddnul, Ze do podzimku 1510, jakoby 
divem, cel4é polovice stropu dokondna byla. 

Mezi tim, co maloval, papez Julius ¢a- 
stéji k nému chodival, aby praci spatril. Po 
Zebiiku k nému vystupoval a Michel Angelo 


*) Juliano da San Gallo, narozen 1445, zemfe] 
20, Hijna 1616. 


mu ruku podaval, aby se na leSenf dostal. 
A prudky, jakym od pfirozenosti byval Julius, 
a nedotkavy, jakmile poloviéka hotova byla, 
od dvefi totiz a% do polovice klenut{, chtél, 
aby se to odkrylo, aé véc ani dokonéena, ani 
poslednimi tahy prejita nebyla. Papez dal sim 
leSen{ odstraniti. Otekévani bylo vseobecné. 
A na den vsech Svatych cely Rim hrnul se 
do kaple, aby se obdivoval prdci velkého 
Florenéana. Ze vSech prvnim byl ovSem papez 
sim, ktery ani necekal, az prach po odkli- 
zeném lesenf se zase usadi. Jak mocné veliké 
postavy Michel Angelovy ihned v3elikymi duchy 
hybaly, nejlépe ukézal Rafael sim znatnou 
proménou, které se od té chvile na slohu 
jeho ve vatikanskych freskach ukdzala. 


Diive vsak nez dilo bylo dokondno, mél 
Michel Angelo velkou potyéku s Bramantem. 
Rafael spatiiv novy a podivuhodny zptsob 
malby, ajsa v napodobent nedostizitelny, chtél, 
aby zbytek jemu k malov4ni svéien byl. Bra-— 
mante odporuéoval tudy, aby Rafael druhou 
polovici stropu dokonéil. Pyislo k prudkému 
vystupu a mistr na nejvys rozjitfeny stézZoval 
si u papeZe Julia na pohanén{ a pokofent, 
které mu Bramante chysté. V pritomnosti 
jeho vypravoval vSechna prondsledovanf, kter& 
od ného utrpél; a pak odhalil veSkeré chyby, 
jakych se pri stavbé nového chrimu Péné 
sv. Petra dopoustél, zejmena Ze pri borenf 
starého velechramu sv. Petrského nejkrasnéjsi 
sloupy, jakych v kostele bylo, povaliti kdézal, 
nestaraje se o to, Ze v kusy se rozpadaly, 
aé je pozvolna spoustéti a celé zachovati 
mozno bylo; ukdzal z4roven, jak snadno cihla 
na cihlu se klade, s jak velkymi vSak nesné- 
zemi a 8 jakym ndkladem dobyv4 se takovy 
sloup a mnohé jiné véci, které vypravovati 
neni tteba. Papez vyslechl oprdvnéné Zaloby 
a jsa podobné povahy k4zal Michel Angelovi 
déle pracovati a prokazoval mu od té chvile 
prizné vice, nez dfive, a miloval jej z4rlivé 
nad vsechny ostatni z celého vikolf svého. 
Jednoho dne, kdyz se domnfval, Ze jej po- 
hnéval, ihned pro ného poslal, aby jej udobfil. 
Vée se prihodila ndisledovné. Micbel Angelo 
chtél na sv. Jana, nejvétsi to svitek Floren- 
éani, podivati se do otéiny, a Zidal papeze 
0 penize, ktery se ho tazal, kdy kapli dohotoys, 
nacez Michel Angelo dle zyvyku lakonicky 
odpovédél: ,,Podle mozZnosti.“ ,Podle moz- 
nosti, podle moznosti,* opakoval popuzeny 
papez a jiz naprahoval hil, kterou pravé v ruce 
drzel. Michel Angelo v8ak neéekal, spésné 
odesel a s chvatem chystal se na cestu. 
A jako jizZ byv4, %e prudky ohei rychle vzplane, 
ale také rychle zhasiné, rychle ukdézala se ta 
dobromysiné poyaha, kter& za prudkosti ne- 


— 112 — 


viidka se skryv4. Sotva Michel Angelo do 
piibytku dorazil, hned v patach za nim pfi- 


chizel Accursio, mlady muz u papeze velmi | 


oblibeny s poselstvim, Ze mu Syaty Otee do- 
volenou d4vi a 500 dukéti na cestu posyla. 
Nadobro smffen odcestoval a brzy se vratil. 

_. Po ndvratu pracoval bez ustani s takovym 
isilim, jemuz by kazdy jiny byl dojista pod- 
Jehnul, coz nejlépe objevilo se po dokondnt 
dila. PonévadZ pri malbé o¢i jeho tak dlouho 
na strop obrdceny byly, kdyz potom doli se 
dival, jen Spatné vidél, tak Ze, mél-li Cisti 
list neb cos drobnéjsiho, vzdy s rukama nad 
hlavou vztyéenyma to drzeti musel. A jen 
pozvolna, privykal ¢éteni s o¢ima dolti' obrace- 
nyma. S§S toho se vidi, s jakou pozornosti a 
vytrvalosti dilo své konal. 


Dokonal tu praci ve 20 mésicich*) bez 
vseliké pomoci; nepodrzel ani ¢lovéka, ktery 
barvy tel. Jest sice pravda, di soucéasny Zi- 
votopisec Michel Angeliv Condivi, slychal jsem 
jej fikati, Ze ta prd4ce neni tak dokonal4, jako 
by sobé byl pral, proto ze mu v tom branil 
chvat papeztiv, ktery otazav se jednoho dne, 
kdy kapli dohotoviti hodl4 a za odpovéd ob- 


*) Vasari a Condivi souhlasné vypravuji, ze 
Michel Angelo ,celé dilo* ve 20 mésicich do- 
hotovil a ze odhaleni stalo. se 1. listopadu 
1509. Jiz nejstarsi spisovatelé, Richardson, 
Roscoe, poukazuji na fysickou nemoznost, aby 
dilo takové rozsihlosti, kartony a malba, ve 
dvaceti mésicich se provedlo, byt i pri pra- 
coyni sile, jakou Michel Angelo byl. Bunsen 
a Plattner domnivaji se, ze MichelAngelo celé 
dilo r. 1510 dohotovil; novéjsi spisovatelé 
jmenuji r. 1512. Redaktor jest toho nahledu, 
ze Condiyi 20 mésictit na yyvedeni druhé po- 
lovice stropz uvadi, Gemuz i kontext nasvéd- 
éuje. Vnitini divody mluvily by tudy pro 
nasledujfci postup prace, jak nejnovéji Dr. 
Antonin Springer souhlasné uvadi. Brzy po 


driel: ,AZ mi moZno bude,“ zlostné odvétil : 


»Mas snad chut, abych té s leSen{ vyhnati 
dal.“ Kdy%Z Michel Angelo to uslySel, pravil 
sm k sobé: ,Vyhnati mne nedas.* A jakmile 
papezZ odegel, dal rozebrati most. a odkryl 
dilo, na které napotom papeZ s velkou spo- 
kojenosti se dival. Cely Rim do kaple se hraul 
a prdci obdivoval. Zbyvalo pouze retouchiro- 
van{ na sucho s ultramarinem, jakoz i zde a 
onde k nddhernéjsimu dojmu vyzlaceni. Julius, 
kdyZ horlivost jeho pominula, chtél jesté, aby 
to Michel Angelo dokonal. Ten vSak, uvazZiv 
obtize, jaké by to Cinilo, kdyby leSeni opétné 
do poradku mélo uvedeno byti, odpovédél, ze 
neni dilezité, Geho se nedostéva. ,,Bylo by 
viak p¥edce potiebi, aby se zlatem retouchi- 
rovalo,“ odvétil papez, nateZ Michel Angelo 
diivérné, jak obyéejem jeho byvalo s Jeho 
Svatosti rozmlouvati, fekl: ,Nevidém, Ze by 
lidé zlatem se odfvali.“ NaéeZ papez: , Bude 
to chudobné dopadati.4 — ,Ti zde malo- 
vani,“ odpoyédél Michel Angelo, ,byli téz 
chudobni,“ 

A tak yée Zertem se skontila a zistalo 
pri tom. 


tom, co Michel Angelo do Rima r. 1506 byl 
povolan, urcilo se, aby od ného strop Sixtinské 
kaple vyveden byl. Uték jeho z Rima, pobyt 
v Bologni zdrzely skuteéné poéeti prace do 
r. 1508. Dne 10. kvétna 1508 mistr pracovati 
poéal, aniz by toho roku dflo patrné bylo 
pokrocilo; do podzimku 1510 dokonéil prvni 
polovici, strop totiz vlastni. Ndasledovalo né- 
kolikamésiténi preruseni. Dvé leta pozdéji, 
tedy v podzimku r. 1512, kratce pfed VSemi 
Svatymi bylo celé dilo dokonéeno. Odpo- 
éita-li se tudy néjaky Gas, co prdce strzenim 
leSeni byla pferuSena, pak kratké ndévitéva 
umélcova v otéiné Florentinské, zbyva dle na- 
hledu mého uvedenych 20 mésici pro do- 
konéeni dila druhé pracovni periody. 


————— i <2 ee 


Upomenuti. 


Redaktoroyi doglo. 


Studinka a% na dno vyschla. Na kryti vyloh tiskovych ttetfho 


étyrtleti jest? md. Na ttvrté jiz nema. Kdo letosni péedplatné dosud neodvedl, ratiz béhem 


tohoto més{ce vyroynati se. 


Redaktor. 


> 


V redakci »Methoda« (Karlin ¢. 234.) Ize dostati veSkeré rotniky 
prededlé; roénik I. za 1 zl., roc. Il. a IL. po 2 a. <BR} 


»Method« vych4zf vidy 20, ka%dého mésfce, PYedplacenf obnasi 2 zl, roéné, P¥edplatné pftijima administrace 


»Methoda« vy Karliné & 234. 


Jen frankované listy pfijfmajf se, 


Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 


pisy, tykajicf se redakce, budte% zasilany franko Ferdinandu J, Lehnerovi v Karliné, & 234, Reklamace za- 
siliny budteZ do expedice vy knthtiskérné Mikulé¥e a Knappa v Praze, v Karliné; Anenska ulice Cis, 144, 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskérny MikulaSe a Knappa v Praze, v Karliné. 


(asoris VENOVANY UMEN[ KRESTANSKEMU. 
Zaroven , 


organ odboru pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie kfrestanské v Praze., 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 10. 


V Praze, dne 20. frijna 1878. 


Rocnik IV. 


Obsah: Roménské kaple sv. Martina na VySehradé. (F. J. Lehner.) — Staré zpraévy o fardch v Cech4ch 
(podava prof, A, Sedligéek). —- Drobné pfispévky k historii uméni, (Ferd, J. Lehner.) — Doméaci zpravy- 
(F. J. Lehner), — Literatura, (Ferd. J. Lehner), 


Roménska kaple sv. Martina na VySehrade. 


Uméni kiestanskému nastavaji lepsi Casy. 
Staré pamatky uméni Ceského zase ku cti 
prichazeji. Svato-Vitské jednota obnovila jiz 
chrim sy. Vitsky tplné a potind nyni po 500 
Jetech dokondvati, co otec vlasti, Karel IV., 
zapoéal. Stejnou horlivosti vyniké zastupi- 
telstvo kraélovské Prahy. Staré pamdtky umé- 
lecké diistojné a peclivé se obnovuji. Chrém 
Piné u Matky Bozi nad Tynem, sv. Vojtécha, 
Sv. Petra, sv. Stépaina, u Panny Marie Snézné, 
zvonice farniho kostela sv. Jindiicha, véze 
mostecké, prasné brdna, véze rddnice staro- 
&@ novoméstské a jiné pamdtky jsou toho do- 
kladem, A. také spolky neopozduji se. V mi- 
nulych letech uméleck& beseda obnovila ro- 
maénskou kapli sv. Kiize v postovské ulici. 
Nyni pak doslo na podobnou kapli sv. Martina 
na -Vysehradé. S uspokojenim a chloubou za- 
mamendyame, Ze necetnd korporace duchovni 
a jednotlivei z lina jeji zdsluzné dilo pod- 
stoupili. Staroslavné kapitola kolegidtni na 
Vysehradé s vd. panem kapitolnim probostem, 
Vaclavem Stulcem, od erdru yzicnou kapli sv. 
Martina koupila a ¢len kapitoly, vdp. kanovnik 
Frantisek Koéi, na svij naklad ji obnovuje. 
A tak zase jeden pamatnik navracen jest ucelu 
svému a zachovén jest vékim budoncfm. 

Kurat na Karlové, dp. Karel Navratil, 
podal Sirgsimu obecenstvn v ,,Pokroku“ mi- 
nulého mésice obsirnou zpravu o véci této a 
zbavil tudy redaktora price, které k povin- 
nostem jeho ndlezi. Spisovatel pise 0 predmétu 
feéeném, jak nasleduje. 


V Praze se zachovaly tii staroddyné 
okrouhlé kaple, tak fecené capellae rotundae. 
Kapie sv. Kiize mensfho (capella s. crucis 
minoris) v Postovské ulici, sv. Longina na 
Rybnitku blize kostela sv. Stép4na a sy. 
Martina na Vysehradé. O ptvodu a stéit 
téchto tii kaplf schazeji nam historické do- 
klady, ale o kazdé z nich jde bajeén4 povést, 
jakoby z dob pohanskych pochodily. Tak se 
pravi o kapli sv. Longina, Ze byvala davno 
pred zalozenim Nového mésta prazského 
chrimem pohanskym. O kapli sv. Kyize zase, 
ze tu, kde stoji, byval rybniéek, v némz divka 
bohaté pohanské rodiny, stavSi se kfestankou 
a byvsi od rodiéii proto prondsledovana, se 
utopila, naéeZ tu kostelik vystavén jest byl. 
Jind povést di, Ze bohaty jakysi kupec, 
vyvaznuv ze zajet{ tureckého, ze slibu tuto 
kapli na zpisob turecké mesity ku cti sy. 
Kiize vystavél. O kapli sv. Martina na Vy- 
Sehradé tatazZ povést o kupci ze zajeti vyba- 
veném se vypravuje, ale Castéji se ji jmeno 
»kaple pohanské“ piipisuje. Cteme zajisté 
v éeskych letopisech: ,A toho dne (sv. Bo- 
nifacia 1523) také na Vysehradé hrom zapdlil- 
vezi, a% krovy spadl a podlahy tii shorely a 
vyskocil vrechem kostelem sv. Martina nékdy 
pohanskym nedaleko odtud.* Na vyobrazeni 
Vysehradu Folperta von Alleu z r. 1685 vy- 
slovné ,pohanskou kapli* se jmenuje. Také 
Hamrsmid toho ndzyu uZivé, a Tomek dotvr- 
guje, Ze sev 16. stoleti o kostelf¢ku sy. Mar- 
tina vibee yérilo, Ze byl nékdy pohansky, 


ass” 4, ae 


Paivod tif kapli klade se obeené do 12, 
stoleti; a ponévadz jsou vsecky stejného tvaru, 
stejnych rozméri i stejncho staviva, jakoby 
sestry byly, souditi lxe, Ze zalozeni jejich do 
jedné a téze aneb sobé velmi blizké doby 
paddé, ba Ze snad jednoho a téhoz stavitele 
mély. 

Zminky pisemné o téchto kaplich teprve 
mnohem pozdéji po jejich vystavéni se vy- 
skytuji. 

Ka kapli sv. Longina, které dle naSeho 
domnéni pivodnim kostelem sv. Stépdina ve 
vsi na Rybniéku byla, a teprve, kdyz nynéjsi 
vétsi kostel sv. Stépdna povstal (do r. 1367), 
jmeno sv. Longina obdrzela, tahnou se zpravy 
v listinich z yr. 1351, které o kostele sy. 
Stépéna jako davno vystavéném mluvi. 

O kapli sv. Kiize déje se prvui listinna 
zminka potvrzenim k ni plebana r. 1369. 

Koneéné o kapli sv. Martina mame prvni 
listinnou zpraévu z Yr. 1369, kter&é pravi, Ze 
Divis z Krsovic povinen byl platiti ku kostelu 
vySehradskému a kapli sy. Martina 92 grosu 
prazskych. 

Znamenati slusi, ze v Praze ¢tyry svatyné 
sv. Martinu od staroddvna zasvéceny byly. Na 
Starém mésté farni kostel sv. Martina ,vét- 


Siho,“ jinak ,ve zdi* teceny, o némz jiz r. 
1187 zminka se ¢ini, nyni ¢. d 41./—I., 


pak farni kostelik sv. Martina ,mensiho“ 
v-ulici ,Platnéfské bliz Valentinské, o némzZ 
se r. 1332 zminka déje; na Malé strané ko- 
steli¢éek sv. Martina z 15. stoleti na némésti 
Pétikostelnim, pred domem Gis. 176 nékdy 
stavavsi; kone¢né kaple sv. Martina na Vy- 
Sehradé. 

O ptvodu, pivodci a staii této kaple sou- 
dime ndsledovne : 

Od yr. 1157—1171 Zil na Vysehradé ka- 
pitolni dékan Martin, synovee probosta Ger- 
vasia, Vypravuje se o ném, Ze ho Vladislay Ii. 
s ynuckou svou Hejenou, Petru, vnuku ¢eckého 
cisate Kmanuele, zasnoubenou, r. 1166 za 
pricinou svatby do Konstantinopole vypravil, 
Za vykonané pri tom prostirednictvi byl dékan 
Martin jak od cisafe tak od patriachy tam- 
néjsiho mnohymi drahymi dary obdaroyan a 
vrativ se domi, tyto kostelu vySehradskému 
vénoval az nich skvostna bohosluzebna roucha 
shotoviti dal, tak Ze krdésu a lepost jejich 
vsickni obdivovali, Ktestni jmeno dékana Mar- 
tina, putovan{t jeho do Konstantinopole, dava 
podnét k domnénce, Ze tento dékan na pamatku 
vykonané pouti do Konstantinopole a stastného 
do Cech navratu po roce 1166 kapli sv. Mar- 
tina na VySehradé a to v slohu roménském 
zalozil a sy, patronu svému zasyétil. Dale je 
znamo, Ze Vysehradsky probost Jinditich Bie- 


tislay (od r 1178—1182), potomnf biskup 
prazsky (1182—1197), pri kostele vysehrad- 
ském choralisty ¢i zpévaky poctem 12 zalozil 
a bohaté nadal, aby Bohu chvAlu prozpévovali. 
Ale choralisté vySehradsti pti kapli sv. Mar- 
tina mista méli a nepocbybné i nékteré po- 
vinné zpévy v ni vykondvali, proto také dle 
svédectvi Hajkova kaple sv. Martina ode dayna 
»koralskou* sluje, a aZ podnes tento nazev 
se udrzuje. To nasvédéuje nasi domnénce 
nahore projevené. Probost Jindiich Bretislav, 
vy letech dékanu Martinu souéasny, bratr vé- 
vody Fridricha a stryc Heleny, Martinem do 
Konstantinopole ku svatbé doprovozené, k osla- 
veni zalozeni Martinova, jez bylo zdéroven 
pomnikem rodinného déje, obou vévodi se 
tykajiciho, usidleni a bohaté nadéni choralisté 
pri kapli sv. Martina pYicinil. 

Listiny vévody Fridricha nepravé se vy- 
kladaji u Hamrgmida, Schallera i u Ruffra, 
jakoby tyz vévoda r. 1187 kapli sv. Martina 
na Vysebradé s celym k ni slusicim okresem 
kapitole vySehradské jako darovani baby své 
Svatavy byl potvrdil, kdezto tam o okresu ¢i 
tjezdu sv. Martina ,vétsiho“ ¢i ,ve zdi* na 
Starém mésté (circuitis s. Martini in suburbio) 
feé jest. 

Roku 1396, jak na hore zminéno, vy- 
chazel ze vsi KrSovic plat ku prospéchu kaple 
sv. Martina. 

Népadné jest, ze se v této dobé se 
zZadnym rektorem neb oltdrnikem kaple sy. 
Martina nesetkavame, 

Roku 1420 uvaddi se kaple sv. Martina 
mezi 14 kostely vySehradskymi, které od Husitu 
dne 2. listopadu po vzteceni VySehradu po- 
plenény a poboreny byly. 

RovneézZ musela utrpéti r. 1447, kdyz 
v druhé polovici mésice srpna Téboti Vysehrad 
prepadli. 

Ze ji vr. 1523 hrom navystivil, zmfnili 
jsme se. Za valecnych béhit tiicetileté valky, 
zvlasté za oblezeni Prahy od Svédi r. 1648 
nepochybné pohromy neusgla. 

toku 1719 byla kaple sv. Martina dle 
svédectvi Hamrsmidova obnovena. F 

Za oblezeni Prahy od Franeouzti r. 1741 
a od Prustt vr. 1757 asi vétsich gkod zakusila, 

Roku 1750 byla chatrn& vizka ¢i zyvo- 
nicka péci dékana Jana ToméSe Berghauera 
obnovena, 

V druhé polovici predeslého stoleti po- 
stoupil kapitolni dékan kapli svat. Martina 
k Z4dosti tehdejsiho c. k. vojenského velitele 
k tiéeliim vojenskym s podminkou, Ze se éa- 
sem zase kapitole vratiti m4, coz% se vSak na- 
potom nestalo. Byvsi od té doby povazovana 
za majetek c. k. erdru, slouzila a%Z do roku 


— 115 — 


1848 za dilnu na zhotovovaéni sttelnych né- 
boji. Pti letoSni opravé, kdy% se podlaha 
zdvihla, nasla se pod ni hromada zapadaného 
sttelného prachu. V dobé nejposlednéjst ale 
pronajimal c. k. erd4r tu kapli chudym lidem, 
kte¥i, uzivSe apsidy za kuchyni, z okna po- 
moci roury komin utinili. Roku 1870 ZAdal 
vybor spolku ,Vlastimil’ nejdistojnéjsi kapi- 
tolu vySehradskou, aby, ujavéi se kaple té, 
ji od z&huby zachranila. Na to se roku 1871 
dne 27, éervna nejdistojnéjsi probost Vaclav 
Stule, tehdejsi administrator dékanstvi, jmé- 
nem kapitoly u ec. k. vojenského velitele hra- 
béte Huyna o kapli uchazel. Dopisem dne 
19. srpna 1871 tis. 8475 dalo vojenské ve- 
litelstvi védéti, Ze kaple c. k. finanénjmu mi- 
nisterstvu postoupena, a dopisem dne 17. tn. 
1873, Ze od vojenského stavebuiho fiditelstvi 
ce. k. sprévé finanéni odevzdina byla. Na to 
chtélo c. k. okresni finantni fiditelstvi do- 
pisem dne 5. brezna 1873 ¢is. 6505 védéeti, 
zdali kapitola kapli koupiti aneb ji za jisté 
ndjemné udZivati chee? Kapitola oabidnuvsi 
se, Ze se vlastnickym pr4vem k té kapli pro- 
kaze, zidala prozatim, aby kaple ihned uZivati 
mohla, ¢ehoz ji ale odepreno, a méla se do 
18. Gervna t. r. o pravu viastnickém vyjadtiti, 
Pohiichu nebylo kapitole ihned pravnickych 
dtivodi po ruce, i aby se vée vice neprota- 
hovala, nabfdla dne 22. listopadu r. 1873, 
ze kapli svat. Martina s okolim vyméry 60 
étver. sihi koupi. Finanéni ministerstvo vy- 
slovilo dne 19. ledna 1874 ¢ 980 cenu kaple 
500 zl., kterou po vyhotoveni reversu a kupni 
smlouvy nejdistoj. probost ¢Astkou 250 al. 
a kapitola té% 250 zl. eraru zapravili a dne 
26. kvétna 1875 kapli do svého vlastnictvi 
vzali, Pro nedtstatek ndkladu k opravé jejf 
ihned neprislo. Roku 1878 koneéné njal se 
velikomyslné opusténé kaple vysoce distojny 
kanovnik vySehradsky p. Frantisek Koé{, 
nabidnuv se dne 8. éervence kapitole, Ze na 
svaj néklad kapli v pivodnim slohu opraviti 
chee, coz kapitola vdééné pfijavsi schvAlila. 
Navrh k povSechné a daikladné opravé ¢inil 
architekt: pan Antonin Baum. 

V bani s vizky, v niz druhdy zvonek 
byval, dne 11. éervence siiaté, nalezena ple- 
chové skiiika av ni v z4vitku, peceti dekana 
Jana Tomdse Berghauera opatieném, vedle 
10 sy. ostatki a trochu zemé z hrobu svat. 
Jana Nep. listina pergamenova s timto né- 
pisem: ,Gubernante Eccl. cath. Benedicto 
XIV. summo Pontifice, imperante Francisco I. 
Rom. imper. semper Augusto, regnante Maria 
Theresia Rom. imper. et Bohemiae regia, 
Carolo comite a Martinic, Vysehradensi et 
Olomucensi praeposito, vetustum campanile 
capellae s, Martini Epise, in castro regio Vy- 


Sclradensi reparatum fuif a Joanne Thoma 
Berghauecr in universitate Pragena J. U. Doc- 
tore, decano VySehradensi et regni Bohemiae 
praelato A. Domini 1750.“ Ze by se byly 
ve staré bani penize nalezly, jest domnénka 
nepodstatné a lichd pevést. 

Oprava kaple déje se vné i vniti, pilné 
a diikladné za bedlivého a svédomitého do- 
zoru Slechetného opravovatele. Jiz se zla- 
cen&é bah s pozlacenym kiizem na vizku zase 
posadila, Do bané opét vSe v ni nalezené 
ulozeno, jen na druhé strané tého% perga- 
menu zapsina cesky zprava o opravé nynéjsi. 
Do lucerny vizky vsazeny na misté zpuktelych 
étyry nové romanské sloupky s_hlavicemi, 
lucernu i kapli roubi nov4 timsa, ktirkov4 
stfecha opravena, v né i vnitr nové omitka 
nahozena; starobylé okénko v apsidé na jizni 
strane, jez zazdéno bylo, dle slohu se opra- 
vilo, étyrhranné se zazdilo; na severni strané 
nové okénko se prorazilo. Tiem oknim v ro- 
tuadé, jez éasem proti slohu rozs{fena byla, - 
dostalo se slohu primé¥ené opravy, jsou mfrfi- 
zemi, sklem katedraélnim a dr&ténou siti ve- 
smés opatiena. Na misté nynéjsiho rozs{re- 
ného vchodu na jizni strané, sklenul se pvovy 
romausky portal s dvetmi dubovymi a ko- 
vauim pfimcrenym. Zazdéné dvéte zépadni 
nemohou se pro prikry svah, hlubokym pri- 
kopem erdrni silnice spisobeny, vice ode- 
zditi. Pii bedlivém pdtr4ni nebylo Z4dnych 
maleb a ndpisti vnit? kaple nalezeno. 

Klenuty strop kaple i apsidy nese bez- 
prostiedné stfechu bez zvlastnich krovt. 
Kaple polozena jest dlazdicemi z cementu ; 
mramorovy stupeh déli presbyterium od lodi, 
Oltaét na sloupcich ze slivenského mramoru, 
ozduben bude z jara kovovym kiizem, mal- 
bami vetefe Pané a dvou evangelist po obou 
stranich. Nad oltétem na zdi bude malovan 
obraz sv. Martina, a vyse Zehnajicf Kristus 
na zlaté pidé, po strandch legenddrni vyjevy 
ze zivota sv. Martina, které p. J. V. Hellich 
pristim rokem zhotovi. Ndklad na veskerou 
Opravu a ttpravu kaple, jak z dosavddnich 
vydajfi souditi lze, dostoupi az 2000 2l. 

Koneéné podotknouti slusi, Ze kaple, ana 
z bélohorské opuky cel4 stavéna jest, 8 met. 
25 em., apsida 5. met. 47 cm. uvnitit vysky 
ma; vnitini polomér 3 met. 25 cm, délka 
elipsové osy v apsidé 2 met. 20 cm., Sitka 
1 met. 65 em., tloustka zdi v lodi 97 cm., 
v apsidé 95 em obnasi. Vyobrazeni kaple sv. 
Martina vidéti jest na rytinaéch Sadellerovych, 
Holarovych, Folpertovych, také v popisu Vy- 
Sehradu od dra. Legise Gliickseliga r. 1853, 
v dékanském domu na Vysehradé, také na 
starém obrazku Panny Marie vySehradské 
z minulého stoleti; vyobrazeni obnovené kaple 

ak 


— 116 — 


yr. 1719 v barvdch chové skladatel téchto 
¥4dki; vyobrazeni od Antonina Levého pri- 
nasi éasopis ,Kvéty* 1869 IV. ¢. 24. str. 190.* 

K tplnosti nezbyvé neZ podékovati jmé- 
nem krestauského uméni vys. dustojné 
kapitole vysehradské a jejimu probosta, 
ze yelepamétnou budovu koupi zachranili od 
profanace a zkazy. Posvétné mistnosti v divno- 
vékosti kfestanské sluzbé Berdnka zasvécené 
nebudou nadéle znesvécovany pripravovanim 
stfelného prachu, ani pronajimany na nejnizsi 
chudinu, kter4é apsidu pouZivala za kuchyni 
a kulatou lod za pelech, do ného% zvenc{ po 
déevénych schodech jako do holubniku se 
vystupovalo. Tak cenény jsou od jistych 
kruhii pamdtné a starobylé budovy cirkevn(, 
pamitnikové starého uméni! Vrouci diky 
budtez vysloveny vdp. kanovnikovi Frantisku 
Kotimu, ktery vlastnim nékladem di- 


kladné a dastojné kapli obnovuje. Na dlouhd 
léta jest budova opétné zachovana a obrnéna. 
V apsidé zase stati bude olté#, na némzZ obé- 
tovati se bude neposkyrnény Beranek, stény 
zastkvi se nddherou barev a okny pada 
opétné svétlo barvami oslnéné a proménéné 
do posvatnych prostor znesvécovanych, nynf 
viak zase posvécenych. Kolem kaple ua pidé 
urovnané zalozi se ndkladem darcovym mala 
zahrada, Obnovend svatyné obroubena bude 
derstvym zelenim. Na tom daru spotiae po- 
Zehnént Bozi! Dar vdovy odplici Pin Buh 
stondsobné, 

Jen jedno prdni mi jesté zbylo. 

Praha m4 v liné svém tii romaénské 
kaple. Dvé jiz jsou obnoveny: Kaple sv. Ktize 
a sy. Martina. A ta tfeti? Kdo smiluje se 


nad kapli sv. Longina ? 
Lehner. 


Staré zpraévy o fardch v Cechach. 


Podava profesor A. Sedldacek. 


V. Bélice u Neveklova. 


Privo podaci pri kostele zdejSim mfvali 
opatové klastera Ostrovského. Nejstars{ fara 
Bélicky Kunes pfipomind se r. 1379 byv tu 
jiz 16. rokem, tudiz se sem asi r. 1363 do- 
stal (lib. visit.); r. 1390 byl dékanem deka- 
natu BeneSovského (lib. erect. XII. f. 58.), 
potom ndsledovali r. 1399, 5, éervence Pyib{k, 
jenz si misto to s KuneSem vyménil za faru 
Tyneckou, a r. 1418, 21. kvétna Frantisek, 
oltérnik v BeneSové (u oltdte p. Marie), jenz% 
se sem také vyménou dostal (lib. conf. VI. 
AVA 206 VIL J 19), 

Ta Gast vsi, kterdz klésteru ndlezZela, 
dostala se skrze z4stavu krélovskou (1462) 


VI. Brezi, Lazisté a Husinee. 


Farni kostel v Lazisti patiival i s vesnic{ 
k panstvi Husskému a patrony jeho byvali 
tudiz drzitelé hradu Husi, zejména r. 1360 
Petr z Janovic, rcku 1404 Sigmund Huler 
z Orifka; ale néjaky Gas Lazisté k Husi ne- 
patrilo zejmena r. 1363 a 1372 jsouc v dr- 
zeni pani Anny, vdovy po Herbortovi z Ja- 
novic a potom bratii Hynka, Petra a Viléma 
z% Malovic. 

K lepsimu porozuméni podavame na str. 
117. vyvod drziteliv Vimberka a Husiz rodu 
paniv z Janovic. 


Jettichovi z Janovic a na Chlumei, ktery byl 
nékteré vsi téhoz klastera penézi svymi vy- 
platil; pozdéji dostaly se tymzZ pravem Janovi 
Bezdruzickému z Kolovrat a na Bustéhradé, 
kterému krél Ludvik r, 1522 ndsledujici ves- 
nice k dédiénému jméni udélil: Dilazim, Na- 
horuby, Nebiich, Mittin, Dalesice, Pnétluky, 
Bélici s podacim kostelnim, Kelée a mlyn 
pusty pod Strasovici. Co drizitelé ndsledovali 
roku 1527 Jitik Osovsky z Adlar, r. 1539 
Jan Bechyné z Lazan a na Piéiné. Ostatek 
shledati lze ve Vlasikové popisu okresu Ne- 
veklovského, str. 46. 


Faraiti v Lazi8ti byli tito: 

R. 1360, 26. Hjna Vit Milensky, knéz 
po smrti Hrdohové; r., 1363. 18. prosince 
Michael, knéz z Prachatie po odehodu Vitové; 
roku 1372, 31. béezna Bernart z Vétie (?), 
knéz po smrti Michaela; r, 1404, 8. listo- 
padu Jaroslav, farét ve Strojeticich po smrti 
Bernartové (lib. conf. I. C 8, F 5, IL: F 8, 
VI. F 4). Tento Jaroslav byl rodu  rytté- 
ského a psal se ,,ze Svina¥ova“, r. 1398 se 
stal fardtem ve Strojeticich, r. 1415, 2. srp.. 


| byl vedle slayného Mikulése z Husince pa- 


— 117 — 


tronem kostela ve Skryjich, tak ze se zd4, | p¥ibuzni M. Jana z Husince Zili ve Vodha- 
ze byl jednoho s nim rodu, ano i p¥ibuznym. | nech a Horazdovicich, jak svédé{ staré knihy 
Kostel v Husinci neputiival v 14. stoleti | méstské v Horazdovicich. R. 1385 byl Mi- 
k Lazisti, nybrz k farnimu kostelu v Béezt | kulés Hus obydlim ve Vodianech, bratr jeho 
Viachové, jak svédéi jediny zdpis o kostele | Velislav, teteny Hus driel t. r. dim v Ho- 
Btezském zachovany: -A. 1359, 11. februarii | TazZdovicich, prebyvaje tu s choti svou Kate- 
Ulricus Johannis de Biezie, clericus ad prae- | fimou jesté r. 1407; tého% roku ptipomind 
sentationem Johannis, Conradi et Jesconis de | S¢ deera jejich Kunka jiz mrtvd a Jan, ynou- 
Biezie ad ecclesiam ibidem et ejus filialem | Sek jejich z téZe dceery 2plozeny. Zdaliz ne- 
in Husseniz per mortem Chynae plebani va- | byli snad Mikul4S a Velislav bratii otce Hu- 
cantem est institutus (Tingl. lib. conf. I. p. 85), | Sova? 
Jinych zprév o kostele v Husinci se nedo- 


stava. Poznamka. V ¢isle 7 na str. 81. budtez éténa 
: $ Po 5 ¢ slova Téchonice, Chotoviny na misté. chybné 
Jen jako pridavkem budiz dolozeno, Ze otisténych Béchonice, Chotovina, Choteviny. 

* * 


Pan z Janovic, 


otec, 
ae SY PA RO RETSTE SEES SSE SS ee 
Jersik, Vavrinec, Herbort 1341-1353, PeSek 1341 1364, 
1341-1353. 1341. + 1.1369. 
Anna, neb Nechna. 
ae TS eR — seme? Nee ee SE Me RR eee 
Pavel, Matéj, Herbort, Purkart, Petr, Jenec, Jetrich, Pavel, Dik, Mikulas, 
kanovnik +1.1387. 1360-1414 +1397. prob. 1375-  1375- 1376- 1376. 1376 
arcijahen far. vy Zabla- Bol. 1419. 1408. 1404, +1. 1384. 
Prazsky. cti, kanoyn. 1363- 
Mélnicky, 1381. . 
dék. u sv. Potomci na Potomci na Petrspurce. 
Jilji. Chlumci. 
Drobné prispéviky & historn uméni. 
Podiva F. J. Lehner. 
IV pude. A skuteéné stél kostel bezprostredné 
rei ae pred hradbami mésta a upadl piri kazdém 
Kostel sv. Véclava v Dééiné. z ¢etnych oblehdni, jichZ méstu bylo zakou- 


i : é . : | Seti, bez ochrany do rukou nepfratelskych. 
: Veterani vstavaji. Start pamétnici k nové | Kostel podruhé jest posvécen r. 1493 po ob- 
cti ptichazeji. Prastary chrém sv. Vaelava nové jeho Ve tiicitileté valee Svédové jej 
v Deciné zase 2 hrobu povstal. Slavil své | \sioupili a vy sedmileté valee Prugaci v ném 
vakriseni due 8. zéif. Décin v ten den Zil | jeze1j, Pokazdé byl vsak obnoven a pattitné 
xe stalych upominkach, které J€) ee ce vedly z¥izen, az posléze r. 1749 s celym méstem, 
stoletimi az ku pocdtktim krestanské viry | 5 yimy vidy z hrobu povstal, pri ohromném 
x Cechach. Misto, pa, nes kostel CAE Vac- pozéru lehl popelem, pyi kterézto pYrilezitosti 
lava stoji, vede te nazpét az k pfedhisto- | te; skvostny nahrobek rytite z Biinau za syé 
TICK YU VERMIN) MEstA. yzal. Po hrozné katastrofé mésto sice rychle 
‘Povést pravi, Ze jiz sv. Vdclay vystavél | se zpamatovalo a ze ssutin zase povstdvalo, 
pohanskym Déénantim, tehd4z Ddééanim, prvni | kostel vsak” jen nuzné z venéf se obnovil a 
kostel. Kdyz pozdéji, roku 1059 v den sv. | od velkého poZéru po 129 roki uéelu svému 
Vaclava, po Cechach silné prielo (,am Tage, | byl odcizen. Pouzivalo se ho za skladisté 
da Sanet Wenzeslei war, ein grosser Regen | rozli¢ného zbozi, co zatim kostel sy. Kifze 
in Boheim geschah“), Labe biehy zaplavilo, | méstskym a dékanskym se stal. Ten stary 
hrozn& povodeh celé mésto odnesla. Tehdaz | kostel zdilel vsechny osudy s méstem po sta- 
stary Dééin vinami povodné ztroskotan jest. | leti déjin jeho. Povésti a déjiny ovinuly 
Méstané na hrad se uteksi spustili do vody | kolem obou pdsku tak pevnou a nerozluénou, 
dievénou desku se slibem, Ze méstu a sy. | Ze koneéné zzelelo se méstu toho druha vér- 
Vaclayn vystavi kostel na misté, kde nalezena | ného, ktery sdilel s nim po ta dlouhd léta 


** 


— 118 — 


veskeré osudy, dobré i zlé. Pri rozkvétu 
mésta vzpominéno vdééné veterdna. Vidyt 
milé upominky poutaly kazdého k tomu mistu 
a k tomu chramu. 

Z vdéénosti probudila se v prsou p¥atel 
jeho myslénka, zpustly a znesvéceny chram 
— pamitnik déjin — tplné zbudovati, di- 
stojné zfiditi a sluzbé Bozi navratiti. 

Za vsestranného téastenstvi obyvatelstva 
a za pomoci vysokych prizniveti peéalo se r. 
1875. Stitecha musela z vétsi CA4sti znovuzfi- 
zena byti. Staré stfecha sindelov4 nahrazena 
jest vedle navrhu a ndkresu architekta Josefa 
Mockra krytbou biidlicovou barevnymi vzorky 
okraslenou. 

Do vnitt kostela koupen jest na radu 
architekta Mockra stary hlavni oltét s dvéma 
poboénimi. Nové varhany s 49 klavesy a 637 
pistalami v manudlu objedn4ny jsou pro kostel 
u Fellnera v Konigswaldu. 

Dle téetni zpravy obnésely veskeré prijmy 
17.622 zl. 23 kr, veSker4 vydani 17.618 zl. 
65 kr. J. V. zvéénély cisat Ferdinand Dobro- 
tivy daroval s cisafovnou Marii Annou 1000 
7, Décinsk4 sporitelna 3700 zl., hrabé Fran- 
tisek Thun 350 zl, — 


Dne 8. zéii za veliké radosti veskerého 
obyvatelstva byl kostel od J. Em. kardinala 
arcibiskupa Svarcenberka slavnostné konse- 
krov4n. 

A tak nejstarsimu kostelu Décinskému 
dostalo se cti zaslouzené. Lehner. 


Vis 
Jak zemsky sném cesky podporuje umént. 


Na vychodé se jasni; bude brzy den. Za 
éervankomi vychézi slunce. Na snému kra- 
lovstvi ceského poéinaé se mluviti o uméni. 
Doufejme, Ze za slovem nasledovati bude 
skutek. Jakym mecendsem uméni domdaciho 
sném zemsky az dosud byl, posuzuje vidce 
néroda Dr. Ladislav Rieger v proslulé feéi 
adresni takto: 

,ZAstupcové zemé pozddali sice od lidu 
naSeho ve)ké obéti, poZidali na ném mnoho 
milioni, avsak ptejme se, jakych pamatek, 
jakych takika monumentdé nasi tstavni ¢innosti 
zustavili, na kteréz bychom mohli byti hrdi, 
pro néz by na nds pamatovati musela jesté 
budouci pokolent? Ptim se tedy, co jsme 
za téch 18 let dokdzali velkého, abych tak 
tek], na véky pamdtného? Postavili jsme 
velkou monumentélni porodnici, velky monu- 
mentalni blazinee. Myslim, Ze jsem asi ty 
podstatnéjsi zisluhy nasi snémovni ¢innosti 
vytknul. Darmo ohlfzel bych se po jinych, 
abych tak ¥ekl monumentdlnich zdvodech -a 


budovach, kteréz by dékovaly za povstanf. 
své stédrosti a iniciativé zastupitelstva zem- 
ského, Stavi se prévé dim umélecky; ten 
vsak stavi sporitelna, museum pro 
primys! umélecky bude stavéti stat, jiné 
primyslové museum zakléda privatnik. Stari 
stavové regulovali nékdy feku uprostfed hlay- 
niho mésta a zfidili n&brezi, nyni pak nabrezi 
musi stavéti prazské obec sama, zastupitelstvo 
zemské k tomu niceho neprispiva. Obec prazska 
musi se starati o komunikace zemské ve syém 
obyodu a stavi pravé veliky, krasny a mo- 
numentélni most; obec prazsk4 restaurovala 
s ohromnym ndkladem vsecky témér verejné 
budovy cirkevni i svétské, a véeliké budovy 
architektonického uméni naseho. Také nas 
dém stavi spolek, a tak vSechno, co jinde za- 
stupitelstva zemsk& podnikaji a stavi, zista- 
veno u nas Cinnosti soukromé. My s hrdosti 
éasto ukazujeme na ty hrdé palace, na ty 
hrady, krasné kostely a jiné pamdtné budovy, 
které zdobi vlast nasi a které zvlasté z naseho 
hlavniho mésta Gini, dle tsudkiv cizinct, 
jedno z nejkrasnéjsich mést na svéteé. 

Ale, pdénové, ohledneme-li se po téch pa- 
matkach po vlastech nasich, vidime, ze vsude 
hynou a rozpadaévaji se v ssutiny, aé neujme-li 
se jich bud néktery spolek chudych umélct, 
jako se stalo pri kapli sv. Kiize, neb nekteré 
obec, nebo s4ém stat. Mluvilo se, pdnové, o 
umélecké restauraci Karlstejna, ale zustalo 
to pri rei, stalo se usneSeni snémoyni, ze se 
m4 postaviti nové dustojné museum zemské, 
ale od té chvile o tom re¢éi nebylo. Pak, pa- 
nové, musime si vyznati, ze ani jediny Ustay, 
véenovany Gisté védé, pokroku védy, pokroku 
uméni, za celou tu dobu nebyl zalozen zastu- 
pitelstvem zemskym, ani jediny pomnik umen{ 
stavitelského, ani jediné dilo plastické, ani 
jediny obraz neby] ndkladem zemskym po- 
staven, ani jediny umélec vzdélan ndékladem 
zemskym. ; 

Panové, myslim, kdyz se ohledneme po 
jinych zemich, ba i po jinych krajich moe- 
ndrstvi rakouského, musime vyznati, ze v tom 
ohledu v jinych zemich od snémi vice se uéi- 
nilo. Pravil jsem, ze zadny z téchto tstava, 
jakz by sluselo a nélezelo, nebyl postaven za 
celych téchto 18 let nasi ¢innosti primo za- 
stupitelstvem zemskym, avSak takika ani jeden 
ustav takovy nebyl udrzovan primo a vyhradné 
zastupitelstvem zemskym. Tak, pénové, nase 
ucend spolecénost, naSe akademie véd, nase 
museum, nase konservatorium, naSe akademie 
vytvarnych uméni, ba i nase hospodarské 1 
primyslové skoly: témér vsecky tyto udrzuji 
spolkové a Cinnost privatni a podpora, které se 
jen nékterym z nich dostaévé od zemé, jest: 
skuteéné tak nepatrué, ze se musi nazvati 


Bien (KF os 


almuznou,: nedtstojnou krdlovstvi tak bohatého, 
krélovstvi, které tolika mili ony svych 


pfiimti kryje deficity tolika jinych 


zemi.é Z tecti Dr. L. Riegra. 


Vir 


Stoliéni chrdm brnénsky na Petrové pied 
srémovnou moravskou. 


Na snému moravském p¥imlouval se fardat 
Weber za zemskou podporu na stavbu sto- 
licného chramu v Brné éeéi ndsledujict: 


,destit to nevdéénou ptaci, uchopit se 
zalezitosti, slay. finaénim odborem zAporné 
odbyté, praci to tim nevdétnéjsi, je-li teénik 
tlenem oposice, zdstupcem vlddy kop4nim a 
vétSinou snému tismésky nadélované. Kdyz 
Dicméné chépu se slova ku spravé o petief 
jeho biskupské milosti, Nejdistojnéjsiho p. 
biskupa brnéského, ¢inim to jednak co vla- 
stenec moravsky, jednak co privrzenec nadbo- 
Zenstvi, k némuz se priznava ohromna vétdina 
syni a deer drahé nasi vlasti Moravy, a které 
nabozenstvi Cité i velikou vétSinu snému mezi 
Cleny své. Jiz staré pohanstvo vynakladalo 
vsi péci na to, by smySlenym bohim svym 
stavélo a vSemozné okraglovalo dfstojné a 
velkolepé stanky, tohot dikazem jsou velko- 
lepé zbytky basilik pohanskych. Co kfestanstvi, 
jmenovité ten tak velice peskovany sttedovék 
v tomto sméru vykonal, to dosvédciti musi, 
kdo se jen ponékud za humny svého domova 
porozhlednul; obdivujeme zajisté my potomci, 
pidimuzikuvé velikany predky nase. 

Aysak kdyz se jedni o to, by se u€inilo 
néco k okrasleni naSeho hlayniho mésta, kdyz 
se jedné o to, aby popredni chram hlavniho 
tohoto mésta se aspon v slusném Satu objevil, 
by se mu dostalo, éehoz nepostrad& i ten 
nejchudsi chrdm v nejodlehlejsi dédiné, tut 
mdame miti ruce nase v hiubokych kapsach 
kfecovité sevfeny, aby nebylo mozno, vyndati 
Z nich ani toho médéného krejcaru k cili tak 
uslechtilému. Biskup obraci se divérné k sné- 
moynikim katolickym, a snémovnici tito ka- 
toliéti nechdvaji biskupa na holi¢kach; kdyby 
zatloukl zebraék na dvéfe doma jejich, vy- 
slySeli by ho, ale ze je to biskup, ktery 
Zebra, tomu se pravi: ,nadél Vas Pin Buh!“ 

Kdyby byl ten nas sném Zidovsky a rabin 
se uchdzel o podporu, o¢, Ze by se mu davalo 
plnyma rukama; ale tento sném vétsinou ka- 
tolicky skrbli, kde se jedn4 o to, aby si vy- 
stavél pamdtnik Slechetnosti pro budouci po- 
koleni, on nem& smyslu pro to, co je krasné, 
co by budilo ne obdiv, nybrz aspoh uznani i 
domacich i pfespolnich a proé? proto Ze jest 
to katolické! 


Na jiné vydani stac{ penéz, jmenuji ku 
pr. jen Luzdnky a Frantiskoy, nemluvi ze 
mne zavist bled4, preju mist téchto Brnanim, 
aé jim tyto sady vydrzuje cel4 zemé, pieju 
turnerim a fajervérim pfispévky od zemé, 
kdyz ale se jedné o to, aby velebuy Petrov. 
povatycil vznesené tymé své nad Frantiskov 
a Luzanky, turnery a fajervery, a tu hali se 
sl. sném v neproniknutelné roucho skrbleni, 
tu mne pojima cit nevole a hofkosti nad ne- 
vlastenectvim novomodnich katoliki. 


Painové! nd&dennik, Zijief z holych rukow: 
klade mozolovy vytézek potu svého na oltdt 
vlasti a cirkve, vdova dava posledni peniz do 
pokladnice, rolnik obétuje Gast pozehndni 
Boziho, chudy kooperator. pfispiva dle. své 
moznosti, farar dle sil svych, méstan a Slechtice 
odviraji rukou svych ku zboznym darkim, 
jen ten nd4S sném nechce dati niéeho! 

A m4 dét ze svého? Nikoliv, on m4 po- 
voliti, aby poplatnici sméli dati prirazky z dant 
svych a sném nechce povoliti toho. 

Zvléstni to tkaz. 


Nechei vSak zoufati nad slechetnosti to- 
hoto snému. Kdekoli se rozhledneme po vlasti 
nasi, nalezneme velebné svatyné, pomniky to 
Stédrosti, uslechtilosti a zboznosti nasi slechty, 
gnaky jeji stkvi se na chrdmich i kosteluich 
rouchéch; a synové této slechty sedi na snému 
tomto, nelze mi pomysliti na to, ze by se 
synové pravé Sslechetné slechty mohli zvrh- 
nouti tak, aby se stali nehodnymi svych 
predkii; doufim, ze znaky Slechty nasi budou 
zasazeny tam v kamenech, jez budou k tomu 
ustanoveny, by nesly vzneSenou bani chréamu 
knizat apostolskych na Petrové. Panové ze 
sttedu, vzneSeni nosiéové staroslavnych erbi 
Slechtickych, nechtéjte pokdéleti slavu predku 
svych, slySte hlasu -volajiciho, prosiciho bis- 
kupa. Dovoluji si navrhuouti, aby bylo povo- 
leno na stavbu véze domu brnénského z pro- 
stredki zemskych 10,000 zi. a kdyby se to 
zdalo mnoho ke cti a chvdle Bozi, ke cti a 
chvéle Moravanu, aspon 5000 zl. 

Ret fardte Webra, 


VIL. 


Véz vodarny staroméstshé. 


_ Staroméstské voddrna vyhofela d. 7 fijna, 
Vélkolepy obraz to byl, kdyz nadmul ohet 
bridlicovou krytbu, tak.ze vez v tom okamzent{ 
podobala se obrovské nestviife supinami krytd, 
éi transparentné prthlednému draku supina- 
tému, ktery vluné svém ohen prechovaya, nacez 
bridla r4zem as hroznym lomozem dolt se 
ziitila a horiei krov v celé rozsdhlosti a 
konstrukei divikiim ustroulym se ukdzal. Bylo 


— 120 — 


to wzasné divadlo, kdyZ vysoké pyramida 
st¥echy vézZe v ohnivé kostre se objevila, a 
kralovsky hrad, Pettin, kameny most, nabreZ{, 
Stielecky ostrov a hladina Vltavy v rudé 24- 
plavé pozZéru jakoby intensivnim svétlem ben- 
galskym se leskly. Sochy na mosté na jedné 
strané v jasnych konturéch vystupujici, na 
diuhé noef zahaleny byly. S véze hofici nejprvé 
opaddvaly jednotlivé vykyre, aZ posléze zistal 
jen hlavni vysoky jehlanec s bani a korouh- 
viékou. Bai brzy se ziitila. Dlouho vSak trvalo, 
nezZ jehlanec od zhoubného Zivlu ztrdven jest. 
Vidy vice uZiral ohen dievo vzdorovité. Byl to 
zipas smrtelny s Zivlem netprosnym. Jen ta 
korouhviéka na svrehu véZe se stdle tocila a 
tim zhoubnéji pldpolal Zar, tim Zivéj8i byl jeji 
pohyb. Té ohei neuskodil. PYezila celou ka- 
tastrofa. A kdyz posléze cely jehlanec iprkem 
doli se ziftil do chladicich vln Vltavinych, 
korouhvicka jesté se otdtejici s ni se porou- 
éela, aZ ve vindch hrob svéj nalezla. Ten pra- 
porecek byl tichvatnym obrazem nejvérnéjsiho 
pratelstvi a zaslouzil by toho, aby zase novou 
véz zdobiti smé]l. PoZdr na vézi vsechno ztravil, 
stroj vsak, ktery zene vodu do rour, jimizZ po 
starém mésté prazském se voda rozyaddi, zustal 
na Stésti v Ginnosti a uSel pohromé. Slusi tak 
dékovati hydrantu, ktery jest vlastnim ndlezem 
Romualda Bozka. Hydrantem totiz pusténo 
jest do staveni vodd4rny u véze stojici tolik 
vody, ze ohen strojim uskoditi nemohl a aparat 
bez pretrzeni dale pracoval. 


Véz vodarny staroméstské m4 svou historii. 


Prvni zminka o vézi déje se r. 1511. 
Ve spisu ,scriptores rerum bohemicarum*“ 
tteme: ,V tom éase vystavéli voddrnu uw sta- 
roméstshych mlynu blize sv. Vavtrince* (t. j. 
kl4sterniho kostela sv. Anny). Stavba druhdé 
dokontila se 27. fijna 1554 za primdtora 
Jana Chocholy ze Semechova. Za 21 rokié 
shcrela vsak dne 5. dubna 1576 véz zase a 
jest s velkym n&kladem znovu zbudovdna 
Neopatrnosti vodika 10. srpna 1582 zapdlena 
jsouc shorela av do z4kladu. Za _ staromést- 
ského prim&tora Vdclava Krocina ze Zatce, 
ktery téZ krasnou kaSnu z ¢éerveného mramoru 
na.staroméstském ndmésti postaviti dal, zbu- 
dovina jest r. 1591 véz zase a to o nékolik 
loket vy¥se, nezli dfive a okréslena jest slou- 
povou chodbou, fimsou a jinymi ozdobami a 
vodikovi dostalo se zvlastn{ instrukee. Za 45 


let lehJa véz neopatrnosti mlyndiée topeni ob- 
stardvajiciho dne 3. brezna 1636 popelem, tak 
ze od z4ru jen néco zdiva zbylo. Znovu vy- 
stavénd vézZ hraéla dilezitou roli za oblezenf 
Svédského r. 1648. 

Odtud, jakoZ i s véze mostecké statetné. 
stifleli studenti na Svédy ¢Asteéné most ob- 
sadiv8i, pri ¢emz véZ od kuli Svédskych 
gatnych skod utrpéla. Dne 19. tnora 1762 
povstal vsak neopatrnosti pozZzdr, ktery také 
stroj vodérny poskodil tou mérou, Ze po cely 
tyden nebylo v kasnéch vody k vareni a 
pranf. Dne 23. éervna 1762 provolal tesarsky 
mistr Vavrinec Hasselberger s pozlacené bané 
nové vystavéné véze prani, aby naddle Pén 
Buh uSetiil vézZ pred bouri, pozdrem a nepfi- 
telem s mnohymi pfipitky na Jeho Velicenstvo,. 
na vysoké ¢, k. ministerstvo krdlovstvi ¢es- 
kého, na c. k. vrehn{ direktorium ekonomie, 
na kral. hejtmana méstského, na sl. magistrat, 
na obecaif pdny starsi s veSkerou slavnou obef 
star¢ho mésta prazského. PYdni jeho splnilo 
se tak dalece, ze plnych 86 let o poziru 
nebylo vice slyseti, az dne 16. éervna 1848, 
kde s Petéinu od Windisgriice bylo na Prahu 
strileno, staroméstské mlyny zapaleny lehly 
popelem as nimi i vézZ vodarny. 

Pri nové tpravé upustilo se sice od dii- 
véjsiho nehezkého tvaru cibule a vézi dostalo 
se r, 1852 tvaru jehlance se ¢tyrmi vybézky 
v rozich, jimz vtip lidu ne bezdtivodné pie- 
zdival ,psi boudy.‘ 

Slusi-li litovati Skody zptisobené, Ze , psf 
boudy“ vzaly za své, z4dny milovnik krasné 
Prahy neoplakaval. Ta véz plodila Praze ostudu 
tim vétsi, cim krasnéjsi jest misto, na kterém 
stoji. Zhlizi se v hladiné Vitavy a m4 v nej- 
bliz8im sousedstvi p¥ekr4snou véZ mosteckou. 

VvézZ voddérny peynym zdivem svym za- 
chranila ostatni mlyny. Majitelové jejich mohli 
by 2 vdéénosti prispéti na nové ozdobeni ko- 
runou krésnou a priméfenou celému vakolf. 
V Praze m4 kazdi konéina svij zvldéStni obraz. 
Pribude malebnosti novou vézi. 

Nepochybujeme totiz, ze svéri obec prazskd 
provedeni véze umélci, ktery pocité s veske- 
rymi faktory uméleckymi na doctlenf maleb- 
ného obrazu. Buhudik p¥echovavaé Praha v liné 
svém umélce, architekty, ktefi dovedou starou 
matic¢ku okraSlovati, aby zistala, ¢fim byla a 
jest — krdsuou, zlatou Prahou. Lehner. 


ee Oo 


= = 


Wormae't 


7 


Karel Smidek, 


profesor na c, k, gynimasium némeckém y Brné, 
testny vada konsistorni, prosluly spisovatel a 
len Eetnych spolkt literatnich, 


zemrel dne 30, zAri, 


»Method* Zeli ztritu  uéence, 


ktery 
prvni vstoupil do fady dobrovolnych a 
obétovnych spolupracovniki Gasopisu vé-— 
novaného vzneSenym zijmiim kitestanského 


uméni. K dilu prihlasil se sim a Ctendi 
poznal zlaté péro jeho. A jaké péro, ta- 
kova byla duSe. Krasny sloh druZil se 
$s krasou myslenek. 
wédé a védou slouZil vlasti. Byl cirkve a 
vlasti utéchou a radostf, ozdobou kathe- 


dry, milaékem védy. Skromny byl. Vy- 
ynamenani nehledal a nedosal. A pfredce 


S vyznameninim odeSel. Vdéénd vlast za- 
chovava jej v paméti. Jméno nepfijde v za- 
pomenuti. Pamatka ztistane. Jeho prace 
jest jeho odménou a jeho pomnikem. 


Karel Smidek narodil se v Bystiici pod 
Pernstynem dne 17. kvétna 1818. Vykonav svA 
gymnasialni a filosoficka studia v Brné (1831-1839) 
odebral se r. 1839 na universitu v Olomouci ke 
studiim pravnickym, opustiv vSak tuto drahu zvolil 
studiuam theologie r. 1840 na wtstavé Brnénském, 
a byl r. 1844 na knézstvi vysvécen a za kocpe- 


ratora v Hustopeci ustanoven, kdez ziistal az do | 


y. 1851. Téhoz roku povolan jest za utitele na- 
bozenstvi na gymnasium Jihlavské, kdeZ mimo 
nabozenstvi vyucoval i Gestiné a filosofické prope- 


deutice, v téze vlastnosti presazen byl r. 1852 na | 


gymnasium Znojemské a r. 1853 ustanoven po od- 
bytych zkouSkach z jazyka Geského a ceské lite- 
ratury (u Miklosiée) a z filosof. propédeutiky za 
skuteéného ucitele gymnasidlniho. Roku 1857 po- 
volan na gymnasium Brnénské obhdrzel roku 1866 
titul profesora na témze ustavé. Smidek byls dr. 
Bilym mezi prvymi na Moravé, jenz co studujici 
zahoreli celou dusi pro véc narodni. Co spiso- 
yatel prispival od r. 1837 do rozli¢nych Casopisi 
Filosoficko-bohosloyny spis nadepsany , Véda, nd- 
rodnost a cirkev“ vydal jiz v roce 1847 v Praze. 
K oslaveni tisicileté pamatky uvedeni kiestanstvi 
na Moravé vydal spisy: Powtni kniha Velehradsha 
(r. 1863) a Patero kdzdnt, cinénych k oslaveni téze 
tisiceleté pamdtky v Brné. Od r. 1859—1870 re- 
digoval Hlas a napsal mnoho ¢lanki literdrné hi- 
storickych a esthetickych do ¢asopisu. Matice Mo- 
ravské, historickych do Casopisu katolického dwcho- 
venstva a krasoumné-historickych do Methoda. 
V poslednim pojednani, jehoz napis zni_,,Stoliény 
chrdm sv. Petra v Brné“ (Method roé. IV. str. 1, 
a 18), doyolayé se pomoci, aby brnénska kathe- 


Sluzby své vénoval | 


Z2pravy. 


drila na Petrové spojenou snahou biskupa a die- 
cése okrasleia byla vézi diistojnou prvntho chramu 
dieeése. Tuzba Slechetuého knéze bude splnéna. 
A az% stati bude véz, vdééné bude zpominano hor- 
livého knéze, vyteéného uéitele a slovitaého spi- 
sovatele, ktery svou lasku le nérodu osvedéil zihac- 
nymi odkazy slovaiiskyni tistavai wéinéilyi. Vaz: 
nost, Jakou vScobecné pozival, osvédéila se neé- 
obyéejné velikym wtéastenstvim pti slavnosti po- 
hiebni. Pfevalni zastupové lidi, jakychZ ztidka 
pri podobnych piilezitostech se vidava, osvédéovali 
své téastenstvi. VySsi a niZsi duchovenstvo, asi 
50 poétem, profesorové vsech sttednich skol br- 
nénskych doprovodili télesné ostatky zesnulého ku 
hrobu. Veterina doprovodil veterdu. Pritel pritele 
pochoval Vdp. kanovaik Prochazka jej ulozil do 
lizka odpodinka, Byvali Zci Getnymi vénci ozdo- 
bili Salkev a nad hrobem posledné zapéli se slzou 
Vv oku posledni pisen. 
Requiescat in pace! 


Oslava Karla IV. v Koliné a Mélniku. 
Dne 29. listopadu 1378 sla smutna zvst krajinani 
koruny éeské, Ze nejlepsf panovnik Gesky zemfel. 
Smutek rozhostil se v paldcich Slechty, plaé po 
domech zimoznych lidi, ndétek v chysich chudiny, 
Karel LY. otec vlasti, zemiel. Ositel narod, osifela 
zem, Narod a zem, které tak vroucné miloval, o 
jejichZ blaho se staral a% do posledniho dechnutf. 
Kamkoli zabloudilo oko Ikajicich, v8udy se setka- 
valo se stopami poZehnané a blahé ¢innosti zesnu- 
lého. Zde kostel, ktery zbudoval, tam most neb sil- 
nice, které zalozil, zde skola, kterou v Zivot povolal, 
hlasala jeho chvdlu, tam role a sady, kterymi kra- 
jinu ovénéil, velebily slavné jeho jméno. Kolin a 
Melnik, dvé mésta na luzich éeskych, oslavovala 
krale velikého, kazdé za svou zvlastni pricinou. 
Prvnimu zbudoval krasny chram, druhému strané 
uslechtil vzicnou révou. 

Pil tisicileti bylo tomu 25. srpna, co Kolinu, 
od Karla IV. za krdlovské mésto povysenému, 
k vetejné bohosluzbé odevzdal chriam Petrem Par- 
létem zbudovany. Ky div, Ze za piitivou dvoji 
slavnosti veskeré domy mésta slavnostné se 0zdo- 
bily a Ze v predveéer slavnosti Kolin tonul v moti 
svétel. Transparenty s jeho podobiznou a hesly 
vyznamnymi zdobily éetnd okna. Rada méstské a 
zastupitelstvo okresni, spolky a pofddky v pri- 
vodu ubfraly se na namésti, kde na podstavei 
kvitim a klestim ovénéeném stdélo poprsi milova- 
ného krale Karla IV. Zde k nohoum jebo, po 
vrelé feéi o zisluhach zvéénélého krale, kladly se 
vénce. Zvadnou sice vénce, laska v prsou vsak 
nikdy nevyhyne, pokud Ziti bude jeden Gech. 
Odtud hnul se privod ke kostelu, kde péveéti 
spolkové zapéli nékolik kantat. Den ndsledujict 
oslaven jest sluzbami Bozimi. — Kolin oslavoval 
darce chramu, Mélnik blahobytu piivodce. 

Zelene biehy Vitavy od Prahy az k Mélniku 
a odtud Labské pobiezi hlasité ghlagujf slayu a 


— 122 — 


dik otci mocnati. Vzdyt bohaté vinohrady zde se 
rozkladajici jeho dilem jsou. Aby milym Gechim 
uSetiil vyloh za vino z ciziny, sim nesetiil nd- 
kladu na révu z ciziny. Francie a Rakousy po- 
skytly co mély, to nejlepsi. Vinohrady Trojské 
a vyborné Mélnické jsou az podnes péée jeho di- 
kazem. Pét set let od té doby uSlo do mote véé- 
nosti, a u vdééném potomstvu neprislo v zapome- 
nuti jméno nejvétsiho dobrodince. Narodové maji 
dlouhou pamét. Dobré i zlé éasy dobte maji 
v paméti. Dobrodini i bezpravi v ndrodu ziistavuje 
stopy nezrusitelné Kde srdce éeské bije, zakla- 
datele vysokého uéeni prazského pamatka vzne- 
Send a svatad v poctivosti Zije. Mélnik dékuje ve- 
likému krali svij blahobyt a proto postavilo otci 
narodu na ndmésti sochu, co pamatnik vdéénosti 
nehynouci, jejiz odhaleni za velké se dalo slav- 
nosti. Na ¢tverhranném podnozi stoji Karel IV. 
v orndté kralovském se zlatou bullou. Sochu 
Z piskovce jemného zrna vyvedl G. Max. Popfedi 
podstavce ozdobeno jest znakem mésta Mélniku ; 
prava strana nese ndpis: ,Postavili ob¢ané Mel- 
niéti roku 1878“. Stranu protéjsi zakonéuje sloka: 
»slava darci, zemé spisa! Ont nim Labe oslavil, 
vsadiv zemi ku okrase révu‘. 

Obé distojué slavnosti byly predehrou listo- 
padové slavnosti prazské. 

Obnova chrudimského chramu Pané 
utéSené pohracuje. Jedna vé% bude jiz na druhy 
tyden uplIné hotova. Pri druhé ukonéi se prace 
pred jarem. Pravé dodany jsou z Prahy prvé dvé 
sochy (sv. Jan a sv. MatouS), sochafem Gapkem 
zhotovené. Sochy zbyvajicich dvou evangelistiv 
ocekavaji se do konce mésice ijna. 

Klarova nadace umélecka 800 zl. roéné 
obnasejici, jest po sochati Bedéichu Seelingovi 
uprazdnéna. Nadace propijéuje se na dvé létas 
pri vyte¢nych schopnostech a znatnych pokrecich 
mize vSak i na tri léta povolena byti. Konkurs 
nadace vypisuje mistodrzitelstvi na jeden rok (od 
1. zati 1878 do konce srpna 1879). Kdo z umélet 
0 ni uchazeti se hodla, mdé dvéma pracemi vlastni 
invence se vykazati, z nichz prvni ma byti bud 
obraz olejovymi barvami malovany, neb plastika 
kamend ¢i hlinéndé, nejméné jednu neb dvé osoby 
v méfitku zmenseném pfredstavujici, druha pak 
mé byti kresba s vétsim poctem osob, ktera lici 
predmét bud z pisma sv. starého a nového zakona, 
z legend Svatych, Gi z déjin zejmena vlasteneckych. 
Obé prace budtez pokud mozno y prazské vystavé 
umélecké r. 1879 vystaveny; kdyby vsak n'mohlo 
tak stati se, budtez do konce srpna 1879 predlo- 
zeny c. k okresnimu komisarovi Rudolfu Maria 
Klarovi v Praze (Tomasska ul Gis. 15-8.) jakozto 
praesentatoru nadace od prof. Dr. Aloise Klara 
zalozené, 

Centralni komise o archivech. Centrdlni ko- 
mise vénovala letosniho roku dvé zasedani péci o 
archivy, Konseryator Kaznatiz spotddal stary ar- 


chiv dubrovnicky, vnémz% zahrnujf se i akta byvalé 
republiky a ptipisaje pozaimkim historickym takové 
zajsmavosti, Ze by zasluhovaly uvefejnénu byti ve 
zpravach komise, kter& konservatoru povolila sub- 
venci na odménu doéasného pomocnika, aby pre- 
devsim zalozilo se povSechné repertorium az dosud 
nezaznamenanych archivalif. Zdroven byl konser- 
vator pozddin, aby oznamil, v jakém stavu se 
nyni nachazeji knihy vysad, prav méstskych a pro- 
tokoli: republiky Dobrovnické. — Konservator 
Aletié referoval o stavu archivalii kraje Spalat- 
ského, konservator Luschin o stavu archivalif ve 
Styrsku a Krajing. — Do Lublané byl ku vyslov- 
nému pani vyslan muzZ odborné vzdélany, aby za- 
vedl a obstaral pitipravné prace k védeckému uspo- 
faddni archivu krajinského. — Konservator Cerny 
pokraéoval ohledavati archivy Hofenich Rakous. — 
Konservator Schénherr prohlédnul v Tirolsku na 
novo 29 archivi, kde ponnknutim centraini komise 
jiz po dvé leta svédomité se prohledavaji. Archiva 
zcela zanedbanych vyskytuje se potidku, poridku 
vsak byva bohuZel stav jejich vyte¢ny a bezvadny. 
Svého druhu yvzorny jest archiv c. k okresniho 
soudu v Ried-u. Jest zasluhou zesnulého okresniho 
soudce Wittinga, muze, ktery kromé smyslu a 
znalosti mél také potiebné obétovnosti pro dusevni 
arsenal svého tiradu z dob starych. Archiv ten 
jest spriavny a pfiméfené sporadany, ze zptisob 
Wittingtiv zasluhuje odevsad nasledovan byti. 

Zlorady byvaji vSudy tytéz: schaziva poradek 
vnitini a zevnitini, uzité archivalie opominaji se 
s pattiénou svédomitosti ua svA mista vradovati. 
byva vice neb méné prachu na knihach a fas- 
ciklech, mistnost nedostateéné se provétrava. 

Co do uziteénosti obcéasného dozoru na ar- 
chivy neni tézisté v archivech cisaiskych wradt, 
jichz potadek dociliti Ize rozmanité jinym zpt- 
sobem a bez priéinéni centralni komise. 

Mnohem diulezitéjsi byva ohledavani archiva 
farnich, klasternich, obecnich a soukromych, u kte- 
rych zminéné nepfistojnosti Gastéji se objevuji. 
Zejmena byva zde jesté mmnozstvi materidlu ne- 
zuzitkovaného, co by v zajmu védy nejen primé- 
tené uschovano, nybrz také soustavnym uspora- 
dinim snadno pfistupné stati se mélo. Majitelé a 
predstaveni archivii nemohou dosti dtitklivé na 
dtlezitost svéfeného jim pokladu historického po- 
zorni ucéinéni a pred zanedbinim neb i zaSantro- 
cenim toho pokladu stéezeni byti. Konservatori 
pro zalezitosti treti sekce, tedy pro pisemné pa- 
matky historické ani na okamzik nebudou se roz- 
mysleti a uchopi se kazdé vhodné piilezitosti, aby 
o cené archivalif a jich konservovani primérenych 
objasnéni nepodali 

Jest smutnym tkazem nového véku, Ze ar- 
chivy majetku soukromého zaéasté do ciziny za- 
vleceny byvaji — bud aby dale se prodaly, v kte- 
rémzto pripadé obyéejné u zlatotepei za své be- 
rou, bud aby jimi taméjst archivy obohaceny byly. 


— 123 — 


Bolestné litujeme takovych pt{padt, jako jsov n p. 
oba nasledujici, které vy znamost vesly. Tak pted 
nékolika mésici byla ptfipravena bedniéka vzdenych 
listin pergamenovych, aby se odklidila do ciziny 
Nejvice listin pochazelo z brabéctho archivu Liech- 
tenstein-ského (neni to nynéjsi knizeci rodina téhoz 
jJména) ze Schenna; jdou nazpét az do 13. véku 
a obsahuji zejména zajimavosti od slovutného 
Pavla z Liechtensteinu ao ném. Na jiném misté 
dély se porady 0 94 Montfortskych listindch per- 
gamenovych s visutymi pecetémi ze 14. a 15. véku. 
maji-h prosté zahoditi se, aneb ma-li se utiniti 


pokus, zdali by snad kupec pro to se nenahodil 
Ty i ony listiny jsou nyni sice zachranény a tim 
i zemi zachovany, Ze se svolenim m{stodrZitele hr. 
Taaffe-ho, co% zasluhuje vdééného uznani svéta 
vzdélaného, pro archiv mistodrzitelsky v Innomosti 
ziskany jsou. 

Jen pti dobré vili a ochoté majiteli archiva, 
ustavicnym poucovanim o diilezitosti archivu, jakoz 
i posléze ustaviénym dozorem organi povolanych 
umozni se, aby poklad archivalif jiz znatné zten- 
Geny zemi a biddnt déjepisnému zachovan a p¥i- 
stupnym ucinén byl Lehner. 


Le eOnee, hadi? a. 


Der Ursprung der abendlandischen 
Kirchengebaude, 


nach neuen Entdeckungen kritisch erliutert von 
Dr. Jean Paul Richter. Wien, 
W. Braumiiller. 1878. 8. 


Spisovatel hledal souvislost kostela staro- 
kfestanského s kryptou krestanskych kata- 
komb a s antickou kapli domadci. Vysledek 
bddani v tomto spisu se poddvé. Spisovatel 
vychizi od zisady, ze atrium domu antického 
bylo vzorem atria kfestanské basiliky. Jako 
za antickym atrium oecus nasledoval, ktery 
pri sipich s vrehnim svétlem postrannim 
egyptskou dvoranou se nazyval, tak k atrium 
kostela starokrestanského druzila se prostora 
0 trech lodich s postrannim svétlem vrehnim 
— basilika. Starokfestanské basilika m4 dva 
zivly teprv v dobé Konstantinové vzniklé: lod 
pricni a apsidu. 

Patraje po poméru kapli v katakombach 
ku chramim starokfestanskym, doznava spi- 
sovatel, Ze jen tii takové kaple pro velkost 
svou mohly malé osadé slouziti za mista ku 
shromazdovani se. VsSechny ostatni krypty 
katakomb povazuje pro jejich nepatrné roz.- 
méry za pouhé hrobky, do kterych, byt i nej- 
prostranéjsich a dvetmi s jinymi spojenych, 
veslo se tésné vedie seve na dvacet lidi. 
Osada shromdzdovala pry se nad katakom- 
bami, Gemuz nasvédéuji zpravy starych topo- 
erafi timskych katakomb. Reéenym  nad- 
zemnim prostoram fikalo pry se collegiwm, 
ecclesia, coemeterium, basilica; kryptam pak 
podzemnim dostdvalo se pry pojmenovani spe- 
luncae. Na silnici ,via Appia‘ zvané vy- 
skytuje se nad katakombami jesté sedm po- 
dobnych mist ku shromazdovani. Jsou to pro- 
story rovnothelné rozméri mirnych s apsi- 
dami, Jedno takové staveni nad kalixtovou ka- 
takombou stojici pochaézi z 3. neb 4. stoleti a 
m4 ku vychodu tii apsidy. Apsida pak jest 
motiv architektonicky jiz 2 Rima az Pompeji 
znamy. Uzivalo se takovych hemicykhi y_hla- 
sické dAynovékosti neztidka za mista k sezeni, 


za vyklenky pro naéhrobky, a sdruZime-li «éel 
ten i onen, za mista, kde rodina zemfelého 
rada se shromdzdovala. Podobné shromazdéni 
za pricinou hostin na pamaétku zemfelych v den 
vyroéni smrti jejica byla dle vypovédi spi- 
sovatelovy v uZivani nejen v d4vnovékosti po- 
hanské, nybrz i v prvnich dobach krestan- 
skych. Proto zaklidény jsou pobliz hrobi 
zvlastni jidelny, triclinia, collegia, jaka vy- 
skytuji se v dobéch prvokrestauskych v po- 
dobé tecenych kapli nad katakombemi. (Spi- 
sovatel patrné zapomind, Ze krestané starych 
slov uZivali v novém, vyssim smyslu. Red.) 

Krypty v katakombdch prohlasuji se ve 
spisu nazvice za hioby rodinné a nikoli za 
hroby muéedlniki; teprv v dobach pozdéjsich, 
kdyz o relikvie muéedlniki uchazelo se, pro- 
hlaseny jsou katakomby za hroby muéedlniki. 
(Kopejtko se objevilo. Red.) 

Viastnimi hroby muéedlniki jsou arco- 
solia, rovnothelné, polokruhem preklenuté 
vyklenky, jimiz bezpochyby znazorhuje se hrob 
Kristiv. 

Teprv za Konstantina povstala kiestanska 
basilika tvaru ryzého. Jakmile krestanstvi pro- 
hlageno jest za ndbozenstvi stétni, nedostavalo 
se staviteliim basilik sv. Petra a Pavla vzoru, 
(OvSem, kfestanstvi nebylo nikdy produktivnt! 
Novy duch, kterym svét pretvoren jest, po- 
stridal naprosto tvorivosti umélecké!? Red.) 
Co.tedy uéinili? Spojili staré myslénky atria 
antického s prostorou ku shromaézdovani se nad 
katakombami, tedy basiliku s hroby arkosolif 
a vyvedli tu z4kladni myslénku ve vétsim mé- 
Yitku. — 

O pivodu lodi priéni prondsi spisovatel 
ndsledujici domnénku. Zakladni plan arko- 
solia odpovidé planu transeptu; sarkofag pie- 
sidlil se doli do krypty. Kryci deska~ nenf 
vice olt4tem, nybrz olt4f stojf kolmo nad 
sarkofagem u prostied transeptu. Mohutny 
transept k Jodi podélné pfistaveny jest pro- 
straunym obydlim oslayovaného mucedinika, 
jemuz odpovidd ,cella* autieicho chrimu ja- 


ao 1H = 


kozto obydli pohanského boha. Domnénku 
svou podporuje spisovatel pribuznosti malii- 
ského okraglovani arkosolif s nejstarsimi ba- 
silikami. Uplné zavrhuje myéléuku, jakoby 
lod p¥iéni ptivodné byla byvala mistem du- 
chovenstvu vykazanym; pred rokem 320 ne- 
méla Z4dn4 basilika lodi piitni. Také za- 
vihuje navrh, jakoby kiizevé podoba kostela 
_byla povstala tmyslné. 

Tot krétce obsah spisu. Soudného ¢éte- 
nite bude baviti porovnavani ndhledtii tuto 
vyslovenych s pojedndnim v 1. a 2. roéniku 
»Methoda* o témZe pfedmétu v posloupnych 
clancich o starokrestanském stavitelstvi. — 
Cirkvi se rido upfra vse, zejména co jest 
krasného a yzneseného. Upirénim neodstrani 
se faktum, Ze vse, co Cirkev zplodila v Zi- 
voté a uméni, skvi se kr4sou vznesenou. Dila 
jeji znamendna jsou peceti materskou. 


»Venise (histoire, arts, industrie, la 
ville, la vie), par Charles Yriarte.“ Pre- 
miére partie; ouvrage orné de 400 gra- 
vures, Paris, J. Rothschild, editeur. Charles 
Yriarte, spisovatel dila: ,La vie dun patri- 
cien de Venise au seizicme sitcle“, dukladny 
znatel ‘Bendtek a déjin jejich, vydal I. Cast 
nového dila o proslaveném mésté. Specifikace 
titulu jiz ukazuje, jak obSirn4 jest ta mono- 
grafie. Spisovatel ukazuje ném, kterak z chu- 
dobného pirata V. stoleti, ktery pred Hunny 
na Laguny se utekl, poznendhla nadhery mi- 
lovny kupec se stal, ktery brokétem se odival, 
palice s badjeénymi predméty uméleckymi 
zdobil, pred nimz krestané a Turci se chvéli, 
kdyz v radé desiti ,Serenissima Republica‘ 
dekrety stanovovala. Ch. Yriarte popisuje tuto 
proménu nézorné a poutavé. Pobirezni jizda 
nimorni a prodej soli byly prvnim odvétvim, 
jimz Bendtéané se Zivili, lodstvem a obchodem 
zalozena jest moc a nadvldda Bendétcant; jak 
chudobny poéaétek a jaky rozvoj! vitézné znaky 
z Lepanto, Bucentaur s druZinou, bohaté ko- 
lonie obchodni v Levante a Fondacchi v Be- 
natkach samych. Kdyz zbohatli kupci a ro- 
diny doi Bohu a Svatym tolik basilik za- 
svetili, chtéli téZ palice miti pro sebe, a nynf 
rozvinulo bendtské stavitelstvi své divy. Vy- 
zulo se poznenéhla z pfiznaku byzantsk¢ho, 
jaky na kuplich San Marco se spatiuje, ori- 
entaélni poddni nezmizelo vSak nadobro pred 
vpidem lombardského slohu. Calendario, Pie- 
tro Baseggio, Andrea Pisani vytvofrili stastné 
slouceni slohu arabského s gotickym na fa- 
cidich paléci dozi a sinich u vchodu arse- 


nélu, Doba renaissanéni vidéla vice nez je- 
dnoho slovitného stavitele v Benatkach po- 
ystavati a plisobiti; od staviteli palaci Cor- 
rer-Spinelli, Dario neb Giusetti nebyla vsak 
zatemnéna pamdtka jejich predchidcei, od 
nichz podél canale grande zbudoviény jsou 
Casa d’ Oro, imposantni palace Foscari, Giu- 
stiniani, Contarini. Také mrtvym dostalo se 
velkolepych pribytki; kostely, zeymena Santa 
Maria dei Frari, bendtsky Pantheon, naplnén 
jest n&dhernymi pomniky, na nichZ umén{ 
stavitelské zdvodilo se socharstvim. Veskeré 
tyto periody a pamatniky popisuje Ch. Yriarte 
s elegantni strucnosti a uhlazenosti, které 
étendée poucuji, aniZ by jej unavovali. Cetné 
vyobrazen{, nikoli do textu zapusténd, jsou 
velmi dobée provedena a podstatné napoméhaji 
dopodrobna vysvétlovati zajimavé popisy. — 
I. dil zakonéuje se pojednanim o bendtském 
socharstvi doby byzantské az k Giuseppe Tor- 
retti a Tagliapietra, tedy az do polovice 18. 
véku. VSechny druhy socharské jsou zde za- 
stoupeny: prdce mramorové a drevéné, sochy, 
basreliefy, jakoz i bronce od Alborghetti, 
Nicolo Conti a Sansovino. Zvlastni kapitola 
jest vénovina kazdému ze slovitnych ¢lent 
rodiny Lombardi, jinou m4 Alessandro Vit- 
toria, a opét jinou Leopardi. Liten{f bendtské 
Skoly malitské s obéma Vivarini z Murano 
zacinaje aZ k Tiepolo a Canaletto bude né4- 
sledovati s liéenim ostatnich slavnych od- 
vétvi benditského priimyslu uméleckého. 


Tintoretto. Prof F. Galanti na 
Akademii krésného uméni v Bendétkach vydal 
tamtézZ monografii slavného malife bendtského 
Tintoretto, ktery v 16. stol. Zil a zdkem Ti- 
zianovym byl. Dovozuje, ze Tintoretto, ktery 
r. 1594 zemiel, nenarodil se r. 1512, jak az 
dosud za to se mélo, nybrz r. 1518 v Be- 
nétkach svétlo svéta spatiil, a prinasi o Zi- 
vobyti jeho éetna data s archivii bendtskych 
vyhataé. Spisovatel ukazuje s obsirnym oce- 
hovanim dél Tintorettovych, Ze byl jednak 
mnozstvim dél nejplodnéjsim, jednak darem 
vynalezavosti a provedenim nejvétsim mistrem 
bendtské Skoly, mistrem velkych komposie, 
ktery predce samostatné stoji, aé k uvedené 
Skole prindlezi. S ocehovanim jeho lfé{ spi- 
sovatel ziroveh bendtsky Zivot védecky a umé- 
lecky 16. véku, aby ukézal, Ze uméni inspi- 
race z ného ¢erpalo. ‘Tinterettova nejslav- 
néjsi dfla jsou: svatba v Kaéni, zdzrak sv. 
Marka, ukfizovani a raj. Lehner. 


oe = ah apis z) ae 


»Method« vychdz{ vidy 20, kazdého mésice, P¥edplacenf obnasi 2 zl, rotné, 
»Methodac« v Karliné € 234, Jen frankoyané listy ptijimaji se. 
pisy, tykajici se redakce, budtezZ zasiliny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, €. 234. 
silany budtez do expedice v knthtiskarn® Mikuld’e a Knappa v Praze, v Karling, Anenska ulice Gis, 144, 


P¥edplatné prijima administrace 
Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 
Reklamace za- 


Naikladem vydavateloyym. — Z knéhtiskitrny Mikuliie a Knappa v Praze, vy Karling, 


ASOPIS VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 
Zarovei 


organ odboru pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie krestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 11. | V Praze, dne 20. listopadu 1878.  Roénik IV. 


Obsah: Provolénf k velebnému duchovenstvu a vSem pfitelfim a piizniveim kfestanské akademie v Praze, — 
Z Akademie kfestanské: Reditelstvo, Odbor umélecky, Zprdva za mésfc Fijen, Zprdva za mésfc listopad, -— 
Drobosti z vlasti a ciziny. — Mosaika, 


ROVOLANI 
K velebnému duchovenstvu a viem prdtelim a pHenivotim ktestanské akademie v Praze, 


Majic na zreteli nejutéSenéjsi obdobi kie-. Kdyby vsichni pp. élenové zivazku svému 
stanské yzdélanosti po vlastech ¢esko-morayv- | yérné dost4vali, bylo by snadno kryti roéni 
skych za pozehnaného panovani otce vlasti, | vyd4ni. Nez, bohuzel, znaéna4 édst dlenfi bé- 
Karla IV., dala z4lozna Sv.-Vacslavsk4 v Praze | hem tii let odumiela a jinym neblahé éasy 
pred tremi lety podnét a poskytla prvni po- | piispévky velmi ztizily, tak ze velika ¢4st p¥t- 
moc ke zf¥izeni ustayu, kteryz by, nesouc se | spévki nejen za rok béZici, ale i za rok 
touz idei kfestanskou, usiloval o péstov4ani | minuly jesté se nezapravila a kroky v pff- 
védy a uméni, o reformu a. zvelebovani hudby | éiné té soukromnou cestou udinéné s nevelikym 
kostelni, jakoz io zachovani starozitnosti cir- | vysledkem se potkaly. Proto dtivéfujice se 
kevnich. Uéel tak slechetny se skvélym se po- | y obétovnost posavddnich élend, pratel a pri- 
tkival téastenstvim nejen u velebného ducho- | znivei akademie kiestanské, vznd4sime k nim 
venstva, ale iu znacné ¢Cdsti laiku, kteriz do- | opétnou a snaznou prosbu, aby ustavu tak 
vedli oceniti plodnost a blahoddrnost idef | mnohoslibnému a s tolikerymi osobnimi obétmi 
krestanskych; krestanské akademie v Praze | feditelstva a odborii spojenému, piizné a pod- 
byla zalozena a poéet élenstva vzristal mérou | pory své neodnimali, anobrz i novych Clentiv 
utéSenou a prispévki schézelo se poctem tak | a pffznivefiv mu ziskati racili. Cinime tak tim 
mnohoslibnym, ze akademie mohla se odv4Ziti | snazuéji, ponévadz divodné se divérujeme, Ze 
rozyinouti pisobnost Sirsi a s vétSim ndkla- | akademie kfestansk4 velikou mérou plni, co 
dem spojenou. Jakkoliv jiz spréva akademie | provincidln{ synoda z r. 1860 (Tit. I. cap. IV.) 
8 vetsimi mistnostmi vystavnimi a Skolnimi, | ,De Collationibus Cleri et Congregationibus 
jakoZ i s ustavem paramentnim spojené pfes | pro. dilucidandis questionibus  theologicis, “ 
veliké vyhody sy.-Vaclavskou zdloZnou ji po- | (Tit. III. cap. VIL) ,De Cantu et Musica 
skytnuté roéné asi 2200 zl. vymah4, piedce | sacra“, (Tit. V. cap. XL) ,De Institutis pro 
jesté ,Casopis katolického duchuvenstva‘ n&- | augmento decoris domus Dei erigendis“ do- 
kladem 350 zl. o dva seSity bez zvySeni pfed- | porucuje, ponévadz i vyslovné diecesdlni syne- 
platuého byl rozsifen, ,Method,“ vénovany | dou budéjovickou z r. 1875 byla schvdlena, 
uméni kiestanskému, 400 zl. byl podporovan, | zvl48té v oboru praktickém zdérnymi vysledky 
na list ,Christliche Akademie“ 200 zl. bylo | se vykazati mize, a zajisté pozadavkim k nf 
piiplaceno a roénim ndkladem asi 700 zl. | vzneSenym dle skrovnych sil svych ochotné vy- 
S8kola pévecké byla ziizena a udrZovina, cimz | hovuje. Pii tom podotykame, Ze kazdému Cclenu 
rotni vydaini aejméné na 3850 zl. vystoupilo. | 


| pri jednom ze éty®t organtiy akademie, pii 


& eee 


,Casopisu. katolického duchovenstya*, ,Ce- 
cilii“, ,Methodu* a listu ,Christliche Aka- 
demie* pfedplatné bud o 50°, aneb 0 25%) 
se snizuje a tim ¢inem, jakoz i vyroéni zpra- 
you a jinymi tiskopisy piispévek bez mala se 
uiplné vracf, nic nezminhujice se 0 tom, Ze od- 
borem pro vytvarné umént nejspolehlivéjsi kaz- 
dému poskytnuta pfilezitost, objednati roucha 
a nacini kostelni dle predpist cirkevnich, aé 
zhusta znevazovanych. 

Kladouce tedy dal8i trvinf akademie kie- 


staské a podnikfi s ni spojenych v ruce obé- 

tovné piizné a horlivé snahy velebného du- 

chovenstva a vsech posavadnich pratel jejich, 

opétujeme snaznou prosbu vyse polozenou co 

nejsnazneji. 

Z Feditelstva kiestanské akademie v Praze. 
Josef Hellich, 


akademicky mali, starosttiv ndméstek, 


Dr. Rupert Smolik, Dr. rant. Bauer, 
jednatel, pokladaik, 


7 Akademie krestanské. 


- Mild navistéva. J. M. nejdtistoj. pan 
biskup kraélové-hradecky Dr. Hais poctil mi- 
nulého mésice Akademii kYestanskou milou 
navstévou. Vzdencho hosta uvitalo fiditels:vo 
s predsedajicim Jos. Hellichem a doprovazelo 
jej po veskerych mistnostech. J. M. pan bis- 
kup jal se do podrobna prohlizeti oddéleni 
paramenti v tistavu paramentnim Akad, kre- 
stanské zhotovenych; napotom druhou mist- 
nost, kde vystaveno jest kovové nééinf ko- 
stelni dle vlastnich ndakrest. akademickych 
zhotovené, kde zevrubné prohlizel monstranci, 
ciboria, kalichy, pacifikaly, relikvidte, svicny 
nddobky na sy. oleje, paténky ku zaopatirovant 
nemocnych a p. Vyjdditil se pochvalné o jed- 
notlivych predmétech. Dtikazem spokojenosti 
jest objednani hned uéinéné. Zakoupil totiz 
pro svou domdci kapli residence kralové-hra- 
decké ciborium a mesni konvi¢éky, pro do- 
maéci pak kapli sidla svého letniho v Chrdasti 
lampu na vééné svétlo, Nakres ku konviékim 
mesnim byl prdvé Akademii dodén a tak J. 
Milost biskupskaé bude miti prvnf konviéky 
dle Barvitiova ndkresu akademického zhoto- 
vené. Piinesou Akademii ktestanské zyvlast- 
niho pozehnani tim, ze prvnich uZivati bude 
biskup sim pti svaté oketi mesni. Odtud 
zasel J. Milost do knihovny Akademie, ktera 
z dobrovolnych dari za krétkou dobu tak 
macné se rozmnozila. Navstéva trvala sko- 
rem ptldrahé hodiny. Na rozchodu pral svym 
zvlastnim srdeénym a jimavym zpisobem Aka- 
dewii kiestanské zdaru a pozehndni BodZiho. 
— Odtud byl veden od piéedsedy zdlozny Sv. 
Vaclavské prof. J. Drozdou v privodu fidi- 
telstva do n4dherné dvorany katolické, kterou 
se zdlibou si prohlédnul, Kdy% vyslechnul, Ze 
dvorana jiz nynf mal& byv4 na to mnofZstvi 
Héastniki zde ku rozmanitym schizim pfichd- 


Reditelstvi. ‘ 


zejicich, s vdéénym ,Deo gratias!“. opustil 
dim, ktery srdeéné se tésil z milé ndvstévy. 

Blahoprani. J. M. biskupské nejdist. 
p. Dr. K. Prichovi a general. vikéti vys. 
distoj. p. A. Kiifferovi ryt. 2 Asmannsvillu, 
vzdalo fiditelstvo své blahoprani za pricinou 
vyznamendni, kteraz jim od Sy. Otce Lva XIII, 
udélena byla, vyslavSi k obéma hodnostétim 
deputaci skladajicf se s n&méstka starostova 
Hellicha a F. J. Lehnera, Velezaslouzilému 
opatu brevnovskému a broumovské mua nejdist. 
panu J. Rotterovi odevzdina J. Hellichem a 
prof. Dr, F. Bauerem jmenem fiditelstva bla- 
hoprejné adresa k 50tiletému jubileu profese 
klasterni. : 

Dary. Vp. Imdvik Kazda, kooporator 
vy Treboni, daroval knihovné staré dilo hu- 
debni: ,Introitus dominicales* per totum an- 
num secundum ritum Ecclesiae Catholicae, 
Auctore F, Blasio Amon, Tyrolensi. Viennae- 
Austriae. Typis Leonhardi Formicae 1601 — 
upIné 4 svazky (Sopran, Alt, Tenor a Bass) 
zavazany jsou do starych pergameni s kra- 
snym pismem. Vzdcné dilo piridéleno jest od- 
borné knihovné sekce hudebni. — Sl. Cecilie 
Kotnad v Lenegieich: francouzskS a latinské 
knihy. — Dp. Jos. Fischer, fart vy Zelezné: 
Gesta Romanorum Pontificum, Chrysologi Ser- 
mones, Revue lart chretien a j. — Dp. Jos. 
Hyna, farét v Opoéanech: listinu starou na 
pergamenu. — Dp. Jos. Rutt, farat v Libo- 
Sovicich: pékny byzantsky basreliefek Panny 
Marie z kovu, dvé staré mince. — VeSkerym 
darciim vysloveny jsou diky fiditelstva. 

Jubilejni album Karla IV. K né- 
vrhu komitétu, za tou pfitinou jmenovaného, 
usneslo se fiditelstvo jednomysIné, aby ku vy- 
dini prvniho dilu upuSténo bylo od lhity jiz 
dtive uréené, Pri dikladaych p¥ipravach uké- 


497 ae 


valo se totiz, ze ukvapené vyd4ni postradalo 
by dikladunosti, ceny a pfvodnosti, ¢imz ta- 
kové dilo pravem vynikati m4. Zejmena pri 
sbiranf: materidlu uméleckého vidély se me- 
zery, jejichz vyplnén{ vyZadovati bude mno- 
hého Gasu, velké pile a znaénych obéti du- 
Sevnich i hmotnych. Diive zamyslenym vice 
mosaikovym rozvrhem utrpéla by také Z4douci 
jednota dila monumentdlniho. Z téch dile- 
zitych divodi neulozila se komitétu, do kte- 
rého povolén jest také architekt J. Mocker, 
zadnd uréité lhita, proto Ze se ani jisté ur- 
citi ned4é. Piipravné prace pijdou obyéejnou 
cestou.’ Prvni dilezity krok Stastné jest vy- 
konin Riditelstvo Akademie kéestanské po- 
zadalo Jednotu sy. Vitskou za laskavé. pro- 
pajéeni veskerych plani hlavniho chrému sy, 
Vitského, k éemuz jednota obétovné svolila. 
Jest tudy pro jedau, ovsem skoro nejdilezi- 
téjsi CAst piist{ publikace zabezpecten rovnéz 
vzicny, jako dikladny a zcela pivodni mate- 


rial umélecky, K ostatnim predmétim a pa- 
maitkim mus{ se tepry pracné sbirati, k ée- 
muZ ¢éasu dostateéného i hmotnych prostiedki 
potiebi bude. Ze moudrym timto prodlou- 
zenim na dobu neuréitou -dilu Z&doucimu, za- 
slibenému a pamdtce Karla IV. zasvécenému 
ceny neubude, netteba ani podotykati. Malo 
na tom zéleZi, vyjde-li dilo déive neb: pozdéji; 
velice vsak na tom zdleZi, aby bylo ozdobou 
literatury, diistojnou oslavou Karla IY., chlou- 
bou Akad. kiestanské, potéchou pratel umént, 
radosti vlasti milené, 

Jmenovani. K ndvrhu sekce hudebni 
jmenovani jsou od fiditelstva do vyboru ée- 
cené sekce na uprazdnén4 mista dva novi éle- 
nové, a sice: dp. vicerektor kn. arcib. semi- 
nite prazského Jos. Zennefels a tidit. hudby 
chramové u sy. Stépdna Ottom. Smoltk. 

_ Clenové novi jsou v poslednich zase- 
dinich piijim4ni a veskeré bézné zélezitosti 
vyrizovany. Lehner. 


Odbor umélecky. 


Zména stanov odborovych. Vybor sekce 
pro vytvarnd uméni seznal, ze pravni osob- 
nost sekce umélecké vzhledem ku fiditelstvu 
nen{f ve stanovich tak jasné vyslovena, jako 
ve stanovich ostatnich odbori Akademie kie- 
stanské. Také o spravé samostatného jméni 
sekce nedostdvalo se jasného znéni. Aby tudy 
stanovy tohoto odboru s ostatnimi v souhlas 
uyedeny byly, svol4na jest odborné valn4é hro- 
mada, v niz potirebné zmény pfijaty a ku vys- 
Simu potvrzen{ zad4ny jsou. Vys. c, k. misto- 
-drzitelstvi schvélilo zménu dotéenych para- 
graft, které jsou nyni znéni ndslednjictho. 

§. 4. Uloha vyboru. Vybor iidi zéle- 
zitosti odboru a jemu jest pecovati o dosazeni 
tiéelii odbornych, vyjedn4vi a vyfizuje bézné 
véci, uZivi poskytnuté mu dotace v smyslu 
praeliminéfe fiditelstvu predlozeného, spra- 
yuje a vlddne syym samostatnym jménim, po- 
d4vi kazdorotné fiditelstvu zprévu o svém 
jménf a voli sobé zdstupce do fiditelstva. 

§. 7. Zpisob ¢innosti vyborové 
Predseda svolav4 s védomim starosty akademie 
schize vyboru. Ku platnému usnésen{ vyboru 
tfeba jest p¥itomnosti polovice ¢lentii vybo- 


rovych; volby déji se vsak absolutni vétsinou | 


piitomnych. Piedseda neb mistopredseda za- 
stupuje odbor ve vsech z4lezitosteeh odbornych 
na venek, proti tretim osobim, jakoz i proti 
fiditelstvu a ostatnim odborim akademie; on 
s jednatelem podepisuje veskeré pisemnosti, 
protokoly a vyhlasky, pokud tyto pusobnosti 
odborn (§. 4.) a spravy jeho samostatného 


svatého patrona, od Karla IV. v 


§. 9. Odborné hromady. Od éasu 
k éasu m4 byti hromada odborai svolana, aby 
zpravy v zdlezitostech odboru uméleckého pfi- 
jimala a o nich rokoyala. Rovnéz mohou 
byti zde ndvrhy ¢inény a vyboru odporuéo- 
vany. Odborni porady povazovdny byti maji 
za schtize spolkové ve smyslu §. 18. spolko- 
vého zékona 

Obrazy sv. Vaclava. Sekce umélecké 
ptevzala znaénou ¢Astku barvotiskii formétu 
podélného (Sitka 20} ctm., vySka 20 ctm.) na 
silném papfife, predstavujicich oltéini obraz 
Rimé pii 
hlavnim chrému Paéné sy. Petra v byvalé kapli 
sv. Vaclavské zalozeny. Obraz pro barvotisk 
kreslil prosluly + Josef rytif Fiihrich. V pro- 
stred obrazu spatituje se sv. Vaclav, po jehoz 
boku kleéi s jedné strany cisaf, s druhé strany 
arcibiskup, za nimi pak stoji jako patronoyé 
jejich sv. Prokop a sy. Vojtéch. Nad sy. V4- 
clavem vzndsi se Maria Panna. Obrazy pro- 
davaji se v kanceldti Akademie kiestanské 
(Retézova ulice), jednotlivé po 10 kr, Kdo 
odebé¥e 100 exemplaifi najednou, obdrzi kus 
po 5 kr. 

Obzor se rozSiruje. Predméty kostelnt, 
které sekee umélecki pro potteby kostelnf 
vedle piredpisi efrkevnich a pozadayki umé- 
leekych zhotovuje, doch4zeji uznéni vSestran- 
ného nejen od kruhi cirkevnich, nybrz i od 
patrondtnich tradi a vyssich witadi stdtnich. 
V dobé nejnovéejsi navstivil mistnosfi akademie 
okresn{ komisar P. ¢t. p. Aldr, c¢. k. misto- 


jméni se tykaji, jinak se starostou akademie,  drzitelstyi pridéleny, a bedliyé prohlédnuv pa- 


oa 128 = 


yamenty 4 ndtini bohosluzebné pét{ a pod 
dozorem umélecké sekce zhotovené vyslovil se, 
ze vse nejen predpistim liturgickym a pozZa- 
davkim uméleckym dokonale odpovidé, nybrz 
také dikladnosti i laci se odporouéi Ze po- 
chvala nebyla liché, brzy se objevilo skutkem, 
kdyz vys. c. k. mistodrzitelstvi jalo se objed- 
navati véci bohosluzebné u Akad. krestanské. 


Dodateéna vysvétleni 0 cendch ka- 
lichti a ciborii Akademie kfestanské. 
Sekce umélecké zhotovuje i nejlevnéjsi ka- 
lichy se st¥ibrnow kupou a patenou, jak cefr- 
kevni predpis zni, a v ohni pak silné vse 
pozlacuje. Kalichii pouze broncovych bez 
stribrné kupy a pateny vibec nedodavaé, Stit- 
brem a zlatem ku praéci upotfebenym znaéné 
se tudy rozchazi cena kalichti Akademii do- 
davanych od jinych u obchodnickych zAvodt 
opatfovanych. Na vysvétlenou stijzZ zde za 
priklad jednoduchy kalich Akademie obyéejné 
velikosti. 

Na kupu a patenu spotrebuje se 13 lo- 
tového stribra za See 22 = 25 21, 
Zlata na silné v ohni pozlaceni za 24 - 25 zl. 
Hodnota stfibra odtivednéna jest silnéjsi ku- 
pou, aby pozlaceni v ohni tiikr4t se mohlo 
opakovati, pri ¢GemzZ kalich pokazdé oto¢iti se 
musi. Hotovy kalich ceni se za. . 75 al, 

Odpada tudy ‘na pouhy material (stiibro 
a zlato) obyéejné 50 zl. 

Kdyby odbor umélecky se odhodlal zho- 
tovovati kalichy z plechu bronzového nebo 
zelezného a pouze galvanicky je pozlacoval, 
jako se to Gini u obyéejnych firem (proti 
zrejmé zapovedi cirkevni), mohl by ovsem o 
mnoho lacinéji, neZ v krémich se proddva, 


takové zbozi s velkou vyhodou odbyvati. Aka-. 


demie véak neni obyéejnou firmou kupeckou, 
které jde vyhradné o zisk, nybrz tstavem 
cirkevné-uméleckym, Piedpis cirkevni jde ji 
nade vsecko. 

Na ciborium v prostredni velikosti Aka- 
demif zhotovené spotrebuje se na stribrnou 
kupu 13. lotového stiibra za 16 aZ 17 al. 
Mensi hodnota stiibra piri vétsim objemu ci- 
boria odtivodnéna jest slabsi kupou, kterd se 
denné nevytir4, jako s kalichem se stdv4 a 
proto pri mensim upotrebeni na Gastéjsi v ohni 
pozlaceni se nepotita. Na vyzlaceni celého 
ciboria ynitr i zevné v ohni spotiebuje se 


glata nejméné za 25, obyéejné za 30 zl. Cold 
pak nadoba prodévaé se v Akademii za 25 al. 
Odrazi-li se cena materidlu (zlata, stiibra a 
broneu), zbyvd za fagonu, vyvedeni prace ap. 
mzda velice mirna. 

Nabizi-li tedy ta a ona firma obchod- 
nické ciborium za cenu u poroynéni s cenou 
tuto odiivodnénou nepomérné nizzi, soudny 
objednavatel ihned poznavaé, co a zaé kupuje. 
Aby firma zbo#i tak laciné ke koupi nabize- 
jici se Skodou a % pouhé obétovnosti praco- 
vala, toho se sotva Ize naditi. Obchodnik 
musi vytézkem kryti jistinu, kterou zdvod 
udrézuje, regii, nadherny krém a vyzZivu syou, 
Za darmo nepracuje ani sim, ani délnici jeho. 
Tim lacinym zboZim vse se musi zaplatiti, A 
proto té% nédoba z galvanieky pozlaceného 
plechu Zelezného pri vsi zdanlivé ldci drahou 
byva. Galvanické a tudy protirituelné po- 
zlaceni vytiranim za velmi kratkou dobu za- 
chazivi na dobro. V dobé pomérné kratké 
byvi nového vyzlaceni potfebi. Aby takova 
nadoba pozdéji v ohni se pozlatila, pro ten- 
kost plechu obyéejné nemozné byvé. A tak 
zbozi laciné, ponévadz malo dikladné v dobé 
kratké na dobro nepotfebnym se stava, a lace 
klamnd4 v drahotu se méni, kdeZzto pri praci 
dikladné a tudy ovSem i nékladné zdanliva 
drahota v l&ci se obraci. 

Vy8si cena kalichu a ciborit Akademif 
dodivanych tu porovndni s nizSi cenou oby- 
éejnych zivodi vbchodnickych jest tudy pod- 
minéna vétsi spottebou kovu yzd4eného — 
zlata a stribra. 


Nové konvicky. Posloupn4 ¢ada pivod- 
nich nadob a na¢ini bohosluzebného Akademie 
krestanské obohacena jest novym ¢élankem, 
Dle ndékresu A. V. Barvitiusa zhotovuji se tézZ 
nyni mesni konvicky bud st¥ibrné neb einové, 
téhozZ v8sak tyaru. Na misto obvyklého, pla- 
stického V a A, jest do korunky vitka pfi 
stfibrnych konvicékack zasazen drahokam bar- 
vou naznatujici, co v ni se nachazi. Grandt 
na vicku zasazeny a vnittek vyzlaceny znati 
vino, topas a vnitrek pouze stitibrny znaét 
vodu. Pleonasticky jest vSak kromé toho u 
hrdilka vyryta pismena V neb A, — Na kon- 
viékach cinovych jsou drahokamy skuteéné na- 
hrazeny podobnymi ze skla ndpodobenymi, 


“Zprava za mésie rijen. 


1. Vyrizené zadlezitosti. 


Obraz sv. Vaclava objednin od dp. Jos. 
Hessouna pro hlavni oltat v jednom chramu Péné 
y St, Louis, zhotoven od p. Hellicha. 


| 


Prapor pro spolek svat. Vaclava ve 
Watertowen yv Americe z té%kého hedyabného 
bilého grosgrainu, 180 ctm. vysoky a 250 ctm. 
dlouhy; na jedné strané je obraz sv. Vaclava, na 
druhé ruka v ruce, okolo zlatem vysito: ©. R. Kat 


— 129. — 


Podp. Spolek sy. {Vaclava ve Watertowen, Wisc. 
Objednal jej dp. Jos. Hessoun v St. Louis. 


Monstrance dle vykresu p. architekta A. V. 
Barvitia potizena z nadboxenského fundu pro Fn: 
‘gavu. 


2. Nova objednani. 


Oltarni obraz sv. Bartoloméje objednal 
jmenem jisté dobroditelkyné vp. St. Dvofdk, kaplan 
v Luzi 

Krtitelnici mramorovou sg]. patron. tad 
Mlado-Boleslavsky pro chram P. v Plasich. 


Lustr sklenény dp Tomas Poldch, farat 
v Drahanovicich u Olomtce. 


Kovove nacini bohosluzebné: Monstranci 
sl. patronatni tfad Mlado-Boleslavsky pro chram 
P. v Plasich; — kalichy: vp. Oto Danielis, z4m. 
kaplan vy Litomysli; sl. patrondtni trad Mlado-Bo- 
leslavsky pro chram P, v Plasich; — ciboria: Jeho 
bisk.. milost nejdp. Dr. Hais; sl. patronatni ufad 
Mlado-Boleslavsky pro chram P. v Plasich; — pa- 
tenky ku zaopattovani: vp. Frant. Michler, kaplan 
v Chrastavé; — stftbrnow patenku : sl. patronatni 
tivad Mlado-Boleslavsky pro chram P. v Plasich ; 
— stribrné nadobky na sv. oleje, tri pohromadé a 
jednu riznou: sl. patrondtni urad Mlado-Bolesl. 
pro chram P, v Plasich; — pozlacent kalichii: vp. 
Fr. Sedivy. kaplan v Blatné; dp. Ferd. Pokorny, 
farat v Krakové; vp. Ion. Knap, kaplan ve Velisi; 
— pacifikal a kaditelnict: sl. patron. ttad Mlado- 
Boleslavsky pro chrim P. v Plasich; — konvicky 
mesnt (prvni dle vlastniho nakresu Akademie) : 
Jeho Milost biskupské nejdp. Dr. Hais; — lampy 
na vééné svétlo: Jeho biskupsk& Milost nejdp. Dr. 
Hais; J. J. princezna Marie Taxisova pro chram 
P. v Louéiné; vp. Jos. Faistl, kaplan v Hnojicich 
u Sternberka: — svicny oltdini: osm kusti p. V. 
Sviték v Karliné. 


Paramenty: Kaswli bilow a éervenow: vp. 
Fr. Michler, kaplan ve Chrastavé; skvostnow bilow, 
pak jednoduchow fialovow a Gernow: sl, patronatni 
trad Mlado-Boleslav. pro chram P. v Plasich; — 
pluvialy: éerveny pro chram P. v Jachimové ; bily 
skvostny, fialovy a Cerny: sl. patron. ttad Mlado- 
Boles]. pro chram P. v Plasich; — velwm hume- 
vale: sl. patr. ifad Mlad.-Bol. pro chrdm P. v Pla- 
sich; — bursw: dp. A. Kopecky, fara v Miletine ; 
sl. patr. tifad Mlado-Bolesl.; — nebesa: sl. patron: 
titad Mlado-Boleslav. pro chram P. v Plasich; — 
antipendia: bilé, cervené, fialové a éerné vp. Jos. 
Strebl, fardt v Kristanové; bilé: sl. patron utfad 
Mlado-Bolesl. pro chram P. v Plasich; — polstate 


oltd?ni: dp. rektor jesuitského kolegia v Praze; | 


Ign. Knap, kaplan ve Velisi; — korouhve: bilow a 
cervenow vp. Jos. Thun. kooperator vy Trndyce; sl. 
patronatni urad Mlado-Bolesl. pro chram P. v Pla- 
Sich; — Stoly: dvé pro farni chram v Krutech: 
devét dp. Ferd. Harna, farat v Holicich u Olomice; 
dvé dp. L. Bernhard Wohlmann, fardé vy Hornim 
Litvinové; — skvostnow vdp. Karel Hajek, dékan 
v Domazlicich; dvé vySivané a dvé jednoduché sl. 
patron wtfad Mlado-Bolesl. pro chram P. vy Plasich. 


Pradlo: albu, cingulum a sest purifikatorit : 
vp. Fr. Michler, kaplan ve Chrastavé; ti alby, dvé 
rochety pro knéze, sest komzi pro ministranty a 
kostelnika, 24 purifikatorit, 6 korporalit, 3 hwme- 
rale, 3 cingula: sl. patron. ttad Mlado-Boleslav. 
pro chram P, v Plasich. 

Rozlicné: Dva missily: dp. F. Vata, farat 
v Strmilové; — krigek a dva svicny k zaopatiov. 
nemocnych: vp. Vacl. Uhlir, kaplan v Jesenici; — 
Sest pari sklenénych mesnich konvicek, trojeimbdl 
a ctyry malé zvonky : dp. rektor kolegia jesuitského 
v Praze; — kriz pro skolw: vp. Exped. Nykliéek, 
kaplan v Trutnové; — dva krize: dp. Vojtéch Po- 
dobsky, faraf v Lysé n. L.; — kanonické tabulky 
a kropaéek z alpaky: vp. Josef Pospisil, kaplan 
vy Zehuni; — maly kriZ a svieny, missdl, hanonické 
tabulky, 2 krize: sl. patron. ivad Mlado-Boleslay. 
pro chram P. v Plasich. 


3. Rozpocty : 


Na skvosiny spolkovy prapor rytifi sv. Va- 
clava v Baltimore; prikrov a obraz sv. Josefa: dp. 
Jos. Leopold, farat ve Vidhosticich; — obraz sv. 
Barbory: vdp. Dr. Fr. Bauer, profesor na theolog, 
fakulté v Praze; — svicny kw krizové cesté: dp. 
Jan Kubiéek, farat v Plané u Plumlova; — kro- 
penku s kropackem, oltdint pokryvky, antipendiwm, 
kanonické tabulky, 14 oltdinich svient, mesni kon- 
vicky, konvicku s tackem ke k¥tu, 12 korporalii, 
kaditelnici, pacifikdl, 3 siury k lampam, 12 svicnit 
ku konsekraénim kiiZiim: dp. Ed. Kissel, farar ve 
Vidochové; — kititeinict mramorovou, ciboriwm, 
pacifikal, 3 nddobky na sv. olvje pohromadé, pa- 
tenku k nemocnym, mesnt konvicky, forma na pe- 
Gent hostit, Sest svicni cinovych, bilow, fialovow a 
cervenow kasuli, bursu k nemocnym, bilow a fia- 
lovow Stolu, velum humerale, plasitk na crboriwm, 
Gerveny a cerny prikrov, albu, rochetu, korporalie, 
purifikatoria, ruénicky a Bog hrob: vp. J. Hirsky, 
kaplan v Kovatové pro kostel v Predboticich; — 
Zelezeny kitz a podstavec kamenny pred chrdm P.: 
dp. J. Rutte, fardt v LiboSovicich; — tri skvostné 
slavnostni kasule zlatem vysivané, velum humerale, 
cerveny prtkrov: dp. Jan Kadlacek, fart v Mora- 
viéanech blize Mohelnice. 


— 130 — 


Zprava za mésic listopad. 


Vyrizené zalezitosti. 


Cela vnitrni uprava nového farniho 
kostela ve Velelibech. Nové vystaveny farni 
kostel ve Velelibech jest prvni z kosteli vlasti, 
jehoz veSkerd vnitfni tprava svérena 
byla Akademii kfestanské. Sekce umélecké 
svéfila provedeni architektim Bauwmovi a 
Mimzbergerovt. Slusi nyni zaznamenati a 
strucné popsati vnitini vyozdobeni nového sva- 
tostanku. Popis pozdéji doplnén bude histori- 
ckymi daty o drivéjsim, jakoZ io ptivodu 
nynéjsiho kostela. Novy farni kostel ve Vele- 
libech u Nimburka jest zbudovan slohem ro- 
manskym o jedné lodis polokruhovou apsidou 
v prodlouzeném presbyterium, k némuzs kazdé 
strany dvé okrouhlé sakristie priléhaji. V pra- 
Geli stoji véz, jejiz rohy jsou kosmo stojicimi 
opéraky sesileny. Na streSe lodi a presbyteria 
sedi étverhranny Sanetus. Zvenci jest kostel 
ozdoben lisenami a polokruhov’m podfimsim. 
Hlavni vchod romansky vede vézi a jest 
okraslen sloupky a Glankovanymi pdsy. Nad 
nim pak spatiuje se kamend roseta. U vmnitr 
déli mohttné pilite kostel na pét ¢tverct 
klenby krizové. Hlavice jejich jsou kamené, 
ornamentikou romaénskou okréslené. Kruchta 
velmi skromné spocivé na dvou romdnskych 
sloupech a vstupuje se na ni zvnitr kostela. 


Podlaha lodi jest piskovymi plotnami dldzdéna, | 


presbyterium o dva stupné vyssi vzorkovymi, 
cementovymi dlazdicemi. Veliké okna z ko- 
vaného zeleza jsou zaskleaa dilem barevnym, 
dilem bilym, vzorkovanym, okna v apsidé 
sklem kathedralnim., Stény kostela jsou natreny 
barvou svétlezlutou ve dvou ténech, klenba 
jde do seda 

Stavba kostela zadéna byla drive, nez 
Akademie do Zivota vstoupila a odbor umé- 
lecky, jemuz svéreuo bylo vnitrni zarizent, 
nemél tudy se stavbou co délati. 

Za struénym popisem budovy nésleduje 
nyni vyli¢eni predméti krestanskou Akademii 
dodanych. Jsout to: oltd* hlavni, dva po- 


boint a kredenéni, kazatelna, krtitelna, zpo- | 


védnice, kancella, kropenky, lustry, svieny, 
véind lampa, varhany a zvony. 

K hlavnimu olta*i vstupuje se po téech 
Stupnich. Vyzdéné mensa prikryta jest deskou 
Mramorovou s predepsanym sepulcrum, péti 
krizky znamendna. Mensa jest oblozena die- 
vénym pazenim, u prostfed monogramem Kri- 
Stovym znamendna, ostatni plochy pokryty 
jsou malovanymi z4vitky a stylisovanymi li- 
liemi na zlaté paidé dle rom4nskych vzorkd, 
8 jakymi v starych romdénskych rukopisech 
ceskych se shledévame. Nad mensou vypind se 


ve prostred n4dherné zcela zlaté tabernakulum 
bohatou praci fezbéfskou ozdobené, uvniti 
bilym, hedbévnym damaskem vylozené. Na- 
dvifkich spatfuje se Berdnek Bozi s korou- 
hviékou stojici na knize zavrené se sedmerou 
peceti. Koyani a kliéek s dvéma zlatymi tia- 
pecky jest v ohni pozlacen. Nad tabernakulum 
zdviha se triin vystavai s bohatym vyozdo- 
benim architektonickym. Kdyz neni vystav, 
stoji zde mensi bohaty kfiz lasurovymi per- 
lami pos4zeny. Timtéz spisobem okrasleny jsou 
kanonické tabulky. Ve stredcvéku méli dra- 
hokaméi a zlata; n4m obého nyni se nedo- 
stivi4 a proto dobrou vuli objevujeme nipo- 
dobenim. U trinu vystavniho jsou dva dvou- 
ramenné svicny, na lavi¢kich pak po obou 
stranéch stoji 12 mosaznych svicnti. Nad tim 
vsim stkvi se velky olt4rni obraz sv. VAclava 
v bohatou, ale jemnou architekturou obklopeny, 
po stranéch sloupy a lisenami, svrchu lome- 
nici zaramovany. Bohata ornamentika veskeré 
éastky architektonické zdobici vyznamné pou- 
kazuje k svétci, jehoZ obraz obklopuje, tak 
ze architekturu jednak ozdobuje, jednak dopl- 
huje myslénkou vyjadfenou malbou. Tak vinna 
réva kolem sloupt a obloukt se vinouci pripo- 
mind na panovnika krestanského, ktery viastni 
rukou péstoval vino mesni. Lalie v lesendach 
plasticky, na vétsich plochach stétcem vyve- 
dené znaci pannictvi sv. patrona. Obraz Staro- 
boleslavské Panny Marie s lomenice zaric{ 
ukazuje na mucedinickou smrt oslavence. A 
tak kazd& ¢4stka architektury mluvi svou 
zvlastni reci, Celek pak zni harmonickym ak- 
kordem, I n&plné nepostradaji zivota. Ne- 
jsou-li oziveny plastikou, népodobuji staré ta- 
pety ruznobarevné setkané. — Dimysl z celé 
komposice mluvici jevi sei v zevnéjsim rouchu, 
kterym architektura pfriodina jest. Doba na 
premysleni lin& odivala oltéte zcela v duchu 
svém. Sprosty Stafir bud vsechno pozlatil, 
aneb mélo-li to byti vkusné na dubovo 
oltar natrel a nékolik ¢arek pozlatil. Takové 
suchopaérnost plodi zivani. Zde toho nent, 
Architektura dimyslné sestavené odéna jest 
rouchem harmonické polychromie. Hlavni tén 
jest sedy s lehkym pfizyukem do zelena. Na 
vySperkovani toho’odévu jednobarevného po- 
uzilo se pak téz bohaté zlata brzy lesklého, 
brzy temného; aby vsak prilisnym leskem ne- 
oslnovalo, zde a onde, v naplnich lesen a na 
plastickych ornamentech zlato pfrikrylo se 
transparentné barvou. Ty barvy pak na zlaté 
sviti jako drahokamy. Jest to lesk zlata, avsak 
lesk barvou oZiveny. Tak ndplné lesen, pla- 
stickymi ornamenty vyplnéné, jen tmavomodre 
podlozeny, zlacené pak ornamenty jsou dle 


— 131 — 


starého zptisobu zelenou a modrou barvou 
lasirovany. Tim souladem zlata a barev plodi 
se dojem klidny a neobyéejné pitjemny a 
poutavy. Vstoupis-li hlavnim vehodem do ko- 
stela, nade vsecko vynika zlaté tabernakulum, 
co prvni predmét oltéte, ostatni pak ustupuje 
do pozadi v rouchu Sedozelenavém, jakoby 
posézené drahokamy a zlatymi ozdibkami. 
Pristoupis-li blize, jest oko ustaviéné poutdno 
vzdy novou ynadou zajimavych podrobnosti 
$8 neobyéejnou laskou provedenych. A tak po- 
kazdé spatiujes na oltati co jsi jesté nevidél. 
Sviti-li slunce, hraje si s témi barvami na zlaté 
tak rozmanité, jako to ¢inivé v prirodé, udi- 
lejic svym svétlem raiznym predmétim vidy 
novych barey, je-li pod mrakem, zlato predce 
Sviti, jako to jasné nebe za noci s hvézdi¢kami. 

Ve stfedovéku kyestané milovali di- 
kladnost. Ta se zde na oltafi spatfuje na ve- 
Skerych ¢AstkA4ch, tak Ze i zadni strana ndéle- 
Zité jest chrénéna a obraz oltd4rni zabednén, 
aby Skody neutrpél. 

V predu po boku oltdéte hlavniho stoji 
po strané evangelni stul kredenéni ve zpi- 
sobu malého oltafiku s lavkou na 4 svieny a 
s vétsim krucifixem u prost¥ed; po strané 
pak epiStolni pontifikalnit Zidle, jedna vysoké, 
bohaté ozdobena a dvé nizsi. Boténi opéradla 
sedadla prostredriho jsou utvofena z ro- 
manskych nestvir zvitecich mistrné se propli- 
tajicich, lenoch pak okrouhly vyozdoben jest 
plochymi krystalkami. Polstéfe ze sukua éer- 
vené hnédého jsou dle starého zpisobu hed- 
bavnymi, tkanymi femeny Zlutym kvitim na 
modrém poli upevnény. Téze barvy jsou 
také tfapce na konci fement. 

Pred Nejsvétéjsim visi na Gervené sitie 
s trapcem broncové véénd lampa, v ohni 
dobfe poziacené a postribrend. 


Kancellow déevénou, casteéné pozlacenou, 
ze sloupki a oblouckti se skladajici, s dvif- 
kami vzorkovanymi veskrz pozlacenymi z ko- 
vaného zeleza, uzavird se svatyné oltarni a pri- 
chazi se do siroké hlavni lodé. 


Zde na strané epistolni stoji oltér sv. 
Jana Nepomuckého, zbudovany dle soustavy 
oltate hlavniho s obrazem svétce. Jako tam 
i zde ornamentika architekttry poukazuje na 
sv. patrona, jemuz olt4éf jest zasvécen, Ve 
zlibkach obrazového ramce sviti hvézdi¢ky 
svato-Janské, krakorec na kriz olt4fni dojem 
tabernakulu ptisobici, 
podpirany a jednoramenymi svicny ozdobeny, 
m4 pét kament lasirovanych na patero hvézd 
svato-Janskych pripominaje. S lomenice pak zari 
vstiic jazyk svato-Jansky. A tim zptsobem i 
v architektite sv4tostni mléenlivost i muéedl- 
nické smrt druhého patrona ¢eského zndzor- 


plastickym andéli¢kem | 


néna jest. Na oltati, jehoz mensa monogramem 
Kristovym ozdobena jest, stoji kromé oltétuiho 
k¥ize jiz uvedeného 4 svieny mosazné. 

Opodél oltdte na slusném podstavei jest 
krtitelna s lesténého, éerveného mramoru, do 
néhoz vytesiny jsou symbolicky podédéteénymi 
pismeny 4 uhly svéta, na vyznaceni slova 
Pané: ,Jdouce do celého svéta, uéte vSechny 
nérody, kftice je ve jménu Otce, i Syna, i 
Ducha Svatého;* a tak jest orientovand, Ze 
étyrmi ubly svymi ku ¢tyrem uhlim svéta 
skuteéné ukazuje. Posttibreny a pozlaceny 
priklop jest mile ozdoben perli¢kamia primé- 
frenymi okrasami. 

Na strané protéjsi stoji u stény oltdi 
bolestné Roditky Bozi, Marie Panny v po- 
vSechné podobé s oltétem sv. Janskym se sho- 
dujici, s tim v8ak rozdilem, ze v detailu ar- 
chitektury vyznacena jest symbolika Mariansk4: 
raze a lilie; raze v ramci oltétniho obrazu, 
lilie na podstavci, na némZ mesni kriz stoji. 
V lomenici jest srdce ovinuté trnovou ko- 
runou. Mensa oltdéfe roynéz se Sesti svicny 
mosaznymi a kiizem, uprostted ozdobena jest 
monogramem Mariénskym. Podle kiize oltar 
tak upraven jest, aby o slavnostech Mari- 
anskych kvétinami pohodlné ozdoben byti 
mohl. A kdyby nékdy vystav zde nutny byl, 
m& na ném 12 svicni mista prihodného. 

Pobliz oltéte Marianského stoji kazatelna 
ku pilifi pfiléhajici a tak situovana, aby za- 
knuté schody oku ndpadny nebyly. Spodni 
dil i baldachin ozdobeny jsou sloupky a frez- 
bami. V poprsniku spatfuji se obrazy ctyr 
evangelisti. Baldachin jest ovénéen zlatym 
a lasirovanym ornamentem, tvarem svym ja- 
koby v plameny vybihajicim na sesl4ni Ducha 
Svatého piipominajic. Se stropu vznasi se ho- 
lubice. Korunu balbachinu tvori kfiz lasuro- 
vymi perliékami ozdobeny. Vse jako na cl- 
tazich jest ozdobeno barvou a zlatem. 

Jen gpovédnice, stolice soudnd, sidlo ka- 
jicnosti a pokory, a¢ sloupky a krizem vy- 
gnamendna, ztimysiné postradé barev a razu 
svaté veseli plodiciho. Vse jest natreno uve- 
denou, zikladni barvou sedou. Pouze kriz a 
éastky Yimsek jsou pozlaceny. ,JIn cinere et 
cilicio !* 

Lod celou vypliuji Javice pohodlné, 11‘ 
kazda z déli, vesmés s podlahou drevénou. 

Dvé kropenky s lesténého éerveného mra- 
moru u vehodu na stojanech dopliuji vnitfnt 
upravu dolejska kostela. 

Na kruchté jsou varhany, jejicht vyve- 
deni svéril odbor hudebni Akademie krestanské 
prazskému varhandfi Karlu Siffnerovi, s dva- 
ndcti rejstriky o dvou manualech. 

Korpus v souhlasu s veSkerou ostatnf 
architekturou tak jest komponoyvén, aby pred- 


— 132 — 


stavoval hudebni nadstroj v liné svém pfYecho- 
yavajici. Proto nad jiné vynikaji na venek 
pistaly rozliéné velikosti v nékolika partiich. 
Architektura jest. bohaté ozdobena fezbami a 
lasurami oZivena, jako vse ostatni. 


S klenby lodi visi dva dustry osmira- 
menné a v ohni pozlacené. 

Dodiém-li, ze sakristie pohodlnd opatfena 
jest priméfenou paramentni skfinf, ze na vézi 
zaveseny jsou tri zvony vzorky roménskymi 
ozdobené a od prazského zvonare Dépolda 
lité, ze posléze u stupni oltéte hlavyniho bu- 
dou stati str4z na mramorovych podstavcich 
dva sanktusy z kovaného Zeleza 6' vysoké, 
polychromované a zlacené, kazdy na 5 svicf 
— jsem s popisem u konce. 


Prehlédneme-li nyni celou vnitini tipravu 
nového kostela Vélelibského najednou, jed- 
nota myslénky a pYesnost slohov4 vzbuzuje 
v dusi poklid a podobny soulad; laska, s kte- 
rou tak patrné vSe jest vyvedeno, ozvénou 
svou zni v hloubi srdee dale. Clovék bez- 
décné jest si védom, ze nachézf se v kostele 
Cirkve katolické,. v niz pti riznosti a rozma- 
nitosti ndrodi panuje podivuhodnd a z4zracna 
jednota viry a Zivota. Zde, v novém svato- 
stanku pri rtiznosti predméti a podrobnosti 
vladne jednota az do té barvy. Zakladni ton 
vseho od oltéfe zacinaje az k lavieim ko- 
stelnim, od kancelle az k zébradli kruchto- 
vému drzeno jest jednim tonem Sedozelenavym, 
a pri té jednoté jak&é to riznost a rozma- 
nitost tvariia barev, svétel a stini! Tak jako 
v cirkvi katolické. Ecclesia jest jmeno cirkve 
a kostela Kostel jest obrazem cirkve. 

Jen jednoho novému kostelu nedostava 
se, dle vyroku vSak dp. fardéfe asi za 2 leta 
se dostane — polychromie. Jak veskeré ko- 
stelni uprava svédéi, s tim ¢initelem po¢italo 
se. Stény Zlutavé nesouhlasi s péknym zif- 
zenim. Az jednou od temnéji polychromo- 
vanych stén odrdzeti se budou bélavé oltate 
a kazatelna stkvoucf se leskem zlata a lastir 
a ostatni torava jednim duchem provedena, 
teprvé objevi se kostel v celé krdse své, I 
toho dokonani doék& se behd& kostel Vele- 
libsky. 

Ze vybor sekce umélecké pti Akademii 
kfestanské po nélevitém schvdleni veskerych 
jiediozenych plana svéril provedeni dila ar- 
chitektim A. Bawmovi a B. Miinzbergerovi, 
jiz diive uvedeno bylo. VeSkeré obrazy ma- 
loval n&s Jos. Hellich. Prace za osobniho, 
velmi syédomitého dozoru feéenych architekti 
a dle podrobnych n&kresi jejich vykondna 
jest od temeslnikii prazskych k tplné spoko- 
jenosti jak obou uméleai, tak i celé sekce 
unélecké, a s potéSenim lze tvrditi, Ze jsou 


to pramysinici porddni i solidai. Jsout na- 
sledujici: truhl4t Jan Beringer, rezbar Subert: 

a Lev, vozlacovaé Hat, zametnik Fiala, ko-. 
vtiiee Vaclav Sviték, kamenik Sima, malit 
tapet Kicler, ¢alounik Pelikan. 

Zbyvi odpovéditi na otazku: Jak o ree 
konéené praci se soudi ? ; 

Soud vypravovateliiv byl by snad bran- 
v pochybnost. Laiska pry zaslepuje. A vy- 
pravovatel miluje Akademii krestanskou vice 
nez sebe. Néco ale predce fici smi. Aé do: 
podrobna znal jiz difive veskeré ndkresy a 
také vy dilnéch temeslnika vidél risti dilo, - 
kdyz dozrdélo a na misté stélo, byl mile pre- 
kvapen. Ndhodou se vsak stalo, ze v kostele 
Velelibském seSel se s kompetentni a autori- 
sovanou v té véci osobou, které jmenem vys. 
cis. kr. mistodrzitelstvi prdvé prisla ohledati 
véci hotové. Tésilo vypravovatele, Ze z ust 
opr4ynénych slySel pochvalu neliéenou. YVSe 
ihned schvdleno jest bezvymineéné. <A kdyz 
krétee na to J Em. vrehni pasty? nas kar- 
dinuél arcibiskup Bediich knize Svarcenberk 
zavital ku konsekraci chramu, dle doslechu 
doSlo obliby zddirné dokonané dilo Akademie 
kfestanské. 

Nechat ptivodci a staviteli jeho, dp. far. 
Vedralovi, novy kostel nahradi duchoyni uté- 
chou a radosti mnohondésobné a mnohaleté 
starosti, kterym se podrobil s Jasky k Bohu 
a osadeé. 

Nechat veskeré tiprava hodna chramu ka- 
tolického, v némz Berdnek BoZi sidli, jest 
vymluvnym spolukazatelem a mocnym spolu- 
pracovnikem knéze pracujiciho na zasluzné 
rolij spravy duchoyni. 


2. Nova objednani. 


Kovové nacini bohostuzebné: Kalichy - 
dp. Jindé. Sommer, kpl. ve Fridlandé; ccly stribrny 
od Dr. Vacl. Frinda, adjunkta na theolog. fakulté 
v Praze; cely st*ibrny s okrasami dp. Peregrin Ob- 
drzdlek, farat v Blansku na Moravé; — ciboriwm; 
sl. c. k, mistodrzitelstvi pro chram P. v Poéinovi- 
cich; — nddobku na svaté oleje: vp. Fr. Michler, 
kaplan v Chrastavé; — pozlacent kalichwu: vdp. Dr. 
Vacl. Frind, adjunkt na theolog. fakulté v Praze; 
svicny oltafni: 4 kusy, urSulinsky klaster v PYe- 
stavlku u Pferova. 

Paramenty: Kusule: zelenow se zlatem a 
hedvabnym vysivdénim dp. Jan Bernard, farat v Ger- 
nousku; bilow a fialovow sl. zidusni ttad prazsky 
pro chram P. v Kojeticich; — bursw k nemocnym: 
dp. Ign. Vrba, fara v Skrbeni. 


Pradlo kostelni: aly: dp. Mich. Sturany, 
farét vy Hofejsi Vitavici; dvé dp. Vaclav Pokorny. 
farat vy Bélé u Plas; — komZe: 2 pro kostelnika a 


— 133 — 


4 pro ministranty dp. Drahotin Halda, far. v Boh- 
dikové na Moravé; 2 pro ministranty, ctp. Frant. 
Pecka, polioslovesi IV. r. v Budéjovicich; dp. V. 
Pokorny, farai vy Bélé u Plas; — 6 rochetek pro 
ministranty: vp. Vacl. Richter, fardt v Boftislavi; 
dvé, dp. Vacl. Pokorny, faréi v Béié u Plas; — 
pokryvky na oltdint stupné: éernow dp Drahotin 
Halda, fardt v Bohdikové na Moravé; Josef Kuba, 
far, v Kozlanech. 


Rozlicné: 3 krize pro skolu a 3 hitze pro 
soukromy piibytek; — pultik pod mesni knihu: 
dp. Ant. Prusa, farat v Pan. Tynci; — trojcimbdl 
ku sakristii: vp. Meth. Nyvlt, kaplan vy Humpolci. 


3. Rozpoéty. 


Na zvonek 2022 kilo tézky: vp. Alois Karas, 
kapl. v Marsovicich; — monstranci, ciborium, ka- 
ditelnici, bursu, ndcini ke kitu, patenku a nadobku 
na sv. oleje, sukni pro kostelnika, 4 ministranské 
koméze, bilou, éervenow a fialovou kasuli, bily a 
Cerny pluvial, velum, sigillum a kititelnici: dp. 
Jan Dvorak, farat v Chocni; — éerny prikrov: p. 
Vacl Krdsa, starosta v Zlebech; — monstranci a 
8 oltainich svicnu: dp. Fr. Kunda, farat v Slav- 
kove u Opavy; — lampwu na vééné svétlo: dp. J. 
Vatkat, fara v Sevétiné; -— kalich: dp. Jos. Bin- 
der, far. v Mikulové; — koberec na oltdtni stupné: 
dp. Jos. Kubt, farar v Kozlanech. Lehner. 


Drobnosti z vlasti a ciziny. 


Na stavbu véze na Petrové v Brné 
seslo se do konce éervna 12.480 zl. v papirech, 
na hotovosti $900 zl. 38 kr. a slibeno asi 6000 zl. 


Obnova chramu sv. Jakubského v Brné 
ma dale pokro¢iti. Za piitomnosti stavitele vo- 
tivniho chramu videiiského, vrchniho rady staveb- 
utho rytife Ferstela, konala se komise, kter4é méla 
ustanoviti postup prdce, jak&é ve vniti chramu na- 
stava. Dle doslechu maji stény chramové lodi 
ozdobiti se malbami souhlasicimi s okny. 


Viasské obrazy u svat. Bartoloméje 
V Praze. Pii letosni opravé kostela sv. Bartolo- 
méje v méstské chorobnici pfislo se na dva ob- 
razy prostiedni velikosti: Narozeni Pané a Sv. 
tri krAlové Jeziskovi se klanici, které vlasSsky malif 
Bartolomeo Manfredi na platné r. 1600 maloval, 
jak v zadu na obraze Cisti Ize. Bartolomeo Man- 
fredi narodil se okolo r 1580 v Mantové, zdkem 
byl Mikulase Circignano, ale pridrzoval se maniry 
Caravaggi-ovy. Zemiel vy Rimé r. 1615. Ve vi- 
denském Belvederu jsou od ného dva obrazy. Nent 
znamo, kterak do kostela sv. Bartoloméje recené 
obrazy se dostaly. Mozno, ze kiestni jméno ma- 
lifovo primélo nékdejsiho majitele jejich, ze je 
vénoval kostelu sv, Bartoloméje. Oba obrazy bu- 
dou piriméiené opraveny. | 

Stavba probosstvi na Hradéanech podle 
nAkresi architekta Josefa Mockra jiz stastné za- 
pocne. Nové probosstvi stati bude za kostelem 
sv. Vitskym, na namésti sv. Jifi. Staré probosstvi 
pod vézi velechramu sv. Vitského stojici bude zho- 
teno, a takto misto ucinéno pro jednu z pricelnich 
yézi budouciho chramu v dokonceni jeho. Nové 
probosstvi vyvedeno bude slohem gotickym. 

Obnova arcibiskupského chramu zahfehskeého. 
J. E. kardindélem-arcibiskupem Josefem Mihailovi- 
éem schvdleno jest usneseni nejd. kapitoly od 17. 
ifjna t. r., vedle ného% ma restaurace velechramu 


zébrebského zapoéata byti. Kapitolnf vybor sta- 
vebni dohodnul se za tou priéinon s vrchnim radou 
Smidtem v ten rozum, aby podle navrhu vrehniho 
rady nejprvé takové pfistavky a renovace piedse- 
vzaty byly, které predevsim ku zachovani budovy 
pottebnymi byti se vidi. Ku stavbim v druhé fadé, 
které na zdkladé ndvrhi Smidtovych nasledovati 
maji, di J. Em. schvadleni od piipadu k piipadu 
k navrhu nejd. kapitoly. 

Umélecko-primyslova vystava v_ Innomosti, 
Malé 'Tirolsko vynikaé nad jiné zemé uménim a 
vyrobou umélecky prtimyslnon a pravem mize 
vzorem byti vlasti nasi, kde piida umélecka nazvice 
Jadem lezi. Letosni vystava v Innomosti vydarila 
se tak, ze nebylo k uhrazeni vyloh ani pouzito 
uvéru 1000 zl. povoleného od mésta (800 zl.) a 
obchodni komory (200 zl.). Vystavu navstivilo cel- 
kem 24.260 osob. Umélci domacich i cizich do- 
stavilo se valné a pratelé uméni hojné kupovali, 
tak Ze zejmena primysinici innomoststi nejsou ne- 
spokojeni s vysledkem. Z prodajnych véci nméle- 
ckych z doby starsi pochazejicich av salu Il. vysta- 
venych neprodalo se mnoho, snad pro ceny pre- 
mrsténé; také pry mnoha imitace se tam vyskyto- 
vala, Sal tento starozitnicky mél ovSem nejsilnéjs{ 
pritazlivost a jesté v poslednich dobaéch novymi 
zasylkami klasterti, kosteli a soukromniki na vzdc- 
nostech mu pfibylo. Uvadime tuto véci nékteré : 
gamy goticky kalich klastera Wiltenského, ko- 
stelni ndcini kostela farniho u Vsech Svatych 
v Hallu, pravé cimelie, baldachin trinu Maxmi- 
liana I. a jiné véci z historicky zndémého klastera 
Weierburgského, zvldstni pohary spolecenstva Hall- 
ského, vzdené hodiny z doby rokokové, dilo to Kri- 
stiana Wagnera z Bretislavi, vystaveno baronkou 
Braunsweigovou z Pomoran, staré kodexy gs drob- 
nomalbami innomostecké kmihovny universitni, 
misky majolikové, zbrané perské, kurdické a ja- 
panské, vice ethnografickou neZ umélecko-primy- 


Ke ee 


slnou zajimavostt poutajici, zenské Sperky bregen- 
zerwaldské, které pro zvlastnost rakouské museum 
zakoupilo, malé vystava véjitii baronky Tsiderové 
ap. — S radosti se pozorovalo, Ze jevilo se ve- 
liké uéastenstvi pro vystavu netoliko u primysl- 
niki, nybrZ i u lidu venkovského, z néhoz tak 
Le umélecky samouk vysel. I jizni Tiroly byly 
zastoupeny dostateéné. Také Vorarlberg, zemicka 
mala sice ale priimyslnd, dobre byla zastoupena 
vice ovsem jakosti, nez mnozstvim. Celkovity dojem 
vyroby zemskych tstavii na povzneseni priimyslu 
uméleckého ziizenych byl priznivy, aé upirati nelze, 
Ze pri technickém provedeni a vkusu mnohé se 
pohiedovalo. S bezpeénosti nebude v bndoucnosti 
-nateéenych tistavech nedostavati se rady a dozoru, 
aby pYirozeny u Tirolana smys] pro uméni- pro- 
buzen byl a v zemi nové prameny vyroby se ote- 
vrely. — Kdy dohoni Cech Tirolana na poli pri- 
myslu cirkevné-uméleckého ve sklarstvi a p.? 

Zamek Tirol. J. V. cisat vénoval na slohovou 
opravu kaple v zamku Tirol 1500 zl. Jest ‘to 
jedna z nejzajimavych staveb romanskych, které 
se nazyvaji kaplemi dvojatymi. V dobach po¢inajict 
gotiky ozdobena jest malbami na obmitce ceny pouze 
historické; jen ornamentalni éastka méla cdstecnou 
cenu uméleckou. Pozdéji byla kaple obilena, nyni 
pak bude slohové upravena. 


, Gazette des Beaux-Arts“ o rakouskem uméni 
na svétové vystavé pafizské. Prosluly casopis umé- 
lecky jedna4 ve dvou élancich obsirné a dikladné a 
o malifstvi skulpti*e mocndistvi rakouského Ziejmé 
doznava, Ze zivot umélecky vy Rakousku neni cen- 
tralisovan, nybrz Ze jednotlivi narodové vy risi pire- 
byvajici svym sptisobem tcéastni se cinnosti umé- 
lecké. S uzndnim se pronasi, ze rakouska vlida 
od desiti let o wmélecké vzdélani velice pecuje, tak 
ze ovoce snahy na paiizské vystavé zfetelné se 
ukazuje. Casopis vita s radost{ ¢ilejsi ruch umélecky 
v Rakousku. 

Z malittii obsirnéji uvad{ se Makart, Matéjko, 
Munkaczy. S uznanim mlavf se také o podo- 
biznach. L’ Allemand, Angeli a Canon éestného 
uznani dochazeji Posléze také tada krajin a genru 
8 pochvalou se jmenuje. Zvlastni pochvaly dosel 
Passini a Rud. Alt. 

Méné mista vénovalo se socharstv{ a jea o 
pomniku Beethovenové od prot. Zumbuse obsirnéji 
se mluvi. Posuzovatel pravé podotyka, Ze socha 
neni k tomu, aby zblizka se na ni patiilo, nybrz 
ze patti do vétsi prostory a na vyssi podstavec, 
Obdivuje se celkovitému dojmu dila a podotyka, 
kterak Beethoven zcela ponoten jest v myslénkach 
hudebnich. Rozpravéje o dilech Smidtgrubrovych 
a Wagnerovych (Cech) zejmena poznamenava, kterak 
maj{ sochari u nds schopnosti pro podobiznu. Také 
o poprsich Tilgnera a Silbernagla pochvalné se 
mluvi. 

Vyznamné jest, Ze Francouzi o sobé vice ne- 
mysli, jako by byli jedinymi, ktefi maliistvim oyla- 


daji; v socbatstv{ domnivaji se’ vSak az dosud byti - 
prvnimi (a to nikoliv bezpravné), povazujice 0+ 
chaistvi za uméni eminentné francouzskeé. 

Novy kostel sv. Severina P. P. Lazaristiv ve 
Vidni byl pravé konsekrovan videiskym kardindlem 
arcibiskupem Dr. Kutskerem. Jest vyveden slohem 
gotickym dle plant stavitele -hlavniho velechramu 
videiského, vrchniho rady stavebniho Schmidta- 
Poéalo se stavéti 19. brezna 1875. 


Votivni kostel vidensky. Na stavbu vydalo se 
vy 21, roce stavebnim 134040 zl. Pamatnik hrabéte 
Mikuldse ze Salm-Neuburgu nachazi se jiz iplné 
vy dilné stavebni votivniho chramu Transport byl 
usnadnén tim,’ Ze tumba dala se rozloziti na 
36 kus. Pomnik vazil 6855 kilogram. Byl roze- 
bran a dopraven po stdtni drdze bez pohrouny- 
Celkem jest dobre zachovdn, a¢ nejblizsim tkolem 
bude, aby mnozstvi malyeh Skod starych na hra- 
nich a v reliefech tak dal ce se opravilo, pokud 
toho vy z4jmu starého dila uméleckého nutno bude. 
Dva ze dvanacti reliefi maji trhliny; deset ostat- 
nich medaillonii umélecky vyteéné provedenych a 
velice zajimavych s poprsimi souéasniki Salmovych 
zachovalo se neporusené. — J. V. cisar pan po- 
volil, aby pri votivnim kostele Spasitelové dle na- 
vrhi vrehniho rady stayebniho rytite Ferstla fara 
se vystavéla. Rozpocet 70,537 zl. 36 kr. redukovalo 
ministerstyo osvéty na 60,000 zl. Obec videnska 
prispéje ku stavbé fary potahem aruéni praci, coz 
na penézich 10.884 zl 33 kr. obnasi. Mistodrzi- 
telstvi naléhalo, aby stavba bezodkladné pocata 
byla, ponévadz se ma za to, ze votivni kostel bude 
vysvécen roku piistiho a sice dne 24. dubna 1879, 
na kteryzto den pred 25 roky J. V. cisar zasnou- 
beni své slavil. AZ universita videiska presidlf se 
do nové budovy, stane se kostel votivni chramem 
universitnim. 

L. Mayerovy obrazy na obmitce kostela bri- 
gittenauského ve Vidni. Vnadné, zejmena ve vnitrku 
tchvatné vyozdobeni kostela vy Brigittenau teprv 
nyni Ize povazovati za uplné dokonéené. Nedostd- 
valo se az dosud okrasy maleb na ohmitce vy pres- 
byterium kostela, Sklad& se ze 7 velkych obraza 
freskovych presbyterium obklopujicich, na kterych 
vyliceny jsou vyjevy z legendy sv. Brigitty, jfz 
kostel jest zasvécen. Yyvedenf maleb na obmitce 
sverilo ministerstvo .yuéovani historickému malifi 
Ludviku Mayerovi, ziku Fihrichova a Rahlovu, 
ktery se jiz nékolikrét osvédéil na poli cirkey- 
niho uméni. Kdokolivék do kostela Brigittenau- 
ského vstupuje, mile byva prekvapen. Obrazy, které 
az dosud v kostele se nachdzely, byly vesmés de- 
korativni; na freskach Ludyvika Mayera vidi se viak, 
ze malif historicky 2 dobré skoly pochdzi a y o- 
boru svém vyniké, Druhdy se pokouSival umélec 
0 predméty ‘sfly jeho piesahujici, schopnosti jeho 
nedostacovaly, jako byl obraz, na némz byl pied- 
staven Kyas Belsazartiv. Na freskach kostela Bri- 
gittenauského objevil umélec nadani své. V posta- 


vach jest Zivot dramaticky, kresba bezpeénd akon- | mini cizozemskych dopisovateli. Na m{sto dotace 


posice slohova. Snad fresky proto uchvacujf, Ze 
jsou zde jedinou okrasou ceny umélecké vy oboru 
figurdlniho -maliistvi. Pri této piilezitosti se zte- 
telné ukazuje, jak potievno i z4doucno jest, aby 
také vy gotickych kostelich provadély se historické 
obrazy od uméleti povolanych a zkuSenych. Zaslu- 
huje-li kterakolivék technika uméleck4 péée, jest 
to malba.na obmitce; poskroynu-se ji vSak uziva 
v nynéjsich dobach, a to. nikolivék z nedostatku 
prilezitosti, nybrz z nedostatku prostiedkiv. Na 
vnitinim vyozdobovani kostela staro-lerchenfeld- 
ského ucinén jest slavny pocatek, aby obor feceny 
u nas zdomacnél, Také nac.k. arsendlu pred linit 
Belvederskou provedl se velky cyklus freskovy. 
Od téch dob vsak utichlo to skoro uplné v Ra- 
kousku na poli reéeného odvétvi uméleckého, jen 
zde a onde uzilo se maleb na obmitce y rozmérech 
velmi skromnych. U nds v Praze otvird se ¢in- 
nosti té brana u sv. Vita. Vdéény ukol naskytoval 
by se uméletim téz v Karlinském chramu Pané 
sv. Cyrilla a Methodéje. Zdaz povstanou mecendasi 
a pratelé ? ‘ 

Odborna Skola pro umélecké vysivani ve Vidni. 
Jiz na paty rok ma Viden vyssi skolu odbornou 
_ pro umélecké vysivanf od ministerstva obchodu 
ztizenou. Raédné vyuéovani déje se bezplatné a trva 
tri roky. Aby pak také panim a dcerdm tiid vzdé- 
lanych poskytnuta byla pirilezitost priuciti se slo- 
hovym ruénim pracim Zenskym, ziizen jest kurs 
hospitantek, na némz v sesti hodinach tyhodnich 
vyucuje se vySsivani bilému a barevnému, jakoz 
i pracem krajkarskym. Tydennich prednasek umé- 
lecko-historickych od c. k. kustose Dr. Alberta 
Tiga konanych téastni se zikyné i hospitantky. 
Stastna Videi! 

Prednasky o uméni cirkevnim na_ videnske 
université. O umeni cirkevnim prednasi ve Vidni 
na université dvorni rada Hitelberger. Kdo v Praze 
o témze predmétu veledilezitém v souhlasu s usne- 
senim synodalnim prednasi, neni zndmo. 

Novy Gasopis umélecky Dr. Jindrich Kabdebo 
ve Vidni poéal tohoto mésice vydavati list nazvany 
»Oesterreichische Kunstchronik,“ ktery bude piri- 
naseti zpravy o vécech co vy Rakouském moc- 
ndistvi vykon4no bude v oboru socharstyi, uméni 
medailleurského a malby. Také 0 ustavech, odbor- 
nych zdlezitostech spolkovych, vystavach a lite- 
ratufe umélecké bude list sdélovati. 

Papezska akademie archeologicka v Rimé za- 
poéne opétné Ginnost syou. Ve srozuméni s kardi- 
ndlem di Pietro, znamym to znatelem a milovni- 
kem antickych pamdatek, dal papez svoleni, aby 
ustav z divodt politickych dlouho zavreny, zase 
byl otevren. Aby Glenstvo pro akademii ziskano 
bylo, budou pozvani veSkeri ndrodni badatelé sta- 
rozitnicti bez rozdilu smysleni politického s vy- 
louéenim pouze téch, kteri jiz tiskem bezbozné 
ucen{ uverejiiovali. Tentyz piedpis plati téz o priji- 


za vlidy papezské z erdru poskytované vykézala 
se akademii priméten& pomoc z fondu palace apo- 
Stolského,. GimZ umoznéno bude opétné daléi vy- 
davani memoiri od mnohych-let zastayenych. Mimo 
studia klassickych starozitnosti, ¢imzZ akademie 
diive takméf vyhradné se zandsela, md nyni naddle 
zejmena obirati se sttedovékem, kde Cirkey itim- 
sko-katolické nejvice. se vyvinula. Dokud nebude 
nalezena piimétend mistnost, kondny budou schiize 
prozatimné v bytu kardinala di Pietro. 
Florentinské hospodafstvi. Sdéluje se éasopisu 
»Opinione*, ze v tamnéjsich ,galerifch“, slavnych 
to sbirkach uméleckych, veliké nepofidky se od- 
halily, naéez veskery personal feditelstva a admi- 
nistrace ,galerii* suspendovan byl a profesoru Pi- 
gorinimu vysetireni zalezitosti svéteno jest. Vyse- 
ttovanim odhaleno jest zasné hospoda‘eni. Zlo- 
déjstvi soustayné organisované pachalo se po delsi 
éas beztrestné. Predstavenstvo Casto i pisemné upo- 


| zornované nekonalo povinnosti. Radi vérime! Jed- 


notlivee se uéf od celku. Také méstska rada jest 
v uzkych. Pumpy, kterymi do méstskych voddren 
voda se piivadi, jsou od stavitele zabaveny, poné- 
vad% od mésta nebyl zaplacen. Zaloby se mnoii. 

Cav. Giovani Batista de Rossi, slovtitny ba- 
datel kiestanskych katakomb, jmenovan brevem 
velmi cestnym od Jeho Svatosti Lva XII. dozi- 
votnim prefektem kfestanského musea vatikanského. 

Sacro Speco v nebezpeci. Pobliz méstecka 
Subia v pusté uZlabiné vysoko nad pénicim Anio 
sedi na srazném tskalf klaster sv. Benedikta, ne- 
vyrovnatelnd klenotnice starého uméni vlassk¢ho, 
zéroven pamatnik déjin kulturnich pryni velikosti 
— Sacro Speco. Jest to souhrn malych kosteliéka, 
kapli, vézi a budov klasternich z dob rozmanitych. 
uméleckého hroz{ jiz po delsi dobu zahuba, Nad 
celym komplexem visi skalny balvan ohromné ve- 
likosti, ktery a% dosud s obou stran drzen byl 
skdlou pevnou. Od néjakého ¢asu vsak nestviira se 
hnula a nebude-li rychlé pomoci, zfiti se a pohibi 
v ssutindch svatyné a krasy. Na upoutanf nebezpeé- 
ného obra vyZaduje se naklad 11,000 lir. Dychtivé 
se otekdvaé, zdali vldda italsk& povoli potiebné 
sumy. 

Canossa. Vlada italskaé za narodnt majetek 
prohlasila skalny z4mek Canossa u Reggio d’ Emilia. 
V zamku tom, jak znd4mo, pokani Ginil r. 1079 
cisat Jindtich IV. a smifil se na ¢as 8 papezem 
Rehofem VII. Roku 950 byla Canossa utocistém 
ovdovélé krdlovny Adelhaidy Italské, ktera zde od 
usurpatora Berengara oblehdna, od cfsate Otty 
Velkého osvobozena a r. 951 za manzelku pojata 
jest. Canossa jest hrad osudny ! 

Mosaika z 6. stoleti. Pred néjakym ¢asem na- 
lezeny byly ve sklepich Berlinského musea veliké 
yzacnosti. V nékolika bedndch dobfe zadélanych na- 
lezeny jsou totiz staré obrazy mosaikové, které za 


— 136 — 


panovani Bedficha Viléma IV. ve Vlasich koupeny 
byly. Pochdzeji z kostela San Michele v Ravenné 
uplné rozpadlého, ktery zéroven s tamnéjsim i 
nyni jeété obdivovanym kostelem San Vitale, vzo- 
rem byzantské stavby kupolové, z dob vychodniho 
exarchatu timského pochdzi. Obrazy maji ptiivod 
vy 6. stoleti; na jednom predstavuje se koncert an- 
délsky, kde andélé na rozliéné nastroje hrajf; 
druhy jest vlys s vavrinovych guirland, na nichz 
holubice se vzndseji. Mosaikové obrazy zdobily 
apsidu kostela za olta4tem a jsou od stény opatrné 
odlouéeny; ndhoda tomu chtéla, ze do Berlina doSsly 
pravé dne 7. brezna 1848. Bedny se ani neotfely 
a dopraveny jsou do sklepii musejnich, kde zcela 
"vy zapomenut{ vesly. Teprv v tomto leté zase nale- 
zeny jsou. Shledalo se vsak, ze papir, na kterém 
obrazy prilepeny byly, na dobro zpuchiil, tak Ze 
prace nejvétsi opatrnosti vyzadovala. Aby obrazy 
zachovany byly, obratilo se feditelstvi musea na 


mamého Dr. Salviati v Bendtkaéch, ktery v8ak ra- 
diti nedovedl, a% posléze artisticky fiditel filidlky 
Salviatovy tovarny na mosaiku v Berliné dimy- 
slnou manipulaci udal, jak by mozZno bylo staré 
obrazy zachraniti, sim pak v tkol se uvdzal mo- 
saiky zase upevniti, a pted dalsi pohromou uha- 
jiti. AZ spraveny budou, m4& hrobka krélovské v 
Berliné jimi ozdobena byti. oe 

Freska Corneliova pod podloubim starého 
musea berlinského svérila se k restauraci profesoru 
Kaselowskémn. Poskozend mista budou odtluéena, 
novou obmitkou sédrovou nahrazena a premalovana; 
pokus to, ktery iplné se zdaril, jak mala, jiz ho- 
tov Gdstka zipadniho obrazu ukazuje. Ku pro- 
vedeni vyzadovati bude se delsi doby. 

Mezinarodni umélecka vystava v Mnichové 
usporddana bude se svolenim krale bavorského roku 
pristiho a opakovati se bude kazdého Ctvrtého roku. 
Kr4] sim jest protektorem. Lehner. 


Mosaik.a. 


Chineské knihy. Vz4cna sbirka chineskych 
knéh, kterd pred néjakou dobou z narizeni kura- 
toria musea brittického za 1500 lib. st. zakoupena 
byla. nyni stastné a bez thony do Londyna se 
dostala a mezi poklady Musea vradéna jest. Sbirka 
Gita 5200 knéh a representuje skoro cely poklad 
literarn{ rise chineské, pokud r. 1726 znama byla. 
Dila zde obsazend rozpisuji se o dlouhé periodé 
od roku 1150 pred Kristem, az skoro do r, 1700 
krestanského letopoctu | Chineskv titul sbirky znt: 
»K?in Ting Ku Kin T’u Su Tsih Ts’ong*, po Gesku: 
»Uplna sbirka spisit a nikresi, starych a novych, 
zaznamenanych za cisarského schyaleni*. Sbirka 
zhotovila se k rozkazu cisate Kang Hi, ktery s mi- 
siondti velmi pratelsky zil. od nich mnohé evro- 
pejské vzdélanosti se priucil a vyteénym znalcem 
literatury se stal. Badaje seznal, ze znacnym pro- 
ménam feé podrobena jest a zpisob vyjadrovant 
se v pribéhu vékfii valné se méni. Chtéje ztistaviti 
pamatku tehdejsiho stavu literatury chineské, na- 
ridil, aby veskerd stavajici literatura chineska v 
autentickém vydéni uvefejnéna byla. Jesuité byli 
mu vydatné napomocni. Za jejich tizeni zhotovily 
se pismeny médéné Obtdhlo se jen sto vytisku, 
které cisar co Gestné dary svym pribuznym a pra- 
telim rozd4val. Pozdéji litery se rozlily a v dobé 
nedostatku z nich médéné penize razeny jsou. 
Nové vydani nemohlo tudy usporadano byti. Za 
tu dobu mnohé z onéch pfivodnich sto vytisktii bez- 
pochyby ztraceno a zniceno jest. Zbylé tajné se 
skryvajf, tak ze ani chineskym uéenctim neni vé- 
domo, kde jich mozno dopiditi se. Exempla? nyni 
do Londyna dosly koupen jest od dédicti jednoho 
z plivodnich majetniki, ktery od cisate nim ob- 
daten byl. Jest tudy sbirka knéh chineskych vza- 
cnosti, jakou museum brittické od dévna nemtize 
se vykazati. 


Nalezy v Olympii stale se mnoZzf. Ety¥icet 
metrit jihovychodné od chrdmu Zeusa pfislo se na 
hlavni branu Altisy. Pred branou, s ni v8ak ulicf 
spojenou, vyskytly se zbytky stavby, kterd pova- 
zovana jest za Leonidaion, budovu to z pozdéjsich 
dob fimskych pro vy88i statni ttedafky. Nalezeny 
jsou dalsi archaické napisy bronzové. 

Zficeniny Babylonské. Korespondent ésopisu 
» limes of India‘ pi8e, ze se zticeninami babylon- 
skymi velmi zle se hospodafi. Mésto Hillah, pravi, 
jest z babylonskych cihel vystaveno. dvyfir domu, 
vy némz jsem bydlel, jest velkymi, étverhrannymi 
cihlami dlazdén, a na kazdé z nich jest vytisténo 
jueno ,Nebukadnezar*. Jist¥ obchodnik cihldtsky 
pocal prekopavati pahrbek ,.MuSelibeh* zyany, aby 
vybral cihly v ném slozené V pabrbkn dokopal 
se velkého salu, ktery zboril a zpenézil. Cihly, 
z uichz skoro kazd& jmenem nékterého z baby- 
lonskych kralii znamenana jest, na mezcich od- 
pravuje, aby jich ku stavbim pouzilo se. Lon- 
dynské ,Athenium“ doufi, Ze alespoi nékterd 
z ucenych spoleénosti odvazi se kroki, aby dalsim 
pohromam na zificenindch babylonskych zabranilo se. 

_, Starozitnosti egyptské. Dr. F. Mook, ktery 
delsi dobu po Egypté cestoval a tam kopal, opustil 
v kvétnu Kairo a pfisel vy éervnu do Freiburku 
8 29 bednami napInénymi. Béhem poslednich nedél 
dr. Mook sbirku svon spofadal a v taméjai hutlové 
universitni vystavil Jest to ptipad pryni, ze po- 
dobna tak bohatd sbirka do Némecka se dostala. 
Obsahuje 340 lebek, mezi nimiz 3°0 mumiovanych, 
z hrobit v Thebach, Dendere, Abydesn a z poli 
pyramid, vse dobie zachovano. K nim drudi se 70 
az 80 mumii zvirecich a kamenych nastrojfi veliké 
mnozstvi z Nubie a z Egypta, jakoz i predméty 
ceny ethnologické, jako jsou vasy, amulety, Sperky 
a podobné. Lehner. 


pL EERE ER ESR El 
»Method« vychdzf vzdy 2c, kazdého mésice, Predplacenf obnati 2 2], roént, P¥edplatné prijima administrace 


»Methoda« v Karliné & 234. 


Jen frankované listy pfrijimajf se, 


Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 


pisy, tykajiet se redakce, budte% zasiliny franko Ferdinandu J, Lehnerovi v Karliné, ¢, 234, Rekiamace zas 
silany budtez do expedice v knéthtiskérné MikuléSe a Knappa v Praze, y. Karlfné, Anenskd ulice fc. 144, 


Nakladem vydayatelovym. — Z knéhtiskirny MikulaSe a Knappa v Praze, v Karliné. 


(Casopis VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 
vi Zérover 
organ odboru pro vytvarna uméni a archeologii 
Akademie ktestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 12. V Praze, dne 20. prosince 1878.  Rotnik IV. _ 


OBSAH: Sloh piechodnf, (Okna.) -- Kanciondl KifZovnicky, — Z Akademie k¥estanské: Riditelstvo, Odbor 
umélecky. Odbor archaeologicky. -— Pozvanf ku pfedplacenf, 


Sloh prechodni, 


Pise F. J. Lehner. (Pokraéovani.) 


(OKNA,) 


Slohem pYechodnim poéal se prteméhovati | sloupotadi ku ozdobé stén, jako ukazuje 


zhusta vnitifek budov, na jejichz zevnéjsku | obr. 138, 
vesmés jesté se objevovaly tvary oblouku ku- Novy vyvin s nejyétsim vysledkem ob- 
latého. Brzy ySak uchvacoval duch hovy az | jevil se vSak na oknech. Jiz v obyéejné ro- 


nie | a TS ma 
2 =a ine *s 
eo | Ss a \(r 
Y | SN + i ANS 4 
= Zs 3 BN | roe 
PSF yi 2 —N ae 
, j ~s4 ‘ ? 
Ff = RS: | 
a i \X mae ane | 
ve d} (Ue ii) Wes 
i 
—s | 
— —! so nod 
SSIEn 2 oan 
sit By WS . S =y")) 


dosud neporuSené éldnky stavby na zevnéjsku, | manské basilice _lennté shledavala x okna 
jako naposled vidélo se na portdlech slohu skupend, I nyni poradku toho bylo Setreno, 
prechodniho. (Method IV. str. 103.) Oblouk | jen Ze okna na misto ee ae ie 
trojlistovy tvaru jetelovitcho spatiuje se, kromé | tvaru Jjetelovitcho a trojlistoy on pee em 
portali, také na galeritch anebo dekorativnim » uprostied (obr, 139), anebo obloukem lome- 


i. gis gies 


nym se klenula, jako se ukazuje na obr. 140., 
kde dvé okna skupen& nad to spoleénym ob- 
loukem v jednu soustayu se uzaviraji, tak Ze 
napotom vrehni plocha malym okénkem troj- 
listnatym prolomena byvé, Oken pak znacné 
do vysky pribyvalo. 

Zbyvalo vsak jesté mnoho mrtyé hmoty 
zdiva a pomysleno bylo tudy na dalsi oziveni 
a prolomeni stén. 


ST ae 


Woofe (os 


Cc 


; “ord 
(Obr. 139.) 


\(Obr. 142.) 


stavivaji se mezi né sloupky, z nichZ svrchu 
oblouky vybihaji, kterymi skupené okno tplné 
zaramovano byvé. Sloupek p7ilisné dlouhy 
preruSovan byva prsténkem, jak ukazuje se 
na obr. 140, a 141. 

Z d¥ivéjsich jednoduchych oken kulatych 
vyvinula se za onoho véku bohaté okna ro- 
setovd vétSich rozméri, slozZené z mnohych 
sloupkfi v prostiedku se zbihajicich. Uzivalo — 


(Obr. 141.) 


Za tou pritinou potali kupiti vedle sebe 
po trech oknech but kulatymi (obr. 141.) 
nebo lomenymi oblouky (obr. 142.) zakon- 
éenych, z nich prostiedni zaéasté nad ostatni 
vystupuje. Jsou-li tésnéji vedle sebe seradéna, 


se jich nejéastéji nad zdpadnim portdlem, 
napotom i v lomenicich lodi k#iZovych. — 
V mnohych krajinéch vyskytuji se podobnd 
okna i rozpiilend, okna véjitovité (obr. 143.) 
a nad to i jinyeh tvari ndpadnych. 


Kaneional ktigovnicky. 


Podiva K. Konrad. 


Sbiraje material -pro déjiny posvdtného 
zpévu v Cechdch zayital jsem té% do bohaté 
knihovny vy. otei kifzovniki s ¢éervenou 
hvézdou v Praze. Se vzdcnou ochotou a la- 
skavosti uvedl mne do ni nynéjsi bibliotekar 
dp. Dr. Em. Schoebl, jeuz nemalé zasluhy si 
ziskal o jeji spofaddéni. A jest té pécte hodna; 
neb obsahuje mnoho vzdcnych dél, z nichzZto 
zname jiz brevidt X. velmistra Lyva zr. 1356., 
pro uménf éeské véku XIV. veledilezity, a urbét 
rozmbersky zr. asi 1380, jejzZ tam nalezl 
mily muj pritel univ. skriptor p. Truhlaf, me- 
Skaje tam se mnou. Nalezli jsme tam tézZ stary 
missél z pocatku XIV. véku s nékolika minia- 
turami, o uémz bohdaé jindy promluvime. Ten- 
kréte chei obratiti pozornost na jiny poklad 
staroceského umén{. 


Jest to veliky, foliovy Kanciondl cesky 
o dvou dilech), jenz vysel téZz proslulé mi- 
strovské dilny Fabiéna Puléra (éi Polfra), 
% wiz pochdzeji téZ skvostné kanciondly Zlu- 
ticky, sv. Vitsky a jiné.*) Zavird v sobé i tento 
kancionél ¢etné miniatury, z nichz nékteré 
cenou svoji rovnaji se nejlepsim pracim ées- 
kym tohoto druhu. 

Tento kancionél ma dva dily, jez oba 
asi téZe velikosti jsou jako sy. Vitsky a Zluticky. 
Desky jeho jsou té% ze silného dieva, kizi 
potazené ana 4 rozich z predu i zadu pu- 
klemi silné okované, téZ% silnymi zaponami 
opatrené. Na deskach jsou do kiZe tlacena 
vyobrazeni (poprsf) rozliénych muZi. Nalezel 
ptivodné bezpochyby literdtskému kiru utra- 
kvisti ,u matky Bozf pred Tynem.* Souditi 
Ize takto z ndpisu IJ. dilu na listé E. 17. 
a), kde ¢teme: ,Jan Kotrva plzensky Corssysst 
spravce tohoto Ihiwu u matky Boz pred 
Lejnem vy starém m. p. Anno 1592. 


Sdél4n nebyl najednou, jako véecky teh- 
dejsi prace této podobné, nybrz béhem néko- 
lika let a ndkladem rozliténych dobrodinct 
soukromych, coz plati zvl4sté o miniaturdch. 
V Il. dilu nach4zi se vice letopocti zapsano, 
podle nichzZ pracovdno bylo na miniaturdch to- 
hoto kancionélu od roku 1559 (viz znamy znak 
Fabiéna Puléra s letop. 1559 na obraze 
listu D. 16. v II. dilu) az do x. 1502. P 
(Viz o ném shora.) 

Aé mistr Pulér osobné na ném pracoyal, 
prece nepochdzeji vsecky obrazy od ného. 


1) Sub sign. XVIIL., 
?) Viz Pam, arch. d. ti. str. 245, gl. 


Velmi snadno, ano népadné rozeznati Ize mi- 
strovské prd4ce jeho, a% do posledn{ malitkosti 
peclivé provedené, od ostatnich. Tyto byly 
patrné v jeho dilné pod jeho dohledem sdé- 
lany od jeho pomocniki, jak poznati mozno 
ze stejného slohu a z jinych dél Puléra, aé 
jmen jejich zde neudéno. — 

Nakladatelé nékterych miniatur vyslovné 
se udavaji. Na listé C. 2. (II. dilu) jmenuje 
se Ondrej Hradecky. Pod nim jest znak 
klobouténicky, vedle néhoz letopoéet 1573. 
Na listé C. 18. (téhoz dilu) jmenuje se 
Vaclav Daub. Na listé D. 16. jest znak 
dedikatora nejkrasnéjsi a nejvétsi miniatury: 
thi kapri v modrém poli, okolo nichZ litery 
Za K. Na listé D. 26. stoji psino: Na toto 
versale niklad uczinil Martin Hron 1574, 
Jan Kotrva plzeisky jiz diéive byl jmenovan. 
PYi miniature sv. Ondieje (v II. dilu) ps&no 
jest: , Nakladem Ondieje Hradeckého 1581.“ 
P¥i initialce na officium sv. Ducha ¢teme 
v stuzce: ,, Waclaw Chrudimsky klobiéntk.« 
Pri officium nejsvét. Trojice jest Ondéej Hra- 
decky sim vyobrazen s letopoctem 1574. A ko- 
neéné na listu officium ,o téle a krvi Pané‘ 
vyobrazen jest nakladatel miniatury Valentin 
Stribrsky s undpisem: , Valentin Stribrsky 
maje pres 50 let vékw svého zaplatil od to- 
hoto slova malovaného, aby zustala vééné pa- 
matka jeho Leta 1576 dokondno.“ 

Pisar Cité listy dle tehdejsiho zptisobu 
podle liter a, b, az doh, na kazZdou 30 list. 
Vsak pri znameni h, 15. prestal je pozname- 
navati. Listy od b. 3. do b. 10 inclus, sché- 
zeji. Dil III. neni cely. Na konci sch4zi vice 
list, ponévadz dle rozdéleni latky m4 pak 
ndsledovati jesté officium o muéennicich, vy- 
mavatich, pannach a j, Téz prvni a treti 
list schazi. 


Obsah kanciondlu jest tento: I dil zavira 
v sobé z nejvétsi Casti prozgy, na 23 listech 
,o vtéleni Krista Pana“ na121/, listé ,,o na- 
rozeni Paéné“, na 21 listech jiné prozy v4- 
nocni a ,o umuéeni Pané“, pak ndsleduji na 25 
listech jiné prozy o vzkiiseni P., na 6 o svatém 
Duchu, na 10 o nejsy. Trojici, na 11 0 Bozim 
téle, na 6 o nedéli, na 4 0 prikdzdnich Bozich 
a kone¢né na 50 dalSich listech jsou prozy 
na rozlitné svatky svatych (sv. Jana Kititele, 
sv. ap. Petra a Pavla, navstivenf panny Marie) 
a mnoho jinych ,,k libosti*®. — Po prozach 
polozeno ,,fé Boha chvdlime‘‘ (3 listy), pak 
,,Sanctus Summum“ a. jin, konetné ,,Patrem 

* 


a 140 — 


Summum (to jest ohecné) a jing, jedno obecné, 
jedno nedélni, jedno vdnoéni, velikonoéni a 
0 vstoupeni Pané,* 

V Il. dilu obsahuje se p¥edevsim ,,Ky- 
riale‘ t j. Kyrie mesni na rozli¢né éasy roku 
cirkevniho (adventni, velikonoéni, 0 P. Marii 
a obecné). Ke kazdému ,,Kyrie’ pridino jest 
hned ,,Et in terra“ t. j. pokra¢ovani mesniho 
Gloria in excelsis Deo. Nasleduji pak jind 
jesté ,,Kyrie’ a ,,Et in terra‘ az. do listu 
C. 1, Na listé B. 17. jest ,,trof‘‘(us) o Panné 
Marii (3 listy). Od listu C. 9. pfrichazeji 
 antifony adventni a od listu C 18 zadi- 
naji mesnit officia (introitem), predevsim ad- 
veatni. Na listé D. 16. zaciné mSe o naro- 
zent Pané, na listé D. 26. ,o kitu Piné“, 
ndsleduje mse ,0 obraiceni svat. Pavla,“ na 
listé D. 30. ,0 hromnicich*, na listé E, 13. 
,o sy. Duchn*, nal, KH, 20. ,o0 téle a krvi 
Piné*, na l. KF. 23. officium ,na kyétnou ne- 
déli.* Pak polozeny jsou mSe ,o vstoupeni 
P&né,“ ,0 svat. Duchu“, ,0 nejsv. Trojici®, 
»o tele a krvi Pané“. Nasleduji mse o sv. 
Janu Kit., o Panné Marii (obecn4), na den 
posvéceni chramu Pané a o apostolich (obecn4) 
Tu konéi Il. dil. 

Vsecka ‘tato ceska officia jsou tusim 
z latiny bud pfelozena, neb dle latinského 
textu liturgického upravena. Kyriamina se tu 
objevuji, jako v jinych zpévnicich ¢eskych a la- 
tinskych této i starsi doby az do XIII. stoleti 
s textem, pareneticky prodlouzenym. Sem tam 
po strané jsou k nim pfripsdna latinské slova, 
jako ,Magne Deus“ na dtkaz jich latinského 
pivodu. Pri adventnim Kyrie jest vsak pii- 
psino: ,Toto Kyrie adventui slozeno jest 
k té pisni ,Jezu Kriste my zajisté«. Zpivajtez 
tedy po kazdém versi Kyrie jeden vers té 
pisné a tak se dobre srovnié jeden text 
s druhym. “ 

Podobné jsou i napévy sdélany dle obec- 
nych népévi a motivii cirkve, avsak s boha- 
tymi ozdobami melodickymi (neumami), jaké 
jsem obecné nalezl téz v starych mesnich 
zpévnicich latinskych po Cechach. Tyto ozdoby 
melodické vhodné se srovnavaji s bohatymi 
ozdobami malfiskymi. Velky, bohaty duch vy- 
nalézayy jevi se u umélce hudebniho neméné, 
ne%Z malirského. ~—- Zpévy tyto jsou témét 
vesmés jednohlasné, Jen po riznu se tu ob- 
jevuje nékolik dvoj- a trojhlasnyeh skladeb. 
Tak v I. dilu ,sanctus anglicum‘ (t. j. ange- 
licum) psino jest pro diskant 8va a tenor 
Ima (t. j. tenor zacin4 tonikou a diskant ok- 
tavou). Pozdéji tu poddno trojhlasné ,sanktus“ 
pro diskant 8va, tenor Ima a bas Ima. Na 
konci I, dilu jsou té% dvojhlasné  ,,Patrem“ 
(credo) ,prvni a druhy hlas“ (8va a Ima t. 
yox), Druhé psino pro ,diskant a tenor,“ 


Podobné i v If. dflu nachdzf sé nékolik troj- 
hlasnych zpévi. 

Pismo celého dila jest veskrz peélivé a 
mistrovsky provedend minuskula, v_ téchto 
kanciondlech obvykl4. Ano vSecky zpévy za- 
Sinaji vidy zvl4stnimi initidlkami, uncidélkami 
neb versdlkami, obytejné tak duchaplné a 
mistrovsky provedenymi v kresbé i barvach, 
ze ziistane i tento kancionél vzdy stkvélym 
pomnikem slivy uméni ¢eského malitského i 
pisaéského jako Zluticky, sv. Vitsky, Ml, Bo- 
leslavsky a jiné prace toho druhu. Celé offi- 
cium nékterého éasu neb sydétku zaciné oby- 
éejné ini na 6” (16 ctm.) do étverce 
velkou, prozy a officia mensich svatki zatinaji 
mensi initidlkou, bud’ drobnomalbou nebo bez 
ni, ale téz% jednotlivé verse neb sloky zaci- 
naji malou versdlkou, z nichZ mnehé vynikaji 
smélou, genidlni invenci a kresbou. VSecky 
velké initialky ozdobeny jsou drobnomalbami, 
% nich% nékteré nélezi k nejvyteénéjsim ées- 
kym pracim toho druhu. — Litery i noty 
bézné jsou cerné, VSak officia na vétsi svatky 
pocinaji s éervenymi neb modrymi literami i 
notami na 3 —4 fddefch. Officia na nejvétsi 
svitky zacinaji zlatymi literami «~ notame. 
Zlaté barva, téZ modré, nékdy tak tlusté jsou 
natfeny, ze litery a noty jako plasticky z pa- 
piru vyvst4vaji. Zlato jest vsude bohbaté a 
stkvélé. Ano nékdy dokonce i notové linie 
jsou zlaté, jako pri officium o narozeni Pané 
na celé strané, Zlatymi literami a notami za- 
¢ind prvni antifona adventui (II. dilu) slovy: 
yAj andél P&né k Marii panné promluvil 
jest tka: PoéneS a porodis syna a nazti(ves 
jmeno“ atd, coz jest jiz ¢erné psdno). Zlaté 
jsou noty a litery na zaéatku officia advent- 
niho: ,Rosu dejte shuory nebesa a vyoblakoyé 
jako dysst ddvaj(te“). Pii officium o narozeni 
Pané noty a slova: ,Dité narodilo se gest 
nim a syn malicky dan jest nam gemuZto cf- 
Sarstvi na ramenou jeho a nazvino bude jmeno 
jeho veliké rady andél. Spi(vejtéz* atd.). Téz 
pri officiu o obraceni sy. Pavla zacind mesni 
introit zlatymi literami: ,Vim zajisté j4 ka- 
zatel Pavel a(apostol* atd.). Noty zde sché- 
zeji. Zlaté jsou té% slova introitu na kvétnou 
nedéli: ,Spaseni synem Davido(vym*), 

Noty téchto hnéh jsou ovySem velké cho- 
ralni, jakymiz se tenkrét psalo; p¥i zpévich 
vicehlasnych jsou mensurované, 

Prikro¢im ted k popsdni nejkrdsnéjai a 
nejzajimavéjsi_ stranky, k popisu miniatur. 
Pravi-li Vocel, 1) ,%e pamatky uméni na rovni 
stoji s pamatkami pisemnictvi naérodi a Ze 
v déjindch uméni se sklddd nejstkvélejs a 
nejeajimavejst ¢éastka historie vedélanosti 


*) Pam. archaeol, dil IIL, str. 241. 


om [4] — 


lovécenstva: prispiva n4% kanciondl obzvlasté 
évymi miniaturami k témto d&jindm bez mila 
nemensi mérou, ne% ostatni dila podobna, jiz 
zném& i popsand. 

Na 6” velkych drobnomaleb se tu nalez4 
étrnact. Vedle nich jest zde vice drobnomaleb 
mensich (na 3 —4“), 

1. Hned na podéétku proz adventaich jest 
v pismené P(oslal) drobnomalba velkd. P¥ed- 
stavuje zvéstovani andéla Panné Marii. Andél 
jest odén v b{lé roucho, drz{ v ruce zlaté 
Zezlo, na hlavé m& zlatou pdsku s krouzkem. 
Téz Panna Maria m4 zlatou gloriolu kolem 
hlavy. Kle¢i p¥ed odkrytym stanem. Holubice 
se ziatou zéfi a zlatymi paprsky pod sebou 
vzndsi se nad ni. Co do kresby, nejsou zde 
sice tvaéte dobre kreslené ani peélivé koloro- 
vané, prece vsak téla i roucha jsou vérné a 
prirozené podina. AvSak za to jest ornamen- 
tdln{ 4st této initialky p¥tekrAsné provedena. 
Pravy okraj celé strany vyplnén jest téZ uméle 

provedenymi arabeskami 
8 bohatymi ozdobami kon- 
volutovymi rozmanitych 
barev. Stin a svétlo jsou 
dobre rozdéleny. Na spo- 
dnim okraji jest mono- 
gram ve Stitu. 

2. Prozy o narozeni PAné zatinaji téz 
velkou miniaturou v initialee G. Jest v nf 
néé{ podobizna vyvedend. Hlava jest vyborné 
kreslena i cely plast tmavohnédy, do néhoz 
zahalen jest tento muz. Cely okraj plasté ole- 
movan jest ¢éervenohnédou koZesinou. V pravé 
ruce drzi k télu svému kifzek. Okolo krku 
m4 manzety, jaké tehd4z nosivali. M4 hnédé 
oti, trochu osmdhlou tv4t v4zného, velmi cha- 
rakteristického vzezreni, nizké ¢elo, hnédé 
vlasy a cely vous. Litera ozdobena jest trefné 
kreslenymi arabeskami konvulutovymi, podobné 
i cely okraj levé strany. Do tohoto uméle po- 
lozena jest téZ matka s ditkem na pravé ruce, 
jez drzi v levé ruce jabli¢ko, ukazujic nan 
matce (,plod Zivota tvého“). Hlava matky 
jest pékn4, vlasy m4 pozlacené. Na hofejsim 
okraji drz{ andél v ruce devisu. bezpochyby 
onoho muze: , Vive Deo et pximo“(—proximo). 

3. Prozy o vzk¥isenf Pané zadinaji velkou 
initidlkou N, v niz jest pékny miniaturni 
obraz Krista Pana, an vyvddi spravedlivé 
z predpekli. Oblecen jest v bilé roucho na- 
chové prekrasné barvy, v levé ruce drZi vi- 
téznou korouhey. Okraj litery N jest bohaté 
pozlacen. 

.Té Boha chvdlime‘ zatind prostredni 
jnitidlkow a po kraji celé pravé strany tdhne 
se rozvilinovy arabesk Zivych barev, jako pfi 
predeslé litete. Dva z4vitky koné{ andélskou 
hlayou, Témér vsecky barvy jsou zde i oby- 


vere 


éejné tak Zivé a zachovalé, jako by je za dni 
nasich byl kdo natiel. 


4. Nasledujfcf Sanctus Summum‘ za- 
ind téz velkou initidlkou. Drobnomalba v lit. 
S p¥edstavuje ,Starého dni‘, na tréiné sedi- 
ciho. Berdnek mu otvird knihu. Okolo be- 
ranka jsou znaky étyt evangelisti a ddle po 
strandch jsou vazn{ starci, poddvajicf Hospo- 
dinu koruny a nebo hrajfef na harfy. Dole 
kleé{ jinoch, peélivé kresleny. V8sak starci 
jsou vice neb méné povrchné kresleni. Jinoch 
prosi jednoho z kraéli s korunou na _hliavé, 
jenZ proto ne k Hospodinu, nybrz k nému 
jest obrécen.') I tento krél jest pedlivé a 
S vyznamnou tvdii nakreslen. Harfy, koruny, 
vlasy jinocha, paprsky kolem Hospodina a 
cely okraj jsou dobfe pozlaceny, zvlasté okraj 
zlatem silné se tipytt. 


».Patrem Summum‘ poéind prostredni 
initidlkou. Po levé strané proveden jest opét 
pékny rozvilinovy arabesk, podubny predeslym. 

P¥ich4zime k II. dflu. V ném nalezime 
nejlepsi mistrné drobnomalby. Na listé C. 2. 
spatrujeme prvni krdsnou initidlku (prostrednt) 
vy modré pidé se zlatym pclem uprostied. 
Okraj pravé strany zdob{i bohaté arabesky 
tiponkovité z vinné révy a hroznicky, vse 
v barv4ch velmi peclivé a krasné provedené. 
Zatinaji tu antifony adventni. Na spodnim 
okraji listu jest ve zlatém rimecku vyobra- 
zeno poselstvi andéla Gabriela k P. Marii. 
Kresba jest tu méné peclivé provedena, vsak 
perspektiva dobr4, barvy jsou Zivé, paprsky 
glorie zlaté. Vedle drobnomalby jest Sstit se 
gnakem klobouénickym (klobouk s dvéma 
strapci, pod nim dvé staroéeské ¢epice). Vedle 
Stitu psan jest rok 1573 a nad nim stuzka 
s ndpisem: Ondéej Hradeeky. 

5. Offieium (mesnf) v adventé potind 
velkow initidlkou R(osu), je% krasné a trefné 
jest kreslena. 

Vnitrek litery 
zakonéuje se fan- 
tastickou hlavou 
v zlatém  kruhu. 
Cely kraj listu pri 

litete vypliuje [ 

malit zivitkovymi |} 
arabeskami, vele- 
bohaté a dimyslné 
kreslenymi. Na spodnim okraji jest znak 
Vic. Douba. 


1) Srovnej k tomu drobnomalbu v litefe B na listé 
prvnim latinského zpévniku metrop. kapitoly 
prazské. — (Pam. archaeol. HI. dil, str. 247.) 
Zylasté vsak 8, obraz pri ,Sanctus Wsemo- 
houci“ Kane. Zlntického, toté% vSak mistrné 
predstavujici. (Viz pam. archa. 1. c. str. 251.) 

8 


-  Vedle Stitu v levo kle¢i muzsk4 osoba, 
bezpochyby tohoto Douba pfedstayvujici. Oble- 
éena jest vnitt v ¢amaru, z venku v tmavy 


plast, Gernou koZeSinou olemovany. Naproti. 
nému na levo vyobrazen jest Kristus Pin na 


krizi s milym vyrazem tvdre. 

Zde i pozdéji byvaji malé versdlky (za- 
é4tky jednotlivych versi) zdobeny fantasti- 
ckymi hlavami, jez tasto velmi komicky vy- 
padaji, ale vzdy dimyslné, ano genidlné malo 
értami nakresleny byvaji. 


6, Staneme u listu D. 16. Zacin& tu of- 
ficium o narozenfi Painé. Na jeho prvni str. 
objevuje se zraku nasemu nejkrésnéjsi obraz 
celé knihy. Ve velké imitidlee D(ité naro- 
dilo se) zaviré se drobny obraz, jenz pred- 
stavuje narozeni Piné. Jezisek lezi na pol- 
Stari. Po pravé strané stoji sv. Josef s lu- 
cernou, po levé Panna Maria, ruce pokorné 
spinajici.1) Od zadu piichézeji pastyri, v pro- 
stred pozadi vidéti jest vola a osla, dychajici 
na Jeziska se zlatou z4ti, Téz Panna Maria 
m4 zlatou zari. Kresba Panny Marie a Je- 
ziska neni pékné, sv. Josef jest peclivéji kre- 
slen. Za to jest celé strana zlatem linko- 
vana, zlatem notovéna a obruba jeji velmi 
Sirok4 obsahuje vyobrazeni rodokmenu Pané, 
jez jest prekraésnou uméleckou praci tak do- 
konalou, jako nic jiného v ceiém zpévniku.*) 
Hodent jest mistnéjsiho popisu. Dole’ nej- 
spodnéji lezi Jesse, otec Davidiiv, opiraje se 
o hlavu. Jest to nejvétsi postava obrazkn, 
dokonale kreslena i kolorovina, az do nej- 
mensich detaili petlivé provedena. Odi, prsty, 
vous, plist atd., vSe vyborné poddéno. Barvy 
jsou tu nad miru Zivé. Jesse opfrd si hlavu 
o kamen, na némzZ jest zndmy znak mistra 
Fabiéna Puléra, jak jiz diéive udino. Patrné 
tedy jest tento rodokmen Péné dilem jeho, 
dilem vyte¢énym.?) Pod tim jest napsdn vy- 
znam celého obraézku: ,Egredietur virgo de 
radice Jesse“. (Isaiés 11. 1.) Vedle. tohoto 
slova prorockého vypin4 se z boku Jesseova 
kmen, jenz rozvétvuje se na obé strany bo- 
hatymi zavitkovymi arabeskami. Z téchto pre- 
krésné kreslenych a nad miru Zivé malo- 
vanych okras vypinajf se poprsi potomki Jes- 
seovych a predktu. Kristovych: po pravé strané 
David, Salamoun, Roboam, Achimelech, nad 


") Srovnej k tomu drobnomalbu narozeni Paéné 
v lat. zpévniku Lounském a zylasté 11. obraz 
(naroz. Pané) Zlutického kanciondlu. (Pamatky 
arch 1. c.) Vsude sv. Josef s lucernou jevisté 
osvétluje podle dievotisku v mensim passio- 
ndlu Albr. Direra z r. 1511. 

7) Viz podobny obrazek v litefe P(uer) zpévniku 
Mladoboleslavského. 

*) Snad jest tedy tyZ mistr i ptivodcem téze mi- 
niatury Mladobvleslayské. 


nimi poprsi.. Panny. Marie 2 liliové kytice 
vyénivé. Po levé strané z rozvilin vyénivaji 
tii poprsi Azatona (Azy?), Jakoba, a nahore. 
pod obrazkem narozeni Padné jest Josef s po- 
krytou hlavou, maje ruce sepiaté ak Jezisku’ 
pozdvizené, Ostatni predkové Pané maji ko- 
runu zlatou na hlavé, jablko (#8ské) a Zezlo. 
vy rukou, odén v_ plast ¢i orndt kréloysky. 
Viak kazdy jest jinak oblecen a jevi jiny vy- 
raz tvéte a.fysiognomie. Vsecky tyto osoby. 
jsou tak dokonale a tak piirozené kresleny,. 
barvy na nich jsou obzvlasté zde tak divé a 
zachovalé, Ze se bezdéky na toto umélecké 
dilo zadivame a vyznéme o ném, co Er. Vocel 
napsal o podobném (ne-li stejném) dile kan- 
cionélu Mladoboleslayského (3, obrdzek v_li- 
tere P,uer natus). Viz pozn. 2.): ,Poprsi 
tato jsou mistrovské plody miniaturniho uméni 
a sebe yvfteénéjsimu malifi nageho véku ke 
cti by slouzily.“ 1) 


Nad celym rodokmenem a nad textem.ua. 
horejs{ obrubé ve prostied sedi_Jezisek s nd- 
pisem Emanuel na rozvité razi, vyrustajfci 
z vétve, jez jde z levého boku Panny Marie. 
Jak nézné a prece i genidlni to interpretace 
prorockych slov: ,A vyjde prut (vystrelek, 
potomek) z kofene Jesseova a kuét z kotene 
jeho vystoupi!* Libeznym pohledem patti 
Jezisek k milé matiéce své, spinajici ruce; 
Jezisek vsSak je zdviha k nebi na znameni 
svého nebeského ptivodu, neb nad nim yznasi 
se jesté holubice co znak Ducha sv. a- okolo 
ni jest népis:. ,EKt super eum requiescet spi- 
ritus Domini“. (Pokra¢éovani prorockych slo 
IsaidSovych 11, 2.). ih 


Na hofejsi obrubé v prostted je znak tif 
kapri (hlavami k sobé leZicich) v modrém 
poli, Okolo nich jsou litery Z a K. Jest to 
patrné znak dedikitoré tohoto uméleckého 
obrazu. 


V tomto officiu o narozeni Pané jsou téz 
tfi mens{ initidlky zlaté: D, J, A a jinych 
plno s ozdobami fantastickych hlay, po kazdé 
jinak, ale vzdy geniaélné kreslenymi, kolikrat 
jen malo ¢rtami vyznatené. Ani dvé tydre 
nejsou stejné. 


7. Na listé D. 26. spattujeme- vyobrazent 
kitu Pané v fece ve velké initidlee G(iz se) 
pti officiu ,o kitu Pané“, Jest jiz daleko 
povrchuéji kresleno. Rohy obrazu jsou zlatem 
vykladané, Po celém okraji na levo jsou roz- 


*) Pam, arch. 1. c. str. 246. — Dovoluji si zde 
poloziti téZ prosbu, aby nékdo vy Ml. Bole- 
slavi prohlédl onen kancion4l a laskayé sdélil 
8 ndmiv Methodu, jak dalece se srovnavé jeho 
rodokmen Paéné s timto. Tusim, Ze z toho 
Mladoboleslavsti’ poznaji posud nezndmého 
mistra své drobnomalby. 


om 143 == 


vilinové arabesky, jez rovnaji se pe noeeany | 


a cenou ostatnim. 


_ .. 8. Tého% razu kresba jevi se v miniatute 
velké imitialky W(im zajisté) p¥i officiu ,o 
obraceni sy. Pavla*. Jest tu tyZ apostol vy- 
obrazen, an pad& s koné, porazen jsa hlasem 
Krista Pana, jen% se spattuje s kiizem v ob- 
lacich. Po levé strané jsou opét arabesky 
zavitkové, bohaté zdobené. Dole v pozlaceném 
ramci stoji psino: ,Na toto versale ndklad 

uczinil Martin Hron r, 1574.“ 


Téz na listé D. 30. jest miniatura tézZe 
ceny a kresby, jako predeslé dvé, v initidlce 
P(o narozeni) pti officiu o Hromnicich. Péed- 
stavuje obétovani Pané ve chramé. Po strané 
jsou arabesky, jako predeslé. — Na listé E. 
13. jest véetsSi initidlka bez zlata a bez ob- 
razku. Zdobena rozvilinami a drobnymi ara- 
beskami. — Na listé E. 17. jest podobna 
iuitidlka P s ttemi vinitymi zlatymi ¢Arami 
v Sedém poli. Po strané jest opét arabesk 
konvolutovy, jenz koné{ tfikrat v blavu okyi- 
dlenou (andélskou). Pod nim v ramei jest 
dtlezity ndpis: Jan Kotrva plzenisky Cor- 
ssysst(?), spravee tohoto karu u matky Bodf 
atd. (Viz svrchu). — Na listé E. 20. jest 
prostfredni initidlka C(hleb s nebe) pti officiu 
»o téle a krvi Pané“. Jest v ni kalich 
s hostii. Rohy jsou zlaté. Po strané jsou 
arabesky jako diive pri litete P. 


9. Piri officiu na kvétnou nedéli (k pro- 
cesi) jest velkdé wmitidlka S s bohaté vyzla- 
cenou obrubou, Pan Jezis jest tu nakreslen 
sedé na oslici s oslitkem. Po levé strané 
déti, po pravé odrostli lidé ho vitaji. Zde ale 
jest vse jen konturami naznaceno zcela slabé. 
Avsak tim vice jest nam litovati, Ze tento 
obrazek nebyl dodélain, ponévadz jevi krasny 
vyraz obli¢eje Pané a celé kresba jest tu 
vyborn4. 

10. Pii officiu ,o vstoupeut Pané“ (totizZ 
na nebe) jest velka initidlka M(uiZi) s vy- 
obrazenim apostoli, pohlizejicich za Jezisem, 
z néhoz vsak jen nohy z oblaku Ize vidéti. 
Jest to takika stereotypni vyobrazen{ Spa- 
sitele k nebi se vzndSejiciho a oblaky zaha- 
leného. Nalezémét totéz vyobrazeni také v kan- 
ciondélech: Litoméfickém, Kralovéhradeckém 
(lat.), Mladoboleslayském a Svatovitském podle 
yzoru Alb. Diirera, jenz tedy mél patrny vliv 
na nase drobnomalite.!) — Dva andélé doli 
se sndsejici ukazuji apostolim prstem na P. 
Krista dle introitu, jimz initidlka zacina: 
»Muizi galilejsti, co se divite patfice spolu na 
nebe* atd. Nékteré obliceje jsou tu dobfe 
kresleny, jiné nedbale. Po strané jest opét 


) Viz Pam. arch. lit. c, 


rozvilinovy arabesk se 7 rozmanitymi ptaky, 
celkem dobée kreslenymi. Na spodni obrubé 
jsou tii medalionky v zlatém r4mci. V levém 
jest Panna Maria se zlatou korunou. Drii 
na ruce bozské dététko a stoji na mésfci. 
V pravém vyobrazen sy. Ondiej s tak zvanym 
sv. ondiejskym kifZem. V_ prosttednim jest 
Stit se znakem kloboucnickym, jako diive 
v Il. dilu, u na ném nadpis: ,Ndkladem W. 
Ondreje Hradeckého 1581.“ Byl tedy tento 
klobouénik stédry podporovatel tohoto dila, 

11. Officium ,o sv. Duchu‘ zatina téz 
velkou initidlkow D(uch Péné naplnil), Vy- 
obrazeno v ni sesla4nf Ducha svat. Na hote 
se vznasi holubice v zlaté z4ti. Nad apo- 
Stoly a Pannou Marif se zlatou zdfi (glorif) 
se vznasi zlati jazykové. Rohy obrazku jsou 
bohaté vyzlaceny. Kresba jest celkem dobra, 
nékteré obli¢eje a postavy jsou méné zdarilé, 
vSak jeden apostol touzebné vzhtru pohlizejici 
jest vyborné kreslen. Barvy jsou veskrz Zivé. 
Po strané jsou opét zdvitkové okrasy, na 
nichz dole je skréen& veverka, a po dvou 
ptacich na hote a dole. Na hofejsi obrubé 
drzi andél v ruce ndpis: Wace. Chrudimsky, 
klobuénik. Tvdé andéla tak vyrazné jest kre- 
slena, ze se zd& byti podobiznou tohoto na- 
kladatele oné drobnomalby. Pfi tom Stit se 
makem klubouénickym. 

Pod textem v dolejsi obrubé jest Ssuroky 


obraz, jenz sahé pres celou stranu. Pied- 
stavuje krest komornika ethiopského. Ko- 
mornik stoji a4 pod p4s nah ve vodé. Jdhen 


Filip ho kit{. Po pravé strané jest viz se 
sluzebnictvem komornikovym. V pozadi jest 
vidéti mésto (Gazu).') Perspektiva vozu se 
sluhy jest pochybend. Filip jest pékné na- 
kreslen, komornik méné dobre. Na levo u po- 
toka dole jest pripsino: 15, MH 75. Znact 
nejspis Martina Hrona co nakladatele. (Viz 
ad 3.) 

12. Viak nejkrdsnéji kreslené obliéeje 
nachdézime pYi officiu o nejsvét. Trojici, jez 
také zacind velkow initidlkow P(ozehnan Buh). 
V ni jest vyobrazena nejsvétejsi Trojice Bozf 
takto: Bih Otee sedi jako vazny statec s ko- 
runou na hlavé v fasnatém orndté cisarském 
na oblace. WV rukou dri kiiz s ukfizovanym 
Spasitelem. Nad nim se vznasi bilé holubice 
v zlaté zdti co symbol Ducha sv.”) Po pravé 
strané se tahnou zdvitkové obvyklé arabesky, 
mezi nimiz podobiena samého Ondieje Hra- 
deckého, Stédrého nakladatele téhoZ kanci- 
ondlu ar. 1574. Pod nim psd4no jmeno jeho 


1) Viz podobny obraz v kanciondlu svatovitském 
na tyz svatek. Tyz obraz pti temz officium 
viz i v Zlutickém kanciondélu. 

2) Viz skoro stejné vyobrazeni od téhoz mistra 
v Zlutickém kancionalu, 


— 144 — 


a pode jmenem opét znak klobouénicky. On- 
diej Hradecky tu kleci a sepiatyma rukama 
pohl{Zi prosebné a pokorné k Bohu Otci, jenzZ 
drzi v rukou ukfizovaného Syna svého. Tato 
podobizna celé jest az do nejmenSich podrob- 
nosti prekrasné a peclivé provedena v kazdém 
ohledu. Oblecen jest v Gamaru, pres niz m4 
tmavohnédy plast, kozZesinou vsecek olemo- 
vany, dle tehdejsiho kroje éeského. Jeho tvar 
jest jako Ziv4 a do nejmensiho detailu pie- 
krasné provedena. Ale jesté krasnéji jsou, 
mozno-li, Bih Otec a Syn provedeni. V dile 
celém nic se jim nerovnd! Bih Otee pohlizi 
zrakem nevyslovné bolestnym a prece i pre- 
dobrotivym k Hradeckému a drai v rukou 
obét Syna, jakoby fici chtél: , Viz, tak velice 
miloval jsem svét, Ze Syna svého dal jsem za 
néj'* A koneéné Kristus Pan! Nevim co na 
ném krasnéjsim nazvati. zdaz anatomii téla, 
(zde dekonalou), neb trefnou soumérnost vseho 
a peclivou kresbu i kolorit. Ale ten vyraz 
tvate, této tvéfe tak nézné, tak laskyplné, 
tak pokorné, tent jevi tak nevyslovny ptivab, 
ze neznidm nic podobného! l[ jest n4m pfi 
pohledu na tuto tv4r premilostnou, jakoby 
Kristus P4n k n4m pravil: ,Dokon4na jest 
— obét Ziti mého za vas!“ 

Vidél jsem tyz den fotografii obrazu P. 
Krista ve Vatikdnu od Rafaela malovaného, 
obdivoval jsem se milostiplné krdse jeho tvdre, 
a prece, anebo snad pravé proto jsem si po- 
myslil, ze za obrizek naseho Krista P4na ani 
Rafael stydéti by se nemusel. *) 

Na dolejs{ obrubé téhozZ listu nalez4 se 
jesté vyobrazen{i Abrahama, an pfijim4 po- 
hostinu Hospodina, za nimzZ dva andélé stojf. 
Vse jest dobre kresleno. Na levo v pozadi 
jest mensi vyobrazeni téhoz patriarchy, an 
host{ Hospodina s andély u stanu svého, z né- 
hoz divi se Sara. 

13. Zbyva promluviti o posledni velké 
imitidlee N(akrmil) p¥i officiu .o téle a krvi 
Pané*. Bohaté vyobrazeni v nf se nachdzejici 
predstavuje v zlaté obrubé veceri Pané. Apc- 
Stolé sedi kolem stolu do kola, Jid48 s méScem 
jiz mimo literu. Tézk4 tiloha tohoto skupeni 
neni pékné provedena. Kresba zde méné zda- 
rilé, perspektiva z Asti pochybena, nepyiro- 
zena, zvldsté svat. Jana na prsou Pané, Po 


) Pri té pfilezitosti nemohu zamléeti vielého 
prani, aby nim nékdo, snad akademie kiest. 
opatiila fotografické snimky tohoto a jinych 
podobnych dokonalych plodai maliffského uméni 
ceského. Coz jest jich jenom v Praze! Jak 
krasné album by se dalo z nich sestaviti! Za 
jakou éest by si to pokladali jini ndérodové! 
— Podobné vyobrazen{ nejsv. Trojice v kane. 
dlutickém ,¢inf téZ hluboky dojem vyteénym 
vyvedenim i ladnou skvélosti barev“. (Vocel 
Pam. arch. 1. c. sir. 253.) 


pravé strané tahne se shora kratky zavitkovy 
arabesk, pod nimZ v zlatém rémei andél, an 
diva chleba a vodu umdlenému a odpotiva-_ 
jicimu proroku Eliasi. (Znak to nejsv. Sv4- 
tosti oltd¢ni.) Pod tim jest opét arabesk a% 


dolfi. Na dolejsi obrubé jest pres celou sitku 
listu. typické vyobrazeni nejsvétéjsi Svatosti 


oltaéni: Mojzis bije holf o sk&lu a vyvadf 
z ni vodu, 7 n{% Tsraelité dychtivé piji. Pod 
textem ve zlatém rAmei jest vyobrazena s nebe 
padajfef manna a kfepelky. Israelité ze stanu 
vychazeji a dychtivé sbfrajfi obé. VSak i tato 
vyobrazen{ jsou méné zdarilé. Kresba i pro- 
vedeni jako pri veteri Pané. 

Obraz veéere Pané jisté neni malovan od 
Puléra samého. O tom svédéi obraz veéete 
Painé v kancionélu Zlutickém, od ného sho- 
toveny. Ty% p¥edmét jest zde s podivuhodnou 
zdatilosti proveden. (Vocel v pam. archaeol. 
III. dfl, str. 253.) 


Vsak zminiti se jest nim jesté o obrézku 
predch4zejicfho listu. Na zadni strané jeho, 
v spodni obrubé jest velky ovdlny medalion, 
v némz% vyobrazen jest opét jeden nakladatel 
miniatury v tmavohnédém, koZeSinou olemo- 
vaném plésti svrchnim a s kratS8im kabftcem 
spodnim. Kleti a drzi v ruce krizek a po- 
hlizi prosebné k Pinu Kristu, jenZ jest vy- 
obrazen v oblaku co .ecce homo* vy Sarla- 
tovém pldsti, s trnovou korunou a rozepia- 
tyma rukama, v nichZ mu ukazuje své rany. 
Vyraz tvéte onoho muze jest velmi krasny a 
tak charakteristicky, ze Ize miti obrazek ten 
za podobiznu jeho. Pod medailonem v éer- 
ném rdmci jest ndpis: .Walentin Stribrsky 
maje pres 50 let véku svého* atd., jak s hora 
jiz ud4no bylo. Stitek s timto ndApisem dr 
dva andélé, jeden drz{ v druhé 
ruce kotvu, druhy kalich s ho- 
stifi; pod nim si té% t¥i andfl- 
kové hrajf. Po levé strané se 
nachézi pri tom kratky ara- 
besk s monogramem Vaeslava 
Stiibrského. 

14. Doddvame ke konci, Ze véts¢ éniti- 
alka O vyskytuje se jesté p¥i officiu o po- 
svéceni chramu. Vyobrazen v ni patriarcha 
Jakub spfef. P¥ed nim andélé stoupaji po 
zeb¥iku do nebe. Nad Zebfikem Hospodin. 
Kresba a provedeni jest zde hrubsi. (Totéz 
thema viz v kanciondlu Zlutickém na tyZ den.) 

Kromé téchto drobnomaleb objevuje se 
v tom kanciondlu té% vice mensich initidlek 
bez obraézku, pouze barvami omalovanych. Tak 
pri officiu o sv. Janu Kitit., o Panné Marii 
a@ apostolich, Tu konéi II. dil. 


* 
%* * 


— 145 — 


Z porovniut téchto drobnomaleb s témi, 
jeZ v ostatnich kanciondlech Pulérovych se 
vyskytuji, shled’avame, Ze opakoval rad na 
stejné svétky stejné motivy, aé na ten éas 
nelze nim ¥ici, jakou mérou. Tolik té% jisto, 


¢ 

ze pomocnici jeho malitsti, pokud souditi Ize 
z ostatnich maleb jeho kancionéli, Z4dny ne- 
dostihl velikého, genidlniho mistra svého, jenz 


stkviti se bude védy na uméleckém parnasu 
éeském v prvni ¥adé. 


Z Akademie krestanské. 


Reditelstvi. 


Mimorfaédnaé valné hromada. Aby 
reforma hudby chrémové rychleji, vydatnéji a 
bezpeéneji po vlastech nasich v Zivot uvedena 
byla, hodl4é odbor hudebni pri Akademii kie- 
stanské rozsfititi Cinnost svou. Jako zivym 
slovem nejvydatnéji Sifi se zdsady, tak zivym 
zpévem m4 probouzeti se laska k hudbé po- 
svdtné a tiibiti se vkus namnoze velmi zane- 
dbany. K dosazeni toho téelu bylo treba pre- 
ménéni fetéené sekce, aby novym potiebam 
zadost ucinéno bylo. Valné hromada odboru 
hudebniho piijala navrh stanov peclivé a své- 
domité pfeménénych, sekce hudebni pojmeno- 
vala se ,Obecnou jednotou Cyrillskon“, fedi- 
telstvo stanovy schvdlilo a svolalo mimofadnou 
valnou hromadu Akademie kiestanské, aby 
v souhlasu s nastalou zménou §. 21. hlavniho 
statutu priméfené doplnén byl. Valna_ hro- 
mada na 15. prosince svolané jednomysiné 
schvdlila potrebny dodatek a zmény zadany 
jsou k sl. c. k. mistodrZitelstvi ku potvrzeni 


_ Riditelstvi jmenovalo jednohlasné dp. 
Idmunda Langera, nynt hr. knihovnika 
v Dééiné, pro velké zdsluhy jeho o Jednotu 
vilbec a 0 paramentni tistav zvlasté Cestnyjm 
clenem Akademie kiestanské. 


Dary. Vdp. opat Jan Rotter, mecends 
Akademie kiestanské, daroval ji poznovu 50 zl. 
Pin Bth bud odplatitelem stédrému darei! — 
Vp. Daniel Metis, kaplan vy Milevsku, vénoval 
knihoyné nékteré knihy, zaéez mu vzddny 
jsou diky teditelstva. 


Odbor védecky zyolil vdp. prof. dr. 
Fr. Bauwera za knihovnika; zvoleny tiad 
nesnadny piijal a porada knihovnu ze samych 
témér darti v dobé kratké tak velmi bohatou. 
Clenové Akademie jsou mu za tak Slechetnou 
obétovnost jiz tolikraét osvédéenou vroucimi 
diky zavaz4ni. 

Clenové Akademie nové se piihlasivat 
jsou prijmuti. Lehner, 


Odbor umélecky. 


Vyrizené zalezitosti. 


Vnitftni uprava farniho kostela svat. 
Vaclava ve Strazi. — Hlavni patron zemé 
éeské, knize n4s, svaty Vaclav, patrné ob- 
libuje si v Akademii krestanské a drzi ochran- 
nou ruku nad mladym sice, ale nadéjnym 
ustavem. Prvni dva kostely pé¢i umélecké 
sekee pri Akademii kfestanské vnitr upravené, 
zasvéeceny jsou sy. Vaclavu. Zélozna Syato- 
Vaclavsk4, davsi vznik Akademii krestanské, 
osvédéila se. Sv. Vaclav oblibil si v ditku 
svém. Prvni dva kostely -- jeden v ltné 
zemé, druhy skoro na pomezi; jeden v kra- 
jiné ryze éeské, druhy v krajiné ryze némecké ; 
nejnovéjsi jeden a velmi stary druhy — svaty 
Vaclav si vyhradil: Veleliby a Straz. 
'-Vypravovatel v minulém Cisle ,Methoda* 
popisoval v nitfni upravu nejnoveéjsiho v Cechach 
farniho chramu Velelibského, v tomto pak 
‘isle mnastdévi mu vylititi pravé dokonané 


vnitrni ziizen{ farniho chr4ému Péné sy. Vade-~ 
lava ve Str4zi. 


Kostel ve Str4zi zachv4cen jest smutnym 
osudem bratra Jachymovského. V kvétnu 1876 
lehla popelem velka GAst méste¢ka s chramem 
i farou. Jako tam i zde shoéelo vSechno. Jen 
nahé stény st&ti zistaly. Smutné vzhiru é¢nély 
prosebné k nebi hledice, tak jako ty nahé a 
skfehlé vétve vékovité lipy bliz kostela za 
tuhé zimy k nebi prosebné rozpinaji rémé po 
vykoupeni volajice. Prislo vzkriSeni lipé i 
kostelu. Néma, ale ipénlivé modlitba jest vy- 
slysina. Nad lipou smilovalo se milostivé jaro, 
nad kostelem smiloval se dobrotivy patron, 
jenz m4 povést prikladného a skuteéného 
patrona kostelniho, J. J. Karel knize Lowen- 
stein. Vznesené pokoleni patronit kostelnich 
nevymrelo jesté! Slechta srdcem a virou znd 
jesté ceniti krésné pojmenovani: Ochraénce! a 
stydf se za moderni patrony (lucus a non lucendo), 


— 146 — 


§ nimiZ kostel bidny a sesly mus{ se souditi 
celé decennie. 

Slechetny kniZe bezodkladné svéril vyve- 
den{ nového chrimu na starych troskaéch do- 
mdcimu staviteli Hilgenreinerovi, ktery zbu- 
doval kostel s novou vézi, jak — umél. Ne- 
moudrym slove, kdo dél4 lépe nezZ-li umi. 
Zbylé opéraéky a zakonceni vicestranné uka- 
zuji, Ze chor byval goticky, ¢imZ bezdééné 
poukazovalo se na sloh budouciho kostela. 
Krasu hudby pochopuje vsak jen slysici. Po 
gotice nespatiis kromé opérékti stopy ani zevné, 
ani vnitt. Z venti obdivujes krasu véncie{ 
Timsy a véze, u ynitr pak vnady bujného — 
copu. 


Po pozéru s pouzitim starych stén nové 
zbudovany farni kostel ve Strazi m4 dosti 
prostornou lod hlavni Citajici tri klenbova 
pole a tolikézZ velikych oken po obou strandch 
polokulaté zaklenutych. Lod ku presbyterium 
celici stizuje se v prostoru téze vysky valené 
preklenutou, k niz piiléhd svatyné oltdtni oble 
bez Zeber sklenut4. Pryniho klenbového pole 
¥ lodi pouzilo se ku ziizeni kruchty a ku 
nizké pod ni prostore vchodni. V_ kostele 
dluzno tudy rozezn4vati prostoru troji. Pres- 
byterium, lod u stredni cast, kter& jest pro- 
stfednici a prechodnici opou. Slozité pilastry 
s kladim pfislusnym spojeny jsou preklenutym 
pdsem. Konstruktivni G4stky vyplnény jsou 
hladkymi sténami a preklenuty v lodi klenbou 
hladkou, ve stfedui Gd4sti klenbou valenou a 
v presbyterium klenbou skoro polokulatou. 


Disposici uvedenou podminéna jest cela 
uprava ynitrku, kterou J. J. knize Léwen- 
stein svéfil bezvymineéné Akademii kiestanské 
vy tom Case vzniklé, Mélt sice jiz hotové né- 
kresy pro hlavni a vedlejsi oltait, jakoz i ka- 
zatelnu, nakreslené neodpovidalo vSak vkusu 
i citu osviceného knizete a proto zaslal vse 
ku posouzen{i Akademii kfestanské s pozndm- 
kami svédéicimi o dobrém vkusu a podrobné 
mnalosti jeho. V listech svych dév4 sekci umé- 
lecké tplnou volnost. Po dutkladnych v té 
véci rozpravach a tvahdch svérfil odbor umé- 
lecky proveden{ nakresi a po jejich schvaleni 
_od sekce i od J. J. knizeci také vyvedeni 
dila architektu A. V. Barvitiovi. Byl takto 
objednén hlavni oltét sv. Vaclava se vsim 
prislusenstvim, pobo¢éni oltéf Mariansky, ka- 
zatelna a jiné véci mensiho objemu. Poly- 
chromie celého kostela méla se odloziti na 
dobu pozdéjsi. Architekt Barvitius vsak bez poly- 
chromie si ani nic nepredstavuje. Kompounoval 
vse v jednom duchu. Vidi vse v souladu barev, 
jak jiZ jeho latinisované jméno znati. A jak- 
mile objednané ptedméty bohosluzebné na vy- 
kizané mista postaveny jsou, pral si J. J. 


knfze sim, aby cely chram priméfené vymia- 
lovin byl. A tak jednim razem Nrkonala 8@, 
co nerado se odkladé a déli. 


Vypravovatel neni vsak vdzin na chro- 
nologicky postnp, nybrzZ pridrzuje se pfriro- 
zeného poradku, jak y dusi uméleové mysléaka 
myslénku asi plodila a jak dilo dokonané pfi 
navstévé v polovici tohoto mésice popisovateli 
se objevilo. 

Nejprvé musi byti prostora upravena a 
do té prostory stavi se pak jednotlivé véci. 
Hodldm tedy nejprvé promluviti 0 polychromu 
kostela a népotom o jednotlivych predmétech. 
Z dila dokonaného souditi na skryty ptvod a 
soustavu dila jest vezdy zajimavou practi. 

Architekt Barvitius podniknul polychromii 
na misté samém bez predlozenych plant, k nimz 
po ujednéni ani Gasu nezbyvalo. Plan mél 
ovsem, ale jen v dusi syé tajné ukryty. Pie- 
kvapeni bylo tim zajimavéjsi, ¢im méné znéma 
byla véc peclivé pripravovan4. 

Po hustych mlhaéch prosincovych nastal 
prvni kr4sny den. Byl prudky mréz. Nové 
napadly snich béloskvoucim rouchem chranil 
prirodu pred ledovym skidcem. Jasné zarilo 
slunce a odrdzelo se v milionech snéhovych 
hvézdiéek, a% samou jasnosti zrak prechdzel 
a obliéej pélil. Za tak brilantniho osvétleni 
prestoupil vypravovatel pradh nové zrizeného 
chramu v zapomenutém a dosti nepristupném 
zikouti spoleéné vlasti éeské. 

Laskavy ¢tenaéf nezapomnél, Ze vstupujeme 
spolu do kostela slohu copového, jakych u nds 
po vesnicich, méstysech i méstech vyskytuje se 
valny poéet. Takovou budovu kfestansky vy- 
ozdobiti, aby jednak ve souhlasilo s nevd- 
zanou bujnosti a svétackou libovali slohu co- 
pového, jednak cirkevnim a uméleckym pfred- 
pisim odpovidalo, bylo nesnadnym tkolem, 
pro ktery az dosud neni vzoru. Copovy ko- 
stel slohové a p¥edce cirkeyné i umélecky 
vyozdobiti, az dosud u nds nikdo se neod- 
vazil. Presné a slohové upraveni chrami ro- 
manskych, gotickych a renesantnich nesetkava 
se s obtizemi, majice po ruce vzora ceny ne- 


popiratelné. Jinak vSak jest pti libovali co- 
pového slohu. Zvylastuosti slohu nezapiiti a 
predce ptdu uméni cirkevniho neopustiti, 


k tomu vyZaduje se velikého wsili a genidl- 
niho umélee. Nesnadnost tkolu zveliéuje 
vsak a k zipasu vybizi ve&keré sily duseyni. 
Na rozhfeseni nesnadného tkolu odvazil se 
architekt Barvitius. Jsa vy oboru svém auk- 
toritou obecné uznanou, libuje si zejmena 
v takovych vécech. MAt ovSem té6Z vlastnosti, 
ziskané hlubokou uéenosti a odbornou vzdé- 
lanosti, které jej pede vSemi jinymi umélei 
pravé takoyého tkolu schopna ¢int. 


— 147 — 


S jakym zdarem se tak stalo, uk&%e po- 
pis nasledujici. A ponévadz nyni v mrazivém 
prosinci malo komu se chce do hor a krajin 
posneZenych od Zeleznice valué vzddlenych, 
vykonal vypravovatel jmenem étendisiva pout 
tu sim. A aby nebyl politovan, budiz dolo- 
Zeno, Ze cesta do Sibirie jest horgi a Ze se 
mu tak zle nevedlo, aby pti nejblizsi pifle- 
zitosti podobného oddechu si nedopyal. Tr- 
pélivy étenét mize tedy pohodlné za kamny 
zustati a prede do Straze se podivati. 

Prirozenou a ovsem i nejkrasnéjii_ poly- 
chromii kfestanskych chrdém&i jsou stény po- 
kryté figurdlnimi vyjevy. Obrazy z biblickych 
déjin a legend Svatych i Svétic maji ozivovati 
prostoru prazdnou. Co s kazatelny hlas4 se 
Zivym slovem, co k¥estan vzdélany osvojuje 
si z pisem svatych, to lid obyéejny Gerpa 
z déjin na sténdch kostelnich Stéteem a bar- 
vou vyvedenych. Tak byvalo jiz v katakom- 
bach, tak odtud pieslo do starokiestanskych 
basilik, tak bylo ve zlatém stfedovéku za 
dob viry a tudy obétovnosti a hlahobytu 
Ozdobovéni celého vnitrku chramového od 
spodu stény az do vrehu klenby spojeno 
ovsem s nevsednim ndikladem. A jest-li Ze 
az podnes nevymrela touha po takové okrase 
domu Boziho, neobétovnost bohaéu a nema- 
jetnost chud4ki nedopousti vykonati, ¢eho 
by srdce sobé prdlo. Z nemoznosti poly- 
chromie figurdlnt odvazuji se horlivi kre- 
stané na polychromit ornamentdlni, které 
jest pouhym swrogdtem polychromie drive 
jmenoyané. Chudy ¢clovék spokoji se polévkou 
z vody. Pékné obrazy pro nedostizitelnost 
nahrazuji se pouhymi symboly. Nemajice pro- 
stfedki na okrasy figurélnf, na mista obrazt 
stavime emblemy: monogram, symbol, napis 
v ladnych rdmecich raiznych barev, Ovsem Ze 
i tim zpisobem okrdasliti lze distojné a mile 
k¥estansky chrém. Oko zadivé se tu na kiiz, 
tam na symbol viry, nadéje a lasky, tu na 
monogram Kristivy neb Marie Panny, tam na 
vitézné palmy, pledné olivy a tési se z té 
vnadné krasy. Vzdyt i sténa tak ozdobend 
mluvi syou ¥eé{ — vymluynou a dojemnou, 
Oko na sténé malované utkvi a za okem mysl 
ndsleduje. Jen prazdn4, obilend sténa jest bez 
Feti — mrtv4 a chladné. Sténa barvou oZi- 
vend sviti a hieje. Architektura kamenda odiva 
se architekturou barey. Jako architektura 
z kamene a hmoty stavi se dle jistych, pevnych, 
uréitych prayidel, také architektura poly- 
chromie podléh4 zdkonim barev. Stavi se zde 
s litkou nejméné hmotnou na idedlnim z4- 
klad’ barev kontrastujicich a vzdjemné se do- 
pliujicich. Architektura polychromie vyzaduje 
privé tak dokonalého studium, zkusenosti 
dlouholeté a mnohych pokust, jako kazdé 


jiné umélecké odvétvi. S malym zaciti musf, 
kdo se chee pokusiti jednou o provedeni poly- 
chromie celého kostela. 


Nesnadno jest ¢lovéku od obecného pro- 
brati se ku hkonkretnimu. Lehner. 


(Pokraéovant.) 


Krizova cesta: pro chram P. vy Kieshoti 
u Kolina maloyana od akad: malffte Hefmana. 


Monstrance: dle vykresu architekta A. Y. 
Barvitia, jedna pro chram Pané sv. Ducha v Cho- 
mitové, druhé pro kostel Plassky u Ml. Boleslayi, 
objednana sl. patron. téadem mladoboleslavskym. 

Ciboria: jedno pro J. M. nejd. pana bis- 
kupa Kralovéhradeckého Dr. Haise, druhé pro 
Plasy. 

Kalichy: proni zcela stitbrny s okrasami 
pro vp. Peregr. Obdrzalka, far. v Blansku na Mor., 
druhy zcela sttibrny, jednoduchy pro klaster cister. 
v Oseku, t7eti se sttibrnou kuppou a patenou pro 
sl, patron. urad mladoboleslaysky. 

Nadobky na sv. oleje: ti stribrné po- 
hromadé, jednu sttibrnou pro oleum infirmorum, 
sttibrnou patenku k nemocnym. Vse objednano od 
sl. patron. tradu v Ml. Boleslavi pro kostel 
v Plasich. . 

Konvicky: ‘pront pro J. M. nejd. pana bis- 
kupa Dr. Haise, druhé zcela stiibrné pro pani 
Emilii Stukovou ve Vyprtu. 


2. Nova objednani. 


Hlavni_ oltar 
chram Pané v TelGi. 

Krizovou cestu 
v Miletiné. 

Okno ve skle ma'ované J. J. knize 
Karel Léwenstein pro farni chram Pané ve Strazi, 


Kovove nacini bohosluzebné : Pozlaceni 
kalichi: vp. Jan Gruss, far. vy Mrakotiné; dp Jos. 
Hilek, deficient v Praze; vel. cisterciacky konvent 
v Oseku; farni trad y hornim Zéhori; vp. Ant. 
Tscherner, kpl. vy Chomutové; J. J. knize Lowen- 
stein dva pro chrim P. na Strazi; — patenkw ku 
nemocnym: yp. Stép. Ressel, fardt v Raspenavé; 
— nddobku na sv. oleje: dp Karel Gossler, bene- 
ficiat y Chomtutové; 3 nddobky pohromadé z cinu: 
vp. Jan Chvala, farat vy Trhové Kamenici, Stépén 
Ressel, fardt v Raspenavé; 8 pouzdrem a sa¢kem: 
vdp. Vojtéch Holy, vikér a farat pro chrém Pané 
ve Chyojnové; — konvicky cinové: dp. Fr. Krajsky, 
rekt. bisk. seminate vy Litoméficich; — aspergil 
z alpaky: dp, Vaclav Wachtler, far. v Podrsamu; 
svicny: vdp. Avt. Burka, dékan a patron v Pras- 
kolesich 14 kusi; Fr. Kunda, far. v Slavkové u 
Opavy, 8 kusit. 


slohu gotického pro farni 


dp Ant. Kopecky, fara 


— dee ig 


Lampy: dp. Jan Ro&kot, far. v Nechvalicich ; 
celou v ohni pozlacenou: dp. Jos. Htilek, deficient 
v Praze; dvé k vedlejsim oltatim: dp. K. Gossler, 
beneficiat v Chomutové; J. J. knize Lowenstein 
pro chram p. ve Strazi. 

Lustry broncové: dva, dp. Jan Spina, farai 
ve Fryéovicich na Moravé. 

Paramenty: Cely orndt (kasuli, dvé dal- 
matiky a pluvial) z tézké hedvabné latky, porty 
hedvabné za 450 zl., pak zlatem vySivanou mitru 
a vysivany plasttk na ciborium pro chram P sy. 
Petra (Bautzen) v Sasich; — kasule: éervenou dp. 
Christ Ernst, fardt v Kozlové; — fialovou farni 
trad v Budyné n, Ohii; Gernou a pluvial cerniy: 
vdp Fr. Fiala, pap. prelat a dékan ve Smiderech ; 
bilou: dp. Edm. Langer, bibliothek4t u J. Excel: 
hrabéte Bedi. Thuna; se zlatymi portami: dp V 
Svec, fardit v Chrastanech; skvostnou vysivanou 
kasuli za 230 zl.: dp. Jan Gruss, tar. v Mrakotiné; 
— plastik na ciborium: vp. Fr. Michler, kaplan 
ve Chrastavé; — stolw vysivanow: vp Jan Sazma, 
_ kaplan ve Chvalsinich; — velum humerale vyst- 
vané: vp. Fr. Buéek, kaplan ve Spiékach u Hranic 


na Moravé; — bwrsw k nemocnym: dp. St. Ressel, 
far. v Raspenavé; — komée: dvé pro kostelnika a 
4 pro ministranty, vdp. Ant. Burka, dék. a patron 
v Praskolesich; — prtkrov: dist. farni ufad v Do- 
brichové. 

Pradlo: rochetu: vp. Jos. Hladik, kapl. ve 
Svihové; rochetu vySivanow: J. O. pi hrab. Schén- 
bornova; rochotu: vp. Jan Sazma, kaplan v Chval- 
Sinach. 

Rozlicné: x7 pro skolu: vp. Fr. Hono- 
michl, kaplan v Dejsiné; — Missale Romanum : 
p. Jan Janda, kupec v Domadzlicich 


3. Rozpoecty : 


Na gotickow monstranci: vp. Ant, Cetkovsky, 
kp]. v Uh. Hradisti; — oltdni veliky obraz: dp. 
Karel Kunéik, far. v Namésti u Olomice; — kriz 
Skolni: Fr. Pojezny, uéitel v Nové Cerekvi; — plu- 
vidl bilj: vp. Jos. Broz, kapl. v Zeleznici; — na 
goticky stéibrny kalich: dp. Ant. Zeman, far. v Pl- 
ganech u Prostéjova na Mor.; — na kasule: Dr. 
Ant. Cyvin, zemsky advokat v Koliné. 


Odbor rehaeologichy. 


Viktoria! Jiz ita Gtvrté vétev na stromu 
Akademie kiestanské se zazelenala. Zima 
varistu neprekéz{. Snih zeleni neskodil. Mraz 
kvétinu nespalil. K Zivotu se hldsila a k Zi- 
votu se dostala — sekce archacologicka pri 
Akademii krestanské. Kado pracovati chee, 
u nds ve viasti ¢eské préci vidy nalezne, 
praci vdéénou, utésenou, pottebnou, poze- 


hnanou. Kdyz jiz ostatni obbory Akademie 
krestanské — odbor védecky, hudebni, umé- 
lecky — v plném proudu ¢innosti se nacha- 


zely, odbor archaeologicky nemaje dostatecnych 
prostfedkii hmotnych, jichz potfebi jest ku 
dosazeni rozsahlych tkoli, nemél prace, kterd 
by se rovnati mohla prdci odbori druhych. 
A prede rad by byl pracoval! Liska jest vynale- 
zava. Péemyslel, kterak by is holyma rukama 
predce vydatné slouZil vlasti milené. U nas 
na Stésti! a bohuzel! kamkoli oko pohledne, 


vsudy spatfuje mezery nevyplnéné a prostory 
prazdné. Nedostaévé se ném velmi mnohého. 
Na poli uméleckém nemdme na py. ani déjin 
uméleckych, ani topografie cirkevni a p. Té 
myslénky se ujal odbor archaeologicky. Pustil 
do svéta ,,otazky archaeologické* v bezpeéné 
nadéji, ze se dotki ,,odpovédi archaeologi- 
chijch.* Nadéje nebyla sklamana. Ceska obé- 
tovnost se osvédéila. U nas az dosud rado se 
pracuje na ndrodu roli dédi¢éné. Mame jiz 
hojnost ,,odpovédt archaeologickych*. A jak 
krasnyeh! Jak zajimavych! — Odbor archaeo- 
logicky pri Akademii kiestanské dopidil se 
prace a praci vstoupi v zavod s ostatnimi 
odbory. , Methodu* pribude stalé, nové rub- 
riky. Hned 1. ¢islem budouciho roéniku po 
novém roce pocne uverejhovati prozatim jen 
struéné a prehledné vitany material. 
Lehner. 


Ss = 


Pozvanti ku preaplacent. 


METHODS Y roonik, 


vychazeti bude roku priStiho jako dosud dvanactekrat do roka s éetnymi 
vyobrazenimi. Celoroéni predplatné 2 zl. r. m. prijima »redakce Methoda« 
Netvecune ots. 2307 


»Method« vychaz{ vidy 20, ka%dého mésice, Piedplaceni obn4& 2 2], rotné. PrYedplatné prijima administrace 
»Methoda« v Karlfné ¢ 234, Jen frankované listy prijfmaji se. Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 
pisy, tykajicf se redakce, budte% zasflany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, ¢. 234. Rekjamace za- 
silany budteZ do expedice v knéhtisk4rnt Mikulde a Knappa v Praze, v Karlfné, Anenskdé ulice Cis, 144, 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskérny MikuldSe a Knappa v Praze, v Karliné. 


ve. 
es ihe FA oa NAP BORA VOR STG Ske ak 1. & boy 4, 
tbs 
LA® 
. iY > 
wp» 


METHOD. 


vy 


Casopis vénovany uméni kiestanskému. 


Organ odboré pro vytvarna uméni a archaeologii 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


EX. J, LEHNER. 


V. ROCNIK. 


V PRAZE. 
Knéhtiskarna MIKULASE & KNAPPA v Karliné, 
1879. 
yw 
AS, a Sia ee EE See ee eer rene Ae 


AKADEMIE KRESTANSKE V PRAZE 


: | oe 
; y = is : =} : 

é » APE eee i a an ae 
Pict LS Ete IN TUT Oe en 
ice x ; = , ay ° a i 7 Gey f : * 
_ . ‘ r ? *. >. 7 7 A >? 7 


o 


' e* ‘- ; * ? v=, rd 
OR e weed 


OBSAH V. ROCNIKU ,METHODA‘ 


Per rer — 


I, Pojednani. 


Slohy stavitelské: 
V. Sloh prechodni. F. J. Lehner. 
Okna, Rimsa a pod¥fmsf (str. 3). Ornamentika 
(str. 4, 13). Hlavice (str. 38). Krdkorce. Poly- 
chromie (str. 65). Zavéretnf uvaha (str. 66). 
Dodatek, Dvojaté kaple romdnské a ptechodnf. Kaple 
Podvinecka (str, 108). Kaple Chebska (str, 121). 
Votivni chrém Spasitelfiv vé Vidni, F. J, Lehner, 
I. Uvod (str. 60), II. Dé&jiny stavby chrdmové 
(str, 62). III, Popis chrému (str. 84), IV. Vnitin{ 
liprava (strana 98, 112), Dodatek, Postup prdce 
(str. 123). Postup pffjmi a vyddnf (str. 124), 
Kathedrdla sv, Patrika v New-Yorku. F, J. Lehner, 
(Str. 87.) 
O Kostelcfch v Cechdch, A, Sedla&ek, (Str, 48.) 
Prachaticky miss4] ze XIV. stoleti, Karel Konrad. 


(Str. 52.) 
Dva starotéeské missdly ze XIV. stoletf, K, Konrd4d. 
(Str. 37.) S 


Uméni kiestanské a strd%cové jeho. Ferd, J. Lehner. 

StréZcové starozitnych pamdtek, PiedndSel A. Baum. 
(Str. 1.) 

Prehled umélecké &innosti v Praze roku 1878. F, J. 
Lehner. (Str. 5.) 

Uméleck4 kolonie benediktinfi v Emausfch na Slo- 
vanech, F, J. Lehner. (Str. 133.) 

Cirkevnf umén{ na svétové vystavé v Paitzi, Ferd, J. 
Lehner, (Str. 103.) 


Il. Akademie kfestanska. 


Valna hromada (str. 14). 

Riditelstvo (strana 6, 14, 41). 

Dary pro knihovnu (str. 6, 114). 

Dary pro budoucf museum kfestanské (str. 6, 114). 


Odbor umélecky. 


Jednatelska zprdva za r, 1878 (str. 32). 

a) Vyrizené zdlezitosti. 

Upravy chrami: Vnitini uprava kostela sv. Vaclava 
ve Strazi (str. 7, 14). Ndakresy nového kostela v Ni- 
Zebohdch (strana 9), Uprava poutnického kostela 
sv, Jana v Nepomuku (str. 54, 73). Navrhy na ob- 
novu kostelfi v Klominé (str. 75) a Zalezlicich (str. 
76), Navrhy na tipravu kostela Husineckého (str. 91.) 

Oltd7e: Goticky oltdét v Teléi (str. 9, 91). Goticky 
oltat y Teleci (str. 9, 90), Goticky oltat v Dobif- 


éanech (str. 9, 90). Ndkres oltdé¥e v Chleb{ch (str. 
9). Hlavnf oltaét v Hostouni (str. 91). Hlavnf oltat 
MSensky (str. 127). 

Kazatelna: vy Hostouni (str. 91). 

Ktitelna: Pohoielické (str. 91). : 

Obrazy: sv. Bartoloméje pro kostel v Luii (str. 41). 
Dva pro kostel v Jerné (str. 54). Dya do Prost& 
jova (str. 54). Sy. Jakub do Zeletic (str. 68). 

Sochy: (Str. 41, 75, 138). 

Kovové nacint bohosluzebne : 

Monstrance: Gotické monstrance Brnénské (str. 9, 
104, 126), Choceitska (str, 41), Slavkovska, (str, 41), 
Hiirecké (str. 138). 

Ciboria: Chocelské (str. 41), D&éinské (str. 68), 

Kalichy: Niklasbergsky (str. 15). Kojetinsky (str, 42), 
OlSansky (str, 42). Detinsky (str. 68), Pro dtstp. 
Fr, Tyla (92). Pro vp. Lavitku (str. 91). ChotéSov- 
sky (str. 91). Volyiisky (str. 91). Cihlovesky (str. 
104), Hrozno-Lhotecky (str. 115). Pro Ahnapse v 
Americe (str; 115), Klominsky (str. 138). Pro vp. 
Btéka (str, 138). 

Pacifikdly: pro dp. Hanla (str, 9.) 

Sanctusy: Velebibibské (str. 9). 

Lustry: Sklenéné z Benatek (str. 9). 

Okno malované: Pro kostel ve Strazi (str. 9). 

Paramenty: (Str. 10, 16, 42, 54, 75, 91, 104, 115, 
127, 13%). 

Spolkové prapory: (Str. 15. 54, 68, 104). 

Lampa: pro Kostel y Kokordch (str. 9). 

b) Nova objedndni (str. 9, 16, 41, 42, 54. 68, 77, 
92, 104, 115, 127, 138). 

c) Rozpocty: (str. 10, 16, 43, 55, 69, 77, 93, 105, 
TECsuL2 7 eso) 

Odbor archaeologicky. 


Jednatelsk4 zpr4va za r, 1878 (str. 33). 

»Otdzky archaeologické (str, 10), StaroZitnosti kostela 
y Zabthlicich (str. 77). K¥fdlovy olta# v Klominé 
(str, 78) 

Zodpovédéné »Otdzky archaeologické ;« 

1, Kostel a kl4Ster v Zelivé (str. 10), 2. Filidlnf ko- 
stel sv, UrSuly v Oujezdé (str. 11). 3. Farnf kostel 
Narozenf Panny Marie v Oubislavicich (str. 11). 
4, Monografie mésta Rakovnika (str. II). 5. Ne- 
chvalice (str. 16), 6, Ouval (str, 18). 7, Modfany 
(str. 19). 8, Ovéary (str, 19), 9. Bejchary (str. 43). 
10, Zehui (str. 44), 11. Zimek Hradisté (str. 44): 
12, Ves Nemotice na Moravé (str. 44). 13. Ves Ro» 


ketnice na Moravé (str, 45). 14. Hornf Ujezd ve 
Znojmsku na Moravé (str. 45). 15. Zichlinek u Land- 
Skrounu (str, 46). 16 Plasy (str. 47). 17. Kovanice 
(str. 93). 18. Ves Pofféany (str. 115, 127). 19. Uh. 
Hradisté (str, 138). 


IV. Feuilleton. 


Jan Karel Rojek, dékan budyisky, 

1. Uvod (str. 11). 2, Ndért Zivotopisny od Josefa Ros- 
tlapila, fardte na Opotné (strana 23, 34, 47, 72). 
3. Listy a vytahy z nich, (str. 106, 117). 4, Doda- 
tek od Josefa Kleina, far, Cerekvického (str. 119). 


IV. Domaci zpravy. 


Chrim sy. Vitsky (str. 141), Jednatelsk4 zpréva Jed- 
noty sv.-Vitské za rok 1877 a 1878 (str. 55, 69). 
Oprava chramu sy, Barbory v Kutné Hof¥e (str, 94). 
Budouci kostel sy, Vaclava na Smfchové (str. 78). 
Obnoveni kostela sv, Jakuba v Brné (str. 80, 94). 
Oprava kostela svat, Trojice ve Spdlené ulici (str. 
80), Obnoveny kostelfk y Zabéhlicfch (strana 79). 
Zyonice sv,-Jindtisskaé (str, 140), Obnovenf st.iro- 

'méstské vé%Ze mostecké v Praze (str, 21), Nova ko- 
stelnf véZ v Liberci (strana 95), Budova musejni 
(str. 82). 


Socha sv. Vaclava (str 95). Socha sv. Jana Nepom, 
(str. 95), Relief u sv. Jiff (str. 80), Vrata kostelni 
u sy, Cyrilla a Methodéje v Karliné (str, 22), Zvon 
Brikcy-ho z Nechvalie (str. 95). 


Vaclay Holdr a pobyt jeho v Koliné (str. 130), Star4 
rytina blah, AneZky Ceské (str, 130). 


Zprava archaeologického sboru »Vocela« y Kutné 
Hofe za rok 1878 (str. 57), Vystava starozitnosti, 


pamétnosti a p¥frodnin v Hradci Krdlové (str. 81). 
Vystava uméleckych ptedméti galvanoplastickych 
a z kovu litych (str. 81). 

Kldster Zbraslavsky (str, 82). Fiihrichovo rodiSté ve 
Chvdstavé (str. 82). 


V. Literatura. 


Kutn4 Hora a jejf okolf. Sepsal Jan J. Rehdk, - Kut- 
nohorské piisptvky k déjindm vzdélanosti Ceské, - 
O zaklddéni mést v Cechich v XIII, stoleti, Sepsal 
Fr. J. Zoubek, - Farnf osady dékanstvi nékdy Ofe- 
chovského, Sepsal Fr, J. Zoubek. 


VI. Mosaika. 


Strasburgsky velechrim (str. 106, 131). Dém Marian- 
sky v Linci (str. 131), Kathedrdla sv, Patrika v No- 
vém Yorku (str. 82), VéZ v Belem (str. 84). Nej- 
vétSi chrémy svéta (str. 106), Co patif do chrému 
(str. 131). Hrobky arkddové (str. 82), 

Vatikapské archivy (str, 82, 131). Birmingham a Mid- 
land-Institut v Londyné (str. 83). Narodnfi knihovna 
v Pafrfzi (str. 96), Knihovna mésta Vidné (str, 132). 
Museum ndrodnf v Krakové (str. 132), Uherské 
museum ndrodni (str, 132), Germdnské museum ~ 
(str. 132). Marcello-Museum (str. 106), Klenotnice 
ve Fezu (str. 84). 


Schliemanovy ndlezy staroZitnické (str. 83), Assyrské 
baédani (str. 106), StaroZitnosti v Bregenzu (str. 83). 
Pompejanské centenarium (str. 106). Lev Chiro- 
uejsky (str. 83), Pamétni peniz morovy (str. 132). 

Rudolf IL, prftel uménf (str. 83). Malff mecends 
(str. 83), Kresby cisafovy (str. 83). Prorok pfred- 
éasny (str, 96), Ukradeny obraz (str, 106). 

} Viollet-le-Duc (str. 132), + Jan Sverts (str. 96). 


_ METHOD 


@ 


ASOPIS VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 


Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
“Akademie kfrestanské v. Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J. Lehner. 


Cislo |. 


V Praze, dne 30. ledna 1879. 


Rotnik V. 


OBSAH: O strd%cfch staroZitnych pamdtek naSich, —— Sloh ptechodnf, (Okna, Rimsa a podrimsi, Ornamentika,) 
--— PyYehled cirkevné-umélecké Siitnosti v Praze r. 1878, — Z Akademie kfestanské : Riditelstvo. Odbor umé- 
lecky. Odbor archaeologicky, — Jan Karel Rojek, Uvod, 


Q strazcich starozitnych pamdtek nagich. 


Clentim Akademie kiestanské prednasel architekt A. Baum.*) 


Jest tomu prdvé dvacet let, co znamy 
archaeolog F. Oom nasi matitku Prahu na- 
vstivil. Provadél jsem jej po Praze. Oom ob- 
divoval starozitné pamdtky nase a Zz4dal, abych 
mu udal spisy, v nichZ jedna se o éeské ar- 
chaeologii. Kdyz jsem mu odpovédél, Ze vyji- 
maje zastaralého spisu Vocelova: ,Grundziige 
der béhm. Alterthumskunde* ZAdného jiného 
spisu nemame, Ze vse, co posud psdno, jen 
pouhé néértky a tryvky jsou, a Ze valnd ast 
nasich pamadtek ani znima, ani popsdna neni, 
divil se tomu a litoval velice, dokladaje, Ze 
éeské pamatky jsou velmi dtlezitym ¢lankem 
ve vSeobecné historii uméni. Rozesli jsme se 
s nadéji na lepsi budoucnost. 

Nyni po dvaceti letech mohli bychom 
Oomovi ledacos odborného piedloziti. Casopis: 
,archaeologiché a mistopisné pamatky* sbo- 
rem archaeologickym musea kraloystvi ¢eského 
vydavany jest dilezitou sniskou materialu 
k historii uméni a archaeologie éeské. 

»Zpravy c. k. centralni komise pro vy- 
skoumdnt a zachovani stavitelskych a histo 
rickich pamatek ve Vidui* piinesly mnohé 
dobré a zdsluzné pojednani o pamatkach nasich 
a pravé nyni uverejiuji souvislou historii uménti 
v Cech&ch, které ovSem svym Gasem, a% nase 
vlast v archacologickém a uméleckém ohledu 
kriticky a systematicky proskoum4na bude, co 
do textu i co do vykresi tuplné poopraviti se 


musi. Jediné na zikladé péesného a kritického 
proskoumani veSkerych anebo aspon veliké 
é4sti v nasi vlasti zachovalych pamdtek, spo- 
jeného s bedlivym a svédomitym pouzitim 
psanych prament’ bude mozuo verejnosti po- 
dati déjepis ¢eského uménf a Geské archaeo- — 
logie, ktery by odpovidal védeckym poza- 
davkim, jinak ztistane vesker4 prdce, kdyz 
ne marndé, tedy kusé. 


K takovému systematickému proskoum4én{ 
vyZaduji se: znalei, éas, penéésti prostied- 
kové a moralni podpora povolanych orgént 
— vlddnich, zemskych, duchovnich, obecnich 
a soukromych. Znalew bychom méli, casu a 
moralnt podpory doufime dosici, ale toho 
hlavniho, penézitych prostiedki — se nedo- 
stava. Jsme chudi. Hledéme pomoci vselikym 
jinym sptisobem, prozatim nejvétsi nadéji na 
lepsi budoucnost kladouce. 

Hlavni vécf je, aby nase staroZzitné pa- 
matky neporuSené a pokud mozno v plném 
poctu zachranily a zachovaly se, jsou-li pak 
prenosné, aby na déle do ciziny zasantroéo- 
vany nebyly. 


Maji-li pamdtky zachovény byti, musime 
predevsim k tomu zfetel miti, aby liska a 
ticta k nim v lidu vzbuzena byla. To vSak jen 
tehd4z bude mozno, kdyZ n4§ lid o vyznamu 
a dilezitosti téchto pamdtek poucovan bude. 


*) Piedndska tato jest Zivym dvodem k ,archaeologickym otdzxém* vydanym od sekce archaeo- 


logické pti Akademii kiestanské. 


Pozn. red, 


ct ad ae 


K pouéent jest oviem utiteli a uéebnich 
prosttedki, jakoz i pouénych spisi atd po- 
trebi. Ucitelii mame jiz nékolik, Jsou to 
predné spolky archaeologické, a za druhé kon- 
servato’t od c. k. centraélni komise ve Vidni 
ustanoveni, pratelé to nasich pamatek, kteri 
nezistné obtizny a veleodpovédny titad strézct 
a opatrovateli pamdtek zastévaji. Tak mnoh4 
pamaitka jest nim ptisobenim spolki a kon- 
sarvatori, jakoz i chvalitebnou podporou zemé- 
panskych, zemskych a obecnich tradi pro 
dalsi éasy zachovana, 

Porovndvéame-li vsak poéet spolki a kon- 
servatori s poctem posud ve vlasti se vy- 
skytujicich starozitnych pamétek, a uvazuje- 
me-li rozséhlost zemé, pozndvame, Ze nejsou 
oba potty v nélezitém poméru, a Ze kon- 
servaitoru ani mozno neni, aby vse seznal, 
vSe strezil: vzdyt mu schazi pri vsi dobré 
vuli bozsk& vSevédoucnost a vsudypiitomnost. 
Jest tedy nutno, aby pocet téchto strézci pa- 
matek a apostoli védy archaeologické seé 
mozné se rozsiril, ti pak aby na8 lid pouco- 
vali a lasku i tctu k pamdétkém budili, aby 
se takto stal svym ¢asem lid sim str4zcem 
svych pamatek. 

Taézeme-li se, kdo jest nejsptsobilejsi 
k ¢estnému tifadu konservaétora, odpovime na 
to, ze predevsim jinym knéz a ucitel. — Jsou 
jiz takrka svym postavenim v obecném Zivoté 
za strazce pamdtek ustanoveni. Knéz m4 nej- 
dilezitéjsi pamaétku, totiz chrém Péné, pod 
ochranou, a jest povinen o zachovdni co 
nejbedlivéji pecovati, knéz i ucitel jsou v bez- 
prostredném styku s lidem, jejich povinnosti 
jest, aby lid pouéovali, jeho piitelem byli 
v kazdém ohledu. Oba odchovavaji pristi ge- 
neraci a mozno jim vedle vseho ostatniho 
dobrého téZ i tictu a vazZnost k pamétkim od 
praotei zdédénym v8tipiti. ,Chces-li, aby si 
déti tebe vazili a tebe ctili, musfS i ty si 
vaziti a ctiti praotei svych. Jak chee’ svétu 
dokazati, Ze tvoji praotcové na poli vzdéla- 
nosti stejaym krokem ku pfedu krdééeli s ji- 
nymi ndrody, kdyZ ni¢is hmotné pamatky 
jejich vzdélanosti! Ty pravis, ze to m48 na- 
psino cerné na bilém, jak vysoce vzdélany 
nas nérod byl a jaké pamatky zbudoval, a to 
Ze postaci. Vér, Ze to, co bylo, vice nen{; 
a ze za to, co bylo, ani nejodvaznéjsi vetesnik 
trojniku nepoda, a Ze zachovalé pamétka mnohdy 
mretelnéji mluvi nad celou obséhlou knihu.* 

»Hledis-li na tyto svédky davné yzdéla- 
nosti, budi se v tobé vlastenecké liska a 
viastenecké hrdost, neopomen ale pi té hr- 
dosti 6% yvzpomenouti sobé, Ze jest svatou 
povinnosti tvou, abys aspoi takového stupné 
vzdelanosti dosici se vynasnazil, na kterém 
tvaji predkové stali; ba snaz se je i predétti.* 


' né kagdy odpovéditi mize. 


Lid n4% r4d poslouché o své d4vné mi- 
nulosti, a Bohu diky! nen{ téch tak mnoho, 
kte¥i pénovité pouéenim a vysvétlovanim po- 
hrdaji. 

Mé-li knéz a utitel stati se ochrancem 
pam&tek, jest nutno, aby oba diive sami 0 je- 
jich vyznamu a dileZitosti pouéeni byli. A 
kde mohou zndmosti archaeologické si osvo- 
jiti? Na vysokych skoléch to nejde. Nestava 
tu stolice pro dom4ci archaeologii a uméni. 
Jak se to m4 s efrkevni archaeologif v alwm- 
ndtech, 0 tom na ten éas nejsme dosti dobre 
zpraveni. Uéitelové ve svych paedagogiich 
uci se vseobecné historii a éeské zvlasté, 
ukéze-li se vsak kandiddétu utitelstvi néjaky 
starozitny predmét, tuto sttedovékou historii 
jaksi illustrujief, nezn& jej a nemusi ho znati, 
vidyt k tomu neni povinnovén. Mozna, Ze 
zné Reky a Rimany dikladnéji. Kdyby mla- 
diku, bud si pristé kteréhokoli povelani, pri 
studovani déjepisu dostalo se treba jen mi- 
mochodem, ale co povinné ¢éasti déjepisu, téz 
nivodu k seznéni domiacich véci archaeo- 
logickych Gesky déjepis jaksi vysvétlujicich, 
zajisté bychom méli v kratké dobé pratel a 
ochranci nasich pamdtek znaény poéet. Cemu 
se z mlédi nauéime, pozdéji jako bychom to 
nasli. 

Pak by nebyla nase vlast archaeologickou 
Kalifornif koéujicich vetesniki a nebylo by 
nim treba nase véci v cizich museich hledati 
a obdivovati. 

Tedy k duchovenstvu, udcitelim, a vem 
prdatelam nasich déjin, nasi minulosti, obraci 
se sekce archaeologickaé krestanské akademie, 
snazné je prosic, aby se stali strazci staro- 
zitnych pamadtek nasich. 

Uvazujic ale, Ze brzké pouéen{ nutné 
jest, odhodlala se — nemajic hmotnych pro- 
sttedkii k systematickému proskoumdéni nasf 
vlasti — takové prozkouméni aspon na lev- 
néjsi cesté zapociti. Vydala totiz ,otazhky 
archaeologické* éAsteéné illustrované, které 
kdyz zodpovidaji se, podaji latku, na zikladé 
které se pak spis poucny 0 nasich pamétkach 
Gastecné sestaviti da. 

Vedle toho dostane sekce téZ statisticky 
material a jakysi inventét aspoh velké Casti 
pamatek nasi vlasti a snadnéji ji bude na tu 
neb onu pamdtku upozorniti bud archaeolo- 
gické spolky, konservdtory, sl. utady, bai pri- 
vatni majetniky. Doufime, Ze i u musea kré- 
lovstvi Ceského uznaini a pochvaly dojdeme, 
kdyZ za nasi pomoci a nasi ¢innosti umilené 
vlasti aspoi slusné dédictvi zachovame. 

Ku zodpovidani nasich ,otdzek archaeo- 
logickych“ nenf Z4dného archaeologa od re- 
mesla zapotiebi. Jsou tak sestaveny, Ze na 
Jediné lisky a 


ochoty jest tieba. Zdd4-li si kdo lep%tho a | 


podrobnéjstho vysvétleni, pod& mu ho archaeo- 
logické sekce mile rdida. Vime dobie, Ze 
duchovni i utitel a vibec kazdy dost ma svého 
zaméstnani, snad ale predce zbyde mu chvilka, 
aby nam na otdézky odpovédél. Kdyz nemfize 
sim, dojista jiny, kterého za to ve jménu 
nasem a pro dobrou vée pozddd, za ného 
tak ud¢ini. Té6Z se nesmi nikdo lekati, Ze by 
prilis mnoho zodpovidati mél. Knizecka ovSem 
vypada dosti silné, kdyZ si ale kdo knizetku 
bedlivé piecéte, sezné, Ze jenom na jisté otazky 
odpovéditi dluzno. Kde na pf. Z4dné véze 
neni, tam ovSem odpadaji veskeré otdzky, 
které se vézi tykaji. Kde jest strop rakosovy, 


odpadaji veskeré otazky ku klenbé se vztahu- 
jici a t. d. 

Koneéné musim podotknouti, Ze jsou ar- 
chaeologické otizky tak sestayeny, aby i 
laiku archaeologickému dostalo se ndvodu, 
jakym sptsobem mél by na nage pamatky hle- 
déti a jich si viimati a jakym spisobem 
mozno i laiku popis té neb oné pamatky po- 
dati. Treba mu jen ot4zky zodpovidati. 

(Po vSeobecném tom tivodu ndasledovalo 
velmi poutavé a pouéné vysvétlovani ,otdzek 
archaeologickyeh,“ v kterém pan architekt 
A. Baum na vSseobecnou ZAdost éetné shromaz- 
dénych Gleni Akademie kiestanské piflezi- 
tostné pokracovati bude). 


Sloh prechodni, 


Pise EF. J. Lehner. (Pokraéovani.) 


(Okna, — Rimsa a podiimsf, — Ornamentika,) 


Bohaté obrazotvornost stfedovék4 za doby 
slohu prechodniho tvorila a ozdobovala okna 
na mnoze i jinym zpisobem. Na piiklad uvaédt 
se zde jedno z kulatych oken v Troghiru 
(v Dalmacii), jichz na taméjsim pamdtném 
velechramu vice se vyskytuje a dojista k nej- 
péknéjsim vécem ndlezi, co v tak nepatrnych 
rozmérech vytvoriti lze. (Ob. 144.) Spatiuji 
se v ném lyi s draky prace vytecné, 


oblouku lomeného, ¢imZ podiimsi s obloucky 
lomenym{ povstavé. Posléze vyskytuji se také 
kulaté obloucky spletené, jejichz raménka se 
kfizuji, tak Ze tim zpisobem tvary rovnéz 
s obloucky lomenymi povstavaji. 

V ostatnich t4stkach a élancich na ze- 
uneysku ziastavaji v platnosti zikony slohu ro- 
maénského az dosud vlddnouci a setkdvdme se 
8 lisenami, sloupky, oblouky a galeriemi druhu 


u will 
mM 


i 


(Ob. 144.) Kulaté okno v Troghiru. (Dalm.) Z XIII. stol. 


Jako okna preméiovalo se nyni i */mso- 
vdnt a to rovnéZ mérou rozmanitou. Obloué- 
kové podrims{ ustupovalo tvarim jetelovym 
mohutné profilovanym a bohaté ozdobenym. 
(Ob. 145.) Ale také jiné tvary se objevuji. 
Na misto tvaru jetelovitého bud kulatého neb 
lomeného uzZivino byv4 na iimsdch prosté 


nejrozmanitéjsiho a bohatého. Pouze na vézi 
pozorujeme, Ze stihleji vzhiru se vypina, coz 
zejmena objevuje se na jeji strese ci prilbé ku 

Zivejs V rozich mohttné 
véze hlavni usazuji se kolem jadra menSf 
vizky nérozni, které vystupujici véZ stiedni 
mile doprovazeji. 


Progedse dosud popisovénim jednotlivé 
élanky slohu prechodniho, ptichazime nyni 
k podrobnostem, v podstaté rovnézZ se zakla- 
dajicich na zisadéch vyvinuté architektury ro- 
manské, <Aé Zivlové tytéz byvajf, uzivi se 
jich nynf predce jinak a jinym smérem ve 
skute¢nosti se objevuji. 


4 


A6.), pozdéji rozlila se bohaté skulptura 
rhs élancich portdlu. I kulaté pruty 
klenby portdlové nyni vesmés pokryvaly se 
bujnow okrasou arabeskovou. Kazdy prut ozdo- 
ben jest svym vlastnim ornamentem : akantové 
listi vine se kolem ozdobnych zéhybu Srou- 
bovitych na jednom; sirsi byvaji listy druhého 


rir rere 


—, 


nie ee 


Nite 


al 


: Pirie rir ry iit Trin id iil i 


i ee 


(Ob. ERGs $z. Jak XII. stol, 


a= 


\ 


(Lita Ae hide ZD. 
DLILS lh 


(Ob. 146.) Tiebié, 


Ornamentika predevsim vysinula se nyni 
vysoko a dosdhla krasy i jemnosti neobyéejné, 
coz zejmena spatiujeme na portdlech, jejichZ 
jednotlivé ¢linky nédherné ozdobovany byvajt. 
Jest-li Ze u nékterych spattuji se tvary orna- 
mentalni rézu jests prostéjsiho z podobnych 
tvarti doby romanské vzniklych a pretvorenych 


oblouku arabeskového, jehoz lehké a pruzné 
vétve jemaymi perlemi posdzeny jsou; z otevre- 
ného zobiku ptika vystupuje ornament tietiho 
oblouku, Siroké listi révové tvorici; ve étvrtém 
totéz se objevuje s listim jetele; na pdtém 
predstavuje se rizné propletené vétvovi, s jehoz 
koneti. listi a _ pupence vyristaji a p. Jako 


v klenbé odivaji se i spodni éastky portdlu 
a pole vyklenkov4 rozvinilinovymi okrasami. 


nosiéi, které jsou jaksi kvétnatou korunou 
ozdobného rozvétveni, jako se ukazuje na obr. 


1 


Na 5? 
Se Pr . —— : 
s MA " 


: 


t! is i . va J See le 
Pe i HN ne 
WTA at i | Wil} 

j ve iL i | tH ( ait 
AAU i! Mc ANGULO 


(Ob. 147.) Tisnovice. 
147., zndzornujicim dolejsi partie nadherného 
portélu Tisnovického. 
(Pokraéovant.) 


Také zde vyristaji z jicnu fantastického zvi- 
¥ete jemné komponované girlandy a prechazeji 
vystupujicimi z4hyby mile se stiidajice v okrasy 


Ptehled cirkeyné-umélecké Ginnoti v Praze 
rr, 1S78B. 


Minuly prévé rok byl dosti plodny na | StrdZ: polychromie celého kostela, postaveni 
zdarn4 dila z oboru umén{ cirkevniho ve vseeh | oltéfe hlavniho a poboéniho, kazatelna a ma- 


jeho odvétvich. Jako jindy uvddi se zde | lované okno; — nakresy rozliéného kovovcho 
prehled praci vykonanych. ndcint bohosluzebného, 30 listé. 
Architekt A. V. Barvitius: Veskeré Architekt J. Mocker: podrobné nékresy 


nékresy na novy kostel v Nizebohdch dle | pro hlavni kostel sv. Vita na Hradéanech ; 
ndyrhu diive podaného a s kompetentniho | — kamenny oltd* pro kapli sv. Annenskou 
mista schvd4leného ve vsech jeho ¢éstkich | tamtéZ s kifzem a svicny broncovymi, emai- 
zevniténich i vnitinich; provedent celé vnityni | lovanymi a zlacenymi; — navrh na oltdr 


tipravy farniho chrému Péné sy. Vaclava ve | pro kapli sv. Simona a Judy ; — navrh 
* 


pro mrizku kaple Martinické z kovaného 
Yeleza, polychromovanou a zlacenou; — névrh 
na novou residenci kanovnickou na Hrad- 
éanech; — podrobné ndkresy na probosstvi 
hradéanské v stavbé se nachdzejici; — nd- 
kresy olté* pro kostely v Ledéi, v Telecim, 
v Mohelnici, Teléi (na Morayé) a pro ba- 
rona Zessnera; — pomnik pro + okresnifho 
hejtmana rytife Hansgirga v Jachymové z Ne- 
hvizdského piskovce; nakres monstrance st/i- 
brné pro krdl. kathedrdlni kapitolu v Brné, 
emailovanou a pozlacenou. 


Architekti A. Baum a B. Mineberger: 
Cel& vnityné viprava farntho kostela Velelib- 
ského provedena: hlayni oltéf, dva poboéni 
oltére, stil kredenéni, sedilie, kazatelna, zpo- 
védnice, kititelna, korpus varhan, kostelnf 
lavice, skfiii paramentni, mfrizka, zvony a p.; 
— chrém Pané sv. Jana v Nepomuku: 
kfizovy olt4¥, tprava vézi kostelnich, po- 
drobné ndkresy na hlavni oltét; — farné 
chram Pané ve MSené: nikres na hlavyni 


legendérni oltét sv. Martina, ndkresy na 
oltéte poboéni; — cel4 restaurace slohova 
staré romdnské kaple sv. Martina na Vy- 


Sehradé; — dvé kftitelnice. 

Sochat DL. Simek: ,Kristus Pdn ée- 
hnajicti* vy kamené vyveden, 5‘ vysoky do 
Vimberka; — ,sv. Eligius< a ,Isidor Mi- 
letsky“ pro dvorni museum videiiské, z ka- 
mene Medolino, vyska 8‘ 6’; — tii sochy 
pro oltaéf sv. Anny v hlavnim chramu sv. Vita 


(skica). — Kromé téchto pracf postaven jest 
vy kvétnu téhoz roku pomnik Jungmannw, 
prace téhoz% mistra, a dvé jiné sochy: Wald- 
stein a Jifi z Podébrad pro hrabéte Josefa 
Waldsteina do zimku Mittergrabern u Vidné, 

Sochat Jindfich Capek: Sv. Jan Nep. 
v nadzivotni velikosti z piskovce na bohatém 
postavei gotickém, po strandéch sochy allego- 
vické, p¥edstavujici: mucedlnictvt a mlcen- 
livost; postaveno na ndmésti ve Veseli nad 
Luznici z nadace Josefa Zemana (7 1837); 
sochy ¢ty* evangelistu, vyska 5‘ 6”, pro pri-. 
telf dékanského chramu vy Chradimi, kde pred 
tim od téhozZ sochare vyvedena jest socha 
Kristova 8’ vysoké a v tympanonu Nanebe- 
vzeti Panny Marie. 

Mali Jos, Helich: Pieta pro farnt 
kostel ve Vinoti; — sv. Simon, apostol, pro 
taméjsiho distp. fardte Simona Bejvla; 
Srdce Pana Jegise pro dp. J. Hilka; — 
kiest Pané pro kostel vy Mokrolazcich, ol- 
tatni obraz; sv. Martin pro kostel ve Ptenf; 
— sv. Vaclav, Pieta a sv. Jan Nep. pro 
farni kostel ve Velelibech, olt4fni obrazy ; — 
sv. Vaclav pro St. Louis v Americe. 

Malit Fr. Sequens: Okno do votivutho 
kostela Videiského, vénovino od J. M. nejd. 
p. arcibiskupa olomtckého Bedficha land~ 
krabéte z Firstenberki, sklidajici se ze dvou 
skupenin obrazi; na jednom spatruje se sv. 
Bedvich kréle pro nedovolené manzZelstvi ka- 
rajicf, na druhém mucedlnické smrt sv. Jana 


na Hradéanech, u prostied sv. Anna sedici, | Sarkandra; — Madonna sv. Lukdse pro 
8 jedné strany sv. Lukas, s druhé sv. Method | farui chrém Pané ve Strazi, olt4#ni obraz. 
= Lehner. 


Z Akademie kiestanské. 


Reditelstvi. 


Cten jest pripis vyboru dédictvi svat. 
Prokopshého, jimz slavny vybor na védomost 
dava feditelstvu Akademie, ze k ZAdosti jeho | 
povoluje ndklad na jeden sesit ,Casopisu 
katolického duchovenstva*. Vysokomyslnym 
darem tim valné se ulehéi pokladné Akade- 
mie, Usneseno jednohlasné, aby slaynému vy- 
born dédictvi sy.-Prokopského vielé diky ii- 
ditelstva yzdany byly. — ,Otdzky archaeo- 
logické*, které roku minulého jazykem éeskym 
tisteny a Clentim bezplatné zasylany jsou, bu- 
dou do néméiny prelozeny a s leto&ni vyroéni 
zprévou némeckym ¢lenim Akademie kie- 
stanské doruéeny. Riditelstvo povolilo potrebny 
niklad. —- Kon&ény jsou porady, jakym zpi- 
sobem bylo by mozno odbornymi prednaskami 


’ buditi la4sku i v SirSich kruzich k védém a 
' uméni k¥estanskému. 


Dary pro knihovnw: Mistop¥edseda Aka- 
demie Jos. Hellich: Kralické bible zr. 1579 
patero knéh Mojzisovych; Dr. Jos. Kalousek : 
Orbis Phaéton z r. 1637. 


Dary pro museum krestanské: Dp. Jos. 


| Naéeradsky, farét na Ostrové (Mor.), velky 


obraz vecefe Piné a 30 minci; dp. Jan 
Machdéek, fara¥ vy Dohalitkach, 4 obrazky; 
p. Fr. Vondrdéek, knit. tezbat ve Vlasimi, 
197 sddrovych odlitki formy medailonové 
8 podobiznami papezi. 


Darcim vysloveny jsou diky fiditelstva. 
Novi clenové jsou prijimani. 


7 


Odbor umélecky. 


VnitFni uprava farniho chramu ve Strazi. 
(Pokraéovani.) 

Pri prvnim vstoupen{ do kostelasv. Vac- 
lava ve Strazi naskytuje polychromie oku tolik 
rozmanitosti, Ze k orientovini potfebuje na- 
vstévovatel hodnou chyili, neZ se probere od 
vnady ruznych barev k pojmuti jednotné my- 
Slénky, vedle kteréz vSe upraveno jest. Na- 
‘sytiv se povSechnym dojmem sleduje znendhla 
wikonnitost, s kterouz podfizuji se jednotli- 
vosti velkému celku. <A pravé ve zpytovani 
této zikonnitosti velké vnada se ukryvd4. Po- 
lychromie jest také pismem bareynym, z néhoz 
se docitame myslének duse, v niz zrodilo se 
‘dilo umélecké. 

Zaikonnitost zde sledovati lze dvojim smé- 
yem. Zakony predpisovala jednak dilezitost 
a vyznam jednotlivych prostor chramovych, 
jednak tektonika s jejimi pozadavky. 

Disposice ukézala nim ¢/? prostory ko- 
stelni: lod, sted a chor. Tém ttem CAéstkim 
dostalo se polychromif patfti¢éného vyrazu a 
primérené gradace. Lod zistala prost4, pred- 
‘sim svatyné dostalo se vét8i okrasy, svatyné 
oltd’ni pak bohatosti barev se vyzname- 
‘mala a za prvni misto chréamu prohlasila; 
dod jest svétl4, predsin svatyné jest intensiv- 
néjsi, svatyné oltd/ni co misto, kde myste- 
rium kYestanské se koné, nejvétsi hloubku a 
@ vnadou barev na tajemnost oltéfni pouka- 
guje. <A tak barvou méné neb vice svétlou, 
provedenim méné neb vice bohatym, pit- 
zvukem méné neb vice slaynostnym kazdému 
mistu dostalo se rézu patitiéného. 

Zikon tektonicky v tom se spatiuje, Ze 
pri veskerych prostorach rozmanitého vyznamu 
spodek jest tézky, sursek lehky, stred pak 
prostfednikem obou. 

V téi oné pfisné zdkonitosti spotiva 
ona vnada dimyslu, kdyZ ¢lovékz kazdé carky 
a z kazdého ténu barvy poznév4é, Ze zde nic 
neni nahodilého, nybrz vse v ramci piisné 
architektonickém barvou dimyslné stavéno jest. 
Z té disledné organisace se pozndvé, s jakou 
léskou architekt pracoval. Divdme-li se na 
hotoyou praci, tut ovSem se zda, jakoby vzdy 
barva k barvé dle pribuznosti se byla pii- 
dala sama od sebe, coz patrnym jest své- 
‘dectyim vypocitaného vkusu, jehoz vysledek 
pochybnym neni. 

Po tak obSirném, ale nezbytném révodu 
obecném 1ze podstoupiti k popisovdnt zevrub- 
nému, kde jiz snfize mozno jest struénym 
byti, ponévadz zésady k posouzeni dila umé- 
deckého potrebné patiiéné objasnény jsou. 

Vstupuje-li kdo hlavnim vehodem do far- 
uiho kostela sv. VAclava ve Strazi, nalezi se 


pod kruchtou, které takovou mérou jest pred- 
sint ¢i kobkou chrdmovou, dle staroktestanské 
k4zné prostorou vyk4zanou kajicnikim. Proto 
zde v tom misté pologera a polosmutku stoji 
zpovédnice, tajemné a mléenlivé stolice soudnf, 
kde prostéednictvim knéze Kristus k soudu 
zasedé. S tim pokdnim a s témi povzdechy 
vyteéné souhlasi Seda barva kamene kropenatého, 
jakou vSe malovéno jest. Na nizké klenbé 
pouze za%i s htry kiiz, znameni spdsy, s pa- 
prslky nadéje. V ném jediné jest spdsa. Kriz 
spdsy jest jedinou hvézdou v temnoté pokani. 
Jen kiiz z mrdkoty vede ku svétlu, 2 temné 
a smutné predsiné do jasné a veselé lodt. 


Lod chramova, sidlo lidu zboZného, osady 
8 Bohem smifené, svétlem a barvou, jasnosti 
a veselim oplyv4. Serpentinov4 kititelna hned 
na pocatku lodi ohlasuje, ze jsme v prostofe 
krestant kitem do Cirkve pfijatych. Zde jest 
volno. Odtud modlitby k blankytu nebes ve- 
sele se nesou. Raz té prostory jest svoboda 
dédicti nebes, svétlo slova Boziho a blazenost 
milostné lasky. Tu svobodu hl4s& volné pro- 
stora veselou barvou valné rozsitend, to svétlo 
shtiry sviti s kazatelny slova Boziho, tu bla- 
zenost vésti oltad* Mariansky s obrazem mi- 
lostné Matky a se zlatym ndpisem dedikaé- 
nim: ,Mater pulchrae dilectionis!“ Takové 
jest sidlo osady v k¥estanském chrémé, V Cele 
strany epistolni z2d¥i zlaty oltd* Kraélovny 
nebes, v ele strany evangelni stoji kazatelna 
péstujic a kdérajic, osvécujic a zbranhujic. — 
Lodi dostalo se nejpfimnéjsiho vyrazu po- 
moci barev dobée volenych. V souhlasu se 
stavbou kruchty jsou skupené pilastry lodi 
téze barvy Sedé zelenavé jako prirozeny kamen, 
kladi pak s celou vrchni Gésti nad tim se roz- 
prostirajici m4 r4z kamene Sedého; architrav 
vesmés jest barvy Zluté. Cast konstruktivai 
musi se vyznaéovati pevnosti a bezpeénostt. 
Prostora ¢lanky konstruktivnimi ohraniéend 
vyplnéna jest sténami. Na temnézeleném pod- 
no“ zdvih& se a% do vyse oken sténa barvou 
Zlutou népodobenymi deskami kamenymi kryté, 
dvéma temnymi vrstvami Sedézelenavymi po 
celé délee prerusené. Na jednoduché sténé 
rozvésena jest krizové cesta. Kiestan k nebi 
pracné putuje po krdlovské cesté kfize. Ve 
vysce oken zakonéena jest solidni sténa spd- 
rovanim v desky rozdélené utésenym vilysem 
okraéglenym festony a okridlenymi andéliéky. 
Vlys jest malovén baryou sedou na sedém 
poli a ozdobov4n zlatem. Pouze piida zlatych 
k#izki nad festony v malych koletkéch zlaté 
obroubenych jest modré. Svrchu jest vlys za- 
konéen lila bordurou jakoZto prechodem od 
podstavce ku sténé vrchni. — Od oken za- 


“naje jsou stény svétle Sedé a v prostordch 
pilastry rozdélenych, jakoz v pazeni oken o2i- 
veny ndplnémi s lila pozadim. Takova jest 
také klenba, tri hladk& pole ¢itajici, v rozich 
muslemi s kvétinami a festony (Sedé v Sedém), 
nad oblouky pak vykrajovanymi lomenicemi 
zlutymi v souhlasu se slohem kostela ozdobend. 
Ve stredu tii klenbovych poli spatiuji se sym- 
boly wiry, nadéje a lasky u prostted vénct 
vaviinovych a palmovych barevnymi stuzkami 
v jedno svdzanych: kiiz s trnovou korunou 
a knihou otevrenous Aa Omega, kotva svrchu 
ozérenym kiizkem zakonéend, kalich zlaty, pa- 
tenou kryty, s hostij, na niz zdéti crucifixus. 
Vse vyvedeno jest zivé barvami prirozenymi. 
— Lod patrné pozdéji pristavend k starsimu 
tizkému kostelu, ktery nyni tvoti presbyterium 
se svatyni oltdini, jest vo mnoho starsi, tak 
Ze na strané, které k presbyteriu prileha, 
zbyvi mista pro pobotni oltéf na jedné, 
pro kazatelnu na druhé strané. Stoji tudy 
na strané epistolni oltd* bl. Panny Marie, 
skutecny to skvost a yzor menSich oltétt 
Marianskych, jehoz popisu dotisti se lze 
v lonském ,Methodu“ str. 94. Jest kompo- 
novan pro to misto, na kterém stoji a proto 
ve své prostofe jest jako ulity. Nedovedu si 
mysliti milostnéjsiho oltatiku zasvéceného 
»matce milostné lasky“. S4m sebou hlésd, co 
di népis jeho: MATER. PULCHRAE. DI- 
LECTIONIS . ORA . PRO . NOBIS! Non 
multa, sed multum. Maly jest, ale jak krasny! 
Byla doba domnivajici se, ze Pana Boha di- 
stojné oslavovati Ize jen za hluéné hudby vse- 
moznych nastroji hudebnich, co jich svét ma, 
s celym leskem hudby operni, a v souhlasu 
s hudbou Ze i obét nejsvétéjsi nejslavnéji se 
kona u kolosdlniho oltéte, ktery vypliuje 
celou sténu od podlahy a% do klenby s mnoz- 
stvim dievénych oblaki a se zdstupy die- 
vénych andéli a svatych. Nyni v uméni cir- 
kevnim yvracime se ku starsimu vkusu v hudbé 
i ve vytvarném uméui. ,Non multa, sed mul- 
tum!* Kdo chee’ se p¥esyédtiti, coz jest lep- 
Siho, zajdi si do Stréze. — Na strané evan- 
gelni stoji v lodi kazatelna, rovnéz jednodu- 
chosti, jako uslechtilosti poutavé. Sklad4 se 
8 osmihranu, jehoz 4 strany valné stiZeny 
jsou, tak Ze m4 4 Siroké a 4 tizké strany, 
S 8hranného podnofi lila barveného vystupuje 
sloup svétlezeleny, korunovany hlavici s akan- 
tového listi dvojndsobnym, dukdatovym zlatem 
vyzlacenou. Péechod sloupu vy poprsnik nabi- 
hajici sklad4 se ze zlabku s kanelirovanim a 
z jinych ¢lanki syétle zelenych, fialovych a 
zlatych. Zlato jest vesmés barvou obroubeno. 
Vse pracaé a pilné vyvyedeno. Hlavni ton po- 
prsniku a baldachinu jest souhlasné s hlavnim 
oltdtem bily. Kolem poprsniku vinou se dva 


zlaté vénce, spodni olivovy, vrehni z listte 
titvarem srdci podobnych. Ndprsnik do rohu 
dvou stén postaveny pYiléhd na dvé stény. 
S n4éplni dyou Ssirsich stran osmihranu syo- 
bodnych sviti hlubokymi, staynatymi barvami 
obrazy ,dobrého pastyfe a rozsevate“ na 
iizkych pak stranéch na temné modrém po- 
zadi zlatem provedené symboly biblické, oba 
obrazy dopliujici: klasy, trni, ptéci a p. 
Bily baldachin s jasnéfialovymi néplnémi zlatem 
ozdobeny konéi bohatym zlatym kfizem. Na 
vnitinim stropu poklopu ¢i baldachinu vznas{ 
se symbol Ducha sy. ve sptsobu bilé holubice 
vy zilatém nimbu kiizovém s Cervenym a 
modrym pozadim. Na kazatelnu vchdzi se véZi 
dvermi ve zdi, zastrenymi skyostnou jutou Zlu- 
tohnédou s pedsivkou fialovou, tak Ze i timto 
zpisobem doby cirkeyni vyjddiiti lze. V posté 
a adventé obrati se opona podsivkou do predu, 
vy ostatni éas zistane v platnosti barva slav- 
nostni. 

Lod chramova tedy m& vSeho, ceho jt 
potrebi jest: Oltét Mariansky s kazatelnou, 
kititelnu s kéizovou cestou, symboly viry, na- 
déje a lasky is tou ornamentikou stén a klenby. 
Celi tato iprava poukazuje vSak kiestana dale- 
na svatyni oltd*ni, kterié v prodlouzeném. 
presbyterium m4 jesté svou pripravnow sin, 
zastupujici z jistém smyslu vitézny oblouk 
starych basilik. 

Prodlouzeny ktr valenou klenbou uza- 
vreny stéva se takto prostiednikem lodi a 
svatyné oltdini. Podle toho tkolu dostalo se 
mu také malebné dekorace. Nad tmavézelenym 
podnozZim nejsou stény pokryty pouhymi 
deskami Zlutymi, jako v lodi, nybrz jsou za- 
stfeny téz sice Zlutym, ale intensivnéjsim ¢a=- 
lounem s pfekrdsné stylisuvanym vzorkem. 
Caioun malovany jest svyrchu ukonéen timté& 
vlysem s bordurou, jako v lodi se spatiovalo. 
Nad nim na jedné strané jest oratorium ote- 
vrené, na proti nému pak v pékném rémci na 
zptsob pamétni desky éte se ndépis: + ECCLE- 
SIA.SC.VENCESLAI.IGNE. DESTRUCTA . 
INSTAURATA . CURA. CAROLI. HENRICT. 
PRINCIP . A.. LOEWENSTEIN . A.D. 
MDCCCLXXVIII. - Strop této prostory m& 
barvu klenby lodni, pouze rozdéleni jest jing. 
Naépodobena Zebra svatyné oltdérni u prostied 
v jedno se sbihajfef vysylaji odtud prodlouzené: 
zebro hlavni, kterym valend klenba po celé 
délee se déli na dvé pole ozdobend4 mono- 
gramem Kristovym starym a novéjsim u pro- 
stted neuzayfenych vénci palmovych a vavri- 
novych, vse malovano barvami pfrirozenymi. 
— Dole v té prostofe vyznamenané dobre by- 
staly po délce patrondtni lavice. Miizka ¢i 
zibradli barvy olfivové s prouzky zlatymi a 
fialovymi dél{ tuto predsii od svatyné oltarna. 


V celém chramu stopuje se stalé gradace, 
které zde ve svatyni oltéini vreholf. Zde sou- 
stteduji se zraky a modlitby véticich, zde 
jest stiedisté bohosluzby a osady — sidlo 
Berénka ve svatostéinku piebyvajiciho. Zde 
soustfeduje tedy i uméni kfestanské veskerou 
krésu tvari i barev. 

Jakmile hned na potdtku prdce ukdzalo 
se, Ze ze spodnich stén vyrdziva vlhko, po- 
kryty jsou aZ do vySe dvefi dtevénym pazenim 
(lambris) ténu zeleného, jehoz ndplné barvou 
fialovou se Zlutym prouzkem obroubeny jsou. 
Sténa nad dievénym pazenim pilastry rozdé- 
lend pokryta jest malovanym ¢alounem barvy 


jemnérizové s prerozkosnym jakoby st¥ibro-. 


tkanym yvzorkem. Barva rizového purpuru lépe 
souhlasi se slohem copové architektury a proto 
tmyslné nepouzilo se konventionelni barvy 
éervené, Caloun m4 svrchu malé oponky barvy 
fialové a dole fialové tiéisné Zluté obroubené, 
Nad skvostnym éalounem, spatruji se ve vy- 
krojenych lomenicich musle s vénci stiidavé 
palmovymi a olivovymi Sedé na Sedém poli ma- 
lovanymi. Zebra pouze barvou népodoben4 od 
pilastrii vybihajici a v jednom bodu se sbi- 
hajici, jsou svétla, pole trojhranné mezi nimi 
pak barvy modré. §S prostéedniho pole, kde 
pri moznosti figuraélni malby trinila by po- 
stava Spasitelova, sviti symbel jeho — kiiz 
oz4fteny paprslky z dvojiho zlata, pod nimz 
v dotéeném Stitu ve vénci olivovém pentlemi 
svazaném na temné modrém pozadi zlaty 
napis vésti heslo kfize: ,,Lux de luce.“ Svétlo 
krize odtud vrhé svij odlesk az pod kruchtu 
na ten mensi kiizek. Jiz tedy tam ukazoval 
ten maly krizek vstupujicimu program celku. 
(Pokracovani.) 


Mésiéni zprava. 
1. Vyrizené zalezitosti. 


Nakresy na novy kostel v Nizebohach. 
Kdyz Pan Bth pozehnava, dila ptibyva. S ma- 
lymi objednavkami Akademie poéala péstovati 
kiestanské uméni a pokrocila od malého 
k dilim velkym. Jiz se ji svétuje nejen 
vnitini tiprava, nybrz i budovani novych 
chrami. Vyboru sekce umélecké predlozeny 
jsou pravé nékresy na novy kostel v Nizebo- 
hich. V ndkresech vidéti lze cely kostel ve 
vsech jeho ¢astkich zevnéjsich i vnitrnich. 
M4 byti v jistém ohledu vzorem chramt ves- 
nickych s pkiméfenou wtpravou a distojnosti. 
Praci u Akademie objednal J. K. Rojek, 
zvéenély dékan budyisky, blahé paméti. Po 
schvéleni predlozenych plantii vyborem umé- 
leckym zasliny jsou jeho nastupci, dp. J. Jeé- 
menovi. Nakresy zhotovil arch. A. V. Barvi- 
tius, jemuz vybor svého éasu praci odkazal. 


Hlavni oltai pro farni chrém v Teléi na 
Moravé slohu gotického; ndkres a rozpoéet. 


Hlavni oltaf pro farni kostel v Teleci slo- 
hu gotického; ndkres a rozpoéet. 


Goticky olta objeduany uroz p. baronem 
Zessnerem; nikres a rozpoéet. - 


Skvostna monstrance zcela stiibrna 
slohu gotického pro kathedrdlni chram P. v Brné, 
objednana nejd. kr. kapitolou Brnénskou; ndkres 
a rozpocéet. VeSkeré nakresy a rozpoéty zhotovil 
architekt Josef Mocker, jemuz vybor sekce umé- 
lecké dulezité prace ku vyvedeni svéril. Jsou od 
vyboru schvdleny a ku provedeni odbornym pré- 
myslniktim svéfeny. 


Hlavni oltaF pro farni chram Pané v Chle: 
bich slohu renaisanéniho; ndkres a rozpoéet zho- 
tovili architekti A. Baum a B, Minzberger. Od 
vyboru schvdlené zaslany jsou objednavateli dp. 
farati A. Bouchalovi. 


Dva Sanctusy pro farni chram P. ve Ve- 
lelibech z kovaného Seleza, polychromované a zla- 
cené, prace vesmés rucni, Kazdy stoji na pod- 
stavci z leSténého mramoru sliveneckého. Stiedni 
tyé vespod 4 pletenymi opéradky z kovaného, kula- 
tého Zeleza podeprena a u prostied ornamentalné 
prevazana, rozpind se svrchu ve 4 ramena kolem 
hlayniho pro velkou svici. Pokus ku obnoveni 
staré techniky u nas druhdy virtuosné péstované 
dobre se zdaril. Praci proved] zdameénik Fiala. 
Nakres zhotovili architekti A. Baum a R. Minz- 
berger. 


Sklenény lustr pro chram P. v Drahoio- 
vicich na Moravé, vyborem sekce umélecké ob- 
jednany ve viasskych Benatkach od svétoznamé 
firmy. Odbor objednal podobny pro svou stalou 
vystavu. Popis pristé. 

Nakres na malované okno, lampa na 
vééné svétlo a VaSY na kvétiny oltéini s emai- 
lovanymi jmeny P. Jezise a P. Marie, vse dle na- 
kresu architekta Barvitia, objednané od J. J. Karla 
knizete Lowensteina. 


Pacifikal pozlaceny, s emailovanymi okra- 
gami a ozdoben grandty dle nakresu arch. Bar- 
vitia, obdrzel dp. T. Hanl, administr. v Kokorach 
u Prerova; tentyz lampu celou v ohni pozlacenuu. 


2. Nova objednani. 


Monstranci gotickou celou sttibrn. s dra- 
hokamy dle zyléstniho nakresu architekta J. Moc- 
kra: nejdist. kral. kapitola v Brné. 

Kalichy: cely stiibrny s emailovanymi ob- 
razy Svatych a okrasami: dp. Ant. Zeman, fardr 


vy OlSanech u Prostéjova; — stfibrny: dp. Petr 
Tesai, fardt v Halenkovicich u Napajedel; — se 


stéibrnow kupou a patenou a priméfenymi okra- 


me (oe 


sami: Vysoké c. k. mistodrzitelstvi pro chram P. 
v Asi. 

Drobné prace kovoveé: pozlaceni kalichi:: 
dp. Frant. Klima, farat v Krasné na Moravé; dp, 
Aug. Cassali, farat v PSové; dp. Petr Tesar, farar 
v Halenkovicich u Napajedel; — nddobky na sv. 
oleje z cinu: dp. Karel Matéjka, farat v Técho- 
nicich; dp. Arnost Viéek, farat v Obictové; — 
mesnt konvicky: sklenéné dp. Vil. Helwich, farar 
v Uhersku; cinové dp. Fr. Klima, fardt v Krasné; 
dp. Vojtéch Klinka, zim. kaplan v Hrédku; vdp. 
Emil Veverka, dékan v Zebraku; — konviéhu s ta- 
litem ke kitu: dp. Arn. Vléek, farat v Obictové; 
— svicny oltdint (6 kust): vdp. Emil Veverka, 
dékan v Zebréku; — kitd na oltd*: vdp. Emil 
Veverka, dékan v Zebraku. 


Paramenty: Pluwvial bily: vp. Jos. Janda, 
kaplan v Brandyse n. L.; — kasule, bilow: Dr. A. 
Cyvin, advokat v Koliné; — skvostnou, bohaté vy- 
Sivanou: dp. Jan Kadlacek, farat v Moravicanech ; 
— velum skvostné, zlatem vysivané: vp. Jan Ka- 
dlaéek, farat vy Moraviéanech na Mor.; vysiwaneé . 
dp. Jos. Biléik, farat v Zahtebu; — pldastik na ct- 
borium: dist. farni ttad v Kiiz. Kostelei; — Sstolw 
fialovow: vp. F. Tschérner, kaplan v Raspenavé ; 
blp. Jan Janda, kupec v Domaizlicich; — prdpor 
spolkovy: blp. Fr. Meizr, starosta spolku v Lysé ; 
— prapor pro spolek sv. Josefa na zptisob ko- 
rouhve kostelni, skvostny, vysivany, objednan od 


dp. Vojtécha Cipina, cirkevntho knéze v Ahnapee 
(Amerika); — dvé vySivané pentle: slavnd redakce 


»Cecha*; — prikrov détsky, skvostny: dp. Jan 
Kadlaéek, fardt v Moraviéanech; — pol3tare ol- 


tdi'nt : vp. Isidor Walter, kaplan v Raéicich. 


Pradlo: 6 korporalit: vp. Josef Radimsky, 
kaplan ve Smidarech. 


Rozli¢né: dva oltdFni evonky a jeden ku 
sakristii: vp. Tom. Fialka, kaplan v Castalovicich ; 
— trojcimbdlek a missdl: vp. Jos. Zedniéek, ka- 
plan v Jihlavé; — trojcimbdlek: dp. Fr. Micka, 
farat vy Noutonicich; — kitZ pro Skolu: sl. mistni 
Skolni rada v Lenegicich; — oltdini zvonek: dp. 
Fr. Klima, faraét v Krasné na Mor.; — biret: dp. 
Frant. Taraba, fardit v Lasovicich ; — pultik pro 
missdl: dp. Ant. PruSa, faréf v Panenském Tynci; 
— trojcimbdl: vdp. Jan Jesina, dékan v C, Dubu. 


3. Rozpoécty. 


Na kfizovow cestw s ramci: vp. Vacl. Oplt, 
kaplan v Libochovieich; — stiribrnou patenku ku 
nemocnym a nddobky na sv. oleje: dp. J. Strouhal, 
fardt v Klatkach ; — vykres na oltd# s rozpoctem : 
dp. Jos Sildberger, farat v Nemoticich na Mor.; 
— Boz hrob: dp. Eman. Kosatecky, farar v Ka- 
dliné; — pozlacené tabernakulum, kftitelnict mra- 
morovou a dva sanctusy: distp. J. Kraus, farar 
v Bélici u Neveklova, 


Odbor archaeologicky. 


Odpovédmi na ,otdzky archaeologiché* 
dostalo se také odboru archaeologickému pra- 
videlné ¢innosti. Umélecky archaeologicky a 
historicko-topograficky materidl bude se né- 
lezité porddati, aby se ho, az k utplnosti 
obrazu kulturniho dostateénym bude, snadno 
dalo pouziti k dilezitému dilu litera4rmimu, 
jakého az dosud se nedostava literature cir- 
keyné-umélecké v zemich koruny Svato-Vac- 
lavské. Vyzaduje-li takové dilo mnoholetou 
a pilnou praéci, vytrvalosti, duslednosti a si- 
lami spojenymi i nesnadné véc se vykona, 
»Method* uverejhovati bude struény vytah 
,odpovéedi“ por4dkem, jakym odboru archaeo- 
logickému zasliny jsou. Vybor vzdavaje sr- 
deéné diky veskerym pratelim cirkevni archaeo- 
logie, ktefi na ,otdzky archaeologické* od- 
povéd jiz zaslali, pros{ o dalsi podporu a 
povzbuzovani jinych k pracem podobnym. Ve- 
lice prospivé, prid4-li se k popisim dilezi- 
téjsich neb charakteristickych predméti ndkres 
bud v textu, bud o sobé, byt i nezkusenou 
rukou vyvedeny, jako mnozi jiz uéinili, proto 
ze takovym zpisobem psané slovo se dopliiuje 
a objashuje. Mnozi podrizeli sobé  ,otazky 
archaeologické“ k dalsimu upotrebeni a pti- 
drzeyse se poradku a rozdélenf v nich na- 


gaceného podali v souvislém vypravovdni 
struéné a zajimavé monografie velevitané. 
Vyboru archaeologickému podobnou praci se 
ovsem valné usnadhuje vytéeny tkol. Budiz 
v8ak kazdému na vuli zistaveno, jakym zpi- 
sobem na ,otazky archaeologické“ odpovéditi 
chee. Jiz tedy nadsleduje seznam ,odpovédi‘. 


1. Kostel a klaSter v Zelivé. Sepsal Viktor 
Bezdéka, archivat tadu praemonstratského y Ze- 
livé. Dp. archivar poukazuje k popisim jiz sta- 
vajicim v ,archaeologickych pamatkach* r. 1856, 
1858, 1861 a dopliuje, ¢eho tam opomenuto bylo ; 
uvadi se zejmena: socha bl. Panny Marie 8‘ 21/,“ 
vysoka, stojici nad kobkou kostelni a v Praze 
r. 1720 zhotovenad, socha sv. Jana Nep. z r. 1721, 
dva poboéni oltare v kostele konventnim od pro- 
slulého stukatora Henevogla vyvedené, oltaé v kiru 
mnisském a napis na kamenné mense jeho, stolice 
v kiiru a skiiné v sakristii vyteéné price fezbarské, 
monogram na pilifia zprava o gotickém ndpisu na 
apsidé, krypta hrabéte Josefa z Vézniku, ndpis 
nihrobni a malované epitafium, znak ryt. Vrazdi 
z Kunwaldu, podobizna posledniho péna Jana Kri- 
Stofa Leskovce z Leskovce z r. 1678; — na Stitu 
nad hlavnim vchodem do konventu stojici zelezna 
moustrance 3 centy tézka a r. 1720 vy Praze zho- 
tovena, obrazy krajin v ambitech od Hubaciusa 
malované, klasterni sbirka minci tMmskych, po- 
pelnic a jinych paméatnosti, jako jsou norimberské 
hodiny a j.; velky, na platné malovany polohopisny 
plan panstvi Zelivsk¢ého pied 200 roky, jehoz po- 


as {1 26 


pis psdn jest feti geskou, — Zarovel diva se 
zprava 0 pohanském pohfebisti, které se objevilo 
pri zakladani nové silnice bliz klasterni zahrady, 
v nemz nalezeny jsou krouzky s esovitym ukon- 
cenim mosagné a médéné,, piivodné pozlacené a 
postribtené. — Tisténé zpravy s dopliujicimi té- 
mito dodatky distp archivate Bezdéky poskytuji 
uplny a zakonéeny obraz pamatného kostela a kla- 
Stera Zelivského. 


2. Filialni kostel sv. Ursuly v Oujezdci (ku 
fate Béléické ptidéleny. Sepsal Bohwmil Vitek, 
poducitel y Cernisku u Béeznice. — S velkou pili 
as patrnou laskou sestavil jmenovany pan zasy- 
latel odpovédi a illustroval je ndkresy zbéznymi 
sice, ale velmi instruktivnimi, tak ze jedno druhé 
dopliuje a na zikladé materidlu zaslaného jasny 
obraz celého kostela povstava. Kostel jest jedno- 
lodni s presbyteriem rovné zakonéenym. Presby- 
terium jest teze vysky s kostelem, Stavba kostela 
znaci dva slohy: romansky a prechodni, jak z po- 
pisu a illustrace ziejmé se vidi. Véz posud za- 
chovana ma dvojata, sloupkem délend okna. Kdezto 
na seyerni strané kostela dosud se zachovala ro- 
manskaé okénka, ma jiz strana jizni vétsi okna 
pozdéji prolamovana a gotickou kruzbou opatiena. 
Portalek kostela pochazi z doby piechodni, jak 
z nakresku se vidi, kde na sloupku romanském 
kulaty prut v lomeny oblouk vybihé. Zavésy na 
dverich jsou dlouhé, staré. Kostel stoji u pro- 
stfed hrbitova obehnaného zdi okrouhle bézici. — 
Cely spisek jest velmi zajimavy a pouény. Vidi 
se z odpovédi, ze pri dobré vili na ,otazky ar- 
chaeologické* snadno ai k dalsim téelim umé- 
leckym a védeckym spravné odpovéditi lze. 

3. Farni kostel Narozeni Panny Marie v Oubi- 
slavicich. Popisuje farat MKaska Ves Oubi- 
slavice lezi na upati rozvalin byvalého rytitského 
hradu Kumburku v podlouhlém tdoli na fiéce 
Qiesce bliz Jicina. Obyvatelé jsou nyni vesmés 
Cesi, kdezto jesté pred 20ti roky kazdou druhou 
nedéli némecky kazati se musilo. Na poédtku 
yesnice stoji na navsi farni kostel. Ma u vchodu 
dvoupatrovou véz s tremi ciferniky as bani ple- 
chem pobytou. Ve vézi zavéSeny jsou zvony z 
roku 1840 a 1870. Kostel byl opravovan r 1812, 
1833, 1876. M4 okna okrouhlé, kamenem oblo- 


4, Monografie mésta Rakovnika s 6 velkymi 
vyobrazenimi. Quart. Stran 88. Sepsal profesor 
Sigmund Winter. — Védecké dilo v ohledu kaz- 
dém dikladné podal prof. 8. Winter z Rakovnika. 
Na zakladé tisténych ,otazek archaeologickych“ 
sepsal souvislé dilo, drze se prisné pofidku otaz- 
kami naznaceného a podal takto vitany vzor, vedle 
néhoz, komu libo, pri podobnych popisech mozno 
tiditi se. Na ukazku obmysli redaktor pilnou a 
obsirnon praci v ,Methodu* uverejniti. Pan spi- 
sovatel provedl nas nejprvé méstem, zastaviv se 
vsudy, kde co pamatného k nalezeni bylo, a zasel 
pak i do vikoli v obvodu mésta. jak se to v yar- 
chaeologickych otazkich* naznacuje. Ku znazor- 
néni dal od zakti realnich nakresliti nejdtlezitéjsi 
predméty na zvlastni listy: Kostel sv. Bartoloméje 
od strany severni, jiznt a zapadni, starou zvonici 
na hébitové, branu vysokou a prazskou ¢i zako- 
stelskou. Kromé toho dal od Zaki sbirati a 
vypravovati povésti taméjsi. — Véru, zasluzna to 
prace i obétovn4! Kéz piiklad jeho najde mnoho 


Zend, 8 venci jsou liseny a polokruhové podiimsi, | nasledovniktv! Lehner. 
—— 
Jan Karel Rojek. 
Uvod. 


Nam mladsim uéiti se jest lasce, horli- 
vosti a ide4lni snaze od starSich vide a vzora, 
jejich% jasnym prikladem roznécuje se mysl a pod- 
poruje se touha po nisledovani. Ti stati veterdni 
namnoze odumiraji a mlads{ generace ochabuje. 
Na sidlech, kde druhdy zd4vodivalo se v obé- 
tovné dusevni Cinnosti, poéind usazovati a ro- 
zezirati se smér sobeckého materialismu. S bo- 
lesti to budiZ zaznamendno! V takovych do- 
bach mrazivé neteénosti slusi vice nez jindy 
zah¥ivati to srdce chladnouci u ohné cinnosti 
Slechetnych muzZi, kteri timto zivotem prosli 
slouzice. Slouziti Bohu a slouziti lidem, slou- 
ziti. Cirkvi a slouziti vlasti: — v tom jest 
povolant Glovéka a kiestana dustojné Slouziti! 


Kdo slouzi jen sobé, vyslouzi si mzdu svou 
— vééné zapomenuti. Byt by Sel cely svét za 
zlatym teletem sobeckého mamonu a marnivé 
ctizidosti, coz jako koué a p4ra vystupuje a 
mizi; slouziti obecnosti, neziti sobé, nybr2Z Ziti 
velké rodiné vlasti a lidstva, i u zvrhlého 
pokoleni se oceiuje. Kazdy vadélany nérod 
rad sni o ztraceném raji. Neni mu volno v 
z4pachu bahna a hniloby. KaZzd4 doba kulturnf, 
nestoji-li na prahu mladistvych pocétki, miv4 
svij ztraceny réj. Tak dobre narod, jako je- 
dnotlivy Glovék. Jakmile jsou prekroéeny po- 
ledni vySiny Zivota, sni o ztraceném mladf. 
I netetnd a lind pokoleni cti idedlni snahu. 

Jan Karel Rojek ptipomind nam dobu 


gtraceného mlddi 4 ztraceného réje. Ten muzZ 
zasvétil se vyhradné vlasti, ten knéz zasvétil 
se vyhradné Cirkvi. Dvé srdce mél. Jedno 
dal nebi, druhé dal zemi. A prede obé v dusi 
jedné svorné bily. 

Neznalt sice osobné redaktor Rojka, a 
predce vzdy s velkou tictivosti a laskou na ného 
vzpominal. Tyéi jeho nikdy nespatril, a prede 
obraz jeho v dusi nosil. A kdyz prisla smutnd 
novina, Ze Rojek zemiel, nad jeho hrobem 
truchlil s éetnymi prately. 

Shasla hvézda. Shasla na obloze Zivota 
nérodniho a cirkeyniho. Ale jen na okamiZik. 
Jen oku télesnému shasla, oku duSevnimu vsak 
dale sviti, Kéz by nebe ceské poseto bylo 
takovymi hvézdami! Rojek v mnohém ohledu 
byl vzorem nam. At vzorem zistane ! 

V dobé, kdy Akademie kéestansk4 ¢innost 
svou ve vselikych oborech svych, v uméni 
prostiré po veskerych konéinéch vlasti Cy- 
rillo-Methodéjské, dobie jest za piiklad né4- 
sledovani hodny postaviti muze a knéze, ktery 
jiz ditive v Zivot uvadél, oé¢ Akademie kie- 
stansk& nyni v Sirsich kruzich se zasazuje, a 
ktery vznik tstayvu toho ZAdouciho uvital s 
takovou vielosti a podporoval s takovou obé- 
tavosti, jako se shledav4 jen u velkych ducht. 
Prvni kostel, ktery stavéti bude Akademie kYe- 
stansk4, Rojek ji svéril. Budouci kostel sv. Mar- 
tina v Nizebohéch, jehoz plany umélecky odbor 
Akademie kiestanské ndstupci Rojkové pravé 
zasyli, pamatnikem bude umélecké snahy mece- 
nase vlasteneckého. A Z4d4-li nyni odbor archae- 
ologicky pii téze Akademii Gleny své, zasylaje 
jim ,otazky archaeologické*, aby na né od- 
povédéli a takto veledilezity a nejnutnéjsi 
material pro budouci stavbu uméleckych déjin 
vlasti ¢eskomoravské pokytnuli, J. K. Rojek 
jiz za d&ynych let ve svém okrslku utinil, 
zaé nyni v mite ovsem rozséhlejsi odbor 
archaeologicky prosi pratele déjin vlastene- 
ckych a kulturnich. 

Bylt zajisté J. K. Rojek péstitelem védy 
kfestanské a piitelem domaci literatury, me- 
cendsem vyltvarnych wméni a badatelem i spi- 
sovatelem archaeologie krestanské na slovo 
vzatym. Kromé yzicnych téchto preduosti byl 
knézem vzornym, karakterem Slechetnym a 
vlastimilem nejlepsim. Nikoli ten, kdo slovem, 
nybrZ kdo skutkem lasku k otéiné osyédéuje, 
sluje vlastencem, 

Takovy byl J. K. Rojek. Podobnych lidi 
zhusta se nerodi. Na vysluni jejich clovéku 


volno byvaé. Od nich potomeci r&di sé uéf, 
Zivy piiklad vabi. Laska h¥eje. Hvézda svitt, 

Jednak z prirozené vedle z4sluh vdééno- 
sti, jednak na povzbuzenti yrstevniktiv Zijicich 
a ku paméti budoucich uminil si redaktor ¢te- 
ndtim ,Methoda* podati biografii muze stejné 
zaslouzilého, jako Slechetného. Za tou prici- 
nou Zadal vy ,Methodu“ o laskavé prispévky 
k Zivotopisnému n4stinu. Vyzvani neminulo se 
vysledkem. Prof. Aug, Sedla¢ek z TAbora 
zaslal nékteré listy zvéénélého badatele, dp. 
Josef Klein, farat v Cerekvici, vyps4ni jisté 
episody z jeho Zivota, nejdtivérnéjsi vSak, 
nejlepsi a nejstarsi pritel Rojktiv, vdp. fara 
Opoéensky Josef. Rostlapil hned po pfrecteni 
onoho vyzvaéni redaktoru oznamil, Ze co nej- 
dtive do Karlina osobné zavité a milerad 
sdélf, co o priteli svém tak vroucné milova- 
ném vi a znd. Ze jsem se tésil na takovou 
ndvstévu, netreba dokladati. Prisel s tim svym 
srdeem z ryz¢ého zlata a ryzou povahou vér- 
ného staroéecha. Takovymi zn4mostmi se duse 
Zivi a obéerstvuje. Prosil jsem za pisemné 
zazmamenani vseho dutlezitéjsi zivota 
Rojkova. Pritel pritele nejlépe znd a nejspra- 
vedinéji ocenuje. Ochotné slibil a prilezitostné 
zaslal s milym dopisem, jehoz pocdtek zn{: 
»louto zasylkou své dané slovo spliuji. Rattez 
si z toho vybrati, co by k Vasemu téelu po- 
slouziti mohlo.“ — 

Dychtivé as ynitinim utéSenim éetl jsem, 
co pritel o priteli pise. A mezi étenim zménil 
jsem ndhled. Maje az dosud v timyslu z ma- 
terialu poskytnutého vzdélati Zivotopis Rojkav, 
vzdal jsem se diivéjsiho zéinéru. Vdp. J. 
Rostlapil vypravuje uddlosti ze Zivota pitele 
a militka svého s objektivnosti déjepisce, 
§ jasnosti divérnika as laskou pfitele zasvé- 
ceného i do nejtajnéjsich hiubin Slechetného 
srdee. Skoda kaZdého slova, jemuz by v jiném 
kontextu a v wtstech jiného vypravovatele 
ubylo vahy, ptivabu a ptivodnosti! V ndsledném 
zivotopisu nezménéném vidime vlastnima o¢ima 
kraceti oba pYdtele ruku v ruce, obéma se 
divime az do hloubi téch Slechetnych du&i 
spojenych pevnym svazkem pfYatelstvi, které 
ani za hrobem nepéestéavé. Hifchem by bylo 
nééeho priddvati aneb ubfrati. 


Po vypravovani vdp. fard¥e J. RoStlapila 
nisledovati budou na doplnéni jednotlivé uda- 
losti, dopisy nékteré a jiné zpravy, jichz re- 
daktorovi bud jiz se dostalo, anebo které jemu 


“ots 
jeste zaslany budou. Lehner. 


Sh tsessestesessssesssnesssnssnenteentetht 


»Method« vychaz{f védy 30, kazdého mésfce, Piedplacenf obnd%{ 2 zl. ro&né, P¥edplatné ptijimd administrace 


»Methoda« vy Karlfné & 234. Jen frankované listy pfijfmajf se, 


Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 


pisy, tykajfci se redakce, budtez zasiliny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, & 234, Rekilamace za- 
silany budtez do expedice v knéthtisk4rné Mikul4Se a Knappa v Praze, v Karlfné, Anensk4 ulice &s, 144, 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskérny Mikulése a Knappa v Praze, v Karliné. 


© 


(Casopis VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU, 
Zaroven , 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie kfrestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 2. -'V Praze, dne 28. unora 1879.‘ Rotnik V. 


OBSAH: Sloh piechodns. (Ornamenty portdlu.) -- Z Akademie kiestanské: Riditelstvo, Odbor umélecky. 
Odbor archaeologicky, — Domacf zpravy, — Jan Karel Rojek, dékan Budyisky, Ndért Zivotopisny. 


Sloh prechodni., 


Pise F. J. Lehner. (Pokracoyvani.) 


: Jako na portalu Tisnovském spatiuje se | pnouci. Pifbuznost s portélem TiSnovickym 
pribuzné ornamentikw na skromnych zbytcich | ve v8em se jeyi na ziiceninach Hradistskych, 
byvalého kostela Hradistského s podobnou ndd- | I ten pték v jiné podobé se zde opakuje. 


| 


W 
al 


(Obr, 148.) Hradisté. Ornamenty portalu, 


herou proveden¢ho. Spodni partie portdlnfch | RovnéZ okrésleny jsou pasy oblouku listim 
stén mezi sloupky vybyvajicich plasticky jest | révovym, jetelovym, bodlétim a akantem, — 
okréglena, Jsou to guirlandy utyorené z listi | (Obr. 148.) 

krdsné stylisovaného yzhiru na plochich se Mékké formy plastického ornamentu na 


— 4 — 


obou portdlech hojné a bujné rozlozeného da- 
lece se li8f od piisnych sice a soumérnych, 
za to vsak také suchopdérnych tvari a orna- 
menti, jaké spattujeme na némeckych pa- 
matkach stavitelskych slohu ptechodniho. Po- 
rovnavdénim a hlubsim bdéddnim bezpetné se 
zjistuje, Ze vy Cechach a na Moravé za 


pripravena a vzdéldna na neobyéejny a po- 
divuhodny rozkvét, ktery v ndsledujicim véku 
za ptiznivych okolnosti vlast na vZdy oslavil. — 
Zlatou dobu Karlovu nebylo by ize vysvetliti 
bez p¥edchzejictho vyéku, Jako v pfirodé, také 
y déjindch krééi vyvin duSevni svou vymé- 
yenou cestou, Bez Gaudimela nebyl by Pa- 


(Obr, 148.) Hradisté. Ornamenty portalu. 


XIII. véku vyvinula se zylastni, velice pokro- 
éila4 skola umélecké, jejizZ nejznamenitéjsi dila 
bohuzel s povrchu zemé zmizela, Skoda! Pie- 
Skoda! Kulturnim déjinam jest vSak ukdzati 
a dovoditi, jakou vzdélanosti a uméleckou do- 
vednosti i ptivodnosti slinul nérod éesky za 
XIII, véku. Pida éeské byla tudy nélezité 


lestrina, bez Porugino nebyl by Rafaél, bez 

vyvinu samostatné ceské Skoly umélecké za 

véku XIII. nebyl by mohl nasledovati rozkvét 

véku XIV. V pfYirodé a v déjinéch nejsou 

Zidné skoky. Ve svété kazdé proé? ma syé 

proto! : 
(Pokraéovani.) 


Z Akademie krestanské. 


Reditelstvi. 


Dar. Dp. Vojt. Cypin, missiondt vy Ame- | 


rice, daroval na album Karla IV. 21 zlatych. 
Slechetnému knézi, ktery, aé za mofem, stal 
se jednim z prynich zaklddajicich tdi. Akad, 
krestanské, vysloveny jsou diky fiditelstva. 


Radna valnd hromada Akademie 
krestanské ustanovena na den 25. brezna o 
7 hod, veéerni, O slavynostni predudsku po- 
zadan jest F. J. Lehner, 

Béezné zdlezitosti jsou vy¥izeny a novi 
élenové prijimani, 


Odbor umélecky. 


Vnitini uprava farniho chramu ve Straii. 
(Pokraéovant ) 


Na pravo od kifze v sousedni ndplni 
trojhranné s modrého nebe klenbového z4ii 
plnou tvaii zlaté slunce, na leyo stfibrny mésic 
z platiny ve druhé Ctyrti s tvéii po'oviéné 


jasnou, Celd& ostatni obloha poseta jest hvé- 
zdami a hyézditkemi rozliéné velikosti. A 
tak nad hlaynim oltéfem rozpiné se celé 
hyézdnaté nebe a u prostted hvézda nejjas- 
néjsi a nejvétsi — kitz — ,lux de luce‘: 
Pod takovym nebem tréni hlavni oltar. 
Nebe uchystal umélec Berdnku zde s{dlicimu 


— 


tieba nahora vytéhnouti. A tak ,ctihodn4 
panna, které vidéla dobu Otce vlasti a stastné 
dny jeho vlady, prisla o sv& okna dvojit, 
© svou stanovou stfechu mechem porostlou 
ao své krajky okolo krku vVSelijak vykrajo- 
vané.“ — Stejnym osudem uchvdcen jest starry 
goticky kalich stribrny, ,ctihodn4 to pamatka 
svym stafim a formou uméleckou, které k vali 
uspore nékolika zlatych prodina jest r. 1869 
Josefu Bergovi, Bronze- und Metallfabrikanten 
v Praze za 36 zl. a za to koupeno ciborium 
pezlacené. V inventéii r. 1826 jest kalich 
cenén za 45 z]., z ¢eho se vidi velkaé jeho 
cena. V inventdfi zr. 1864 jest vSak uveden 
s pozndmkou: , sehr abgeniitzt.“ Bath sud! 
vy kterém museu cizozemském ted paradi. —- 
Do tietice vSeho dobrého. Je&sté treti pamatku 
mél kostel Nechvalicky — missdl yr. 1508 na 
pékném, silném papite tistény, jehoz kanon 
byl na pergamenu. A ani této pamdtky tam 
neni vice. ZemyYely faréf Hulicka odevzdal 
mis4l do knihovny ronudnické, patiici knizeti 
Lobkovicovi, patronu kostela, kdez bezpochyby 
az podnes se nalezé. Dp. spisovatel inf 


zyla4sté na tento misdl archaeologicky odbor | 


Akademie krestanské pozorna pro krasné ini- 
tidlky v ném obsazené, 

Byvalaé romanshka vé% dole étyr-, nahote 
nyni osmihranné jest ve spcjeni s kostelem; 
ma svrchu ¢tyry okna okrouhl4; jehlancova 
stfecha osmihraund plechem kryté ji nyni za- 


Mr X9y 


nové. Nejyzdcnéjsi dojista pamatkou jsou zvony 
i stdétim i provedenim ctihodné; jeden pochazi 
zg 15., druhé dva ze 16. véku. Sdoda, Ze tieti 
(umirdéek) jest pukly. Bylt to nejkrasnéjsi sou- 
hlas zvont vcelé krajiné a jak znalci vyprayu- 
ji, prava hudba. Zvony jsou zavéseny na stolici 
duboyé podle sebe. Pruni — Mikulds zvany 
—s obrazem téhozZ svétce, vazi dle pamétni 
knihy 15 centi. M4 kolem Gepce za ozdobu 
listy, pod nimi pak vypuklé figury predstavu- 
jici hudce hrajici na pistalu, harfu a citeru. 
Dole jsou kolem otvoru ozdoby nésledujici : 
zena kravu dojici, muz oyce strihajici, rolnik 
motykou kopajici. Jest to velmi krasné vy- 
puklé préce, Zvon byl ndkladem osadnikt lit 
r 1575 a ma vice népisi. V pravo: 

»8 DOVOLENIM WYSOCE UROZENE- 
HO PANA PANA LADISLAWA STARSIHO 
Z LOBKOWIC NA CHLUMCY A_ GJSTE- 
BNICY GEHO. MILOSTI CYSARE RIMSKE- 
HO ETC. RADDY A NEJWYSJHO HOFMI- 
STRA KRALOWSTVJ CZESKEHO, UMENIM 
BRIKCYHO ZWONARE Z CYNBERKU W 
NOWEM MESTE PRAZSKEM DO NECHWA- 
LIC K SWATEMU MIKULASI NAKLADEM 
WSECH OSADNIKU K TEMUZ KOSTELU 
NALEZEGICYCH, TENTO ZWON JEST UDE- 


17 


LAN. ABY LIDE USLYSJC HLAS TOHO 
ZWONU K CHWALENJ JMENA BOZJHO, 
POSLOUCHANJ SLOWA JEHO A K MO- 
DLITBAM SWAIYM DO KOSTELA SE 
SCHAZELI.¢ 

V levo na téZe strané znf ndpis: ; 

,Johanka z Dubé a z Lippeho na Chlumey 
a Jistebnicy“ ete, 


Pod hoyejsim nd&pisem jest znak Ladi- 
slava z Lobkovica pod timto Johanky z Dubé 
a z Lippého, jeho manzelky. — Na druhé 
strané jest ndpis: 

»4 toho budiz Panu Bohu éest a chvdla. 
Stalo se leta Péné 1575.“ s obrazem sv. Mi- 
kulése biskupa. Primér zvonu 3' 5”; vyska 
Oa. Las TOL Gre 

Druhy zvon — Marie — vii 10 centé 
a okolo cepce mi népis latinsky gotickym 
pismem : 

»Auno Domini MCCCCXCVI (1496) 
opus confectum eff ad laudem Deo omnipo- 
tenit.~ 

Na protéjsi strané pod samym naépisem 
obraz Panny Marie. Primér 2‘ 9”; vyska 
DEBE WIE, (oil (Oy 

Trett gvon mnoho stribra majici nynfi 
pukly, 4 centy tézky m4 ndpis goticky: 

»yslowuty Hrikcy zwonar; 3 Cymberka 
vp nowsm méfte Prazfkem tento 3wow udélal. 
Leta Pans 1591. Pod ndpisem spatiuje se 
podohizna Brikcyho s napisem kolem hlavy : 
»Brikeius aeris funditor a Stannimonte‘, 
a vedle toho znak jeho. Na druhé strané zni 
ndpis latinkou psany pravopisem novym: 

~BLAHOSLAVENI MRTVi KTERI V 
PANU UMIRAJI NEB JIM DUCH DI ABY 
ODPOGINULI OD PRACI JEJICH.“ Bylt 
totiz zvon tento umird¢ékem. Kolem koruny 
v obrubé asi 1}/,‘ Siroké spatiuji se ozdoby, 
u pr. rytit klecici srukama sepjatyma a p.*) 
Primér 2‘; vyska 1‘ 7“. 

Jako vé%Z zbayen jest rovnéz i kostel 
opravami (!) ptivodniho razu a slohu svého, 
jak z p¥idaného ndkresu a dtiimysiného popisu 
se vidi. Az dosud zachovang jednoduchy portal 
hlavni na strané s tesan¢ého kamene s jedno- 


*) Na konci popisu podotyka dp. spisovatel 
Viibec jsou zdejsi zyony tak pamétihodné! 
ze by znalec mél je na sve o¢i vidéti a popsat- 
v listu odborném. I stétim jsou ctihodny po 
chazejice z r. 1496, 1575, 1591. Skoda, Ze 
tret{ (umfirdéek) je pukly! Bylt to nejkrasnéjsi 
souhlas zvont ve zdejsi krajiné, a jak znalci 
vypravuji, prava hudba.* — Povdééni jsouce 
za dtkladny popis nevylucujeme moznost 
splniti, éeho si dp. farat peje. Neni v misté 
aneb na blizku nikoho, kdo by pro ,Museum 
kfestanské“ vérné odlitky podobizny Brixiho 
a nékterych jinych vypuklych obrazkt opatril? 

Prosba odborw arch. 

* 


— 18> a 


kiidelnimi dubovymi dvefmi pobitymi trojnd- 
sobnymi Zeleznymi z4vésy zr. 1719, arcus 
triumphalis vy lomeném obiouku sklenuty, a 
kiizova klenba kruchty s zebry ve svorniku 
se sbihajicimi podepfen4 o osmihranny sloupek 
s tesaného kamene — nasvédéuji, ze kostel 
byval slohu gotického, Lod méla az do roku 
1874 malovany plochy strop dtevény r. 1735 
znovu malovany, ktery bohuzel! pro chatr- 
nost nyni rdkosovym nahrazen jest. K _ lodi 
priléhé na vychodni strané nizsi presbyterium 
rovnothelné zakonéené av novéjsi dobé skle- 
nuté, dojehoz vychodni zdi se prorazily dvére, 
vedouci do sakristie pozdéji zde p/ristavené. 
Ze htbitova kolem kostela se rozkladajiciho 
vehézi se do sakristie dvermi dubovymi pobi- 
tymi plechem, ktery na nich jest upeynén 16. 
rafy kiizem polozenymi. Byvaly u staré sakri- 
stie pod vézi, odkud vzaty a r. 1828 k nové 
sakristii dany jsou. Maji na sobé vy plechu 
mati tesy Gi rany od seker, jimiz dle pamét- 
ni knihy rozsekati chtéli r. 1740 francouzsti 
vojaci dvéfe u sakristie, kdez obyvatelé Nechva- 
liéti ukryli své drahocenné véci pred vojskem 
francouzskym, roztahujicim se az po jiznich 
Gechéach Stiedovék4 dikladnost jim poklady 
zachraénila. Skoda téch ostatnich dikladnosti 
stredovékych ! 

V ostatnim vsem jest starobyly kostelik 
zmodernisovan. M4 nyni velk4, nethledné okna 
zakonéenda segmentovym obloukem. To novéjsi 
vse jest suchoparné. Jen na vrchu lomenice 
presbytdte vypiné se ozdobny krié dvojaty 
z kutého Zeleza krasné pracovany. 

U vyniti Citaji se tii oltate. Olté® hlavni 
m4 4 sloupy s kladim, u prostited pak obraz 
sv. Mikul4se tfem pann4dm véno na penézich 
udélujiciho a 4 sochy. Stavél jej dle pa- 
matni knihy truhla¢ z Tabora r. 1735 a vy- 
znacuje se tehd4z oblibenou architekturou. 
Oba poboéni oltate jsou renaisanéniho slohu 
8 vyklenky pro sochy sv. Anny a Matky BodZi 
Bolestné. Sv. Anna m4 na kliné Jeziska po 
pravé a pannu Marii po levé strané. Bolestna 
Matka m4 na kliné Télo Krista Pana s kiize 
shatého a v srdci me¢é, Sy. Anna jest v Ne- 
chvalicich zvlasté cténd a dp. spisovatel podava 
obsirnou ,historii o sv. Anné ve chramu Pané 
Nechvalickém*, pochazejici z doby po r. 1829 
z pera nezndmého ctitele matky bl. Rodiéky 
Bozi. Slavnost potdtek vzala 1. P. 1555 due 
26. Gervence, kdy ,osadnici po svatém patro- 
nu Martinu za patronku sy. Annu si zvolili 
a ji patronkou pri hodince smrti nazvali; 
z toho tedy ohledu na svij naklad statui sv. 
Anny zjednali as povoleuim duchovni vrchno- 
sti na velky olté* nad tabernakulum postavili 
a ndkladné ozdobili.“ — Matka Bolestna zvldstni 
ucty poziva v tamnéjs{ krajiné, V NalZovicfch 


kvetlo bratrstvo Bolestné Matky. — Kaza+ 
telna na 8-hranném sloupu stojicf ozdobena 
jest na poprsniku tezbami 4 svatych ucitelit 
cirkevnich. Cinova krtitelna o ttech nohach 
zhotovena jest za fardte Josefa Jarolima Chlum- 
éanského rytife z P¥estavlk a Chluméan r. 
1787 nékladem 16 zl, stiibra. — Hpitafium 
déevéné a malované, predstavujici smrt a vzkti- 
Senf Pané 1. P. 1602 postavené od ,Uroze- 
ného Pana Flebranta Hoffa z Kantorova* 
na pamatku dvou syné¢kt zde odpotivajicich 
— Mezi obrazy jest jeden stary na prkné 


malovany, predstavujici karmelskou Pannu 
Marii. 
Naproti oltéti na sténé zdpadni jest 


kruchta hudebni a nad nf druhé kruchta pro 
lid. Varhany pochdézeji od jistého varhandte 
z Drovonina, zhotovené okolo r. 1825 za 600 
zl, Sajni. Na kiru jsou tii staré tromby z r. 
1796, jimiz se troubivaly intraty. 

Kolem kostela jest na vyvyseniné z hliny 
hrbitov podoby eliptické. 

Farwu za cisate Josefa ry. 1787 ziizenou 
vystavéli osadnici, k ¢emuz jim z4dusi pfi- 
dalo 166 zl. dle povolenf guberniad!niho ze 
dne 17. kvétna 1791. 

Zapisni kniha jedna potind r. 1787 a 
konéi 14. fijnem 1799. Druhd zalozena jest 
ry. 1835 a zapisuje se v ni az do dneska. 
Nejstarsi matrika je z r. 1787. VsSech matrik 
jest 14 svazki. Je tu kniha zAduSnich ucti 
od r. 1786 éesky psanych az do r. 1802 
inclusive, od roku 1803 jsou zAdusni téty 
némecky zaneseny. 

Zakladaci listiny nestavé Zadné. R. 1806 
prevzal patronét fary a Skoly knize August 
Lobkovic, pan na Vysokém Chlumci. 

Leta 1398 dne 4, ledna- pripominaji se 
v V. lib. confirm. Sobéhrd a Bohuslav brat¥i 
z Nechvalic co patronové farniho kostela v 
Nechvalicich a téhoZ dne 4. ledna 1398 po- 
tvrdil Mikulas Duchnik knéze Jana z Nechva-~ 
lic co faraéte zdejsiho. 

V polich jest nesmirny poéet krizt. 

Co tuto kratce poznamenano jest, vypra- 
vuje dp. faraét Roskot obS{rné, poskytnuy 
takto odboru erchaeologickému dikladnou mo- 
nografii Nechyalic. 


6. 


Ouval (Uval, také Ouvaly) méstys s farnim 
kostelem Zvéstovini Panny Marie. Sepsal 
farat E'r, Soukup. 


Ouval lezi v niziné a nad aim jest kopec, 
na némzZ vy ohrazeni jest malé hospoddrstvi 
pod ndzvem ,Vinice“. Ze vinice zde skutetné 
byvala, aé pamétnika neni, dokazujé matrika, 
narozenych, kdezZ se uvozuje yinar. 


Kostel uprostéed hibitova pochazi z mi- 
wulého stolett a v niéem se neliSi aniz vend, 
sani uvnitt od jinych chrami v té dobé zbu- 
dovanych, Jest jednolodni s vézi k nému pii- 
stavénou. Okna md svrchu vykrajovan4, — 


U wnit* jsou tii olté¥e, Alavni oltdi 

jest dtevény a md ve vyklenku sochu Marie 
- Panny. Kolem nf dva toéené sloupy, na svréku 
mejsv, Trojice sandély, po strandch sochy sy. 
Josefa a Joachima. Jak n4pis na zadni strané 
svédéi, r. 1719 Ke cti a chvdle Nejsvétéjsi 
Rodiéce Blahoslavené Panné Marii tento oltdé 
dal postaviti na svij néklad slovitny p. Jifi 
Doubrava“, malovan 1720. Na oltati nalézaly 
se diive dva obrazy na prkné malované, nyni 
v lodi povéSené: Zvéstovini M. P. a Bah 
Otec Zehnajici. Oltdt ten byl r. 1863 obno- 
ven na dubovo, sochy a sioupy bilé se zla- 
tymi obrubami, vyklenek pak a socha Panny 
Marie polychromovaény barvami pestrymi. Po- 
dobné vyshorily se také oba olt4fe poboénti; 
oltér sv. Jana r. 1789 ziizeny, druhy r, 1863 
posyéceay. 

Na hArbitové jest jeden krié s kutého 
%eleza, nahofe v ramenich vinnymi hrozny 
ozdobeny. 

Az do roku 1857 byl kostel filidlnim. 
Matriky od r. 1872 byly pieneSeny z Hra- 
desina. Fara ziizena jest vynosem ministeria 
kultu od 10. fijna 1876 ¢, 13549 a jest pa- 
“tronétu matice nébozenské. Patronem kostela 
jest knize z Lichtensteinu. 


7. 


Modrany, ves s farnim kostelem Nanebevzeti 


Panny Marie. Sepsal farsi Béttcher. 


19 


Ves Modiany pildruhé hodiny od Prahy | 


~yzddlena lezi na pravém brehu Vitavy. 
Kostel stoji o samoté na nejvyssim misté 
‘svahovitého biehu Vitavy, uprostfed hibitova. 
Jest pivodu novéjsiho, s okny segmentem za- 
konéenymi a postr4d4 vSeliké zvlastnosti. Na 
Stitu hlayniho yehodu jest vybledly znak by- 
valého kléstera Zbraslavského. Na zvonici 
zdéné o samoté stojici byvaly dva zvony. 
Mensi, od zlodéji 1850 ukradeny, nebyl vice 
nmalezen, ani nahrazen. Vétsi as 13 centt 
tézky visi na dubové stolici. Na jedné strané 


zvonu jsou vyobrazeni patronové sy. Vaclav | 


a Jan Nep.; na drahé strané spatruje se 
gnak zbraslavského opata klasterniho Adama 
Aysia. Nahofe je napis: ,Antonius Franck 
me fudit Pragae 1754.‘ 

Kostel ¢itaé tz oltdve pted péti roky 
‘gnovu sestavené z G4sti a soch starych oltéra, 
které byly pouhym lesenim z prken zbitym. 
ma némé visely obrazy a sochy stély. Hlavni 
oltdy vypliuje celou sténu od zemé az ku 


stropu. Mezi dvéma sloupy Fimsu nesoucimi 
jest olt4ioni obraz nanebevzeti Panny Marie 
nejnovéji od neznaémého malite provedeny. 
Dfive tam byl obraz Panny Marie Pomocné, 
ktery nyni na proti kazatelné visi. Po stra- 
nach obrazu sochy pozlacené svatého Josefa 
a sv. Joachima, Svrchu nad fimsou u prost¥ed 
Snekovitych ozdob obraz nejsv. Trojice. Dole 
na obou stranich nad vchodem za oltd¥ sy. 
Michael na déblu stojici a sv. Rafael s berli 
poutnickou, — Oltéte poboéni pted 4 roky 
sestaveny jsou ze soch a véc{ porfiznu roze- 
stavenych; na jednom je socha neposkvrnéné 
Panny Marie, na druhém Crucifix, Trublar se 
Stafirem udélali novou architekturu. 


Hlavni ozdobou prostory lodn{f jsou dva 
velké obrazy. Jeden predstavujici stigmatisaci 
sv. Frantiska pivodu neznaéamého; na druhém 
vyobrazen jest sv. Ondiej do nebe hledici a 
pravou rukou o kfiz opfeny. Pri cidéni na- 
lezen jest v levém rohu obrazu tplny podpis 
Brandliw. Nékte®i znalei upiraji, ze by to 
byla préce jmenovaného mistra, coZ snad za- 
vinéno jest neprimérenym mistem a nedosta- 
tecnym svétlem a proto by se odporucéovalo 
dtikladné jeho proskoumdéni. 

Mimo truhlize na vybirdni darki pro 
Bozi svétlo s letopoétem 1726 nema kostel 
zadnych starezitnosti. 

Fara stoji skoro o samoté. Jest stavéna 
bezpochyby poéétkem tohoto stoleti dle tak 
zvaného cisatského plinu pro byvalé lokalie, 
jakouz byla po vyzdvizeni klastera Zbraslav- 
ského. Lokalie tepry r. 1855 dekr. minist. 
d. d. dne 24. éervence é. 10808 za faru po- 
vysena jest. Zapisni knihy jsou dvé: stars{ 
z¥. 1814 aZ do 1837; druh& zalozena jest 
r, 1835. Nejstarsi matriky jsou od rv. 1787 


| po vyzdvizeni klast. Zbraslavského. Ze starych 


knéh jsou zde jen dyé Directoria klasterni 
zy. 1765 a 1780 se seznamy vsech Clent 
¥ehole cisterciacké vy Cechach za let zmi- 
nénych. Zakladacich listin neni. 

Patronem fary i kostela jest knize Oet- 
tingen- Wallerstein. 


8. 


Ovéary, ves s farnim kostelem sv. Jakuba. 
Sepsal farat Antonin Kolar. 

Podle polohy své jsou Ovéary starou 
osadou, protoze nadves ¢tverhranndé jest stie- 
diskem, kolem néhoz% se vse rozklad4. Jmena 
pak sousednich kopci a pozemkt nasvédéuji, 
Ze také v krajiné této druhdy vino péstovéno 
bylo. Kostel stoji na povySenéjsi strané ndvsi. 

V vr. 1835 pozbyl kostel diivéjst tvar- 
nosti své. AZ do toho roku staval jediny 
toliko vchod do kostela od jihu, a% dosud v pa- 


yodnim slohu zachovany. Staré vsak, ¢tver- 
hrann4 véz z Gervencho piskovee, s homolovitou 
st¥echou zdénow*) zborena a kostel v tu stranu 
rozsiten. Ve staré vézi byly toliko malé zvonky, 
velké nalézaly se ve zvl4stni oddélené, dievéné 
zvonici naskrz z dubového tramov{ nad mfiru 
pytelné zdélané, V tom roce nynéjsi vés 
dyoupatrové s okrouhlou lomenici s hodinami 
a Ahrannou stiechou jehlancovou plechem kry- 
tou vystavéna, s kostelem spojena, pod ni pak 
hlavni vehod do kostela zdélin, do sakristie 
pak z venéi zvl48tni vchod prolomen jest. Na 
dubové stolici véZni nyni zavéSeno jest pét 
zvonu: dva yvelké podle sebe a tii malé nad 
sebou. 

Proni zvon mi na éepei népis Svabachem: 
da starstd) x» Jana « Cobidse « Fira « 
rydjtar; + Mékota * tento * 3von * ndelin 
* jest « do Ovesar * k svatemn * Iakubu.” 

Na jedné strané obrazy sv. Petra, Jakuba, 
Jana, na strané protéjsi erb, pod nim medai- 
lonek se sv. Jitim. Aé letopocet nenf zazna- 
menain, pismem se fadi do 16. véku. Primér 
1 M. 20 cent.; vy8ka 95 cent. 

Druhy zvon ozdoben jest figurami sy. 
Jakuba, Vojtécha, Floriana a nejsv. Trojice, 
na Gepei arabeskami; dolejSi hrana lupenim. 
Na jedné strané ¢te se napis latinskou ini- 
eiélkou: ,GEORG KUHNER GOSS MICH IN 
PRAG ANNO 1779.“ 

Primér 98 cent., vySka 80 cent. 

Téeti zvonek hladky s letopoctem 1617, 
étyrty se sv. Ivanem a Antoninem bez roku, 
paty se sy. Janem Nep. s r. 1876. lag 
velkych dvou zvoni ve velké tercii jest libezny. 

Z byyalého chrému zachovalo se az do- 
sud presbyterium a zminény portal. Pres- 
byterium k vychodni strané polozené bez 
opéraki jest uzavreno polygonné péti stra- 
nami osmihranu. Jest nizsi nezli lod, k se- 
verni strané m4 pYistavenou sakristii. Jest 
klenuté — jak dobre znfézoriuje pridany 
nikres jeho — klenbou kiiZovou. Zebra spo- 
éivajief na krakoreich piedstavujicfch dilem 
lidské hlavy, dilem ¢lanky architektonické sbi- 
haji se ve svornfeich, z nichz jeden hladky 
jest, druhy pak réaZici tvori, Klenuti mezi 
zebrami vyplnéno jest cihlami. Také ¢tver- 
hranné sakristie klenuta jest klenbou kifzovou 
o A Zebrach, v jejiz jedné sténé zapusténa 
jest kamennd4 mfsa, tistici se skrze zed ven na 
odliv vody, Starozitné dvéfe ze sakristie do 
presbyteria jsou zcela Zelezné, po jedné strané 
mfizované s kratkymi z4vésy a otevienymi 
zamky. Poboént portal od jihu jest sklenut 
obloukem lomenym, m4 oblozenf kamenné s jed- 


*) Nezachoval se nikde nakres? Pozgn, red. 


20 — 


noduchymi sloupky vzdy mensimi do zdi za- 
bihajicimi. Jednokéidlové dvéte dubové s dlou- 
hymi zdvésy maji stary zimek otevreny. Okna. 
do hloubky zdé zapusténd (od r. 1835 zka- 
zen& a polokruhové) byla lomenym obloukem. 
sklenuta, a oblozen{, nyn{ hladké, byvalo élan= 
koyané, jak dosud vidéti lze na vchodech 
chramovych. *) 

Veskeré tyto Gastky fadi se dle popisu 
do slohu prechodntho. Zalozeni padalo vSak 
bezpochyby do predchizejici doby romdénské. 
V pamétni knize poznamendno jest, Ze pri 
bourdni Sstitu kostelnibo, kdyZ farni chréam 
Ovéarsky na z4pad prodluzovan byl, nalezl se 
na kamenu vytesany letopocet 1114. BohuZel, 
ze kimen ten nebyl vyzdvizen a jinam dobre 
zadélan. 

Pokud stdyala jesté stard véZ s homolo= 
vitou stfechou zdénou, opodél pak staré zvo- 
nice dubové, musel celek velmi malebnym 
pyti. Skoda toho obrézku! Budiz alespoh nynf 
slohové obnoveno, co az dosud zachovalo se! 
Staré osada m4& zbytky starého chramu. Po- 
loha a architektura se dopliuji. 

VSe ostatni jest, pivodu novéjstho. 

Ku starému presbyteriu prYistayénd lod 
m4 strop rékosovy. Kostel m4 ti% oltde no- 
véjsi. Hlavni s obrazem sy. Jakuba V., nak 
nim pak kulaty obraz nejsv. Trojice, se so- 
chami dvou andéli po stranéch; v samém 
pak yrehu archandél] Michael v boji s Luci- 
ferem. Dole v levo a v prayo sochy sy. Vde- 
lava a sy. Vita bilé a z Gdsti pozlacené. Na. 
obraze predstavuje se sv. Jakub, an uéi lid, 
s 11 figurami. Ramee dievény s yypuklou 
fezbou zlatou listy a hrozny pYedstavujici 
vy modré ptidé jest obkliéen véncem ze dieva, 
vyrezavanym. 

Cinové krtitelna m& na viku népis: 
»Baptisterium Hoe Comparatum Est Pro Oveza- 
rensi Keclesia S. Jacobi Apost. Anno 1767 
Ex Pecculio ejusdem Ecclesiae. * 

Nejstarsi missal z r. 1671 jest v Solno- 
hradé tistény. 

Varhany stavény jsou r. 1843 od yarha~= 
nate Josefa Gartnera za 650 zl. na maly kostel 
prilis zvuéné. Jsou v dobrém stavu. Na kruchté 
zachoval se pouze jeden ti&tény kanciondl 
Cesky, vytistény v Starém Mésté Prazském 
u Jana Karla Jefébka 1. P. 1687. Jakého po- 
zehndui zptisobil, dokazuji pisné z ného az 
dosud na osadé uZivané. Adventni: Vesele zpi- 
vejme. JakozZ 0 tom proroci. § vysosti ne- 
beské od Otce svétlosti. Vaickni vérni kiestané. 
Rosu dejte nebesa s htiry. Andél Gabriel. 


*) Pékné presbyterium stdlo by za slohovon 
upravu. Byla by snadno k provedent! 


Pozn, red. 


— 15 


ve tlatém tabetnakiu oltd#e. Architektura 
oltd¥e jest jasné vyslovena jak élanky svjmi 
architektonickymi, tak zlatem a barvou vyznam 
zvysujicimi. Zikon v celé dekoraci kostela se 
jevici i zde uréité se sleduje. Stavi se vse 
prirozené: té%ké ve spod, lehké svrchu, Ziv- 
lové prosttedkujici mezi obéma. Tézkhad mensa 
jest tmavéji zelené s prostornymi ndplnémi 
v barvéch intensivnich a roshodnych; lehky 
sursek jest razu bélavého zlatem silné zvySo- 
vany v naplnich ozdobeny ornamentdlnimi ftez- 
bami vyteéné lasirovanymi, ¢Astka pak stiedni 
ma prostredkujici zelei se suplementernim lila 
ornamentem v naéplnich. Tataz prisné zikon- 
nitost jako v celku podobné v jednotlivostech 
se jevi. Tak na zlaté lavici pro svicny stoji 
zeela zlaté tabernakulum a nad nim zlaty 
vystavni trin se zlatym baldachinem. Ale to 
zlato.m& rozmanity prizvuk. Kulaté dvitka 
tabernakulu jsou drobnymi body husté poset, 
Vv jejichz hladiné odlesk rizového koberce 
stén vikolnich se zachycuje a zlatu tonu do- 
divi; vyklének vystavntho trinu m4 zlato ji- 
ného lesku a jest ryt stylisovanymi vzorky, 
tak Ze crucifix ze zlata bezlesklého ve vy- 
klenku stojici s ornamentovaného pozadi pékné 
a urcité vystupuje. 

Obrétime-li z¥etel od strinky ornamen- 
télni ku strance architektonické a konstruk- 
tivnt, zeela urtité vidime, Ze architektura 
oltéte mi dva odstavce: spodni a vrehni 
stavbu. Ku spodni Gasti Cité se: mensa 
ozdobené monogramem Kristovym a malo- 
vanymi antickymi vzorky zlatem a hlubokou 
barvou éervenou a modrou; zlaté lavicka na 
svieny; prvunt podstavec (prostfednik dolejsku 
s ho¥ejikem) s tabernakulem zlatym; druhy 
podstavec s vystavnim trinem zlatym, klecictmi 
andély malovanymi a s krakorci po strandch. 
K vrchni tasti Siti se: stylobat co podstavec 
pro fadu sloupi na ném spotivajicich ; sloupy 
obklopujief oltéfni obraz sv. Vaclava se svymi 
podvaly a zlatym podnozim; na zlatych hla- 
vicich polozené zlaté kladi s népisem: 


+ SANCTO - VENCESLAO - PATRONO - 


polokulaté lomenice vyplnénd ptekrésnou per- 
lovou musli v barv4ch pfirozenych. 

Cely oltét uSlechtilosti poutajicf znacéné 
se li8{ od olt4fi obyéejnych.. Hlavni vaha 
zde klade se na tabernakulum a na vysoky 
trin vystavni s baldachinem, jak toho my- 
slénka hlavniho oltéte vyZaduje. Hned na 
prvmi pohled kazdy pozndvi, co jest zde 
hlavni véci. Proto pouzito jest pri tom pred- 
métu nad vise ostatni vynikajicim pouhého 
lata a Z4dnych barey. Oltéini obraz zde ne- 
péevlad4, jako obyéejné u oltitti byva. Stoji 
Vv patiiéné vysce aZ-nad trinem vystavnim, @ 


alaté jest pouze, ¢o na oslavu sv. patrodd 
poukazuje: pozadi obrazu, podstavec a vlys 
S n4pisem dedikaténim. Ani svicny nejsou na 
zavadu jednoty. Zkazeny vkus libuje si v ob- 
rovskych svicnech, jejichz svice obyéejnd a% 
vysoko do obrazu dosahuji. Zde se uZzilo 
svicnii Akademie kéestanské, nizkych sice, 
ale za to podstatnych, jednoduchych a dé-— 
kladnych chlapiki mosaznych, vyzZadujicich 
skuteéné svice, a nikoli pouhé syitiéky. Ne- 
prekazeji architektute a pede jsou édstkou 
oltéfe podstatnou. A tak zde vSechno sou- 
ladem jenjen hraje. 

Svétlo na oltét pada se strany, tak Ze 
veSkeré ynady v patiéiéném osyétlenf se ob- . 
jevuji. A jesté priznivéjii bude, az paprslkové 
sluneéni oknem barevnym lomené. a promé- 
néné padati budou do pékné svatyn’. Na 
primluvu architekta Barvitiusa povolil knize 
pan, patron chrému, aby se sem zasadilo 
okno malované. Na ostatni okna snad po- 
zdéji dojde. Zlato a barva, svétlo a stin, 
plastika a lasury — to vie zni zvucnym, 
uspokojivym a jasnym dur-akkordem. 

Hlavni oltét jest daistojnym zakonéenim 
celku. St¥edistém a koncem vSeho. 

A ten akkord znf{ ve vsech srdcich. 
Prosty lid si v té krase kostela libuje. Celé 
hodiny tam byvali za dne osadnici a divali 
se, kdyZ ta tprava chraimu jim se chystala. 
Duchovenstvo vyslovilo vypravovateli nelf- 
éenou radost nad krasnou harmonii jednotli- 
vosti a celku. ,Za takovou prdci dluzno Aka- 
demii kéestanské zaslouzené diky vzdati a ji 
blahoprati k tak kraésnym pfedmétim. Odpo- 
ruéovati ji netteba, kde dilo samo mistra 
chvali,“ pravil mi vdp. stateéek dékan. A vp. 
kaplan po cely éas, co se to délo, chrém ne- 
opoustél a m4 jiz prtipravenou ldtku na cely 
cyklus k4z4ni, kterou mu symbolika kie-— 
stansk4é zde vyvedend v hojné mie poskytuje. 
A osviceny patron knize? Vyslovil se, Ze 
dé poznendhla v tomtéz duchu veskeré patro~- 
natni chramy upraviti. Lehner. 


Mésiéni zprava. 
1. Vyvrizené zalezitost. 


Kalich s okrasami objednany vys. cis. kral. 
mistodrzitelstvim pro chrém Pané v Niklasberku. 

Spolkovy prapor dle’ zvl4stniho vykresa 
v podobé kostelni korouhve, objednany od dp. V. 
Cipina, mission4ée v Americe. Zhotoven jest z dvo- 
jité tézké, svétlomodré hedvabné latky (grosgrainu) 
dole ve vysttihich jsou kytky z lilii, nahofe na 
tmavomodré ptidé okrasy dfilem zlatem, dilem hed- 
vAbim vysité. Na pfedni strané naléza se obraz 
sv. Josefa s‘ndpisem zlatem vysitym. ,HI. Joseph 


on. 1G) me. 


bitte fir uns* s patiiénymi vkusnymi okrasami. 
Na zadni strané je zlatem vysity ndpis: ,St Jo- 
seph - Unterstiitzungsverein, gegriindet 1866 Ahna- 
pee Wis.“ Okolo celého prdporu, takté% okolo 
obrazu nachazeji se pravé zlaté porty. Po strandch 
visi dva hedvabné éervené tiapce na hedvdbnych 
Biirdch; dole na vystrihdch tii velké hedvabné 
tiapce Zluté; téze barvy jest horejsi cast praporu, 
6" Siroké ttepenf zdobfci. Celku piiméfeny jest 
té% v ohni pozlaceny kf{z, vrchni éést zerdé a tyé 
piténf. Prdpor ten jest dojista nejskvostnéjsim, 
ale také nejzdafilejsim pitedmétem v paramentnim 
ustavu Akademie kfestanské zhotovenym. Na ném 
zretelné vidélo se, jakych pokroki docileno jest 
za kratkého trvani istavu. Svidomitost a pilnost, 
8 jakou prdce provedena jest, zasluhuje uznani. 
Patrné pracuje se v ustavu s laskou a radosti. Vy- 
vedenf artistické fidil architekt A. V. Barvitius. 


2. Nova objednani. 


Monstrance: dp J. Dvor§k, fardt v Chocni; 
— dp. Fr. Kunda, fardié ve Slavkové u Opavy. 


Ciborium dp. Jan Dyordk, fardé v Chocni. 


Drobné prace kovové: poz. monstrance: 
dastoj. cistercidcky klister v Oseku; — pozlacent 
ciboria: dp. Pereg. Obdrzdlek, farat v Blinsku na 
Mor.; — pozlaceni kalicht: dp. Al. Kricner, far. 
v Hochstyné; dp. Ondi. Késtler, farét v Andélské 
Hore; dp Petr Tesai, farait v Holénkovicich u Na- 
pajedel na Mor.; — pacifikdl a kiiz k priwodim: 
vdp. Jan Kohout, dékan v Neveklové; — nddobku 
na sv. oleje: dp. Vaclay Cejka, farat ve Strasicich ; 
— mesni konvicky: sestery, vp. Josef Radimsky, 
kapl. ve Smidarech ; — kropenku: dist. dékansky 
trad v Brandyse n. L.; — kaditelnici: dp. Vacl. 
Gejka, faraé v Strasicich. j 

Paramenty: pluvialy, éerveni se zlatymi 
portami: dp. Vacl. Kunz, farat v Médénci; fialovy : 
dp. Mich. Hornsteiner, farét v Otiné; céerny: dp. 
Vince. Hasak, farat v Novosedlicich; kasule: bilow 
se zlatymi portami: ustav hluchonémych v Praze; 
zelenou: dp. Fr. Vysin, farét v Borku; fialovow: 
vp. Jos. Bartak, kooperator v Rudé; bilow, cerve- 
nou a cernow: dp. Jan Bezpalec, fardé v Brloze; 


—" stoly: vysivanow fialovou a kiestni: dp Aunt.» 
Kopecky, farat v Miletiné; krestné: vdp. Jos. Kan-~ 
dler, dékan ve Slaném; bilou, éervenow a fialovow 
se zlatymi kifzky: vp. Jos. Thun, koop v Trnayce; 
plastik na eiborium: vp. Jan Straka, koop. v Ze- 
leticich; — bursu k zaopatfovant: dp. Jan Bez- 
palec, farai v Brloze; — vysivané Saty pro sosku 
P. Marie: dp. Josef Hilek, deficient v Praze; — 
korouhwe kostelni se zlatymi portami: dp. Ludvik 
Hauner, fardt v Prunytové; dva skvostné spolkové 
prdpory 8 vysitymi obrazy a bohatymi okrasami: 
dp. Jos. Hessoun, missionai v St. Louis v Americe; 
— cingula: 6 kusi vp. J. Thun, koop. v Trnavece ; 
— polstare oltdint hedvabim vySivené: dp. Adolf 
Spacek, farét v Studené; — prikrov éerveny: dp. 
Jos. Thun, koop. v Trndvce; prikrov cerny se zla- 
tymi portami a bohatou tpravou: dp. Jos. Hudec, 
koop. ve Vel, Penéicich na Moravé. 


Pradlo kostelni: pokrywky oltdfnt: J. J. 
pani knézna Gabriela z Windischgratzu; — ro- 
chetu a antipendia vysivana, platénd: duistp. Jan 
Sporer, farét v Neukirchenu. 

Rozliéné: Zon: vp. Jos 
v Trnévce; — Zelezny khiiz se Gtyrmi svitilnami 
pro hibitov: vdp. Dr. Leopold Kotrbelec, dékan 
vy Podébradech; — missal: dp. Aug Werner, farat 
vy Hermankovicich; — gvonek trojcimbalovy: dp. 
Ad. Kropsbauer, fardt vy Lobosicich; — krtitelnici 
mramorovou: dp. Jan Dyorak, farét vy Chocni; — 
upravu tabernakulu: dustp. Alois Kricner, farar 
v Hochstyné. 


Thun, kooporator 


3. Rozpoéty. 


Na dva olténi obrazy: dp. Ant. Fliegl, far. 
v Jerné; — jeden obraz oltdFni: vp. Jan Straka, 
koop. v Zeleticich ; — st*ibrnow patenku a nadobku 
na sv. oleje ze stiibra: dp. Petr Tesaé, fardt y Ho- 
lenkovicich; — bily baldachin s Zerdémi a na 
hladky kalich se sttibrnou kuppon a patenou: dp. 
Vojtéch Polanecky, farai ve Viticich; — goticky 
cely stribrny kalich a cernou kasuli: vp Frant. 
Snopek, koop v Straznici; — skvostny cely stfibr. 
kalich s bohatymi okrasami a emailovymi obrazky: 
dp. A. Gardovsky, fiditel méstanské skoly v Praze. 

Lehner. 


Odbor archaeologicky. 


Bézny prehled a strudny obsah odpovédi na ,,otazky archaeologicke". (Pokraéovant ) 
Zaznamendva F. J. Lehner. 


5 


Nechvalice, ves s far. kostelem sv. Mikulage. 


Sepsal farét RoSkot. 


Vlastnimu popisu predeslal pan spisovatel 
» archaeologicky feuilleton k smichu a k plati‘ 
jakoZto avod, v ném% sarkasticky bituje van- 
dalismus z r. 1854, ktery pfekrdsnou starou 
vez roménskou gs okny dyojitymi a stanovou 


stfochou vespod diéevénym, uméle vyfezavanym 
podsebitim obroubenou, syrchu pak sluncem 
a mésicem korunovanou znesva¥il « znitil. 
St¥echu se sluncem i mésicem shodili kr4sn4 
okna romdnsk&é vyménili za okna okrouhla, 
celou véZ nepomérné zvysili, zvony viak dole 
zapomnéli. Tepry pti kolaudaci vése, kdyz 
zvony, druhdy chlouba celého vikoli, odnikud 
Slyseti nebylo, dovtipili se, ze by je bylo 


mx Sf = 


Zdréva bud Panno Maria, o Krélovno! Véa- 
nocni: Kristus Syn B. narodil se nyni. Na- 
rodil se Kristus Pan. Vsem vée divné. Poslou- 
chejte krestané. Sliéné pacholatko. Veselé 
vanoéni hody. Chtic, aby spal, tak zpivala. 
Den pfeslavny jest nam pYisel. Postné: Umu- 
éeni Pana naSeho Jesu Krista. Stdéla matka 
litujicf. PoslouchejteZaloby. Velkonoéni : Vstalt 
jest této chvile. Tietiho dne vstal Stvoritel. 
Vesel se nebes krélevno. Jiné: Svata Bozi 
Trojice. Ve jmenu Otce i Syna, Minula noéni 
hodina. Z hlubokosti mé téZkosti. — VeSkeré 
tyto pisné skuteéné krasné zachovaly se v pa- 
méti z udaného kanciondlu. 

Kolem kostela jest hrbitov vysokou zdi 
okrouhle obehnany, jenze se na ném po cho- 
lefe od r. 1831 vice nepochovavé. V osadé jest 
divnym obyéejem, Ze se v domé zemielého 
ten vecer pred pohfbem a téz éasné z rana 


vy den pohibu zpivs. Tot skuteéné jest krasnymt 


obycéejem. V Ovédrech se tedy jesté zachoval 
stary, zpévny lid éesky, ktery zpival a zpiva 
v radosti a Zalosti. Tot dalsim poZehn4nim 
starého kancionélu! Zaklddejme tudy tile Jed- 
noty Cyrillské po vSech kon¢indch vlasti! 
r. 1856. Farni staveni zbudovdno jest rv, 1841. 
Jedna gapisni kniha potind vr. 1809 a konéi- 
r. 1835. Druha od yr, 1835 jde az do pii- 
tomnd doby. Nejstarsi matrika jest od ry. 1761, 
ysech thrnem 26 svazki. Nejstarsi inventa’ 
a ucty od r. 1828. 

Patronem kostela a fary jsou dédicové 
y Frantiska Horského rytite z Horkysfeldu, 
ktery, pred 10 lety v prifatené dédiné a spolu 
filialee byvalou myslivnu upravil vy z4mek, 
v némzZ vsak Zadnych starozitnosti neni. 


fy pam aiken 


Obnoveni staroméstské véze mostecké 
v Praze. Pamétna vé% tato pozivas jména 
evropského, Tak dokonalé jest v pojmuti a 
v provedeni. Dlouhy most doch4zi takto kras- 
ného a zajimavého ukonéeni. Délka unavujici 
zde vyrovnéna jest priméfenou vyskou. A jak 
mistrné jsou velké plochy rozdéleny a oziveny! 
Praha bez té véZe nebyla by Prahou. Jest 
skvostnou pamaétkou véhlasného pry mistra 
Petra Parléte, ktery okolo r. 1357 ji stavéti 
poéal. Dokonana jest téhoz véku. A vézZ tuto 
slusi t6éZ potitati do fad nejslavnéjsich bojov- 
niktiv, ktefi po véky kraélovskou Prahu ob- 
hajovali. Mnoho nepratel na tvrdém kameni 
rozrazilo si lebky. Tak zejmena roku 1648, 
kdyZ studentstvo s ni hajilo Prahu. Strana 
k fece nem& ozdob mnoho z pfiéin priroze- 
nych. Bylot ji odtud zakouseti mnohych po- 
hrom. Tim bohatéji okrdslena jest strana 
protéjsi, ku Starému Méstu obrdcen4, kterd, 
jak patrné zndmky dosvédéuji, byvala ua éet- 
nych mistech mile polychromovaéna a zlacena. 
Nejspodnéji spatfuje se fada desiti znaku, 
nyni opét polychromovanych, coz v ostatnim 
vakoli pouze kamenném neplodi ten soulad, 
jaky byval tehd4z, kdyz i sochy malovany 


byly. Jsout zde znaky tyto: braniborsky 
se Ssesti liliemi, slezsk4é orlice, moravskd 
kostkov4 orlice, orlice s pili ¢ervend a 


s puli Gerné v zlatém poli, zemsky znak 


éesky, lucembursky, kladsky, hornoluZicky a ' 


dolnoluzicky. V druhé fadé méstsky znak 
prazsky, fi8sk4 orlice, zemsky znak Cesky, 
moravska orlice. Nejhotejsi. ze vsSech znaki 
je Gern4 orlice s ndprsni sponou., Nad vsemi 


Aa) 


maky v prekrasnoém architektonickém zar4mo- 
vani stoji skupenina soch. U prostied sy. Vit. 
jemu pak po stranéch sedici sochy Karla IV. 
a Vdclava IV. Nad tim posléze ve vyklencich 
krabulemi ozdobenych sochy zemskych patroni 
sy. Vojtécha a sv. Sigmunda, 

Klenba spodniho prichodu vedle pivod- 
nich maleb zase obnovena jest. Jednotliva 
pole v siti zeber klenbovych ozdobena jsou 
vyobrazenimi lazebnice a pté¢kem ohnivackem. 
V priéeli véze ku Starému Méstu nalez4 se 
obraz ,Vera icon“, rouska to sv. Veroniky 
s hlavou Kristovou, jiz dva andélé po obou 
strandch se vandSejici drzi. Na protéjsi sténé 
jest vyobrazen sv. Vaclav, co hlavnf patron 
krélovstvi a mésta, pak znak mésta Prahy 
s letopoétem opravy a jménem purkmistra 
Emiliana Skramlika. Klenbové Zebra barvy 
tmavocéervené a zlatem bohaté ozdobena vize 
pozlacené koruna sy.-V4clavska, v niz nalezd 
se otvor do vnitini mistnosti véze vedoucf. 
Malby znovu provedl dle svédomitych snimek 
Petr Maixner. 

Z prijezdu vystupuje se do hofejsich 
mistnosti po schodech vinoucich se kolem 
sloupu, ktery jest zakoncéen postayou starce 
prazvl4stnim zpisobem se uklanéjiciho, v ja- 
kych vtipech sttedovéci kamennici oblibovali 
si. Uvnit® jsou dvoje mistnosti nad sebou 
velmi prostorné s rozkoSnou panoramou. Okna 
jsou barevnym sklem ozdobena, Pi kolaudaci 
vysloveno jest od pYitomnych jednomyslné 
pranf, aby téch historickych a péknych mist- 
nosti pouzilo se za méstské museum. 

Oprava dokonéena byla ku 500leté slay-- 


Vigvevs 


Ae ae 


tiosti jubilejnf Karla IV. Na pamétku jeho | kami pokrytfch. kotouéovité se proplitajici 


Praha dilo obnovila svédomité a ndkladné. 


Dvére kostelni sv. Cyrilla a Methodéje 
v Karliné. Prvni velky pamatnik vdéku a 
lasky ndrodu po tisici letech — velebna sva- 
tyné Karlinské obohacena jest novou okrasou. 
Klidné prtéeli ryzé basiliky romdnské dopl- 
néno novymi branami, jimiz veSkeré tri por- 
tdély opatkeny jsou. Pokoleni stédrych ddrctt 
az dosud nevymyYelo. NejnovéjSi dar pochazt 
od starosty karlinského Josefa Gotzla, kterého 
sluS{ vraditi mezi prvni dobrodince chramu. 
Bez hluku udélil jiz éastokrét chrdmu vy- 
datné almuZny. Kdyz horkokrevny pan Vétrov- 
sky se svou Zenou, litou vichtici, poSramotili 
krytbu stkechy a vézi, klidny nd& starosta 
jda z réna po boufce kolem chr4mu, pravil: 
»Lavolejte pokryvate; at to spravi!“ Kdyz 
byla prace hotova, pokryvaé za8el k starostovi, 
jehoZ pravice dala nékolik stovek, o kterych 
levice nevédéla. Dobry skutek skryté vyko- 
nany vdzi u Boha stondsobné. Kdyz pred 
lety sklddali se lidé na vnittni upravu mi- 
lého chrdmu, utéSené bylo podivdni na tu 
ochotu a obétavost. Obec karlinska fekla: 
nJ4& dim hlavni oltar!“ a obtané odpovédéli: 
»My dame lavice!“ Dr. Harrach fekl: ,Ja 
s rodinou vénuji sv. Cyrillu a Methodéji ka- 
zatelnu se zpovédnicemi!* A urozend pant 
hrabénka Johanna Schénbornové odpovida: 
»Ndém druzstvu Zenskému piislusi, abychom 
opattili kostel krasny krasnymi paramenty !* 
K ni pfidala se deera otce Palackého, Slechetnd 
pani Riegrové, fkouc: ,Oltar sv. Vaclava jest 
muj!* ,A oltdt blahoslavené Panny Marie 
jest mij!“ odpovidd vdistp. probost Wiirfel! 
»Ozdoba baptisteria jest mou “ dokladé ka- 
menik chrdému Svoboda. ,A celd apsida za 
hlavnim olta¥em jest nase!“ dopliuje libezny 
quartett Jednota krasoumné, A nddherou barev 
stkvi se jiZ apsida, baptisterium a oltdte oba. 
»O hudbu varhan postarim se ja!“ di Stefek. 
»Hodiny vézni na horu dam ja!“ pfizvukuje 
Danék. ,A vrata do portdlu dole zase jd!“ 
dokladi Gotzl. | 

A vsickni dostali jizZ slovu, na sklonku 
minulého roku posledné jmenovany starosta. 
Ta vrata jeho majf celou historii. 

Ku provedenf ndkresi zvolil si Gotzl 
historického malite Josefa Manesa, ktery 
po Getnych navrzich koneéné se ustanovil na 
jednom vice malebnosti, neZ architektonickou 
povahou se vyznacujicim. U architekta majit 
dvé¥e syou zvléstni strukturu s rémcem a 
ndplnémi jako% i vim, éeho u vrat vyzaduje 
se, jakoz% spattujeme na vytecnych broncovych 
dvefich ve Florencii, v Pise, v Loreté, v Hildes- 
heimu aj. Na dverich Jos. Manesem kom- 
ponovanych vine se na dvetich médénymi des- 


roménsky ornament paskovy a listovy ze Ze- 
leza lity (rézu Zeleza méné odpovidajici) a 
slouzi za vroubeni i spojeni figurdlnich re- . 
liefa. Kostelni vrata jsou dvouktidelnd. Proto 
i slozen{ celku ze dvou stejnych Gdstek se 
sklad4. Nejvrchnéji spattujeme apoStoly slo-— 
vanské y celych postavdch, sv. Cyrilla na 
jedoé, sv. Methodéje na druhé polovici v man 
dorle. Pod nimi pak po titech velkych medai- — 
lonech na kazdé strané, v nichzZ plasticky vy- 
obrazuji se nékteré vyjevy ze Zivota sv. pa- | 
troni teskych v tom pofrddku, Ze vady dvaa 
dva sobé odpovidaji. Nejprv sv. Cyrill, Slo- 
vantim kYestanskou viru hlasajici, proti nému 
sv. Method Boftivoji k¥est udilejici; sv. V4- 
clay stavbé chramu Zehnajici (stavitel na vy- 
jevu jest podobiznou architekta Ulmanna, ktery — 
Fidil stavbu chramu Karlinského) a muéedl- 
nické smrt jeho, naproti sv. Ludmila, malého 
Vaclava vyuéujici, a martyrium svétice; posléz 
sv. Vojtéch u vrouci modlitbé k nebi o dest 
volajici, naproti sv. Vojttch z Rima se vra- 
cejici u bran prazskych sy. Vaclavem pfivitany. 
(V dolejsim reliefu mezi pritomnymi jest por- 
tretovan Gotz] a Danék.) 


Obé fady reliefti obklopeny jsou ve sméru 
kolmém na pravo i na levo fadou mensich 
medailonti stkidavé kulatych a étverhrannych 
p¥es roh postavenych. Ve vétSich kulatych 
jsou poprsi dvandcti apogtoli, v mensich étver- 
hrannych jsou hlavi¢ky cherubint. 

VeSkeré reliefy jsou z broncu. 


Po schvdleni ze strany &tédrého donatora 
vypracoval Manes vy ptirozené velikosti po- 
drobné nakresy k ornamentdélnim obrubém pro- 
jektovanych relicft a kartony k modelim, 
jejichz proveden{ své¥eno jest proslulému mistru 
L. Simkovi, ktery se zdmou syédomitosti 
do prdce se pustil r. 1864. Jest’ pked od- 
chodem do Rima zhotovil postavy sy. Cyrilla 
a Methodéje v mandorle, a hlavitky cheruba. 
Za pobytu ftimského proved] 12 apo&toli a 
medailon vyobrazujici sv. Vaclava stavbé 
chrému Zehnajiciho a smrt muéedinickou sva- 
tého patrona, Simek s podrobnou urtitosti a 
uméleckou ptisnosti p¥enesl do plastiky, co 
Manes nakreslil, tak Ze se 2d4, jakoby Manes - 
sim byl plastiku provedl. Jen v nepatrnostech 
se odchylil od ndkresu. Tak na p¥. bezvou- 
sému, priliS mladistvému sv. Vaclavu se syvo- 
lenim J. Eminence, na&eho vrehniho pa- 
styfe, kdy% umélee naxeho vy Rimé nav&tivil, 
dodal muznosti vyrazem a vousem, staviteli (Ull- 
mannovi) ruku otodil, v ni% plany kostela dri. 

Po navratu z Rima do Prahy r. 1870° 
vyvedl medailon pfredstavujici sv. Ludmilu, 
malého Vaclava vyuéujiei, a muéedinickou 


{ smrt svétice; posléze sy. Cyrilla hlasajiciho 


‘slovo Bové Slovantim, podle kartonu, kterého 


jiz nebylo Ize upotrebiti. 
_ _Nyni teprv se objevilo, Ze posldna jest 
Simkovi nepravd mira velkych medailont, tak 
Ze poslednéjsi étyry sochat Karel Dvorak podle 
imkovych jesté jednou kopiroval. 
Zbyvajici dva dodélal pak Dvordk sdm. 
Podle modelti lilo se vSe ve slévarné to- 
varny strojnické Datikovy a Gitzlovy v Kar- 
‘lin8 a praci Fidil si sam zkuSeny a horlivy darce. 
Méd a brone ponechdny v pfirozené své 
podobé, kdezto ornamenty ze Zeleza lité na- 
tfeny jsou ¢ernou barvou voskovou, aby takto 
uchranény byly od regu a Skod jinych. Tato 


riiznost barev jest vSak celku pontkud aa 2é4- 
vadu, porovnd-li se prdace tuto s dvekmi zcela 
broncovymi, plodicimi dojem vét&{ nadhernosti 
a celistvosti. Sprosté Zelezo prilis kontrastuje 
s uslechtilosti broncu. 
_Aby pak oba poboéni portdly p¥iliknd 
neruznily se od vrat hlavnich, ptidal stédry 
dondtor k daru slibenému dar novy. Také 
ob&é postranni dvé¥e byly médénymi deskami 
pobity a opatreny ozdobami ze %elezné litiny, 
k niz poji se hlavy andélt z broneu., 
Chrém sy. Cyrilla a Methoddje v Kar- 
ling vddénd pamétliv bude dobrotivého darce. 
Lehner. 


Jan Karel Rojek, dékan Budyisky. 


Naért zivotopisny od Josefa Rostlapila, fardée ne Opotné. 


Jan Karel Rojek narodil se vy Lito- 
mySsli 31. brezna 1804. Madi své stravil s ro- 
dici svymi, an otee byl ve vojité ve Véliéce 
‘a v Olomouci; pozdéji se odstéhoval se svymi 
rodici do Litomysle, kdeZ na hlavnim ndmésti 
dim s prodejem a Senkem yina méli. Tam 
‘studoval pod piaristy gymnasium a tehddz tak 
zvanou filosofii. R. 1822 na podzim vstoupil 
v Hradci Krilové do theologie, kterou% roku 
1826 vystudovay, nemaje vsak jesté ustano- 
vena léta éekati musil na posvécen{ na knéZstvi, 
az teprv 27. kvétna 1827 od tehdejsiho bis- 
kupa krdlohradeckého Aloisia Josefa hrabéte 
Krakovského z Kolovrat v biskupské kapli 
v Chrasti vysvécen byl. 

Knézem se stal z pravého povolani, nebot 
byl jediné dité zimoznych rodiéi, Otce ztratil 


yr. 1826. Matka jeho Anna byla rozumna, 
energické pani, ode vSech vdzen4 a cténd 
matrona. Obchod ve viné vedla dale. Do 


bytu a na strayu prijimala studenty, z vétSiho 
dilu tak zvané filosofy, z redin toliko poéest- 
nych, ovsem i zdmoznych, ji obyéejné od P. 
rektora piaristského P. Flora Staska, neb P. 
Germana Presidenta aneb Ambroze Khoma, 
tehdejsich profesori ve filosofii, odporuéenych. 

A v8ickni ti studenti, at gymnasisté neb 
filosofové, musili ji slusné ctiti a poslouchati, 
jak jsem se sim o tom r, 1828 a 1829 na 
své vlastni o¢i pf¥esvédéoval, chodivaje éasto 
do domu jejiho na naévstévu ku svému rodéku a 
spoluskoJéku I. Sejkorovi, jenZ u ni bytem byl. 

Potdtkem listopadu 1827 byl J. R. usta- 
noven za kaplana do Krucemburku, na by- 
yalém panstvi Polné vy Chrudimsku. NHornata 
a studen4 krajina tamni nesvédéila valné jeho 
zdravi, tak Ze éastéji na zénét v hrdle se roz- 
stondval tak, Ze po jate r. 1829 na lécent ku 
své matce do LitomySle odstéhovati se musil. 
Tehdaz jsem jej ponejpry vidél — ale jen vidél. 


Po svyém zotaveni posl4n byl za kaplana 
do Nového Mésta Hradisté nad Methuji, kdez 
u p. dékana Frantiska Sokola sim jediny 
aZ do 27. listopadu 1839 kaplanil, nesa a 
snaseje vérné a pracné témér veskeré brimé 
dne i horka na rozséhlé vinici P&né novo- 
méstské, ku které% jest 14 vesnic — nékteré 
i 1'/, h. vadilené — pfivtéleno s dvéma fili- 
alnimi kostely a 5 filid4lnimi Skolami, ¢ftajic 
pres 6000 dusi katolickych. Neni divu, ze i 
tu zneduZilo télo jeho, jehoz pak lé¢il v Gra- 
fenberku u Priesnitze. ' 

A tu hned ve mésté zalozil Skolni kni- 
hovnu a hudebni archiv, pro néjz s4m mnoho 
figurdlnich m&i, litanif a j. prepsal a ulozil. 
V prdzdnych chvilich jal se méstsky archiv 
prehlizeti, z néhoZ vypisky vybral a napotom 
do matriky vikaridtni ulozil, pri éemzZ jemu 
Vv pozdéjsich letech tehdejsi zkouSeny radni 
na N. Mésté bez pochyby druzné poméhal: 
Josef Kohout, rodily Hradecéan, upiimnd, po- 
ctiv’é to duSe starocesk4é, viely ndrodovec, 
dobry znatel a skoumatel staroéeského jazyka 
praévnického, jenZ nesprdvnosti a nesvary do 
pravnick¥ch spish tehdejstho ¢asu vetfelé ve 
svém titadovani vymytoval, nahrazuje jich ter- 
miny a frisemi dobrymi, jakZ 0 tom svédectyi 
vyd4vé jeho stat: ,.O slohu prdvnickém by- 
valém a nynéjsim’ Cas, C. M. 19. roé. éislo 
A, str. 519—525, 

R 1832 zurila cholera po celé étvrtleti 
jak ve mésté tak i v kolatufe novoméstské, 
éimZ kaplanu Rojkovi nastalo a _ potrvalo 
mnohé a nebezpeéné zaopatrovani nemocnych. 
Tu viele se ujimal té ubohé chudiny, opatfovav 
ji chlebem, pokrmy, zvla8t pak polévkami 
rumfordskymi, coZ vdééné uzndvaje magistrat 
novoméstsky jmenoval jej 28. fijna 1838 
cestnym méstanem, 

27. listopadu 1839 stal se J. K. R. du- 


em 


— 24 — 


chovnim sprayeem — expositou — V blizkych — 
Bohuslavicich s filialnim kostelem a Sskolou 
Vv Cernéieich, osadou titajfef pres 2000 kato- 
lickych obyvateli, Piestéhoval se ovSem do 
nové fary, téhoz roku 1839 z nova aySak 
akkordem vystavené, v niZ neustéle mnoho 
zimy zakousel, nemoha se nikde po celou 
zimu dotopiti, a% si z toho stdle_ trvajici 
neduh zvla4st v levé noze pritahl, ktery vady 
na podzim a v zimé témé? kazdého roku se 
oblasoval. Nemoha jednou v adyenté pro bolest 
v noze jiti, dal se do kostela donésti, aby 
predece rordte slouziti mohl. Péti svou nejprvé 
obratil k opravé a obnové chréimfi Pané, jak 
Bohuslavického, tak i Cernéického tak, Ze od 
r. 1839-1841 kostel Bohuslavicky opatfil 


obnovenou vazbou, novou stéechou, jez se 
taikami pokryla, u vnit? pak novym stropem, 
dada hlavn{ olté* znovu Stafirovati, nové 
stupné pred nim poloZiti, kazatelnu i kruchtu 
ndlezité obnoviti. R. 1846 byly jeho pééf 
nové varhany porizeny, 1849 déua nové sttecha 
na vé% o sobé stojief blizko chramu Péné, a 
p¥itom ihned do nf nové hodiny byly jsou za- 
végeny, k nim% darovan ze zimku novomést- 
ského cymbal. I v Bohuslavicich zalozil skolnf 
knihovnu, a na pamdtku své IL1tileté spravy 
duchovni v ptemilych mu Bohuslavicich daroval 
r. 1857 témuz kostelu pamdtny kalich sttibrny, 
42 loti té%ky, v gotickém slohu shotoveny, 
kdyz 21. srpna 1857 exnositura Bohuslavick4 
na faru vyzdvizena byla, s timto ndpisem: 


ReDIVIVVs pLebanUs pLebI BohUsLaVICenaw et GernGICenae — 
noVUs CaLIX VotlVVs eXInDe fVtVrIs VoblIs sIt fons saLVtls. 


Josephus Kraus 
Curatus Vlasaticif 
7 30. Aug. 1855 


Jean. Car. Rojek 
Ep. Vic. for. et Dee. 
Neopoli 


Peregrinus Novak 
Cap. Exp. Bohu- 
slavicii 


Rectores snecessivi Eeclesiae S. Nicolai in Bohuslavie dieant. A. 1857. 


Bylot to 18. btezna 1840, kdyZ J K. R. 
prijel do Péepych, kdeZ% jsem byl kooperatorem 
a téhoz dne se odstéhoval do Dobrusky za 
druhého kaplana. Pyijel na pfivitanou svého 
pritele Jana Vitecka, jenZ z lokalie dob¥anské 
na faru Pf¥epySskou tého% dne prestéhoval se, 
A to byl ten den pro nds oha pamatny, 
v némzZ jsme se poznali, nalezli a sobé p¥d- 
tely ztistali az do smrti. Vdyt nd4s jedna 
vrouci, neumorn4 ldska k vlasti, ku zvele- 
benf a jejfmu blahu k sobé tahla, spojo- 
vala, podnécovala k ob¢tim i sebe téz8im, 
jevic se tehddz zvlasté tim, Ze jsme spravné 
mluviti a psditi se jali, mlddez i lid tak mlu- 
viti a psdti poznendhla udili, v ném ldsku a 
tictu k jazyku mateiskému budili, roznécovali 
a Citinfm knih &ffili, jichZ jsme jemu opa- 
tfovali, piijéovali, darovali, zavadénim zpévu 
pisni tehdejsich vlasteneckych i také n4rodnich, 
hledice k tomu. by tak o pidstvach a jinych 
sehiizkach zvl48t u pokolenf mladsiho se délo, 
vybizenim ku hram divadelnim, jichz jsme | 
sami obyéejné yolili, ffdili a ku zdérnému 
efli dovadéli, majfce pti vem nejvice skolni 
mlddez i mladsi utitelstvo na z¥eteli, udice, 
povzbuzujice a cviéice ho, by to mladé pokolent 
jemu svéfené pro Boha a vlast zddrné vedlo, 
cyicilo a vychovavalo, 

V tichych, od hluku méstského vzddlenyeh 
Boleslavicfch, poéal J. R. pdtrati, vyhledavati 
a sndseti historické a archaeologické pamatky 
celého vikariatu opotenského, zvlast pak mést 
a starych far v ném se nalézajicich, prebiraje, 
prehlizeje a p¥episuje k tomu konci_privi- 


legia a staré Spisy v méstech Dobrusce, 


vy N. Mésté, na Opoténé a v Téebechovictch ; 
preblizeje a probiraje matriky farské, kostely, 
zvonice a napisy na zvonech; ohled4vaje mista, 
na nich% hrady a tvrze druhdy stdly, zejmena: 
u N. Mésta, Dobrusky, Opotna, Bolehosté, 
Podveselice, Dobf¥an, pdtraje vSude horlivé a 
snazné, kdeby se jen sebe mens{ho zrnetka 
a praydy historické dopdtral. Nejednou jsem 
jej na téchto cestach historickych doprovdzel, 
divé a téSe se jeho pri tom neunavenosti a 
neumornosti, a¢ mu tam, kdeby z éasu pobé- 
lohorské bitvy snad mnoho byt mohl vytézZiti, 
v panském archivu opoéenském, nebylo po- 
prino, by ho nélezité prohledl, na skodu 
ovsem nenahraditelnou, protoze, jak se povida, 
v pozdéjsim éase nad tim archivem ustanoveny 
pan z ného stars{i pamadtky historické pro- 
mejtil a prosmejdil. 

Cehoz pri svém bdddni neustdle litoval 
a toho touzil, Ze nebyly mu po ruce Libri 
Erect. et Conf. a Desky zemské, Zidaje sobé, 
kdyby pry aspoi kazdého roku jeden neb dva 
mésfce mohl z téch prazskych pokladé vaziti. 
Proptijéovali se jemu laskavé vy té véci panové: 
Palacky, Musil, K. V. Erben, V. Tomek, sim 
pak, pokud jemu éGas a kapsa staéily, predce 
nékdy do Prahy nékolik dn{ zajel, by tam 
svyou touhu bdédavou ponékud ukojil. Privi- 
legia mésta Dobrusky a j. prepsal pro Mu- . 
seum, jehoZ podporoval a co td stdéle a hor- 
livé k nému pfispival az do smrti. Vice nex 
2Oletou prdci svou uloZzil napotom v rukopisu: 
Matrika Vikariatu Opotenského, nyn{f chova- 
ném na dékanstvi v Novém Mésté n. M, 


Nakladem vydavatelovym. — Tiskem Mikulige a Knappa v Praze, v Karliné. 


& 


“ASOPIS VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 
Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie ktrestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Eerdinand J. Lehner. 


Cislo 3. 


V Praze, dne 30. birezna 1879. 


Rocnik V. 


OBSAH: Uménf kYestanské a stré%cové jeho. -- Jednatelska zprava odboru pro vytvarna um€nf, a odboru 


archaeologického Akademie kéest'anskéza rok 1878. — Jan Karel Rojek, dékan Budyisky, Ndért Zivotopisny, 


Uméni ktestanské a stréZcové jeho. 
PredndSel ve valné hromadé Akademie ktestanské dne 25. brezna 
F. J. Lehner. 


Uméni jest jednou ze socidlnich velmoct 
hybajicich Zivotem ndrodi. Cil uméni jest 
vaneSeny: ,Zndzoriovanim idedlni krasy po- 
vanageti ndérody ku pravzoru odvéké krdsy.* 
VaneSenym tidelem posvécuje se vzneSené po- 
volani. Umélee jest vykonavatelem takového 
povoléni. Umélec povolénim svym zasahé 
Vv obor trojice socidlni. Lékat, uditel, knéz — 
to jsou ti tii sloupové spoletnosti. Due a 
télo, nebe a zemé jsou plodem jejich cinnosti. 
Uméleec jest spolupracovnikem — kooper4- 
torem — toho trojiho povolini. Umélee ¢éin- 
nosti svou soustreduje v sobd troji trad: 
lékarsky — udcitelshy — khnégsky — jsa pro- 
stredkujicim Clenem nejdilezitéjsich titi stavi 
spolecnosti. 

Umélee povolinim svym jest (ékarem 
dusi. Peéuje-li léka¥ o krdsu a zdravi téla, 
pecuje umélec o krésu a zdravi duge. Umélec 
skladé utvary a tvori obrazy ze slov, z tont 
az létky. A kdo tu harmonii slov, tint a 
latky v duSi ssaje a dycha, prijimd a sili 
sebe vzduchem balsamovym. Vani toho vétru 
dusi otistuje a oblazuje. Tvary a obrazy uslech- 
tilymi zaplagsuji se tvary a obrazy neSlechetné 
a netisté; myslénky a tuzby povzndseji se 
od toho vSedniho svéta k svym idedlim nad- 
pozemskym; due slavi své svatvecery klidu 
a blazenosti po parnu a vedru dennim, po boji 
s tim yétnym nepokojem a hlukem vsedniho svéta, 
s témi néruzivostmi a tklady slabochu, s témi 


prehaikami napnuté rozéilenosti a tisnici zma- 
latnélosti uchvacujiciho viru Zivota a bezuté- 
Sené, temné samoty. Ten lidsky Zivot uméni 
uslechtuje — svou poésii — svou pisni — 
svym obrazem — svou plastikou — svym 
architektonickym ttvarem. Plody umélecké 
jsou p&skou, kterd poji Zivly zpriznéné a zdru- 
Zuje snahy vznesené a pouté k vyssim, spo- 
leéenskym zdbavam. Uménim i vikoli tlovéka 
bajeéné se proménuje. Tvorivi ruka dimysl- 
ného élovéka okraSluje dim a obydli, nabytek 
a ndcini, pole a luka, haje a sady; suchopdr 
zivota kouzedlnym prutem méni v Carovnou po- 
hidku. VSedni ukony ovéSuje rouchem vkusu, 
zivotu udili zajimavosti chrénic jej, aby neu- 
tonul v mamonu a povrchnosti, Zivi velko- 
myslnost, krésu a dobro. Péte o krasu a 
zdravi spoleéenského Zivota ¢ini umélce lékatem 
spoleénosti. 

Uéenec vyutuje; umélec lid vychovava. 
Ku strance vzdélavatelné druzi se stranka vla- 
stenecké. Umélee jest wcitelem ndrodu. Pri- 
tomnost malo kdy k velkym ¢intim pobada; 
ba ona ¢asto kazi a niéi. Proto umélec osvé- 
Zuje narod svuj upominkami na minulost jiz 
celkovitéS zakonéenou a velkoleposti imponu- 
jici. Minulost pYistim pokolenim veZdy ve 
svétle idedlnéj8im se objevuje. Umélee spfi- 
tomliuje v jednom obrazu minulost vlastenec- 
kého ducha nérodu v celé sile a snaze jeho. 
A ndrod na tom obrazu okfdva a nového 2i- 


Yota nabyvé. Rozpomind se sama na sebe, 
v dugi se obrozuje, vo sily a touhy diimalo 
v utrobach ndrodu, priklad minulosti stava se 
naukou, obraz pobidkou, upominka jasnou my- 
Slénkou, do zmatkt piitomaych prichdzi svétlo 
skutetné vidiny, ndrod na obrazu minulosti roz- 
vinutém ndhle pred o¢ima pozndvé sama sebe. 
Obnovuje u vdééné pamatce zdsluhy svych 
velikénu, zvéciiuje v srdci lidu upominku na 
své dobrodince, oslavuje hrdiny a krale, uéitele 
a zikonodarce, stavi zlaté poctivosti ¢estné 
pamdtniky, ¢in{f jména tvuréich, podnikavych 
duchii nesmrtelnd, objasiuje piitomnost minu- 
losti; co minuld pokoleni myslila a citila vel- 
kého, krdsného a vzneSeného, vlasteneckym 
uménim dochazi Zivota velkolepého, nehynou- 
ciho. Uméni zachovava tudy a obrozuje v pod- 
staté spolecnost a jest dilezitou zdlezitosti 
statu. a spolecnosti; ono kiisi mrtvé, ono 
budi mySlénky jednoty, velkosti, sily a schop- 
nosti k Zivotu. Béda statu! kde vira v navrat 
zlatého véku minulosti povazovana byv4 za 
zloéin! Dvakrat béda narodu, ktery za velikou 
minulost svou se stydi aneb lhostejné od ni 
se odvraci! 

Kromé stranky spoleéenské a ndrodni 
ma vsak umélecké Cinnost té% jiny vyznam 
nad oba predeslé vynikajici — vyznam uni- 
versdlni. Umélee s lékafem a uéitelem jest 
spolupracovnikem knéze; mluvim ovSem 0 
umélei z milosti Bozi, o umélei jak schop- 
nostmia vzdélanim, tak jemnosti ducha a uslech- 
tilosti srdce povolaném k tak vzneSenému 
Giadu, ktery netropi koketerii s vlastni osobou, 
aniz v bliskavé virtuosité chvdly slavného 
publikum pouli¢niho vyhled4vé a dceru nebes 
— musu posv4tnou — v hanebnou prostituci 
vydivaé. Vedle krdasnych slov otce filosofie 
jest kosmos nejkrdsnéjsim dilem uméleckym, 
ponévadzZ uméleckym dilem bozskym. Nasled- 
kem kletby bozské neni v8ak nyni stvorent 
tim, tim Buh je miti chtél a éim byti mélo. 
Zejmena jest mikrokosmos — zuboz%eny clovék 
— dilem uméleckym zle poruSenym na dudi 
ina téle. Je-li ukolem ¢lovéka, aby pravou 
harmonii Zivota dugevniho opétné si vydobyl, 
jest ukolem a tiéelem pravého uméni, aby 
li¢ilo a vyobrazovalo ptivodni, Bohem usta- 
noveny pofrddek a krdsu véci a predevSim 
élovéka samého. Ono porusenému skutetnému 
Zivotu m4 p¥idrZovati zrcadlo Zivota idedlniho, 
lepSiho, ptivodniho. Pravé umén{ m4 s tyre 
prirody sejimati z4voj Isidiu a zjevovati v ni 
pivodni vidinu bo%skou. A proto pravy umélec 
jest méné ndpodobitelem pifrody, a vice nd- 
podobitelem Boha. Také on v jistém smyslu 
prirodé veli: ,Fiat lux!*, aby ji ukdzal ve 
svétle proménéném. Jak vaneSeny to vtad! 
Jak vysoké povolaini! Lidstyo povzndSeti nad 


obyéejnou hladinu, zraky jeho voditi tam, kdé 
prebyvaji skutetai idedlové prirody a ctlové- 
éenstva! — V tom pozpdvdme pravé povoléni 
uméleovo, kdy% kazdy umélecky plod némou 
sice, ale predce vymluynou feti volé: ,Sursum 
corda !* 

Bezdétné dospél jsem k vy8indm umé- 
leckym — k hranicim wmént krestanského. 


Zivi li veSkeré ndbozenstvi smysl pro 
umétni,“ psal slavny sochat Canova Napo- 
leonu I., ,predce Zddné v té mife, jako né- 
bozenstvi nage.“ A promluvil hlubokou pravdu 
a promluvil ji z vlastni zkuSenosti. Velkolepa 
dila dozrdvaji jen na pudé ndboZenské. 

Uméni Yecké, usilujfe vyobraziti bohy 
v télesné krdse a velebnosti, na vysi vySinulo 
se teprve, kdyZ nejvét&i mistri, Apelles, Fy- 
dias, Protogenes, Parrhasius &stétec a dlata 
zasvétili na vyobrazeni boht' olympickych i 
s pliznaky vyS8{ jejich velmoci. Apelles nebyl 
povazovan za velikdna diive, pokud Jovise 
neozbrojil bleskem a hromem, a pokud nevy- 
vedl svou Venusi Anadyomene; Fidias — 
pokud nezplodil svou Minervu, a jediny Apollo 
belvedersky jest s to, puvodce svého ovéntiti 
slavou nesmrtelnou. 

Mythologie to tedy byla, jf% antické 
uméni m& co dékovati za slavu svou; rovnézZ 
tak jest to n&bozenstvi kfestanské, které zplo- 
dilo nejkrasnéjsi dila uméleck& a to nikoli 
néhodou, nybrZ mérou pftirozenou. Vtéleni 
Syna Boziho a Zivot jeho na zemi jest nej- 
vétSim dilem uméleckym, ponévad% zjevenim 
naprosté pravdy, krdsy a debra. Ba uméni 
tak se znovuzrodilo, bylo pokiténo a pfijalo 
Zivot z Zivota Kristova — stalo se kfestan- 
skym. Umén{ kfestanské jest uménim Kristovym 
t.j. uméni bozské poji se zdes uménim lidskym. 
Umélee propijéuje ruku, kterou duch vy&&{ 
vede. Syn Bozi jest odlesk Otce, krdsy vétné. 
Podle pravzoru té krdsy stvotil Logos — 
Slovo stvotilo svét. Co élovék jest obrazem 
vSeliké krdsy ptirozené a nadpfirozené. Nej- 
krasnéj8i mezi syny lidskymi jest také nej- 
svétéjSi a ptivodcem svatosti vSeliké. Ta bo%ska 
a lidskaé krésa jest svétlem a sldveu, poté- 
Sujici nebe a zemi. 

Botsky Vykupitel — pravzor krésy a 
sam idedlni dilo umélecké — svou pravdu, 
svuj pokoj, ovoce své lasky ziistaviv Cirkvi, 
svéril ji wmént cirkevnt, kterého ona s ma- 
tetskou ldskou se ujala, na prsou svych je 
odchovala a k nevidané vitézosldvé jemu do- 
pomohla. A aby stromu z rdje na zem pYe- 
sazenému neschdzelo ani svétla ani vléhy, 
prysti se u paty jeho na stdlé svlazovani a 
ziven{ kofenti jeho pramen ivy, studdnka ne- 
vysychajici — cirkevnt liturgie. 


ig Re 


Co élovéku jest te’, to uméni k¥estan- | 


skému jest liturgie. Liturgie jest uméni, jimi 
Cirkev Bohu se klanf, j-j prosi, jemu dékuje; 
ona jest Zivotem, uditelkou, pravidlem kYestan- 
ského umén{. Liturgické knihy: missdl, brevif, 
Knihy chordlnf, rituale a pontifikdle jsou umélci 
»corpus juris artistici.* Z nich ¢erpd nejen 
nauku v celé jeji ryzosti, nybrz také symbo- 
lismus v eelé rozséhlosti. Voda a ohet, kvé- 
tina a drahokam, olej a vosk, z4voj panensky 
a loZe manizelské, korouhey vlasti, met vo- 
jintv, simé a pluh rolnika, ba i prach hrobu 
— tomu yvsemu liturgie udili vySSiho, nad- 
prirozeného vyznamu a krasy. 

Aby modlitby své krdsou zpévu pfiodéla, 
zachovala ndm liturgie zpiisob hudby feckého 
uméni v neporusené tistoté a vzneSenosti, 
jejiZ vlivu stati pfipisovali civilisaci ndéroduv. 
Kristus, Orpheus katakomb, oéistil hudebni 
nastroj modlosluzbou znesvéceny, a Cirkvi 
nebylo treba let slova propujéiti antické 
hudbé, jiz o sobé tak prosté a uSlechtilé, 
aby kfestanskou, byla. To stalo se zpévem 
gregorianskym, bez odporu tvarem nejuslech- 
tilejsim a nejdistojnéjsim, jaky duch lJidsky 
vymysliti mohl, aby vyslovil svou ldsku a 
svou virn v Boha. Slovo udili zpévu dusevni 
ceny, jako zase naopak zpévem slovo se oiZi- 
vuje. Choral uZivd toni a jejich libozvuku, 
ale nezneuziva jich. ,Velky blud by to byl,“ 
pise sv. Bernhard v jednom listu svém, ,vériti, 
ze duse z toho ma zisk, kdyZ libeznosti zpévu 
zavdava se prilezitost libovati si vice v hlasu, 
neZ-li v pravdé.“ Zpév gregoriansky uskrov- 
huje se s Unisono, nejprimitiyaéjsi a nejpro- 
stéjsi melodii, ponévadz vSem chce byti pfi- 
stupny; jest zpévem jednomyslnosti, zpévem 
téch, kteri jsou jednoho srdce a jedné due. 
Prostota jeho, klid libeznost nevadi vSak, Ze 
mohutnosti a velebnosti vysoko prevysuje hudbu 
svétskou. <A jako jednoduse krasny jest ten 
zpév, jest predce rovné% rozmanity. M4 své 
chvalozpévy a Zalozpévy, ale vzdy zpévy lasky, 
které jednou se proméni ve zpévy oslavy, az 
blahoslaveni vesmés budou jednim Organum, 
z ného% nejvyssi mistr hudebni, Kristus — 
Orfens krdlovstvi nebeského — vyluzovati 
bude vééné harmonie. — Chordlu gregorian- 
skému nejblize stoji kostelni zpév polyfonni, 
sdileje s nim velky dil prednosti jeho. Také 
on druzi se uzce, ba jest jedno s cirkevni 
liturgif. 

Neni vSak liturgie pouze ucitelkou a kra- 
lovnou hudby cirkevni, nyorzZ také ostatnich 
uméen. — Architektw divé ptdorys a plan 
stavebni is orientaci. Liturgie popisuje éary 
aurtuje poméry geometrické; ozivuje i kamen 
a odivé poésii dvéte, okna, klenbu a véze bu- 
dovy kostelni; zvonim udilf zvuku nadptiro- 


zen¢ho. — Shulptiv'e a maliistvd dodav4 li- 
turgie ukoly, ptedméty, vybér ldtky, tvary, 
ornament a zvolené barvy. A tak uméni stavd 
se ¢4stkou bohosluzby, Zije z zivota Cirkve 
a sdili s ni pYiznaky jednoty, svatosti, obec- 
nosti a apostolicity. — Architekt zaklad4 dilo 
své na skdle, které nikdy neustupuje a nikdy 
se neotrdsd; sochar a malif predstavuji pravdy, 
které nikdy nebudou zniéeny, ani porvSeny; 
k¥estanské umént jest katolické, jako Cirkev 
katolickaé jest. Malit katakomb, ktery nad 
hrobem muéedlniki symboly miru a vzkiiseni 
kreslil, véru nemyslil na tak daleké potomstvo, 
a hle! véda za nasich dnt horlivé zpytuje 
v téch starych obrazech a Cirkev na nich 
shledivé dtikaz nezméné ného trv4ni dogmat 
svych Nebeské mésto Jerusalem samo bude 
jednou velkym mnseum kYestanského uméni. 
Rekové pojmenovali uméni své slovem areté ; 
neslusii vSim prdvem uméni krestanské tak 
nazyvat? Kristus, nejvys8i soudce, ktery vse 
odplati, co pro ného zde utéinéno jest, ne- 
odméni-li tu Slechtu dusi, kterd jej zde osla- 
vovala krasou jeho a krésou Cirkve, kterd 
jest télem jeho? Neodménf-li vSechny duSe 
Slechtné, jeZ pecovaly o zvelebent uméni 
kYestanského, které jest uménim Jeho? Ne- 
odméni-li veSkeré dobrodince, kieri halérem 
svym pfrispivali ochotné z lasky k nému na 
ozdobu chrémt, jimiz kfestanské uméni jej 
oslavovalo? Na éele blazenych kYestana stkviti 
se budou jednou znaky ctnosti, v nichz za 
zivobyti se cvidivali. Nebudou-li se v aureole 
umélei stkviti dila jejich k¥esfanské viry a 
lisky ? OvSem, mistrovskd dila jejich se objevi 
a to nikolivék v nedokonalém provedeni po- 
yemském, nybr% v dokonalém idedlu duSe 
krestanské, z uiZ se zrodila. 

Na zdkladé cirkevni liturgie vyvinula se 
napotom v kYestanském uméni tradice, pod- 
statné se riiznici jednak od wmént antic- 
kého, jednak od umént modernitho. 

Vanexené Musy jednoho éasu s vysokého 
Parnasu sestoupily do nizin pozemskych. Recko 
stalo se zaslibenon zemi uméni. Vyvoleny narod 
Rektiv slinul uménim. V rukou jeho kul stal 
se sloupem dorskym, jonskym a korintskym, 
kldda stala se ozdobnym architravem, cihla 
krovova akroteriem, slaménd chatré mramo- 
rovym chrdmem, hraec hlinény skvostnou vasou. 
Umélecky smysl jeho proménil divoké skoky 
v ladny tanec, ktik a hluk v melodii a zpév, 
promluvu v demosthenskou stdtnickou feé, 
hdadku yv platonsky dialog, volné rozmluvy 
v uméle vdzané a umélecky stavéné basné, 
ody hymny, dithyramby, epopée a tragedie; 
veskerd priroda za tvotivé sily fecké uslech- 
tina jest v utvar umélecky; ves proménéna 
jest v mésto uménim okradlené, kde Zivota umé- 

* 


gh) > 


léckého bez ustdn{ pribyvalo; z obeenf spravy 
stal se stat demokraticky a aristokraticky a 
Zivot ndrodni utinén jest uménim statnim. Zde 
v té zemi Zili Fetii pastyfové, rolnici a vinari. 
Bezstarostné Zivobyti pastyre a lehkd prace 
rolnikova na pudé s dvoji Zni v jednom leté 
éasto pYreruSovéna jest nérodnimi slavnostmi, 
které dlouhou fadou cely rok ovéntovaly. A 
pravé tak ovénéeny byl loubim na té ptidé slu- 
nité vzndSejici se hellensky chram kolkolem 
skulpturou okrdsjeny, jakoZto jasné zakonéujict 
akkord utéSené harmonie a dokonaly plod 
krasy architektonické, 

A navzdor té krése krestanstvt neosvo- 
jilo si vnadnou budovu, ponévadzZ novy duch 
k¥estansky potteboval nového téla. Dum Bozi 
mél rodinu k¥estanskou v lin’ svém mile vi- 
tati a uhostovati, od svéta zevniho odludovati, 
oti a srdse vSech vzhtra k nebi povzndaseti 
a kolem oltdte Vykupitelové shromazdovati a 
k nému soustredovati zraky i duSe. A proto 
jiz ta stara basilika velkého prostranstvi vy- 
zadovala a od zemé vysoko k nebi se vypina- 
ta. A na zdkladé této tradice starocirkevni 
z plodné pidy vypuéely, vyrostly a rozkvétly 
ruzné soustavy architektoniky romdnské, go- 
tické a renaissanéni, které podiveni i tictu 
budi. Tvary se ménily, duch ale zistal. 
V pravdé! touha kreStana po nebi a nesmrtel- 
nosti v architekture kYestanské vtélila se tou 
mérou, Ze ani ikonoklasticka boure protestan- 
tismu nedovedla smazati a zakryti nddech nad- 
pozemskosti. Kdo spattil velechrém Ulmsky, 
presvéddil se, Ze i ty nahé stény ak nebestm 
strmici sloupy i po ndsilném oloupeni nepo- 
zbily nebeské kraésy a katolické vymluvnosti. 

A jak podstatné se roznezndvi kfestan- 
sky chrém od chramu antického, viee jesté 
rozchazi se malirstvi a plastika u obou. 
Clovék obdivuje tu lidskou krdsu a dokonalou 
formu, mistrné provedens, vnadu uSlechtilosti 
a velebu lidskosti na téch vzornych plodech 
antického sochafstvi. Ale pfi veSkeré krdse 
jaky pfedee rozdilu obou. Jako zemé od nebe, 
nadprirozenost od pfirozenosti, duSe milosti 
ozdtend od du&e kletbou hrYichu stizené — 
tak antické umént riizni se od uméni k¥estan- 
ského. Temny oblééek smrti, hluboce dojemn4 
trudnomyslnost rozklddd se i na téch tvdrich 
vétné mladych boht. Vytvarné uméni kfestan- 
ské a antické stoji k sob’ v poméru smrti 
a divota, zoufdéni a nadéje, porazky a vitézstvi, 
kletby a vzktiseni, nemilosti aldsky, ustavié- 
ného nepokoje a vétného miru. Co jest Lao- 
koon za hrtiznych bolesti s hady zoufale z4- 
pasici a neuprosnému osudu propadajfcf, u po- 
rovnéni s Kristem trpicim ana k}{2i umfrajicim ? 
Tam zoufald bolest podlehajici, zde klidné utr- 
peni vitézici, Tam nevyslovn4 bolest bez uté- 


chy a milosrdenstvi, zde nevyslovnd bolest 
obtéti nevyslovné ldsky oz4fend a proménéna. 
V Laokoonu mate pred sebou obraz bidy a— 
smrti celého starého pohanstva! — Co jest 
Niobe nad nahlou ztrétou syni a deer némym 
zarmutkem zkamenél&4 u porovnani s Pietou 
Michel Angelovou? Vidyt véru netieba dikazu, 
ze hlavni predméty kresfanského uméni: Zivot 
Kristfiv a jeho matky blahoslavené, Zivot ve- 
skerych hrdinf kfestanské viry velikosti a hloub- 
kou a idedlni pravdivosti vysoko, vysoko stoji 
nade viim, co antické uméni kdy i za zlatého 
véku zplodilo. KdyZ poutnik prochdézi chodby 
a celly kla&tera St. Marco ve Florencii, jiz 
nikoli s lidmi, ale s nebeStany se setkava na 
obrazech andélského bratra Fiesole. Jako on 
— ten andél v téle lidském — namalovati je- 
dinou hlavu Madonny, anebo jako na Rafae- 
lovych milostnych obrazech bohoroditky ob- 
divujeme, i nejslavnéj8imu malifi hellenskému 
ani ve sndch nenapadlo. Kterak také moZno 
vyobraziti svatost, kdyz ideal svatosti lidem 
se jesté nezjevil? 

Rizni-li se uméni kfestanské od uSlech- 
tilého uméni antického, coz maim Hei 0 wme- 
nt modernim? O uméni, které se zapo- 
mnélo nad vzneSenym povoldnim svym a dalo 
se do sluzby prostituce a hanby, na misto 
idedlim slouzic nefestem a hmoté. Ta Musa, 
kteréd md povzndSeti a voditi v ¢éisty ether, 
v prach se zahrabala a v kalu se valf. Deera 
nebes stévd se pomocnici moru duse daviciho. 
Dvé epidemie tihnou Evropou: hrubdé smysl- 
nost a zlotril4 nendvist Cirkve. A k obéma 
furiim pridévé se Musa studu zhavend Neza- 
pomenutelnd mi zistdva posledni svétova vy- 
stava videliska co zreadlo doby. V oddélent 
uméleckém, co tam bylo nahoty anendvisti Cirkve! 
Co mnichti labugnych a opilych! Co obrazéi 
smyslnost a ndruzivosti budicich' Co tendené- 
nich 1Zi historickych! Pamatujete se na obraz 
Krista Pana, poddvajiciho pravici heretikovi, 
levici pak odmitajiciho Pia IX? Nikdy se ne- 
zapomnélo uméni nad ptivodem svym vice, 
jako uméo{ moderni s éestaymi ovSem, avSak 
ne prilis ¢etnymi vyminkami. Na &stdsti stoji 
naproti Kaulbachtim a Hiberleinfim naSi Fih- 
richové, Overbeckové a Hellichové. 

Tim vét8i povinnost ndstdva stragcewm 
Sionu, aby hajili ba&ty svatyn’. Vykonavatelé 
liturgie jsou prirozenymi strdzci uméni kie- 
stanského z pkedpistv cirkevni liturgie vzeslé- 
ho a tradic{ ustdleného. Liturgické wméni 
slouti cirkvi a pomaéhd pf¥ipravovati mista 
obnétnd a oslavovati bohosluZbu. Ale ono jde 
jesté dale. Ktestanské uméni m4 bezprostied- 
niho podilu na pastordlnim givoté cirkevnim 
ana tfadu prosttednickém, jim% obét spdsy 
véficim se podavd. Uméinim tvo¥{ sobé Cirkev 


a ee 


Viditelné t&élo, z jeho% oti podivuhodné z4ri 
ozivujici duch. Jedndni, slovo a tén, z nich% 
liturgie se skldd4, v uméni se vtélily, tak ke 
véricimu se smysiné a trvale pred oti stavi, 
co liturgie prdvé koné. Neni-li na p. oltdr 
se svyou architekturou a skulpturou vtélenym 
tajemstvim, které na ném se kon4? Neni-li 
chrém velkolepé Glankovany skamenélym obra- 
zem velké obéti a nadpfirozen¢ho, Zivého 
chramu Cirkve Bozi? Neni-li v obrazech &stét- 
cem neb dlatem vyvedenych zachyceno prehavé 
slovo? Jimi dopliuje se slovo, jimi vstépuje 
se v pamét, jimi pravda se ozivuje, jimi obra- 
zotvornost se Sslechti. To jsou ty velké modli- 
tebni knihy vé¥icich, vSem otev¥end a vem 
pristupné, v nichZ kazdy, at uteny, at ne- 
umély, cit’ a rozumi tajemstvim Cirkve. A 
tak umén{ zptisobem nevyrovnatelnym provadi 
panstvi své nad vélcimi; uméni dojimavé 
kaze; umén{ mocné dojim4; uméni vymluvné 
presvédéuje; uméni vitézné panuje. A jest-li 
tedy krestanské uméni véFici lid vzdélava a 
povznasi, uméni nekfestanské, svétdcké a libo- 
volné Cirkvi Bozi &kodi, dtistojnost bohosluzby 
mesvécuje, vériciho zavddi, ducha cirkevniho 
niti a smyslnosti potravy poskytuje. Pro tu 
dulezitost jest treba, aby i lid krestansky umént 
Cirkve své pochopoval, jeho si vazil a v ném 
si obliboval. Ldsku k wuméni kirestanskému 
zobecnovati jest tudy pastordlnt povinnosti 
pastyru duchovnich a strdzch svatyné, co 
vidett lidu, co sluzebniki Cirkve, jimZ za tou 
piitinou prede vSemi jinymi dikladné znati 
jest treba zdsady i ziklady uméni kYestan- 
ského. 

Pod mosaikovym obrazem na _ kostele 
Santa Maria Maggiore v Rimé ¢tou se slova: 
»osixtus, episcopus, populo Dei.“ Pochdazeji od 
papeze Sixta III. z roku 433 a dokazuji, Ze 
pouceni lidu a vzdélani vé¥icich byvalo vidy 
hlavnim téelem, ktery Cirkev kfestansk4 na 
otich méla, kdykoli chramy své ozdobovala 
na skle anebo na sténdch, tak ze Jan Dama- 
scensky vsim pradvem mohl na obrazoborce 
oboriti se slovy: ,Obrazy v nasich chrémech 
mluvi svou viastni feti, nejsou némé a bezzi- 
votné, jako modldtské obrazy pohant.“ Ba 
pravé! ty obrazy, které v chrdmech viddme, 
poukazuji n4s vady na jednu z tii osob nej- 
svetéjsi Trojice, vypravuji nam o ldsce Pdné 
ku své Cirkvi, liteji nédm ctnosti a vnady ne- 
poskvrnéné Panny a Matky BoZi, mluvi ném 
o bojich a vitézstvich Svatych Péné. 

Kfestanshé wméni jest Skolou lidu. Chrém 
jest skolni budovou; oltdt s krizem jest sva- 
tyni; kazatelna jest kathedrou; obrazy jsou 
velkym katechismem, otevrenou bibli, legen- 
dou Svatych; kruchta sinf andéli; knéz uti- 
telem ditek BoZfch. 


Jest-li Ze tedy z¥izenim Akademie ki'e- 
stanské zalogeno jest vysoké uéent ki'estan- 
ského wméni na sidle, kde p¥ed pil tisiciletim 
Karlem IV. otcovsky zalozena jest ,Alma. 
mater“, nutnost tasov4 vyvolala, ceho lidu 
krestanskému potiebt bylo. Bohu diky! Aka- 
demie kYestanské chee byti a bude bohd4! —’ 
Skolou védy a wuméni ki'estanského a tim 
Skolow lidu. Trvani jeji neobna&i jextd tolik 
roki co na ruce prstit se tité a pede vyko- 
nala jiz tak mnohé dilo, které ani po decen- 
niich nezanikne. Ale co jest to u porovndni 
s tim, co jedté vykonati zbyva. Ke cti doby 
nasi a ke cti duchovenstva budiz podotknuto, 
ze stoji na vysi Gasové. Uzasné bylo rozki¥en{ 
Jednoty nasi, kteréd za nékolik takmt? dnt 
titala nékolik ticic Gleni k ni radostné se 
hlasivsich. Jest-li Ze oheh prudce rozzhaty rad 
uhasiné, kdyz ustaviéné a v pomérné sile se 
priklad4, docileno predce zaru, v némz vSeliky 
kov se roztavaje. Klerus byval vady strdZcem 
posvétnych umén. Ta zvlagstni tradice, které 
jiz v katakombéch ptivod svij vzala, k podi- 
vuhodné slivé za takovych strdzci dospéla a 
rozkvétu tizasného dosdhla. Prisla ovSem i 
stolet{ tipadku, kde celkem v jednotlivostech 
méné si vSim4no téch velemoudrych ustano- 
veni cirkeynich. Zapomindno staré tradice a 
kofeno se esthetice, které nevysla z ptdy 
kfestanské a podle jejiho vkusu staré dila 
uméleck& byvala zneSvafovéna, Gasto i ni- 
éena. Zcela cizé, ba nekfestansé4 dila umé- 
leck& zahnizdila se ve svatynich, osvécujice 
neposvétnym leskem staveni kiestanskych ta- 
jemstvi, kter4 v takovém vukolf nemohla s 
celou silou pronikati ducha i srdce véricfch. 
Dle znameni doby soudice mdme za to, Ze 
kalny vék jiz minul. Prichazi zase k vaznosti 
Cirkevy a vSe, co onatvori dle zdzratné inspi- 
race bouské. Dychime svézi vzduch nového 
Zivota — byt i v titrapdch a prondsledovani. 
Hojné élenstvo Akademie kiestanské a vrelé 
tiéastenstvi jest toho rukojemstvim. Jiz mime 
zase sv6 idedly a svou liskn k nim. Velké 
tikoly stoji pred n4mi! 

Ten védecky odbor co dusevni stiedisko 
snah veliké védy kYestanské, ktery k sobé 
pritahuje véeliké sily po vlasti roztrouSené 
a poji vsechny kolem jednoho stiedu. Jiz jej 
vidim po zmohttnéni jeho, kterak se v ném 
soustieduji veSkeri Zivlové literdrni pracujict 
v duchu a na zdkladé krestanském. Jeho ti- 
sk4rna a jeho knéhkupectvi ovlada kfestanskou 
yédou a umozihuje zipas duchi na céestném 
kolbisti liter4rni ¢innosti. 

Odbor hudebni jiz se proménil v Obecnow 
Jednotu Cyrillskou vys. ¢. k. viddou jiz po-= 
tvrzenou. Stanovy Jednoty zadiny jsou pied 
nedd4vnem k nejd. ordinaridtim diecés{ ¢esko- 

RH 


— 30 — 


morayskfch ku cirkevnimu schvdlen{ a s radosti 
oznamuji, Ze J. E. nejd, pan biskup brnéu- 
sky Karel Jednotu jiz také skuteéné schvalil 
pfipisem velmi vielym a ku schvdleni pfridal 
také vrchnopastyiské pozehn4ni. Podobné u¢i- 
nila nejd. biskupsk& konsistoré v Litoméficich. 
Ta Jednota: Cyrillsk& rozkladati se bude po 
veskerych diecésich, v nicht Akademie kYe- 
stanska Gleny své Gita. V ni sousttedovati se 
budou veskeré kiry kostelni, které milujice 
Cirkevy miluji i hudbu cirkevni. Rizena jsouc 
ze sidel diecési pod dozorem spraveti diecési, 
biskupt-oted, — rozvine se v Jednotu velikou 
tisici hrdel, jejichz zpévem zaze se rozvuci 
chramy i lesy zpévné vlasti. Sidla diecési budou 
sidly Cyrillskych Jednot diecésnich. A z farnich 
kosteli kazdy bude miti svou Cyrillskou Je- 
dnotu farni, Aby pak riznym a ¢etnym Je- 
dnotim ueschdzelo sily, moci a jednomyslnosti, 
vSechny spojeny jsou v Obecnou Jednotu Cy- 
villskou, co hudebni odbor Akademie kye- 
stanské, jehoz péveck&é skola a komitéty 
pro zpytovani kancionéli a pro ziizovani 
cirkevné-hudebnich provozov4ni znendhla zdo- 
konalovati se budou v konservatorium hudby 
cirkevni. 

A bude-li Cyrill. Jednota ozivovati kruchty 
chramové, Odbor pro vijtvarnd wméni plody 
svymi ozdobovati bude chramy samé s ves- 
kerymi predméty posvatnymi. Bude nejvyssim 
areopagem v zdélezitostech vytvarného uméni 
kfestanského. Z rozkazu cirkevni vrchnosti 
sem predkladati se budou ku soudu veskeré 
dilezitéjsi predméiy do oboru toho se ta- 
hnouci, Stavby novych chraémi a kapli, opra- 
vy a rozsifovéni, vnitini i vnéjsi ozdoba a 
tipraya, vunitini zafizeni a veSker& roucha i 
nacini bohosluzebna, — to vSe se vytizuje za 
spolutéinkovani odboru, jehoz paramentni tistay 
podava veskeré bohosluzebna roucha a v jehoz 
akademickych dilndch se tvori ta riznd dila 
umélecké v uSlechtilém duchu cirkevnim. — 
Material pak bibliograficky, historicky, topo- 


graficky, archaeologicky dodévé, opatruje a 
rozmnozuje Odbor archaeologichyj, v némi 


jiz nyni se schazeji umélecko - archaeologické 
monografie z veskerych konéin koruny syato- 
Vaclavské, aby po letech z vyteéného, hodno- 
vérncého a tplného materid4lu povstalo monu- 
mentiln{ dilo cirkevni topografie a déjin po- 
svatného uméni, Kiestanské museum jest pak 
distojnou illustrac{ téch cirkevnich déjin a 
vyvinu uméleckého poysechné cirkeyniho i 
provincidiniho, Vznikié z dariv obétovnych 
cleni Akademie kyestanské vzristé syste- 
matickou péé{ a hojnou podporou feditelstva 
i odboru uméleckého, ktery zabezpetiy si 
praci rukou svych potrebné tistavy umélecké, 
8vé6 uspory skladd k uZitku pfisttho pokolent, 


aby v Museum kfestanském mélo pred o¢ima 
vzory umélecké, na jejicha zaékladé utéSené_ 
zkvétati bude k nové slavé nové skola Geského 
uméni cirkevniho. 

Mat tedy ovsem i doba pritomna své 
idedly. Ale jen andélé litaji, protoze jsouce 
duchové nemaji téla, Ném smrtelniktim jest 
vsak zvolna choditi po zemi a ke vSemu jest 
potéebi prace a hmotné podpory. Pomoci cizé 
otekdAvati v dob4ch, kdy vira popelkou jest 
a Cirkev v okovech, bylo by zmarenou nadejf. 
Nadéji naSi jsou nase ruce. Nadéji nasi jest 
srdce nérodu — obétovnost knézstva a kato- 
likiv z pYesvédéeni. Na vlastni pomoc odka- 
zani jsouce nim pri tom védy nejlépe se vede. 
Porad udupdvaji tu nendvidénou roli Cirkve, 
a im vice simé zatla¢uji, ono tim bujnéji 
kliti a roste. Spoléhéme na obétovnost ¢lent 
vlastni rodiny. Cim vice jednozlatkovych éleni 
piijde do tdbora pétizlatovych, tim dfive 
z idediu stane se skuteénost. 

Podporujice zéjmy Akademie krestanské 
pracuji vSichni Glenové na vzdélani lidu kfe- 
stanského. M4-li vsak budoucnost pojistiti se, 
jest pozornost obraceti také jinam. Tam totiz, 
odkud vzdélavatelé lidu a strazcové svatyn 
vychazeji, — k semindrum knézskym, ku 
Stépnicim budouci osvéty a budouciho nadsen{, 
Knézi samému jest zndéti ona ustanoveni a 
zisady, vedle kterych chramy se stavi a upra- 
vuji, roucha a ndcini bohosluzebn& se zhoto- 
vuji, chramy a oltéfe se ozdobuji, liturgie 
zpévem a obradem se oslayuje. Toho yznese- 
ného ducha, tu zdzraénou symboliku v celé 
rozsdhlosti zudti a milovati musi knéz, aby 
jednou sim viastni rukou ujmouti se mohl, 
co namnoze vkusu nepovolanych sveérovano, 
¢im Zivot cirkevni buzen, ¢im duch a vkus 
lidu ziven byvé. Uméni spatné otupuje mysl, 
uméni krestanské povzndsi. Nebylo tudy bez- 
diivodné, kdyz synody provinicdlni a diecésnt 
silné o to usilovaly, aby archaeolegii cirkevnf, 
zpévu posvétnému a naukém cirkeyné umé- 
leckym na theologickych fakultach a semind- 
fich knézskych pilné a dikladné se vyucovalo, 
S podobnou vielosti stranky tak hluboce do 
Zivota cirkevniho. sahajict ujaly se napotom i 
katolické sjezdy na rozliénych mistech. V mpo- 
hych diecésich zikony veSly v platnost, v jinych 
zikony ztstaly krésaymi slovy na pékném 


| papife. Chei fici jen tolik. Védecky materi4l 


archaeologie kiestanské, jakoz i disciplin o 
uméni kiestanském a déjindch jeho vzrostl 
mérou tak wzasnou, Ze v predmétu cirkevnf 
historie, pastoralky a jinych disciplinach theo- 
logickych nemize se mu nijak tclik mista a 
éasu vénovati, kolik nutné vyZaduje. Vzrostla-li 
vsamostatnou védu odbornou kiestanské archae- 
Ologie, pocinajici s témi z&zraénymi katae 


kombami, v jejiché podivuhodnych ‘chodbach | 


objevuji se netusené poklady vérouky a déjin 
liturgie a uméni: co mam ici o téch ostat- 
nich cirkevné-uméleckych odborech? Jsou 
to védy takové rozséhlosti, Ze vyzaduji sa- 
Mostatného pojednévani -a petlivého rozdé- 
lent. Zahrnuje véda tato v sobé nejprvé dé- 
jJiny umélecké, vysvétlujici vyvin stavitelshy 
a jeho rogliéné slohy: Tvary, prabéh a nej- 
znamenitéjsi pamatky slohu agyptského, assyr- 
ského, perského, indického, teckého a tim- 
ského, z obou posledné uvedenych yzedel 
pak vyvin umén{ kfestanského: prvotiny uméni 
v katakombach, starokfestansk4 basilika, sloh 
byzantsky a doba romanska, goticka a renais- 
sancni. — Dale kiestanskou archaeologii, 


v niz vypisuje se déjinny vyvin onéch pied- | 


méti uméleckyck, které kromé kostela kie- 
stanské bohosluzbé slouzi. — Sem néleZi pie: 
devSim oltai s celym pYisluSenstvim: mensa 
8 veskerou tpravou, predella, tabernakl se 
svymi proménami, nadobi bohosluzebné (kalich, 
ciborivm, moustrance, nddobky na sy. oleje) 
a ostatni nacini (konvicky, kaditelnicé, zvonky 
a pod.) ; vybava kostelni: kazatelna, kititelna, 
zpovedlnice, sedilie, lavice kosteini; sakristie 
S celym pYislusenstvim; kruchta s varhanami 
a zpévniky; zevnitini tprava kostela a véZi, 
zvony, hodiny a p. — Posléze dluzno projiti 
déjiny cirkevniho zpévu chordlniho a poly- 
fonniho, déjiny kéestanského malitstvi a pla- 
Stiky, paramentiky ap. — Predméty uvedené 
jsou takové rozsdhlosti, 
mimochodem o nick fet byti mfze. Ma-li 
laska a kféestanské uméni samo skuteéné vzkit- 
Seni slaviti, bez ziizeni wéitelskych stolic pro 
déjiny ki'estanského umént a archaeologit 
cirkevnt toho dosici nelze. Doufejme, Ze tisi- 
lovnou snahou pYadtel kiestanské védy, nase 
yAlma mater“ novym ptedmétem se doplni! 
Az ozyvati se budou siné seminétské velebnym 


zpévem posvdatnym a mladi knézi ozbrojeni | 


potrebnymi védomostmi uméleckymi rozejdou 
se do dédin vlasti, aby apostolujice konali 
trad svij ve spravé duchovni, pak i uméni 
kfestanské nebude bez apostold, a budoucnost 
hudby posvétné a cirkevniho uméni vytvar- 
ného bude pojisténa. 

A posiéze jesté jedno préni na srdeci 
mim, o kterém snivam v nejblazenéjsich dobich, 
a které se mnou chodi jiz mnoho rokt. Jest 
to sice jen sen, ale mnohdy i sny se vyje- 
vuji, kdyZ jest v tom vile Bozi. V Monte 
Cassino ¢ily panuje ruch. Architekti, sochafri, 
maliti a uéenci maji tam plné ruce prace. 
A ti architekti, sochafi, maliti i ucenci jmena 
evropejského — vSichni jsou odéni ¢cestnym 
rouchem feholnim. Jsou vesmés Glenové své- 
tového r4du sy. Benedikta. Vlastni synové radu 


ze v ostatnich jen | 


okrasluji prvni a otcovské sidlo fadu k ve- 
liké slavnosti. S veselou radosti pripravuje 
se veliky tad sv. Benedikta, aby budouciho 
roku 1080 konal 1400. roénici narozen{ patri- 
archy a praotce svého, sv. Benedikta. A jako 
vy Monte Cassino benediktinské kolonie umélet, 
tak ve vSech jinych domech feholnich Europy 
a Ameriky konaji se jiz velkolepé pfipravy 
k blizici se slavnosti jubilejni, dilem vyda- 
vanim védeckych. dél, dilem uméleckou a slo- 
hovou renovaci svych kostelé a klaSterti. Uva- 
Zujice neskonalé zdsluhy, jakych tad béhem 
14. stoleti o Cirkev, o Skolu, 0 uménia védu, 
o vzdélavani ptudy si vydobyl a do dneska 
v starém a novém syété si vydobyvati nepie- 
stava, bude to jubileum slavnosti nejen radu, 
nybrz celého katolického svéta, ba vSech, 
kdoz poctivym srdcem vysoké zdsluhy synt 
sv. Benedikta ceni a uznavaji. V Monte Cas: 
sino okrasluje benediktinsk4é kolonie umélci 
vézni staveni sv. Benedikta. I u nds kdysi 
pred véky na Sdzavé za Bozetécha, slavné 
paméti, podobné benediktinské kolonie umélci 
zila, Klastera Sazavského neni jiz vice, ale 
bratr jeho — Emausy — v Praze stoji na 
Slovanech. Vite jiz o Gem snim po nékolik 
let, od této doby, kdy na cestéich svych v da- 
leké ciziné nékolik dni jsem dlel v podobném 
sidle zdzraéného Zivota a krasného uméni? 
O tom snivim, aby Emausy staly se takovou 
kolonif; aby iu prostfed Prahy stal Zivy, 
vtéleny vzor kiestanského uméni, kdez by 
knéZstvo do Prahy zavitavSi na viastni o¢i 
vidélo, co jest uméni ve sluzbé Cirkve. To 


| co seminar theoreticky by podaval, zde prak- 
| ticky by se vidéle. 


Rodina mnichti benedik- 
tinskych sklidajici se s architekti, sochafi, 
malifi a ucenca, ktefi: vesmés kromé svého 
uméni zpév cirkevn{ vzorné péstuji, stala by se 
semenem obrodu kiéestanskému uméni. Kdo 
by do Prahy zavital, zavital by do Emaus 
na Slovanech k pohostinnym Benediktintm, 
u nichzZ pohostinnost jest pravidlem feholnim, 
a vracel by se z exercitif svaty a nadseny, 
Co tam vidéla slySel, bez mesk4ni zavedl by 
doma, To jest, o éem snivim. V blazenych 
chvilich byvam v duchu ve chrému P&né 
Emausském; wu vytrzeni naslouchaviam tomu 
yelebnému zpévu mnichi ped oltétem o kaz- 
dodeni konventudlni m&i sv. a hodinkdeh cir- 
kevnich za dnei za noci klenutim chramovym 
se ozyvajicimu, jako ¢arovnym zvukim z ji- 
ného svéta. Andélé Zivotem andélsky peéji, 
A k tomu zpévu z ryzého zlata odpovidé 
veskery chram s ryzou svoji tpravou. Zde 
jest vsecko vzorné, od klenby malované az ku 
podlaze mosaikové, od oliate az ku kropence, 
od kiizové razice vrch oltéte véncici az k mes- 
nimu zyonku, od kasule az k cingulum, A 


a; 


napojiv du’i krésou jiného svéta, chodivam 
vy duchu z kostela do klasternich sini a ob- 
divuju i té8im se z toho Zivota rozdélencho 
modlitbou a pracf, miéenim a postem. Na 
chodb4ch kfizovych vidém ve sn4éch mnichy 
malfte, obnovujici a dopliujici na sténach ty 
staré obrazy z doby Karla IV., zakladatele 
chramu i kléstera. A v dilndéch vidim pra- 
cujici architekty, sochate a malife, a v kni- 
hoyné kldsterni uéence jako véely materidl 


sbfrajici k uéenym pracim. Kazdy mnich 
obird se tim, k ¢emu Pin Bih pravé viohy” 
nadélil. Zpév cirkevni péstuji vsak vesmés, 
bezvymineéné. A presnosti uméni odpovida 
pfisnost kd4zné a p¥isnost Zivota. Zde jest 
vsechno z jedné litiny, uméni, véda a Zivot. 

Takovy jest ten blazeny sen. Vyjevi-li- 
se kdy ? a 

Stal by za lidské Zivobytt, 


aby blazeny 
sen se vyjevil! 


sednateiska Z2prava 


odboru pro vytvarna uméni Akademie kfestanskeé 
za rok 1878. 


Ku ziizeni veskerych tkoli vybora sekce 
umélecké odk4zanych vyZadovalo se znaéného 
sili. Ustav paramentni zaméstndval pra- 
mérné 10 pracovnic a byl bezprostredné tizen 
élenem vyboru dp. Edm. Langrem. Vybor 
zeli ztraty Ccinného Glena odtud se presidliv- 
Siho a vzdava virelé diky za horlivost vezdy 
osvédéovanou. Vrehni fizeni paramentniho tsta- 
vu zistalo rukoum jeho své¥eno, jednu Gést 
agendy obstaravé vsak nyni Glen vyboru vp. 
FI. Scharwort. Bylo odvedeno 68 kasuli (s pY¥i- 
slusenstvim), 36 pluvidlaé, 6 dalmatik, 13 vel, 
11 plasti¢kii na ciborium, 10 burs, 33 Stol, 
11 antipendii, 34 kostelnich korouhvi, 5 spol- 
kovych praport, 8 pari oltéfnich pol%tari, 
8 baldachini a 6 pfikrovi. Ddéle 21 bireti, 
21 komZi, 1 mitra, 8 éalouni, 2 openy. Alb, 
rochet a pradla kostelniho bylo doddno za 
628 zl.; k tomu reparatur stargich paramenti 
za 883 zl. Cena veskerych zde zhotovenych 
predméti pféevysuje o néco thrneénou summu 
14,000 zl, Paramentni tistav nese se dtsledné 
za cilem sobé vyttenym a véci objednané zho- 
tovuji se jen z nejdikladnéjsich latek, kresba 
is provedenim jest vkusné a bohat&i, forma 
distojné. Paramentni tistay se vynasnazuje, 
aby pri vsi ndkladnosti ldtky i dila docilena 
byla nejvétsi pomérné lace a za ni poskyto- 
vala se nejlepSi prace. 

Z odvétvi naéini bohosluzebného 
dodéno bylo: 10 monstranci, 9 ciborif, 16 ka- 
lichi, 4 pacifikaly a relikvidte, 9 jednotlivych 
nddobek na sy. oleje a 8 tiidilnych, 13 ka- 
ditelnic, 5 kropenek, 2 aspergily, 12 lamp, 
19 pari meSnich konyitéek, 144 svicnfi, 10 
patenek k zaopattovani, 7 kanonickych ta- 
bulek, 10 riznych zvont, 4 syitilny, 20 mis- 
sili a 38 kiizi. Kromé toho obstarano bylo 
11 obrazi olejovymi barvami malovanych, 
dvoji kiiZové cesta, 5 soch, 1 Boz{ hrob, 
1 jesli¢ky; koneéné mramorova deska: oltéini 


a 3 mramorové kititelny; k tomu 3 lustry, 
z nichZ jeden v Bendtkiéch dle antickych 
yzorfi zhotoveny. PYiétou-li se rfizné repara- 
tury starého n4ééin{f bohosluzebného a nové 
vyzlacovéni v obnosu 1100 zl, obnasi cena 
veskerych predméti rovnéZ thrnem néco pres 
14.000 zl. K éetnym objednavk4m jiz vyii- 
zenym pYibyla v nejnovéjsi dobé jina, od nej- 
diistojnéjsi kapitoly brnénské, kter& vyboru 
uméleckému svérila vyvedeni nékladné mon- 
strance stribrné slohu gotického, k jejimuz 
zhotoveni dodala vz4ené drahokamy a skvostny 
k¥izZ pektordlni, aby jich vhodné pouzito bylo. 
Vybor svéfil praci élenu sekee J. Mockrovi, 
staviteli hlavyniho chramu sy. Vita. Ku sbirce 
vykresii pribylo darem néméstka pfedsedova 
novych 5 lista, tak Ze celkem pohotové jest 33 
list, jich% vyhradné pouZivati odbor prava 
fotografovany a do poétu ostatnich vradovany. 

Sbirka vzorki a knihovna nebyly ten- 
tokrat znaéné rozmnozeny. Bylo-li dosavadn{ 
vedle obétovnosti ¢lenii vyboru uméleckého 
namnoze uznané rozhoduje zde velice nizké 
ndjemné sl. zéloZnou sy.-Vaclavskou povolené 
a vyslovuji se ji jmenem vyboru uméleckého 


| vrelé diky. P¥ipojuje se také prani, aby ¢in- 


nost vyboru sekce podporovana a usnadio- 
vina byla pristupovanim vhodnych osobnostf 
v pocet Clenstva Akademie kyYestanské, ze- 
jmena piipadnym pfijetim jich do fady élent 
odboru pro vytvarné uméni. Potiéeba toho 
nejvice se jevi, kdyz jde o tikoly stavitelské 
a tipravy razu stavitelského. Préce téhoz druhu 
vykonalo se béhem roku za 15.000 zl., od 
élena vyboru A. Bauma a Bed, Miiazbergera 
vnitini tiprava nového kostela ve Velelibech: 
a maly oltét do Labské Tynice, od Glena’ 
vyboru A. V. Barvitiusa vnitini tiprava far- 
niho chraému ve Strdzi. Veskery ndkresy po-= 


a 46 =o 


chazejf ovsem z roku miuulého. Vé Vele- 
libech postaven jest hlavni oltat a dva oltdte 
poboéni, kredenén{ oltai, stolice pontifikalnt, 
mrizka askiiné na paramenty; pak kazatelna, 
zpovédlnice, lavice kostelni, kititelna, kro- 
penky, dva sanktusy z kovaného Zeleza, dva 
lustry broncové, varhany a zvony. U thrn- 
ném nakladu 8133 zl. obndsejicim zahrnuje 
se i riizné ndéinf oltdtnf v cené 600 21. 
Veskery pfedméty provedeny jsou slohem ro- 
ménskym. Obrazy maloval ptedseda odboru 
Jos. Hellich. Rizenim téchze umélet zhotovuje 
se pravé hlavni a kifzovy oltar pro kostel 
v Nepomuku, jehoz bané vézni vedle ndkresu 
jiz dokonéeny jsou. — V kostele sv. Vaclava 
ve Strazi (patr. kniz. Liwensteinského) posta- 
veny jsou: hlavni oltét, pobotni oltét a ka- 
zatelna. Zptisobem stavby kostelni vyzadoval 
se pro predméty jmenované, jakoz i pro daléstf 
uméleckou okrasu vnitfni sloh renaisanénf. 
Hlavni olt4® ozdoben jest obrazem sv. Vaclava 
a dyou andélii po strandch tabernaklu od 
prof. A. Lhoty, oltdt poboéni kopif pamat- 
ného obrazu sv. LukésSe v 8S. Maria Maggiore 
v Rimé od F, Sequense, od néhoz pochazeji 
téz obrazy na kazatelné: Kristus co rozsévaé 
a dobry pastyt. Velkomyslnym rozhodnutim 


| 


knfZecfho patrona provedena jest té% poly- 
chromie celého vnitiku, v G4stk4ch spodnich 
barvami olejovymi a voskovymi; koneéné na- 
kresleno a objednéno z rozkazu knizeefho 
malované okno do presbytéte, které na jae 
r. 1879 dodéno a postaveno bude. Nakresy 
zhotovil a praci osobné ¥fdil architekt A. V- 
Barvitius. Ndklad za oltéte a kazatelnu ob- 
naSel 2599 zl. 43 kr., 1087 zl, 98 ky. a 
794 zl. 55 kr, tthrnem 4481 zl. 96 kr, za 
polychromii 1250 zl., vedlej8i préce, pak 
svicny a podobné naétini 750 zl, véitajice 
v toi ostatni upravu od mistnich Zivnostnikt 
zhotovenou. — Clen vyboru architekt J. Mocker 
zhotovil n&kresy oltdte v Dobfiéanech (patr. 
svob. pana Zessnera), hlavniho olt4fe pro 
chrim sy, Jakubav Tel¢i (patr. studijni fond), 
hlavniho oltéte pro kostel Panny Marie vy Te- 
lecim (patr. n&boZenské matice) s rozpotty 
na 1000 zl., 2800 zl. a 1350 zl. Oltdite jsou 
vesmés slohu gotického a budou béhem roku 
1879 vyvedeny a postaveny. 


Vybor sekce uznal za vhodné zméniti 
jisté §§. svych stanov, coz také vynosem sl. 
c. k. mistodrzitelstvi dd. 29, Gervence éfslo 
39471 schvdleno bylo. 


Jedanateiska mzprava 


odboru archaeologického Akademie krestanské 
za rok 1878. 


Odbor archaeologicky zah4jil Ginnost uzZi- 
teénou a pozehnanou. ,Otazky archaeologické * 
roku minulého nékladem vyboru” vydané a 
élentim rozeslané vyvolaly ,Odpovédi archaeo- 
logické“. Prosha nebyla oslyséna. Hlas vola- 
jicf vydal ozvénu. Pilné ruce obétovnych vla- 
stimili sndSeji jiz z veskerych konéin mate- 
rial k archaeologické topografii a k uméle- 
ckym déjinam nasi vlasti. Velebné duchovenstvo 
stoji vZdy na vySindch Gasu, opatrujic pamatky 
a sttezic basty vzdélanosti. K prosbé vyboru 
archaeologického podnikli ¢lenové Akademie 
krestanské préci poZehnanou. ,Odpovédi ar- 
chaeologické“ éetné se schdzeji a to vétsinou 
z mist, o nich% jesté nikde nebylo ps4no. No- 
vych pracovnikti archaeologii kiéestanské vidi- 
hledé pribyvé. K ¢ilému a obétovnému du- 
chovenstvu pridalo se i nékolik svétskych 
prdtel domdcf topografie. Rada pfdtel staro- 
zitnosti roste. Do podédtku brezna obdrzel 
vybor sekce archaeologické monografie né- 
sledujici: 

Béld (farét Ant. Baselt); Maly Bor 
(kapl. Jan Zoubek); Viachové Brezi (fart 


Vojt. Nahmer); Bubovice (farét Fr. Bure) ; 
Cachrov (farét Jan Matéjka); Dasice (admin. 
Josef Nechvile) ; Domousice (farét Fr. Osoba) ; 
Hodusin (farat Mat. Svandrifk) ; Hostovice 
(adm. Josef Nechvile); Hradisté (zim. kaplan 
J. Ziltk); Chlumek (kaplan Stép. Dvorak 
v Luzi); Chorusice (dékan J. Sourek) ; Keblov 
(far4t Vincenc Lastovka); Aludcenice (farat 
Josef Puchta); Kondratce (fart Vince, Maché- 
éek); Komdrov (kaplan Fr. Maleéek); Kova- 
mice (far. a notét J. Maryska); Kralovice 
(kaplan K. Appel); Avivice (far. A, Flesar) ; 
Kyje (dékan Josef Slesinger); Licno (farét 
Jan Matousek); Lowny (dékan Fr. Linhard): 
Modrany (far4t Kar. Béttcher); Nechvalice 
(far. Jan Roskot); Nemotice na Moravé (far. 
Jos. Sildberger); Okrouhlice (far. Jos. Me- 
loun); Oubislavice (faré¥ Jan Kaska); Ouje- 
zdec (podutitel B. Vitek); Owvaly (fara Fr. 
Soukup); Ovédry (far. Ant. Kolat); Plasy 
(farst Jan Sedivec); Podho*i u Hranic na 
Mor. (exposita Jan Dokoupil); Prodevily (far. 
Fr. Bureé v Bubovicich); Prosek (far. F Bo- 
ticky); Pfepychy (farat A. Flesar); Ltako- 


wy. Sd ae 


wnik (gymn. prof. Sigm. Winter); Rohozna 
(faréé Dom. Faltus); Roketnice na Mor. (far. 
Dan. Deutsch); Sedléany (kapl. Fr. Svobo- 
doy); Hrubd Skala (farét Jos. Svoboda); 
Slané (dékan Jos. Kandler); Smecno (kapl. 
Ferd. Kuéera); Smivice (osob. fardt Jan Mi- 
tiska); Svdrov (farét Mat. Petras); elect 
(far. J. Kaspar); Zebon (koop. Ludv. Kazda); 
Tursko (admin. Jan Baloun); Horni Ujezd 
na Mor. (far. F. B. Hoch); Vedrovice (far. 
J. Kunstmiiller); Nova Ves (dék. Jos, Po- 
hofely); Visnova (far. Ferd. Plachy); Zehun 
(kaplan Josef Pospfsil); Zcliv (konventual 
Viktor Bezdéka); Zichlink (adm. Jan Kiivo- 
hlavek), 

Zas'ané monografie jsou utésené prace 
literérnf, v nichz s velkou pilf a svédomito- 
sti sneSeno vée, naé .archaeologické otdzky“ 
se dotazuji. V kazdé z nich obrazi se zdro- 
ven individualita spisovateli. Kazd&é mouo- 
grafie m4& své za‘imavosti. Zlaté zrnka vysky- 
tuji se vSudy. Mnoz{ k popisu pfitinili také 
vykresy vétsi neb mens{i a fotografie, jimiz 
slova jasné se illustruji. Piredméty zvlasté 
dilezité jsou vsak vSudy vykresleny, jimizZ, 
byt i rukou v kresbé méné cviéenou vyvede- 
ny, dosazeno predce, éeho dosici se chtélo — 
jasného a urtitého ndzoru, tak Ze jednotlivé 
véci podle slohu a ceny vnitini bezpeéné po- 
souditi, katalogisovati a potdidati mozno. Nékte- 
ti vypracovali monografie samostatné, podrie- 
vse sobé ,otdzky archaeologické* k dal&im 
uéelim, jini k jednotlivym ot4zk4m odpovi- 
dali, jak toho pof4dek a soustava spisu vy- 
zaduje. V tom i onom zpfsobu jevi se laska 
k véci, o kterou viem jde s jednomyslnosti 
obdivuhodnou a skuteéné potésitelnou, Aé ne- 
tteba chv4liti, co samo sebe chvali, vzdava 
predce vybor sekce archaeologické vielé diky 
vsem, kdoZ% tak vzicnou ochotnosti na ,otdz- 
ky archaeologické“ odpovédéli. A vésti-li 
Stastny pocatek utéSenou budoucnost, vybor 
8 bezpecnosti céekav4, Ze se dodél4 tiplného 
materidlu ku cirkevni topografii vlasti nasi 


>_> 


i prosf snazné o pokratovant a dalsi prdce. 
Bude to pamatka a pomnik, ktery sami sobé 
stavi vsichni ¢lenové Akademie kiestanské, 
hfivnu svou piiziiujice k velikému dilu. Za 
tou pricinou vysylaji se s letosni vyroéni 
zpravou ,otdzky archaeologické,“ které roku 
minulého v éeské feci ¢lenim jazyka éeského 
doruéeny byly, nynf v rozSffeném spracovani 
némeckém ostatnim Clenim Akademie kfe- 
stanské jazyka némeckého s touz prosbou, 
aby na ota4zky odpovédino bylo. 

Clenové vyboru a_ spisovatelé ,otazek 
archaeologickych,“ architekt A. Baum a F. J. 
Lehner, jmenem yvyboru prace doruéené pori- 
daji, poslednéjxi pak na zdkladé poskytnutého 
materid4lu monografie souvisle spisuje a struéné 
vypravuje v ,Methodu,“ éasopisu vénovaném 
uméni a kfestanské archaeologii. 


PYi védecké Ginnosti evé nezapomina 
vybor také na dalsi tkoly sobé vyk4zané, 
o¢ek4vaje dob pYiznivéjsich, aby napotom 
soustayné zaklidati mohl ,museum krestan- 
ské,“ které jest ndzornym a praktickym do- 
kladem archaeologické védy theoretické, Pro- 
zatim obmezen jest vybor na pouhé dary Sle- 
chetnych p¥dtel svych a douf& silné na lepsf 
éasy a na pomoe feditelstva a odboru pro 
vytvarné uméni, A% feditelstvu pri zvétseném 
pottu éleni Cinniych mozno bude poskytovati 
vyboru sekce archaeologické vydatnéjsi dotace, 
aZ naposom odbor pro vytvarné uméni zabez- 
peci samostatnou budoucnost tistavu parament- 
niho, pro ktery nyni veskeren svij skromny 
vytézek obétovnosti vyboru pracné usporeny 
sklada: pak nadejde doba touzebné o¢ekdvan4, 
v niz ,museum kfestanské“ zalozeno a peclivé 
rozsirovano bude. Nynf veSkeru svou nadéji 
vybor skléd&é na spanilomyslnost a dobrotivost 
Slechetnych dadrei, prose o dalSi dary pro 
budouci museum krestanskych starozitnosti a 
kiestanského uméni. Kazdy dar, byt zddnlivé 
nepatrny, bude s vdékem pfijat. Z mnohych 
kapek povstalo — mote, z mnohych kaminkt 
— skéla. 


Jan Karel Rojek, dékan Budynsky. 


Nacrt Zivotopisny od Josefa RoSstlapila, fardte ne Opotné. (Pokracovant.) 


Nékteré vysledky syého historického bé- 
dani vydal v Casop. ©. M. r. 1845. 1. sy. 
na str. 55—69: ,Piispévky k déjepisu zemé 
Ceské* tykajic se mist: Dobenina, Richmberg, 
Svaté pole, Sacer campus. — Pozdéji pak, 
jsa dékanem na N. Mésté, uklddal své vyzpyty 
do Pamitek archaeologickych, jakoz i pozdéji, 
kdyZ uz byl vy Budyni, 


Mezi tim, co o Skolu dbal, u nfzZ biblio- 
teku zalozil, kostely oba zveleboval, po histo- 
rickych pamaétkach patral, vérné se o to J. 
R. staral, by liska k jazyku svatovaclavskému 
nejen v jeho kolatufe, ale v celém vikoli se 
probouzela, ¢esk4 literatura se podporovala a 
jak mozné jen Sitila. S4m byl zakladatelem 
Matice ceské, Mutice Illirské a vsech Dédictyi 


xia | Aaa 


a po jeho slovu a piikladu p¥istupovali 
k tymzZ ustavim skoro vS8ickni knézZ{, alespon 
ti mladsi, z celého vikariatu i mimo néj. 
Spisy Kodymovy, Tylovy, Amerlingovy a vSecky, 
co v téch letech vychazely, objednal a pri- 
vazet daval z Prahy aZ na centy — odkudZ 
se rozdélovaly do N. Mésta, a nejvice ke mné 
do Dobrusky, jez jsem pak dale rozesylal do 
N. Hradka, do Ole’nice, do Solnice, do Ca- 
stolovic, do Kostelce n. O. a jinam, nahra- 
zujice takto bez provise — leda té ze své 
kapsy — nedostateéné knéhkupectvi tehdejst, 
majice z toho srdeénéjsi radost, ¢im hojnéj- 
Sich odbérateli jsme se dopfdili a jich na- 
pocitali. 


A coz teprv nas ten Zivot téSsival a blazil, 
kdyz jsme se sesli! — kdyz jsem jd ho v Bo- 
huslavicich, hned od boziho jara az do za- 
mrzu, ba i v zimé dosti éasto navstévoval — 
& ON mne se nayvracujiciho doprovazeje v tom 
srde¢éném, viasteneckém rozhovoru az témér 
k samé Dobrusce se mnou zasel! A coz kdyz 
se nds vice z blizka i z dalky k nému seglo! 
Tu z Dobrusky Pavel Dusbaba, finanén{ in- 
spektor, a M. Havelka (1841) zkouSeny radni, 
nyni rada vyssiho zemského soudu v Praze, 
Ignéc Krinek zk. radni; tu opét z N. Mésta 
Pavel Stra¢ovsky zk. rada, nyoi rada misto- 
drzitelsky na odpocinku v Rychnoyé; tu My- 
slimir Ludvik, far. Studnicky; tu Jos. Regner 
dékan Ndchodsky, tu Frant. Smetana profesor 
z Plzné, tu Jos. Podlipsky — a premnoha ta 
tehdejsi mld i starsi garda Prazska i z Moravy, 
z Vidné a Slovenska. Tu ovSem nastala sym- 
posia hlu¢én4, vesela4 a radostn4, pri nichzZ 
jeden drnhého, mozné-li fici, k vyssi jesté 
lasce k vlasti a narodu povzbuzoval a podné- 
coval; ano byvala to symposia, jichzto ny- 
néjsi doba snad uz nezn4, snad nikdy ne- 
pozné, nebot to byla poesie probouzejiciho se 
jinocha néroda, po idealech roztouzeného, 
s bujarou silou o to pracujiciho, by se vtélilo 
a skutkem stalo, co by k prospéchu, zdarua 
k byvalé slavé vlasti poslouzilo. 


Proto bylo pamatovdnoitaké na hmotny 
blahobyt lidu naseho a z té piiciny na zve- 
lebeni Geského pldtenictvi zavedl J. K. R. 
v letech 1844—1846 v Bohuslavicich divéi 
Skolu pfddelni, v nizZ se prdstevnice ucily, 
jak maji len ku zdérnému pfrddlu pfipravo- 
vati a péknou, jemnou z ného prizi upradati. 
— V tom asi éase zajel R. s tehdejsim rych- 
tétem Mik. Vobornikem do Jicina, uslySev, 
ze tam jisty kov4éi novy, vyborny pry pluh, 
tak zvany Loukovak, vynalezl. 

Za yvsecku tu ¢istou a obétivou snahu* 
dostalo se jemu — a mné zéroveh s nim — 
Skaredého podeziivaéni, osocovani, tajného a 


ponékud i zjevného prondsledovéni — coz 
nis vSecko jesté tim vice posiliovalo a utvr- 
zovalo v dobrém tom snazenf. 


A po éem srdee nage touzilo a tsta 
tim oplyvala, spattovaly o¢i nage od biezna 
az do ¢ervna pamdtného roku 1848. 1. éervna 
t. r. jeli jsme do Prahy na slovansky sjezd. 
Srdve nevéfilo, co o¢i nage spatiovaly, co 
usi naSe slySely, jak po té cesté do Prahy, 
tak v té maticce nas{ rozradované, v blahu 
pohfizené a tonouci, do n{zZ se Slované z ce- 
lého Rakouska sesli, by se s tuzbami svymi 
vzajemné poznali, k jednoté, pomoci a ldsce 
bratrské spojilia svazali. O Skoda! preSkoda! 
ze to vSecko zmizelo jako kr4sny sen. V Praze 
jsme zistali az do 10. éervna, do soboty pred 
letnicemi —o nichzZ napotom slovansky sjezd 
byl rozt#istén se vSem{ tuzbami a nadéjf. 


Povinnost n4s domt volala — a tak snad i 
Hradéan zbavila. 
Jednoho dne — o tom slov. sjezdu — 


Sli jsme od Mustku do Kolovratské stiidy, a 
tu potkali jsme dvé deery Fastrovy (nemy- 
lim-li se) v podivném kroji obletené; kazdé 
méla 2 bambitky za pdsem. I tu se s nimi 
setkaly jakési panicky a slecinky, shledse a 
minuyse jich srdeéné se jim zasmaly — coz 
R. spozorovav ihned jim vytykal, Ze kroj, 
jemuz se posmivajf, o mnoho thlednéjsi jest, 
nezli ten jejich pofranstily. A tak jim vy- 
klepal pysny jejich kandus. 


NavrdtivSe se domi a uslySevSe, co se 
v Praze zbéhlo a uddlo po nasem odchodu, 
ocekavali jsme, co se dale diti bude — doé- 
kavsSe se bohuZel zklamanf ve svych nadéjich 
a nevdéku, Z viastniho tébora naseho ozy- 
valy se hlasy, venkovsky nas lid proti nam 
katolickym duchovnim popuzujici, z nichz jeden 
ve zdejsim okoli neostychal se takto volati 
a soptiti: ,Nevéite tém knéZim! oni vam 
davaji lizati med — ale za sklem!* A vSak 
takového popuzov4ni tehddz ani potreba ne- 
bylo — proto Ze si lid tu konstituci a svo- 
bodu po svyém rozumu a libosti vyklidal tak, 
jak to Havliéek povédél: Zédnému nic dat, 
a kazdému vybit. — A v téch rozpoutanych 
éasich R. své kolaturniky Gasto a éasto v Bo- 
huslavicich okolo sebe shrom4Zdoval, jich po- 
ucoval a mirnil, vystifhal, k opatrnosti, kk roz- 
umnému a zékonitému chovdni se vybizel. 

Po rozpusténi Kroméiizského snému a 
nedodrzené oktroyirky, pocaly c. k. trady, 
vy nasi krajiné: podkrajsky titad a kollegiatn{ 
soud na N. Mésté, v Dobrusce pak c, k. soud 
tivadovati, po Gemz ihned napotom nastala 
tuh4 reakce: ,klasick4é doba policajti ve 
méstech a Zandarmi po venkové.“ — A v té 
dobé dostal se R. dne 6. z4fi 1850 do N. Mésia 


— 36 = 


ga dékana, kde byl podkrajskjym Jan N. } lomnost jeho vytyka, an v misto ustanoven¢hé 


Lhota Miletinsky, jehoZ jsme my, vikariatni 
knézi, co svého nasince s otevrenym srdcem 
ptijali a jemu tak i vérili — ani na mysl a 
srdce si nepfipustivse, ze jiz bezchara- 
kternost, odpadlictvi a udavaéstvi po Cechach 
svij Seredny rej zapocaly.* 

A Ze tomu tak iu nds bylo, dosvédéila 
historie na N. Hrddku, kdeZ pfi pochovant 
katolika odpadlika na katolickém hibitové za 
asistence samého podkrajského a nékolikero 
gandarmti (r. 1851) zbouren{ lidu pry vy- 
puklo a bylo, jehoz pry tehdejs{ kaplan P. 
Josef Klein — byvaly spoluz4k p. podkraj- 
ského na gymnasium Jitinském — spiskal a 
zavinil, zacez v klastefe milosrdnych na N. 
Mésté nejprv uvéznén, pod dyéma zdmky 
uzavren, pak v Jiciné Zalatovan, odsouzen na 
vézeni a konetné na odpoéinuti dan jest byl 
— knéz uceny, horlivy, srdcem uslechtily, 
jenZ az doposud mohl zdérné pracovati na 
vinici Piné. Viz o tom: ,Jen s pravdou 
ven!* 8,svazek Vicslava Frosta vy Praze 1852. 

Ku kfivdé této R. ovSem nemléel, ale 
jakz jiz byl v své povaze, tém kterym bez 
obalu do pravdy povédéi, éimZ ovSem veSkerou 
byrokracii politickou a mnohé S8osdctvo novo- 
méstské za ni béZici a ji podkurujici proti 
sobé popudil, z éehoz neustalé mrzutosti jen 
jen se plodily a rojily. 

Sotva Ze nastoupil sprdvu duchovni na 
N. Mésté, jiz r. 1851 zapoéal obnovovati 
chram Pané dékansky — zejmena hlavni oltar, 
pred nimZ nové, thledné pracované stupné 
postavil, a pak cely oltét Nejsv. Trojice Bozi 
slusné pyestafiroval. 

25, Rijna 1852 stal se vikariatnim se- 
kretéiem. 

Dokonéiv r. 1853 obnoveni dékanského 
kostela, prikro¢il ihned R. k obnoyé filialniho 
kostola na Dobeniné, volenim prazského bis- 
kupa 15. Gervyna 1068 proslavené, — jakz 
to R. dle Kosmasova letopisu II. kniha, ¢fs. 
21—24 vypatral, Ze ta volba tuto se konala — 

Dalté zvlast presbyterium v tomto filidl- 
nim kosteli¢éku nélezité opraviti pro novy 
obraz sy. Vacslava, jehoz vyte¢ny nds malif 
Jos. Hellich tak krdsné byl vymaleval pro 
tento chramecek. U podnozi naseho svétce a 
patrona vyobrazen byl spolu cely ten déj 
historicky, na némzZ se spatrovalo, kterak 
Kojata, zupan nddvorni, svyou pravici proti 
knizeti Vratislavovi pozdvihuje a jemu véro- 


bratra Jaromira chtél Lance, Némce cizo- 
zemce za prazského biskupa ustanoviti. — 
A kdyz tento krasny obraz Hellichiv na N. 
Mésto prisel, nechal ho R. 1853 v zamku 
na podivanou vystavit, pfiloziv k tomu na 
porozuménon déjiny ndérodu ¢eského Frant. 
Palackého dil I. é4st I. str. 327—328. Doba 
Bachovské, a v ni podkrajsky J. Lhota vidéli 
nalezli vy tom Zivou rebellii; o ¢emzZ hned do 
Prahy k mistodriitelstvi a odtud na rychlo do 
konsistofe krélohradecké nélezité zpravy a 
zikazy vydény, by se vychodni Cechy Boha 
a krdle se spustivsi pod Stitem svatovdcslay- 
skym na bohopustou revoluci neztrhly a nevy- 
daly. Konee konci byl ten: R. pfenes obraz 
ze zimku, postayil si ho v dékanstvi do zad- 
niho pokoje — mélt v tehdejsim rozpa- 
davajicim se dékanstvi toliko dva pokoje, 
v prvnim prebyval, proto ze se mohlo v ném 
topiti, v druhém ysak nikoli — ukazuje ho 
toliko svyym dobrym znémym, ktefiz ho na- 
vstévovali. Nebot prisel prisny rozkaz, aby 
ihned obraz ze zimku odstranil, do kostela 
na Dobeniné ho neddyal, sim pak se ndlezité 
ospravedlnil, proé na takové buriéské véci 
pomysli a je zaciné? Ospravedlnil se ovsem 
po syém zpusobu rdzné a neohrozené. — A 
hned na to objednal u p. Jos. Hellicha nové 
Obrazy pro dékansky kostel a sice: Rodinu 
Pané, Svaté Patrony ceské — a Ktest Pané; 
poridil nové, skvostné apparamenty z odkazu 
Alexandra Hofmana, pak novou monstranci, 
dada starou, stiibrnou monstranci z nova 
pozlatiti. (1855) 

Kdyz se vr. 1857 d. p. dékan a vikar 
v P¥epychéch J. Prokop Vitetek pro chura- 
vost z radu toho podékoval, stal se 12. béezna 
t. ». J. K. R. biskupskym viké¥em sti#{dnictvi 
opotenského — ve kterémz titadé toliko do 
2. prosince 1858 setrval. 

V tomto neblahém éase pustil se R. do 
rukopisu nebodtikem J. M. Ludvikem ,o pa- 
matkach mésta Ndchoda“ sepsaného, jehoz 
kryticky prohlédl, listinami opat#il a napotom 
i tiskem vydal vy Hradci Krdlové 1857. 

Koneéné nadeSel rr. 1859. Chystalo se 
k valce s Italii. I kupovali se koné pro yojsko 
na jate t. r. Na osvédéenou, ze nikdy nebyl 
a nen{ tim buri¢em rozhlésenym, koupil R. 
ze svého mésce, mdlo kdy trochu plného, 
statného valacha, jehoZ daroval erdru na tu 


vojenskou vyprayu. (Pokraéovant.) 


»Method« vychazf vidy 30, kazZdého mésice, Predplacenf obnaS{ 2 zl. rotné. P¥edplatné ptijima administrace 


»Methoda« v Karlfné & 234, 


Jen frankoyané listy prijfmajf se. 


Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 


pisy, tykajici se redakce, budte% zasiliny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, ¢ 234, Reklamace za- 
sflany budteZ do expedice v knéhtiskérné MikuldSe a Knappa v Praze, v Karlfné, Anenska ulice fs, 144, 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny MikulaSe a Knappa v Praze, v Karliné. 


METHOD. 


Casopis VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 
Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie ktestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


—S—S— 


Cislo 4. 


V Praze, dne 30. dubna 1879. 


Rocnik V. 


OBSAH: Dva staroteské missdly ze XIV, stoleti, — Sloh p¥echodn{. (Ornament, Hlavice.) — Z Akademie 
kfestanské: Riditelstvo, Odbor umélecky; Mésftnf zprava za b¥ezen a za duben, Odbor archaeologicky. — 
Jan Karel Rojek, dékan Budyiisky. Ndért Zivotopisny. (Dokonéenf.) 


Dva staroéeské missdly ze XIV. stoleti. 


Jiz mnohokraéte touzeno bylo od vlasti- 
milovnych Cechi na to, jak kruté nakladdno 
bylo s pamdtkami staroéeského uméni od 
vlastnich syni zbloudilych i od nepratel 
obzvlasté za Gasu vdlek husitskych a valky tii- 
cetileté. Proto tim starsi pamdtky takové se 
ném zachovaly, tim vz4cenéjsi a vitanéjsi ndm 
byti musi pro déjiny éeského uméni. Takové 
dvé pamatky nalezl jsem v loni na cestach 
svych, nemélo jsa udiven a potésen z toho 
na dvou mistech milé vlasti nasi, od sebe 
gnatné vzddlenych, v Praze a v Prachaticfch. 

Meskaje za pficinou mistnéjsiho poznanti 
tak zvaného kanciondlu krizovnického’) v bi- 
bliotéce vv. ctcfii kfizovnikii v Praze a probi- 
raje se v starych pam4tk4ch naSel jsem zde 
S$ p¥itelem svym p. Truhléfem také stary 
miss4l, jenz byt nemél znacné umélecké ceny, 
m4 tim vét8{ dilezitost déjepisnou pro uméni 
éeské. Pochazit ze XIV. stoleti, pritel mij 
soudf, ze dokonce z potétku téhoz véku, 
a m& v sobé té% nékolik initidélek s miniatu- 
rami. Znamendn jest signaturou XVII. F. 2. 
a vazin jest rovnéZ tak jako kiizovnicky bre- 
vist desdtého velmistra F4du Lva, r. 1356. 
dohotoveny, jen% ndlezi témuz fAdu a ma 
velkou cenu historickou, avsak jesté vétsi 
uméleckou, jsa pro své krasné miniatury pre- 
vz4ctnou pamAtkou staroceské skoly malfiské.?) 
Na prvnich listech miss4lu nach4zi se kalen- 


1) Viz o ném mé popsdni v Methodu 1878. 12. ¢, 
2) Viz jeho popis od Zapa vy Pam. archaeol. 
z Yr. 1861. str, 35. sl. 


a 


darium zcela tak psané a uspord4dané jako 
jina kalendaria téhoz véku, o nich%Z jindy 
promluvime zyvldstné. Jsou v ném také svdtky 
ceskych patronai zemskych, jez svédéi o éeském 
plivodu jeho. Na p¥ednf desce vazby jest od 
mnohem pozdéjsi ruky psdno: ,J4 knéz 
Kundrat fardtem jsem na Chlumé wobmej- 
Slejic vsecko dobré tohoto zddusi w knihy 
w tito dal jsem wloziti, aby Zidny na to 
nesth z&dusi, aby se védéli potomci nasi 
vécéné ¢éim spravovati.“ Pak prips4no touz 
rukou co tomu z4dus{ ndleZelo, a rok ,1532. 
na stédry veer“, 

Prikrocime k vypsdni initiélek malo- 
vanych. 

Hned po kalendé¥i zacin4 officium mse 
adventni initidlkou asi 2” do étverce velkou, 
v niz jest papeZ s tiarou vyobrazen. Pida 
jest modré. Pastyésk& berla, gloriola kol 
hlavy, dva rohy, pravy okraj a strtecha orna- 
mentu, to vse jest silné poziaceno. Barvy 
této a ostatnich initidlek jsou dobfe zacho- 
vané a Zivé. Po pravé strané této initidélky 
tahne se az dolu dlouhy arabesk listovy, jenz 
konci zlatym knoflfkem. Na ném stojf vedle 
litery ptak podobny stehlfkovi. Téz hofejsi 
konce litery protahuje malff v arabesk listovy, 
jenz diimysliné jsa proveden syédéi o funtasii 
malife. Vsak kresba ornamenti a téla lidského 
neni zde daleko tak peélivé provedena jako 
v onom brevidéfi z r. 1356. Jest sice hrubd, 
vsak rozméry a perspektiva jsou i zde pfiro- 
zené a pravidelné. — 


ios G8) ew 


Pii officiu mesuim o narozeni Péné jest 
2. initidlka P, té% tak velk4, tak kreslena 
i malovana jako pYedeslé, Miniatura jeji 
predstavuje Roditku BozZi, bo%ské détatko na 
levé ruce drzici. Arabesky podobné predeslym. 
— Officium o tiech krélich zaciné initidlkou 
KE. Ve spodnim poli jejim jsou tii zlaté ko- 
runy v modré ptidé, v hofejsim zlata hvézda. 
Ostatn{i jako difive. — Velikonoén{ officium 
zatinég antifonou ,vidi aquam“, po niz ,kond 
se procest ke kldsterw sv. Jivi*, jak df ru- 
brika pri msi velikonoéni. Tato za¢in4 initi- 
4lkou R, v niZ vyobrazen Spasitel vzkiiseny 
pravou ruku s prsty zdvihaje a v levé drze 
zlaty kiiZ s praporem. Ostatni provedeni jako 
diive. — O svitku nanebevstoupeni Pané 
zaciné mesni introit initidlkou V, v niz jsou 
vyobrazeni dya apostolové (kratké poprsf) 
pohlizejici za Spasitelem, s ného% vsak na- 
hore malovany jsou jen nohy sjizvami a konec 
svrchniho roucha Pané. Rovnéz takovaé vyo- 
brazeni nachdzime i v naSich skvostnych kan- 
ciondlech, z ¢ehozZ souditi lze, ze nepotiebo- 
vali tedy tehdejsi pfedkové nasi vzori cizich, 
majice své starsi. Provedeni jako déive. — 
Pri officiu o ,Bozim téle“ jest men&{ initidlka 
barevné C se zlatym kalichem, aad nimz hostie 
$8 monogramem (Christus.) 
 VSsak pri ,kanonu“ nachdzime zde ma- 
lovany obraz Krista Pana ukiizovaného, jenz 
vyplnuje celou stranu. Pod krizem  stoji 
bolestné matka Piné a sv. Jan. Pida obrazi 
jest modr& na kosoétvercov’ pole rozdélena 
a vypunti¢kovanymi hvézdami poseta. Glorioly 
Pina Krista isvatych jsou zlaté. Kresba osob 
jest zde sice té% hrubdé, anatomie téla Pané 
nesoumérna: vsak ve tv4rich véech jevi se tu 
zraku nasemu piiméreny bolestny vyraz, 
obzylasté ve tv4éii Krista Pdna naklonéného 


rr 


‘ik matce milované, jako by ji Hei chtél: 
,Hjhle matko, syn tvij“. I pohlizi skutecné 
panna Maria na sv. Jana. Kanon sém zatind 
initi4lkou T, v nfZ vymalovén obnazeny Kristus 
Pan s bitisky. Provedeni jako drive. 

Kromé toho nachdzi se v tomto rukopise 
jesté vice initidlek stejné prace a ceny jako 
predeglé bud s miniaturou nebo bez ni. V ini- 
tidlee T pti méi ,o posvécenf chrému P.“ 
jest dst véze a kostela s praporem, v néméZ 
éerveny kiiz. O vigilii sv. Ondéeje vidime v ini- 
tidlee D dya hrubé kreslené apostoly, jimzZ 
Pan Jezis Zehnd. — Pri officiu o narozeni 
panny Marie jsou dvé mens{ initidlky s krat- 
kymi arabeskami. Druhou D za¢iné evange- 
lium o rodokmenu Pané. Jest veskrz notovdno 
na 4 linkich. Zpisob zpévu vykazuje veskrz 
bohatou figaraci (v dorické toniné), jiz jsem 
i v jinych bohosluzebnych knih4ch XIII. 
a XIY. véku nagel. Io tom jindy promluvime, 
di-li Pan Bah, v Cecilii. V ,prose de Vir- 
gine n. M.* jest vétSi initidlka F, v niz jest 
vymaloviéna zlaté korunovand panna Maria 
s Jeziskem, — 

Vesmés tedy Ize ném zavriti z4vérecny 
tisudek o malbdch tohoto rukopisu vy ten 
smysl, Ze kresba tél celkem jest nepriméren4, 
tytyz i hrubé, vSak ornamentdlni ¢Ast dobrd, 
svézi, tytyZ i dimyslndé, nejvéts{ péce vsak 
celkem zde vénovéna priméfenému vyrazu 
tvati. Totéz shled&éme i v prachatickém exem- 
plati, z ¢ehoz jiz vidime a pozndvdme, Ze se 
nase nejstarsi ¢esk4é Skola malifsk4 ocitala 
asi na tychze cestich a v témzZe sméru, jako 
nejstarsi soudobé skola vlasské, VSak jiz bre- 
vist krizovnicky z r. 1356. a jiné malitské 
pamdtky tého%Z véku dokazuji ndm rychly 
a veliky pokrok této Skoly ¢eské vy uméni 
malitském. Konrad. 


Sloh prechodni, 


Pise F. J. Lehner. (Pokraéovani.) 


(Ornament, Hlavice.) 


Stejnou mérou vyvijela se ornamentika 
také na jinych ¢&stkach architektury slohu 
prechodniho, Na podvalech a na podnozi po- 
drZel sice i dale vlddu atticky podval v rohu 
listem ozdobeny, ¢linky jeho pozbyvaj{ vSak 
dfivéjsi vySe aurtitosti, stavajice se méléimi, 
zjemnélymi a hloub zakrojenymi, ¢imzZ oblou- 
éek stlaéovan, Zldbek pak vespod prohloubo- 
vin byvdé. Proto i list nérozni pracovan jest 
ploseji, &fteji a nazvice za pomoci bohatych 
tvari rostlinnych. 


Podobny pomér pozoruje se také na 
vsech ostatnich ¢ldnefch, zejmena na Fimso- 
vych pruhdch a ndébéznikovych #imsdch. Zde 
clanky vidy bohaté se sklédaji, tak ze prut 
ostfe vystupujici sttidd4vé se Zl4bkem hluboce 
vybranym, ¢im% plodf se Zivé odstitovant 
svétla a stinu. 

Timté% zptisobem pracovany byvaji i stra- 
nice oken a stény portali, jako vaibec ode- 
vsad puc{ bujny a svézZi Zivot architektonicky. 
Nejlépe vyjadiila se tato snaha na sloupech. 


oi 


i 
t 
t 
——— 
—— 
Ui 
if 
—x 


i — 
Hi 
i) = 
Nt 
! 
| 


Wy 


Ui 


~ 


| 


Ter, 


L 


(Obr. 151.) T¥ebié. 


t ! i, 


(Obr. 152.) Kolin. 


| 


(Obr. 149.) TiSnovice, 


| 


Hl 


‘ 
t 
ea) 


(Obr. 158.) T¥ebié. 


(Obr, 154.) 'Tisnovice, 


= } TTT 


ly ! 


li Hi 


(Obr. 157.) Kolin. 


(Obr. 156.) Kolin, 


com 


(Obr, 160.) Hradisté. 


(Oby, 161.) Hradisté, 


oe Bae oe 


Téch mnozi a usazuje se kolem jddra pilffe | Z kvétin a list v potatku neohebnych vyvi- 
takovou a tak rozmanitou mérou, Ze jej za- | nula se pak hlavice s nddhernou okrasou Misti 
tasté uplné zastiraji. (Viz Method r. IV. str. | sviZné toéeného a mile rozvinutého (ob. 154) 
66. 67.) Aby vsak hmota pilfte ze skupenymi | v nejrozmanitéjiich podobach, zejmena ve 
kolem sloupy dZeji se zdruzovala, otdéely se | viasti na&i, jak dokazujf zbytkové z onéch 
‘Obyéejné hlavice jejich kolem celého skupe- | dob az dosud zachovani (ob. 155—161). 
ného pilife na zpisob fimsového pruhu. Orna- | V nich obdivuje se podivuhodnd nddhera a 
‘ment hlavic dospél pak zde na nejvyssi stupei | nad mfru bohatd rozmanitost. Ornamentika 
‘Ardsy a uslechtilosti, jednak vyvinem motivi | tato vyniké raézem samostatné wmélecké Cin- 
vomanskych, jednak i cizimi Zivly, pri ¢emZ | nosti, jak vynalezénim, tak vyvadénim, Sa- 
i technika znamenité pokro¢ila. Listi vzdy | morostly a bujary zpisob prdce prozrazuje 
hloubéji se podbiralo, tak Ze v_ plastické | tviréiho ducha uméleckého a nikoli pouhého 
mohttnosti z jadra hlavice vyrtistalo. Nejéas- | napodobitele. Vedle znimych motivé list{ vi- 
téji mivé hlavice podobu Sstihlého kalichu od | ného a bietctanového, bodlati, rézi, lilif a 
‘tvaru jednoduchého zacinaje, jako se spatfuje | jinych kvétin vyskytuje se zejmena ve stastném 
na obr. 149, kde prosty tvar listi, v rozich | n4podobeni listi jasanové. Vymineéné druzi 
prehnuicho a svinutého, znendhla vy bohatéjsi | se k okrasim rostlinnym také jeitérky a 
“itvary prechézi, jako ukazuje obr. 150a151. | hlavy a p. Prdce tyto na viastenecké a do- 
Posledni pak doba slohu prechodniho vyzna- | m4ci pidé vzniklé maji vysokou cenu umé- 
‘cuje se zyl4sté tim charakteristickym razem, | leckou a krasoumnou, a dluzno po pravu 
%e hlavice odéna jest dvojndsobnou tadou vy- | ocehovati jak d&imysl vynalezavosti, tak obdi- 
pnutého aneb prehnutého listi, kvéti, mnohdy | vovati mistrné provedent. 

4 jinotvérnych ornamenti. (Obr. 152. 153.) 


Z Akademie krestanské. 


Reditelstvi. 


Za priginou 7Otiletych narozenin J. Em. Nej- | Dne 21. dubna odebrali se pp. Jos. Hellich, 
‘dist. pana kardinéla a arcibiskupa prazského vy- | Dr. Fr. Bauer a Dr. Hugo Toman k J. Ex. panu 
lala k nému Akademie dne 5. dubna deputaci | mistodrZiteli, aby piednesli jménem Akademie 
‘8 blahopfdnim, sklddajici se z pp. histor. malite | blahoprani u pfilezitosti stiibrné svatby JJ. VV. 
Jos. Hellicha, profesora theol. Dra. Klem. Boro- | cisafe a cisatovny. Za toutéz pfitinou -zaridila 
vého a feditele ktru J. A. Starého. Akademie sluzby Bozi v kostele sv. Jilji, pri 

Dne 16. dubna podepsal se pan pYedseda | kterych sborova pévecka skola prednesla msi ,,?hora 
jménem Akademie do knihy blahopféni k jmeni- | passa“ sloZenou od Ludovica Viadana, Te Deum 
mdm J. cis. V. krélevi¢e Rudolfa. od Jos. Foérstra. 


Odbor umélecky. 


sv. Jakuba st. vp. Jan Straka, koop. v Zeleticich; 
obraz sv. Aloisa pro chram P. v Kvasicich na Mo- 
ravé; étyf obrazy na korouhve ct. Milosrdné 
| Sestry v Repich. 

Sosky étyri dp. Karel Biléik, koop. v Pied- 
mosti. 

Skvostny kalich cely stéfbrny s emailovymi 
obrazky pro chrém P. v Kojetiné na Moravé; kalich 
se stiibrnou kuppou a patenou vdp. Ant. Klimes, 
vicedékan v Slatiné (Slezsko). 

Drobné prace kovové: pozl. monstrance: 
vdp. Ant. Klimes, vicedékan v Slatiné (Slezsko); 
— pozl. ciboria a kalicha J. Ex. hrabé Bedt. Thun; 
| poelacent kalichw: dp. Fr. Klima, fardi v Krésné; 
vdp. Vojtéch Holy, dékan v Pelhi¥fmové: — md- 
dobky tit na sv, oleje: vp. Fr, Miksdének, kaplan 


Mési¢éni zpraiva za brezen. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Obraz sv. Bartoloméje pro chram P. v Luii. 

Monstrance dyé pro chramy P. v Chocni a 
yv Slavkové u Opavy. 

Ciborium pro chram P. vy Chocni. 

Kasule éervend s bohaté zlatem a hedvébim 
wysitym kfizem, pak zlatem vysivané skvosiné velum 
pro dp. fardte Jana Kadlaéka v Moraviéanech. 


2. Nova objednani. 


Obrazy: kiiZovow cestu vp. Jan Kubiéek ve 
Veseli; dva oltdini obrazy Nejsv. Trojice u P. 
Marie dp. Ant. Fliegl, fara? v Jerné; oltdint obraz 


— 42 — 


y Zidlichovicich na Moravé; — patenku k ne- 
mocnjm: dap. Al. Kolét, farét ve Veltrusich; vp. 
Fr. Papauer, fardt v St. Sedle; — relikvid? vdp. 
Ant. Klime’, vicedékan v Slatiné; — kaditelnice: 
vp. Fr. Papauer, fardt v St. Sedle; — dp. Karel 
Gossler, beneficiat v Chomutové; — lampy pro 
yééné svétlo: vp. Jan Kubiéek, kaplan ve Veself; 
— vp. Ant. Ostiddal, koop. v Stangendorfu. 


Paramenty: pluvialy, bilj a fialovy: dp. 
Fr. Passauer, fard¥ v St. Sedle; skvostny: dp. Fr. 
Kunda, farét ve Slavkové; — kasule: skvostnow 
3 bohaté vySivanym kifizem: dp. Karel Kunéik, 
farét v Namésti u Olomice; — skvostnow bilow: 
dp. Ign. Vrba, fara ve Skrbeni u Olomice; — 
bilou a Ccervenow svdtecnt: dp. Josef Bukovsky, 
katech. v Podébradech; bilow dp. Fr. Passauer, 
farat v St. Sedle; bilow z vinéného damasku dp. 
VY. Jezek, farét ve Veseli u Poédtek; ~- stoly: 
bilow: ctp. Jos. Dédek, bohosl. v Praze; krestni: dp. 
V. Jezek, faraét ve Veself u Potdtek; —- velum na 
monstranci: vp. Fr. Porazil, kaplan v Hrozné Lhoté 
na Moravé; velum hwmerale: dp. Fr. Faschingbauer, 
farat ve Mirobolich; dp. Fr. Passauer, farat v St. 
Sedle; dp. Mich. Mareth, fardt v Loreté; — bursu 
k nemocnym: dp. Fr. Kromer, katech. v Schén- 
lindu; — baldachin s zerdémi; dp. V. Polanecky, 


faraf ve Viticich; — antipendiwm hedvabné vy- 
Sivané: dp. Rud. Vicha, farat v Kopfivnici na Mo- 
ravé; — korouhve: vp. Jan Kubiéek, kaplan ve 


Veseli; — prapor spolkovy: spolek obuvnikt v Lysé; 
— polstdie vysivané na oltdé: dp. Adam Spaéek, 
farar v Studené na Moravé; — komze: jednu pro 
kostelnika, dvé Gervené, dvé cerné a dvé fialové 
pro ministranty: dp. Fr. Mléoch, koop. v Nové Ysi 
u Uh. Ostrova; — prikrov skvostny: vp. Fr. Mléoch, 
koop. v Nové Vsi u Uh. Ostrova; — éernow po- 
kryvku a polsta*: dp. Tad. Kutzura, far4t v Ouho- 
nicich; —.albw: dp. V. Jezek, faréf ve Veseli 
u Poéatek. 


Rozliéné: pultik pod mesni knihu: p. Jos. 


Novak, tovarnik v Karliné; — missdl dp. Jan 
Chlupaé, admist. v Ovéditich; — kftizZ na rakev dp. 
Ferd. Harna, koop. v Holici; — cinova nddobka 
na hostie pro chram P. v St. Koliné; — krid na 


sténu vp. Ant. Ostidal, koop. v Stangendorfu; — 
dva oltatni trojcimbalky: dp. Fr. Taschingbauer, 
farat v Chrobolich; — vysivdnt znakt na adresu : 
okresnich zastupitelstev J. V. cisati Panu. vdp. Dr. 
M. Karlach, sid. kanovnik na Vysehradé. 


3. Rozpotty. 


Na mesni roucha, baldachin a prddlo: dp. 
Jan Gela, farat v Stéboticich; na sosky bl. Anezky 
a sv. Ludmily vp. Vacl. Oplt, kaplan v Libocho- 
vicich ; — na kasuli bilou, Gernou, fialovou a éer- 
venou: dp. Jan Bernard, fardt v Cernousku ; oa 
vykres a rozpocet na kapli vp. Jan Barta, farait v Sto- 
boricich; — nabilou, éervenou azelenou kasuli ne- 


délné: dp, Ant. Bouchal, farét v Chlebich; na 
prépor pro Skolni mladez: dp. Vojtéch Pekat, ka- 
techeta na Kladné; — trojeimbdlek, kanonické ta- 
bulky vp. Fr. Passaur, fardt v St. Sedle; — na. 
oltarnt obraz sv. Vaclava sl. patronatni ufad v Pla- 
sich; — na sochw sy. Jana Nep. z kamene a Zea 
lezny kiiz p. Leop. Honsa, diichodni v Netolicich ; 
na oltd?nt obraz sv. Jana Nep.: dp. Jan Eybl,. 
farat v Kiechori; — na obrdazky malé: dp. Ad, 
Schlégl, farat v Bohdanci; — na antipendium dp. 
Jos. Rummer, far4t v Ném. Kralupech; na velky 
olta*ni obraz a na titi mensi: dp. Jos. Novak, far4i® 
v Prostéjové; na 4 malé obrazky: vp. Rud. Hrd~ 
li¢éka, koop. v Mistku. 


Mési¢ni zpriva za duben. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


vry 


Hiavni a krizovy oltar, jakoz i navrhy 
k vnitini upravé kostela poutnického v Nepomuku.. 


Dva stribrné skvostné kalichy 5 emailo~ 
lovymi obrdzky s néznymi okrasami, dle nakresu. 
p. architekta A. V. Barvitia, jeden pro chram 
Pané v Kojetiné a druhy pro kostel v Olsanech u 
Olomtce; obrazky kreslil Fr. Sequens, vyvedt 
E. Kaué. 

Cervena slavnostni kasule sjemné abo ~ 
haté hedvabim a zlatem vysivanym kiizem; taktéz 
skvostné velum zlatem vySivané pro dist. p. Jana 
Kadlacka, farate v MoravicGanech na Moravé. Hed- 
vabim a zlatem velmi jemné vysité znaky s koru~ 
nou na adresu J.J. V- V. vénovanou k pamatce, 
25. letého siatku od okresnich zastupitelstey v Ge. 
chach. . 


2. Nové objednani. 


Obrazy oltarni: dp. Jindé. Sommer, kpt. 
ve Fridlandé, dp. Jos. Cibuzar, kaplan v Elhe- 
nicich. 

Ciborium a kalich stitbrny: J. Exc. pant 
hrabénka Thunova; — kalich hladky: dp. Jos. Sta- 
hala, koop. v Dolanech u Olomice. 


Drobné prace kovové: nxddobku na sv. 
olej st¥tbrnou: dp. Lohel Schmidt, sekretaé na 
Strahové; nddobku na sv. olej z kovu pozlacenow = 
dp. Ferd, Lehner, administr. v Karliné: — patenke. 
k nemocnym: dp. Petr Rostodil, fardt v Ktisi; — 
pozlacent kalichw: dp. Fr. Rosicky, faréé v Libéi- 
cich, dp. Fr. Langer, faraét ve Vrbici, dp. Fr. Ji- 
reéek, farét v C. Hefmanicich; — lampy na vééné 
svétlo: Nejdist. pan biskup kralohradecky; — 
tri dp. Jos. Stahala, koop. v Dolanech, dp. Jan, 
Ot, faraf ve Sedloiové; — svieny oltdFné 14 kust: 
vdp. M. Vesely, dékan v Nepomuku; dva titra- 
menné k tabernakulu: dp. Jos. Stahala, koop. 
v Dolanech; — kaditelnici: dp. Petr Rostoéil, 
farat v Ktisi; — meni konvicky: dp. Karel Ha. 


— 4 


vranek, adm. v Slivenci; — dva lustry: dp. Tom. 
Hanl, administ. v Kokorach u PYerova. 
Paramenty: kasuli cernou: vdp. Vaclav 
Bayer, dékan ve Vimberku; cervenou: dp. Ant. 
Kupka, farét v Borové; bélow: dp. Jos. Stahala, 
koop. v Dolanech; béilow, cervenow a fialovou, pak 
dvé éerné 8 vySivanym kiizem se zlatymi portami: 
dp. Jan Bernard, farat v Gernousku, cervenou a 
zelenow: dp. Fr. Rosicky, fardt v Libsicfch; éer- 
venou, bilow a fialovow z vinéného damasku a 
étyfi rizné stoly: vp. Jan Kramr, kaplan ve 
Mnisku; — bursy k nemocnijm: dp. Karel Havra- 
nek, adm. v Slivenci; vp. Jan Kramr, kaplan ve 
Mnisku; J. Exc. hrabénka Thunova; — velum: 
_dp. Jos. Hoffmann, farat v Pistiné; — plastiky na 
ciborium: pani Micheli, vdp. Jos. Kvapil, dékan 
ve Skutéi; dp. Jan Cvrk, fardt v Skofenicich; — 
antipendium: pani Cifkové v Praze; dp. Jos. 
Fremund, fardt v Choléicich; dp. Vaclav Gross, 
farat v RadeSové; — prikrov: vp. Jan Kramr, 
kaplan v Mnisku; — odleky pro ministranty: 
msgn. hrabé Fr. Schénborn vy Plané; — okrasu 


pro kazatelnu: pani Terezie Hebeltova v Ducha; 
— polstare na olté*: pan M. Kroupa, krejéi 
v Strakonicich. 


Pradlo kostelni: albu, rochetu a pokrivku 
na oltay 8 bohatym vysivanim mimo jiné pradlo: 
Jeji Exc, hrabénka Thunova; — albu, sest rochetek 
pro ministranty a jiné véci: dp. Antonin Kupka, 
farat v Borové. 


Rozlicneé : kytky na oltay a na svicky: dp. 
Vaclav Svec, fara v Chrastanech; — missal: dp. 
Jul. Provaznik, farat v Doxanech; — cimbdlky 
olidfni: étyti kusy, dp. Petr Rostoéil, fara’ 
v Ktisi; dp. M. Kur, farat v Skramniku; vp. Jos. 
Tschérch, koop. v Kiizanech; vp. J. Smetana, 
kaplan v Minicich: vysrd. hrabé Boos-Waldeck ; — 
kriz pro skolu: dp. Karel Spurny, farét v Chlenech. 


3. Rozpotty. 


Na kiiz k priwodim: dp. Fr. Klima, farat 
v Krasné; na skvostny kriz k priwodim: dp. Fr. 


Alfr, Hlem, farat v Zbraslavicich. Lehner’ 


Odbor archaeologicky. 


Bézny pfehied a struény obsah odpovédi na ,,otazky archaeologické“. (Pokracovani ) 
Zaznamenaya F. J. Lehner. 


9. 


Bejchory s kostelem sv. Bartoloméje. Sepsal 
farat Ant. Kolay. 


Kostelik novy postaven jest r. 1854 na 
misté starého. Jak diive stary chramek vy- 
padal, dp. farér nevi. Byl ale bez véze, sta- 
robyl&4 zvonice dubov4 nalezala se opodal 
kostela. Na nové vézi v dubové stolici jsou 
nyni dva velké zvony a jeden maliéky. 

Zyon prvni m4 v Gepei ve dvou frdkdch 
pod sebou tento ndpis: 


HLAS WOLAJICZIHO NA PAUSSTY 
SPRAWTE CZESTY PANIE © TENTO ZWON 
DIELAN GEST © KE OZTY A K CHWALE 
PANV BOHV SKRZE MISTRA TOMASSE 
ZWONARZE NA HORACH KVTNACH ©. 

V naznaéenych koletk4ch jsou hlavicky. 
Pod obéma, fadky stoji letopocet 

1568 
a hned pod nim v kruhu poprsi muze s bi- 
rentem a pod tim jmena darovatelt: 
Pavel Dvorak 
Vavra Kartus 
Wondra Partyk 
Lidmila Fantova. 

Druhy zvon m4 na éepei napis jedno- 
‘adkovy Svabachem psany, jejZ pisatel nikterak 
nedoved!] precisti; jest hladky a bez roku. 

Treti zvonek s rokem 1735 s ndpisem: 


Frantisek Vavruska 
Magdalena manzelka. 
Oba velké zvony maji velmi libezny hlas 
Vv pultonu. 


Kostelik Bejchorsky m4 tyto starozitnosti: 


1. Starst obraz S. Bartoloméje, ktery 
byval v starém kosteliku obrazem olt4fnim 
predstavujici muéedlnictvi sv. apostola. Podpis 
maliriv naléz4 se na ném,*) Obraz 1.10 Met. 
dlouhy a 0.78 Met. siroky jest v déevéném 
ramci vyrezavaném, 


2. Starou kamennou kititelnict. Nalézaly 
se totiz po stavbé nového chrémecku kusy 
tesaného piskovce; kdy% se sestavily, ukdzalo 
se, Ze jest to kititelnice. Dp. farét dal kusy 
zeleznymi skobami spojiti a kYtitelnici ku 
dvetim chrémovym postaviti co dikaz, ze byval 
Bejchorsky kostel druhdy farnim. 

3. Stary kalich stribrny. Ponévadé nebyl 
Setren a stéle ho uZzivano, jest nyni velmi 
slaby a sesly. Proto jej dp. fardi jiz pred 12 roky 
ulozil. Na kalichu jest vyryt letopoéet 1524. 
Dale: éty¥i sv. evangelisté se symbolickymi 
odznaky, Berdnek Bozi, vzkiiseni Pané a jména: 
Jezis, Maria, Josef, Kalich toho zasluhuje, 
aby se obnovil a poznovu ozdobil, zacez bude 
pozddana krestansk&é Akademie. 


*) Prosi se snazné o kopii toho podpisu, aby se 
zjistilo jméno. Poon red, 


See AA eee 


10. 
Ves Zehun. Sepsal*) 


Ves Zehun neb Zehoun, vroviné na éece 
Cidliné, rozklad& se kolem kostela, jakoZto 
stredisku a jiz polohou syou ukazuje se byti 
starou osadou. Na vézi s kostelem spojené 
zavéSeny jsou 4 zvony, dva velkéadva malé. 
NejvétSi m4 tento n4pis: ,Fusa anno domini 
1655 — Johann Oktavian Khinsky de Vajintc 
tt Tetova — Ba spravi dudovnt velebncho 
knéje Dickana Joann Joachima Prara a pana 
Hetmana Pavi a Rycinheldta.* — Na druhém 
mensim se éte: ,Sit nomen domini bene- 
diktum. Anno Christi 1676. — Vysoce uro- 
zenému hrabsti P. P. Voldtidovi Chinskymn 
3 Vdinic a Tetova. Pina na Chlumci. F. 
MM. €. skutecuému komorntku J. M C. 
soudci zemskenu, pracsidentn nad Appellaci 
au dvorn J. A. C. hofmistru v kralovstut 
Ceském. — Tento 3von jest prelivany ke 
cli a chudle sv. Linharta r. 1676 od pana 
Srautiska Franka zvonarze v mésted) Praz- 
skych, ndkladem a pomoct osadnikuy Dehun- 
skyd 3ace} jim Buh racz udieliti v nebt vet- 
nou odplain. — Po stranéch vé%e jsou dvé 
velké vdsy z piskovce, které vedle povésti 
z kléstera Opatovského pochazeji. 

Romdnsky kostel jednolodni s piikrou 
sttechou m4 okna polokruhem sklenuté, pod- 
¥ims{ oblouckové, polokruhové presbyterium 
nizsi, k vychodu obracené a klenuté. Strop 
lodi jest nyni rakosovy. 

Uprava kostela pochézi z doby novéjsi. 
Kostel éité 4 oltéfe: hlavni, dva pobocni a 
jeden v pristavéné kapli. Mensa poslednéj- 
Sfho jest zdéné, u ostatnich jsou mensy dfe- 
véné. Hlavni oltd4¥ s velkym obrazem svatého 
Gottharda a toéitym tabernaklem m4 hado- 
vité sloupy a dva velké andély. Na boénich 
olté#ich jsou obrazy sv. Anny a sv. Vaclava. 
U hlavnfho oltéte jsou dva dievéné velké 
svicny polychromované, které andélicek ob- 
jimé. — Na klobouku kazatelny rezbirskou 
praci ozdobené stoji andél biskoupskou ¢e- 
pici a berlu drzicf. — V kostele zavéSeny jsou 
dva velké obrazy, sv. Prokopa a sy. Voj- 
técha pyedstavujici. Pod kruchtou naleza se 
vkusné upraveny Bozi hrob. Zyonek u sakristie 
jest zavésen na kovani Zelezném, okrasleném lu- 
penim. Paramenty jsou ulozeny v dubové truhle. 

Hrbitov zdi obehnany rozklid4 se kolem 
kostela, stoji na ném kostnice s munozstvim 
kosti vkusné sporadanych na zpusob, jako 
v Sedleci se spatiuje. Staré obyceje pohtebni 
se zachovaly. . Umie-li mladenec nebo panna, 
jest hostina a tanec. 


*) Jméno spisovatelovo neni v odpovédich udano. 
Prosi se za laskavé udani, Pozn. red. 


Z4pisni kniha farni z r. 1721 vede se 
az podnes. Matrika jest jedin4é, roku 1721 
zalozend; tolikéZ i kniha tmrtat. 


it, 


Zamek Hradisté. Sepsal Jan Zilék, zimecky 
kaplan. 


Hradisté, katastralni obec s Bousovem 
(BohouSovem), stoji na biehu Bradlavky (téz 
Uslavy) a jest takmét predméstim Blovic. Pod 
desiti javory na neprayidelné navsi krizuji se 
okresni silnice Blovice Nepomuky a Blovice 
Spdlena Potit. Jméno ma od hradu ¢i zimku 
hrabat Kolovratéi Krakoyvskych. K jedné brane 
vede most s tremi oblouky se zabradlim Ze- 
leznym, s ostatnich tii stran jest zimek jed- 
nopatrovy obklopen parkem a kvétinovym 
terasem. ZAmek tvori pravidelny ¢tverohran. 
Nad vjezdem spatiuje se znak hrabat Kolo- 
vrati Krakovskych a p&ni z Ujezda (orlice 
s jednorozcem). V pravo u brany jest kaple 
ke cti sv. Ondteje apostola, s malbami ve 
skle a stropem bohatou stukaturou okrasle- 
nym. Obrazy sv. patroni zvéénélych hrabat 
Kolovrati jsou vesmés malovény od Josefa 
Hellicha. Na oratori nachdzi se starozitny 
obraz Madony s ditkem, v kapli starozitny 
kalich. V zimku jest mal& sbirka zbrani, né- 
kolik etruskych nddob, majolikové talife, misy 
ap., dvé vykladané starozitné skiiné, pohovka 
a nékolik stolic s vysokymi lenochy. — Nade 
vsi BouSovem stoji kamennd Kalvarie z leto- 
pottem 1727 a znakem syobodnych pant 


z Ujezda. 
12. 
Ves Nemotice na Moravé. Sepsal farét Josef 
Sildberger. 


Nemotice na potoku ,Stupdvka“ zvaném 
maji ndves podlouhly étverhran tvofici, s dvéma 
ulicemi vybihajicimi, z nich% jedné ,na tvrzi“ 
se tikdé. Pojmenovani vikolnich polf ,Doubi 
a Vinohradky* poukazuji na dubiny a péstovantf 
vina. 

Kostel Nemoticky stoji za vesnici k se- 
veru, jest nejzadnéjsim stavenim mista a vy- 
veden slohem 18. véku. Na zvonech jsou nd- 
pisy némecké: ,Goss Mich. Ioann. a Behr. 
in Olmiz. Anno 1712.4 — ,S. K. in Brinn 
1726.“ — 8 obrazem Panny Marie. — ,,Ge- 
gossen von Clemens Steher in Briinn 1804“ 
s obrazem sv. Vaclava. 

Uvnitt jsou dva oltdé¥e, hlayni k vy- 
chodu, boéni k severu. Oba jsou vysvéceny 
26. 244i 1827. ,a R. R. ac Mlustrissimo D. 
D. Venceslao Urbano equite de Stuffler, Dei 
gratia Eppo Brunensi.* V altare portatile ulo- 
zeny jsou ostatky; ,SS. MM. Grati, Patientis 


ee AE as 


et Gaudentii.“ Na dievéném hlavnim olt4ti na 
zpisob mramoru malovaném jest obraz sv. 
Vaclava, nad nim obraz nejsvétéjsi Trojice. 
Jsou maloviny od malite Jos. Zeleného z Brna; 
prvnir. 1862, druhy r. 1873., od néhoz jsou 
v kostele té6Z obrazy bl.-Jana Sarkandra, ne- 
poskvrnéné Podeti Panny Marie a Kalvarie. 
Na boénim oltai jest obraz bl. Panny Marie. 
Varhany na kruchté stavény jsou r. 1867 od 
Kominkaz Brna, Kostel stoji uprostited hibitova. 

Farni budova pochézi z r. 1838. Zaé- 
pisni kniha poéiné r. 1758, kdy duchovni 
samostatné sprava v Nemoticich ziizena jest. 
Téhoz roku potind té% nejstarsi matrika, jich% 
celkem jest 10, Zakladaci listinu  ,Instru- 
mentum erecti Localis Capellanatus Nomoti- 
censis datum in Curia Episcopali Olomucii 
die 14. Augusti 1758* v doslovném znéni 
uvedl dp. spisovatel celou. Vypisuje se v ni 
pivod ziizeni, pomér ku faravi Brankovickému 
a duchovni pravomocnost lokalniho kaplana. 

3: 


Ves Roketnice na Moravé. Sepsal*) 


Ves Roketnice hodinu cesty od Pferova 
na silnici do Olomouce leZi na roviné as 
étvrt hodiny od feky Beévy a maé péknou, 
dlouhou naves. V zamku bydlici Perstyni, teh- 
dejsi majitelé panstvi, vystavéli v Gas moru 
r. 1554 dvé brany k uzavieni osady. Jedna 
posud poztstav4 a na ni socha sv. Rosalie. 
Na druhé byla socha sv. Pauliny, ktera nyni 
na zemi stoji. U prostfed osady na vysokém 
sloupu postavilo Jesuitské kollegium z Olo- 
mouce sochu sv. Frentiska Xaverského z vdéé- 
nosti za zachranéni od moru, ¢emuz n4pis 
svédci. Iu lidu se zachovalo podani, ze na 
primluvu svatych patroni ztstala ves od moru 
zachranéna. 

Kostel jest uprostied osady na malém 
navrsi. Na vézi ku kostelu pristavéné zavéSeny 
jsou tri zvony lité r. 1769. Na zevnéjsich 
sténdach kostela zapustény jsou dva néhrobni 
kameny, jeden necitelny, druhy Perstynsky 
s letopoctem 1557 a pak krasnd, starozitna 
prace plastické sv. Jakuba Vel. ptedstavujici. 
Osadnici pravi, ze tito Perstyni kostel vysta- 
véli, znalci pak prohlasuji jej za délo Jeswit- 
ské. Nemajice nakresi nedovedeme vée roz- 
souditi. Stary kostel mohl také byti zmoder- 
nisovan, aneb rozsifen. Okna m4 kostel dvoje, 
nizsi a vySsi, dole dlouhd, syvrehu krats{; 
vy presbyteriu polokruhovém a nizsim, nez 
kostel, jsou vrchni okna kulata. 

Do kostela vchdzi se vezi. 
pod kruchtoa nazyv4 se Zebracka. Kostel jost 
klenuty. Jsou zde tii oltdéte. Hlavni oltar 
skl4d4 se ze dvou ¢astek, v predu oltdrni 
stil se svatostankem syobodny, zadni vystav- 


*) Podpis schazi. 


Misto hned | 


nost ku zdi priléhajicf. Jest ze déeva barvou 
mramorovou natreny, ma sloupy a tocité ta- 
bernakulum. Nad velkym oltdtnim obrazem 
sy. Jakuba Vel. od Raaba malovanym, jest 
nejsv. Trojice aandélé ze dieva, po stranach 
sochy sv. Vaclava a sv. Josefa. Na boénich 
oltdtich jsou od téhoz malite obrazy sy. Igndce 
a sv. Frantiska Xav. pozdéji premalované 
a pokazené. Na sténdach vedle hlavniho oltdie 
m4 kostel jeSté jiné dva obrazy od Raaba 
malované s velmi bohatym skupenim osob. 
Na jednom spatiujeme nalezeni ostatké sy. 
Klimenta od svatého Cyrilla, na druhém krest 
Bofivojiv od sv. Methodéje. Klobouk kaza- 
telny ozdoben jest sochou sv. Pavla s ttemi 
andély a naproti ninad kamennou kititelnou 
se kitem Pana Jezise na zptsob kazatelny 
klobouk se sv. Petrem a tiemi andély. 


Na hirbitové za dédinou jest hrobka ro- 
diny patrona kostela i fary, barona Eicbhoffa. 
V Roketnici byvala fara jiz roku 1355, ktera 
v dob4ch husitskych zanikla. Byvald farni 
pole uzivé dilem statk4r, dilem farét z Kokor, 
kam Roketnice potom co filiélka pfripadla. 
Nov4 fara z¥izena jest teprv r. 1860. Obec 
vystavéla farni budovu; baron Josef Kichhoff 
dal k ni zahradu a pojistil na svém panstvi 
dichod 600 zl. 

Nynéjsi zamek pochazi od Jezuiti, kteri 
zde 100 let bydlili, jejichz fad byl rozpustén, 
diive nezZ stavbu dokon¢ili. Kryt&é chodba 
vedla ze zimku na oratorium kostela. 


14. 


Horni Ujezd ve Znojemsku na Moravé. 
Sepsal Fr. B. Hoch, farét Horno-Ujezdsky. 


Ves Horni Ujezd zaloZena jest podél 
ndvrsi. Na vrehu nad osadou stoji kostel 
u prostred hrbitova. 

Ve vézi ku kostelu pristavéné zavéseny 
jsou na dubové stolici podle sebe ¢étyfi zvony. 
Na dyou jest vyobrazena Panna Maria s de- 
tatkem. Napis prvniho zni: ,,Regina coeli 
lactare a quem meruiffi portare a refurerit 
ficut dirit a ora pro nobis denm alle Do- 
mine nate fili. 1509. — Napis na druhém 
ami: ,, St. Maria ora pro nobis. Anno 1710.“ 
— Napis tietiho jest necitelny. Prvni a po- 
sledni jest psan gotikou, prostredni latinkou. 
Tony jejich jsou: GF Hes C melodicky vytec- 
né volené, V byvalém vchodu véznim nachazi 


. se ve zdi velk& kropenka kamenna. 


Presbyterium kostela jest gotické poly- 
goné zakonéené se étyfmi opéraky. Dyé okna 
presbytdte maji svrchu gotickou kruzbu, Klenba 
jest kiizov4, Zebra ve svornicich se zbihajici 
spotivaji jednak na pifpordch s hlavicemi, 
jednak na krékoreich, V presbyterium zacho- 
valo se na strané eyangelni sanktuarium, 


ee MB 


ale nyni bez miizky; napotom sedilie knéZské, 
lavice ve zdi vyklenuté, na vrehu gotickou 
kruzbou ve dvi oddélené. Na dverich ze sa- 
kristie do kostela zachoval se jesté stary, 
otevreny zamek. 

Lod kostelni m4 okna polokulaté skle- 
nuta a strop rakosovy. Na kamenné podlaze 
kostelni jest ndhrobnik Frantiska Arnosta 
Haslera, svob. pina z Kieseneggi, nar. 1664, 
Fe We & 

V kostele jsou tii oltate, hlavni a dva 
boéni. Hlavni oltdt stoji svobodné. Za nim 
jest zazdéné okno gotické az na rosettu ma- 
lovanym sklem vyplnénou. Oltaéf s tocitym ta- 
bernaklem a s dvéma cherubiny se zdvoji 
a ktidly pozlacenymi m4 uprostied obraz 
SS. apostoli Petra a Pavla ve slavé a kolem 
nich 7 andéli. Obraz jest zuamendn podpisem : 
,»Jokann Hajny, Evanczicii. Pinxit 1777. — 
Renovirt 1831.4 — Na boénich oltdfich na 
pocatku lodi proti sobé vyobrazuje se sv. 
Joachim sedici, u nchoz stoji sv. Josef s lilif, 
pak sy. Anna sedici a Pannu Marii vyucujici. 
Obrazy jsou malovany na plaétné. Po sténach 
kostela rozvésena jest krizova cesta a jiné 
obrazy, mezi nimiz Bolestnaé Panna Maria 
u Akademie krestanské objednana, od niz jest 
i véén4 lampa slohu gotického. V kostele 
kon& se jedno anniversarium dne 25. srpna 
od hrab. Marie z Questenbergi zalozené na 
podékovani za vitézstvi Rusi nad Prusdky 
u Zorndorfu dne 25. srpna r. 1758. 

Do fary blize kostela vede most pres 
hluboky piikop, kterym za desti s vrchu do 
vesnice voda sték4. Zdpisni kniha vede se od 
r. 1808. Nejstarsi matrika pochdzi zr. 1668. 
Na fate jsou star4 kulaté kachlové kamna 
barvy zelené na dubovych noziékach. Zakladaci 
listina latinské z r. 1710 od biskupské kurie 
olomoucké vyhotovené uvedena jest v odpo- 
védi na archaeologické otdzky v doslovném 
méni, z niz se dovidime, ,,qualiter Rndus et 
Eximius dmnus Paulus Franciscus Polach, 
decanus Jaromericensis ex raonibs animum 
Suum moyentibus, Commendatam sibi hucusq 
Parochialem Eccliam Superiori Aujezdensem 
cum oibus proventibus et emolumentis, in 
manus Kpalis officii sponte ac deliberate re- 
signaverit, unaq instanter supplicuerit, ut 
hane resignationem a se factam n tantum 
ratam habere, verum etiam dictam hucusq 
Commendatam LEccliam in Residentialem pro 
nune et futuris temporibus erigere, erectam 
confirmare dignaremur.“ V listiné ddle se 
uvadéji zejména pozitky a dichody fardfovy. 

Patronem kostela a fary byl p¥ed rokem 
r, 1668 sv. p. Antonin z Questenbergi, na 
jehoz Zddost fara 20. tinora 1668 piidélena 
k Jaroméfictim, an udal, ze fardié zde nemize 
Ziv byti. Po 42 letech byla nové z¥izena, 


Pak se jmenuje patronem Dominik Kaunic 
Rittberg Questenberg, pak jeho syn Alois 
knize Kaunic, nacez ndsledovala po dlouhé 
pri soudni Karolina knézna Ahrenberg Kaunic 
Rittberg, Questenberg a po jeji smrti r. 1875 
sestra jeji Leopoldina knéZna Palffy z Erdédu, 
roz, Kaunic, Rittberg, Questenberg. 

U mista jsou vysoké Bozi muka, v polich 
kifze bez ndpisi. : 


15. 


Zichlink u LansSkrouna. Sepsal 
nistrator Jan K*Fivohlavek. 


admi- 


Ves Zichlinek rozprostiré se jihovychodné 
od LanSkrouna po obou brezich Sdézavy, ktera 
asi hodinu odtud ve vsi téhoz jména (Sdzava 
— Zossau) vzniké, tekouc odtud zvolna ro- 
vinou trodnou. 

U prostied obce stoji kustel vy podobé 
kiize zbudovany r. 1725 na misté starého, 
dievéného kostela; r. 1869 byl pak zase ob- 
noven, jak ndpis nad hlavnim vchodem svéd¢i. 
Zvony na zyonici s kostelem spojené jsou 
bez dalSich ozdob. Ndpis na jednom zni: 
,du Honorem Sancti Joannis Jesus Waza- 
renus rex FJudaeorum Anno 1532.° Druhé 
dva zvony s napisy latinkou ulity jsou roku 
1402 2 1406. — Kostel jest zbudovan slohem 
vy 18. véku obyéejnym. Klenba vSak jest kfi- 
Zova s Zebry bezprostredné do zdi zabihaji- 
cimi, V nizsim presbyterium k vychodu obra- 
ceném stoji hlayni oltét ze dvou Cdstek se 
sklidajici, nizsi vystavnost jest svobodn4, druha 
pak s obrazem na zdi pripevnéna. V altare 
portatile ulozeny jsou ostatky sv. Celsa a 
Clementa, ve vedlejsim ostatky sv. Donata a 
Honorata. Obé authentiky z r. 1779 uvedeny 
jsou doslovné, Hlavni oltét se sochami dvou 
andéli m4 u prostted obraz sy. Jana K7titele 
na pléitné malovany. — Klobouk kazatelny 
ozdoben jest pozlacenou sochou andélas troubou. 
Na viku Kamenné kititelny stoji berdnek. 

Na htbitové kolem kostela-jest nékolik 
ndhrobnich kament do zdi kostelui zapusté- 
nych z tohoto, jakoz i z druhé polovice mi- 
nulého véku a patti vesmés rodiné déditného 
rychtéée Viktorina. Lokalie v Zichlinku zif- 
zena jest r. 1769 vedle zaklidaci listiny do- 
slovné uvedené ze dne 26. srpna 1769 vy ja- 
zyku némeckém vyhotovené od c. k. hejtmana 
kraje Chrudimského k prosbé rychtafi, prisez- 
nich a veskerych obyvateli a odlouéena jest 
od dékanského kostela lanSkrounského. Fara 
zbudovana jest téhoz roku. Na faie jest zd- 
pisni kniha byvalym farétem Josefem Smutkem 
sepsana, jenz zde titadoval od r. 1839 — 1850, 
Nejstarsi matrika poch4zi z r. 1784, Celkem 
iti se jich 10, Ze starych knéh jest zde 
»9. Biblia“ tisténa ,,Basiliae ex officina Bry- 


a ee 


lingeriana A. 1578.“ ,Concordantiae bibli- 
orum, Bambergae A. 1751.4 

V polich jsou kifZe a sochy. Nojstarsi 
socha nejsy. Trojice ndkladem dédiéného 
soudce Viktorina ziizena jest r. 1778; kiiz 
ry. 1795 n&kladem Matéje JaniSe, rolnika; 
u vehodu pred chramem dvé kradsné sochy 
sv. Jana Nep. a sv. Jana Evg. nakladem sladka 
Jana Pelzla r. 1755, obé r. 1867 od tam- 
néjsich mlddencii a panen obnovené a p. 

Asi 150 krokti od nynéjsiho Zelezniéného 
mostu staval na pravém biehu Sdzavy hrad 
pevnymi prikopy s néspem obehnany. Kopeéek, 
na némzZ hrad stdval, byl as 4 sdhy vysoky a 
prostora vnitfni obnésela tolik, Ze by se tam 
as dvé mé¥ice obilf vyseti mohlo. Za pra- 
davnych dob st4valo tu pevné stavenf, které 
povreh tak zaujimalo, Ze sotva kdo s to byl 
kolem hradu obejiti. Pod hradem byly sklepy, 
% nichz nékteré za chiévy slouzivaly. Ani pa- 
daci most nechybél. Hrad byl snad drubdy od 
nepritele zbofen a znovu zbudovan, cemuZ 
svédéi zdi, jichz trosky az do neddvné doby 
se zachovaly. Navrsi toho bylo r. 1842 pou- 
“ito k vybudovani zelezniéni stanice, ku kteréz 
z trosek hradu material privazen byl, ¢cimzZ i 
misto, kde druhdy hrad stdval, zmizelo. 


16. 
Plasy. Sepsal Jan Sedivec, fardi. 


Dp. spisovatel prozatim jen kratké n4- 
vésti poddéva obsahu tohoto: ,,Plasy, byvaly 


kldster Cistercidcky, vtidoli teky Stiely, maji 
basiliku r. 1666 zbudovanou o trech lodich 
klenbou kiiZovou opatrenych a étverhrannymi 
pilifi oddélenych. Lod stiedni jest vy8&t. 
Vézi kostel nem4, na stfeSe sedi pouze vizka 
s 3 malymi zvony. Kostel ¢ité ndsledujici pa- 
maitky umén{ kfestanského: : 

1. Na hlavnim oltéti obraz Nanebevzeti 
Panny Marie od Skrety. 

2. Na jednom prostrannim olta%i obraz 
sy. Bernarda od Prantla. 

3. Na dyou mensich oltdtich krdsnou 
fezbou ozdobenych obrazy sv. Kateriny a sy. 
Barbory od Willmanna, 

4. Na zpovédnicich roynéZ krasnou practi 
tezbarskou ozdobenych obrazy: Sy. Augastina, 
Davida, Hieronyma, Petra, sv. Magdaleny a 
Marie Egyptské od Jana Kristofa Ligky. 

5. Na pilffi proti kazatelné kiiz s Ukti- 
zovanym Pénem a pod kiizem Bolestna Ro- 
di¢éka Bozi; vse z jednoho kusu dteva mi- 
strné fezdno od Brauna. 

Varhany, jejichZ korpus ozdoben jest zna- 
menitou praci fezbéfskou, maji 28 frejstriki 
vétsinou osmistopovych, dilem z cinu, dilem 
ze dreva; objem manudlu 4 oktdvy, objem 
pedilu 2 oktévy. Stavény jsou v dobé, pokud 
feholnici klaster obyvali. Kdy a od koho? 
neni znémo. Jsou posud v dobrém stavu.* 

Strucnou zpravu véci nejdilezitéjsich uva- 
déjice srdeéné téSime se na obSirnou mono- 
grafii dilezité svatyné, az dp. farari ¢as k tak 
zisluzné préci vybyde. 


a 


Jan Karel Rojek, dekan Budynsky. 


Naért Zivotopisny od Josefa Rostlapila, fardte na Opoéné. (Dokonéeni.) 


A od té chvile poéal kostelik sv. Vdc- 
slava na Dubeniné opravovati, obnovovati, 
zvl4st pak hlavni olt4¢ — a neptav se ni- 
koho, aniZ se na koho ohlizeje ten den pred 
sv. Vdeslavem, 27. z4i%i 1859 pékné v tichosti 
ten obraz po 6 let pro politické kacitstvi 
uvéznény z dékanstvi na Dobeninu vypravil, 
tam zavésil, a hned druhého dne o slav- 
nosti svatovacslavské s4m slavné sluzby boZf 
s priméfenym k4zénim vykonal. <A div di- 
youci! revoluce proto predce nevypukla — 
a vsecko se jen dobrému ndpadu a divtipu 
Rojkovu sm4lo a jej chvalilo. 

1860 dal novy kryt na véz u filialniho 
kostela sv. Ducha v Kréiné. 


V z4f%i 1860 byl v Praze sJaven valny | 


sjezd katolicky. Jeli jsme ovsem i my tam — 
zato jsme se na duchu obéerstvili, potésili a 
posilnili v téch tehdejsich ttrapach. 

R. 1859 zplodil r. 1860 dne 20. fijna 
vydany diplom neodyolatelny, jehoz vsak p. 


Antonin ze Schmerlingi svymi tnorovymi rady 
1861 pohatil. Volby do zemského snému vy- 
psiny — a18. béezna 1861 byl R. na Novém 
Mésté za poslance do snému éeského za okresy : 
nichodsky, novoméstsky a opotensky zvolen. 
Z té piitiny obdrzel éestné prévo méstské 
aneb obéanské ve méstech: v Dobrusce, Opoéne, 
v Gerveném Kostelci a v mnohych jinych 
obeich venkovskych. — 

1862 posvétil novou kapli — Rodinu 
Piné — v prifatené obci v Nahofauech. 

Ponévadz pro seslost dékanského domu 
is péiny kaplany musil R. v podruz{ ztsta- 


vati, a pravé tehd4z dékanstvi Budynské 
uprazdnéno bylo, zazidal o né a dostalo se 
mu ho. 


11. kvétna 1862 rozloucil se pfsemné 
s voliti svymi okresu n&chodského, novomést- 
ského a opoéenského takto: 

yAé nikdy na mysl mi neystoupilo opu- 
stiti misto zdejsiho mého pisobeni a hotov 


¢ 


ae 4S 


jsem byl kosti své sloziti zde: prede prisna 


povinnost zachovati zdravi a Zivot mne pri- 


méla zakrociti o upraézdnéné dékanstvi v Bu- 
dyni a nastoupiti je, kdyZ mi udéleno bylo. 

Odchazeje z kraje vérné rdid_ verejné 
divim svédectvi, Ze srdcem i duchem odtud 
se neloucim, ale i za Gest i za povinnost 
svou poklidati neustanu, zastupovati z4jmy 
zdejsi a prispivati vsim, coby v jakémkoli 
sméru slouzilo ku prospéchu kraje zdejsiho. — 

Poctén divérou zastupovati V4s na snému 
zemském co poslanec Vés, — neyzdéivam se 
toho vzneseného povoléai dotud, pokud mne 
neuvédomite, ze jste nalezli muze ndrodovee, 
ktery by vérnéji, svédomitéji a obétovnéji Vas 
i viast nasi i nd4rod nds zastupoval, — pak 
ovsem bylbych po vili Vasi. — 

Louée se télesné s Vami Z4dim Vas k vili 
vlastnimu prospéchu Vasemu, byste se Zivé 
siéasthovali v hospoddirské jednoté krajské a 
cily Zivot uvedli do odbortii okresnich — 
nebot tou cestou privé zaméiite k blahobytu 
hmotnému — i také spolecenskému. — 

Bih Vém zehnej — a dej Vim prospi- 
vati dle obého élovéka! —- 

Divéry Vasi hodnym se prokdzati neu- 


Brave Vas poslanec zemsky 


V Novém mésté nad knéz Jan Karel Rojek, 
Methuji d. 11. maje 1862. jiz dékan Budyisky. 

Ve cétvrtek dne 22. kvétna odjel z N. 
Mésta do Budyné, kdezZ na to v nedéli 25. t. 
m, ve chrdém Pané uveden byl. 

Poédétkem Gervna 1863 konal krdlohra- 
decky biskup Karel Hanl generalni visitaci 
ve vikariatu Opoéenském — zejmena pak 
v N. Mésté dne 12. éervna. K té visitaci 
odeslal R. z Budyné do N. Mésta svij rukopis 
in folio, stran 177: 


»Matrika vikariatu Opotenského, Gili 
strucny vykaz vsech kosteliv — duchovnich 
spraveiiv — patroniv neb podacich — téz 


viadariiv svétskych i duchovnich, jakozZ i vSech 
pamidtek mistnich béhem celého tisfcileti, se- 
stavené v roku Cyrillo-Methodnim, kdyz Mo- 
rava s Cechy slavi pam4tku tisiciteletou pit- 
chodu téchto apostoli slovanskych — a slo- 
Zena pri dékanstvi Mésta Nového Hradisté 
nad Methujf za p¥tlezitosti biskupské visitace 
generdlni odbyvané dne 12. éervna_ leta 
spdsy 1863. 

Dilo toto jest vysledek prdce trudné — 
vice nezZ 2O0letého pilného sndseni litky z nej- 
riznéjsich pramentii mfstnich i prazskych na 
mnoze ne snadno pfistupnych (nemluvé o ne- 
pristupnych posud). Holé povésti aneb jalo- 
vému etymologisovani nedéno mista; — drzel 
jsem se listin — napisy pak dal jsem diplo- 
maticky, jak jsem je ocité spatfil. — Prace 


tato neni tplna a ukonéena — mnoho mae | 


rialu leZi v archivech konsistornfch, zvlasté 
v prazském; lecco shleda se jesté in Libris 
Confirmationum ad Ecclesias z ¢Asti tcliko 
pouzitych, tiskem bohuzel nevydanych (t. 1863), 
jakoz% vibec ne ku cti véku naseho material 
cirkevni historie v Cechach — dialezité nad 


mnohé jiné — v prachu temnosti tli, kdez 
d4vno jiz mél uverejnén byti ve prospéch 
eirkve nasi po vlastech. — O archivech mést- 


skych a panskych neradno mluviti; nebot 
kdyz jsem shledal, Ze tu v sklepeni vihkém 
listiny na hromadéch po podlaze shniti se 
nechévaly, aZ i pro smrad kop&ééem na hno- 


jisté musely vyvrzeny byti, — onde pak pi- 
satik podloudné centy papiru z archivu na 
kornouté kopeim proda4val, — tu brénén knézi 


bddavému pYistup, chtél-li néjakého toho zrnka 
historicko-topografického vyhledati do prazd- 
nych list farnich knih pamdatnich. 

Nez jakkoli netiplné jest dilo toto i pro 
kvap sepisovéni jeho po navratu mém ze 
snému zemského, nemohl jsem dati minouti 
tisiciletou nasi slavnost cirkevni Cyrillo-Me- 
thodni — é¢as tisiciletého actu, — pri tom 
pravé odbyvanou Visitaci generalni po vika- 
riaté tomto i nezdélo se mi jindk, neZ abych 
i j4, — aé meskaje ve vzddlenosti, predce co 
33 lety bratr duchovenstva vikariatniho — téZ 
k visitaci se dostavil — a dorucil jemu vy- 
sledek bid4ani mého — a to co zridlo bez- 
pecné, z néhozZ by mohl doplniti farni své 
knihy pamatné. 

Dilo toto obsahuje naésledujici CAstky: 
1. Souéasny prehled vsech chramiy, jich 

sprdvetiv, obé vrchnosti a kostelnich pa- 

maétnosti 1—134 str. 
2. Rejstiik duchovensiva od r. 1624 a kdezZ 

pisobilo 135—161. 


3. Kmeny rodfiv panskych, jimz ndélezZelo 
pravo podaci 162—172. 
4, Rozsah decandtu Dobru&ského r. 1350 (a 


nékdy Zupy Opoéinské) 173. 
5. Tabella ptehledn{ vSech chrdmi ukazujici 

rozsah farnosti v zméndch svych 176. 177. 
6. Stati kosteli podle vystavnosti nynéjai, 

nejstarsi zvony, kititelnice, sochy 175. 

Knihu tuto snéSel jsem konee dubna a 
Vv m&ji neunaynou vytrvalosti, — avSak pYi 
stalé upomince — tu na chrd4my mnou nékdy 
navstévované, — tu pak na bratry milované 
— bud jiz na véénost ptedeslé — bud’ y pra- 
telské lasce se mnou vérné tryajici — prozil 
jsem slasti a strasti 33letého tamntho Zivota 
mého. — Budiz dilo to viem milym daikazem 
lisky neumfrajfef, v niz pséno vyroéniho dne 
odchodu mého z Nového Mésta 

trva 


knéz Jan Karel Rojek, 
dékan v Budyni“. 


v Budyni na Ohfi 
22. maje 1863. 


Nskladem vydavatelovym. — Z kuébtiskémmy MikuldéSe a Knappa v Praze, v Karliné. 


(Casopis VENOVANY UMEN{ KRESTANSKEMU. 
. Zaroven 
organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie krestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


Gislo 5. V Praze, dne 30. kvétna 1879. — Rosnik V. 


OBSAH: ©O Kostelcich v Cechach. Napsal A. Sedlééek. — Prachaticky miss4l ze XIV. stoleti, — Z Aka- 
demie kfestanské: Odbor umélecky: Mésftni zprava za kvéten, — Jednatelska zprava Jednoty pro dostavénif 
chramu sv.-Vitského za dobu od 1, ledna 1877 a% do 12. prosince 1878, — Zprdva archaeolog. sboru »Vo- 


cela« y Hofe Kutné a okolf za rok 1878. ' 


O Kosteleich v Cechéach. 


Napsal A. Sedlaceh: 


R. 1851 vydal slavné paméti Palacky 
rozpravu svyou ,0 nesndzich starého mistopisu 


a Kosteleich v Cechéch*, dada ji otisknouti | 


v éasopisu ¢eského musea. Doklddd tam, ie 
hlavni nesnaze starého mistopisu zdlezi v ne- 
moZznosti uhodaouti, které datum starych pra- 
menuv o Kosteleich ku kterému z téchto to- 
likerych Kosteletiv se‘vztahuje, neb pridavky 
polohu ur¢ujici velmi pofidku a témér jen 
nahodou ve starych pamétech se nachdzeji; 
obyéejné Ze se ud4v4 samo toliko jméno Ko- 
stelec naprosto; ten, koho se tykalo, Ze védél 
to jiz prve, ktery Kostelec rozuméti se mél 
a na potrebu cizich neb potomktv, porozuméti 
tomu take, nepomyslil nikdo. Palacky sebral 
doklady ze vSech paméti, pokud jich dosici 
mohl, srovnal je potom mezi sebou, jak mohl 
a kazdému Kostelci ptidélil zpravy, které se 
ho dle vykladu Palackého dotykaly. 

Obiraje se pracemi mistopisnymi, potie- 
boval jsem ovsSem hojnych a dobrych zprav, 
jez obsahuji v sobé libri confirmationum 
nyni v archivu kapitulnim ulozené a vybral 
jsem z nich vsecko, co jen koliv jsem potte- 
boval; abych se vSak nékde nemylil a tudiz 
stary mistopis na pevny zdklad posiavil, pylo 
mi vypsati ze vSech knéh zpravy o starych 
far4ch a srovnati je tak mezi sebou, aby se 
posloupnost farditiv seznala a touze posloup- 
nosti a pridavky nahodilymi aby se také do- 
kdzati mohlo, které nynéjsi farni osadé ta 
neb ona staré zprdva se prikladati ma. Pri 


této dlouhé vice nad jeden rok trvajici praci 
seznal jsem, jakym nespolehlivym pramenem 
libri confirmationum jsou a jak st¥izlivé 
a opatrné si kazdy vésti musi, jenzZ si doklady 
z nich vybird. Tu zmateni fardti mezi sebou, 
tam zase krestné jméno chybné napsdno, onde 
jméno mista néjakého aZ k nepozndni zpotvo- 
feno. Dopisoval jsem si o téchto vécech s na. 
knézem Rojkem, jenZ maje dobré naddni v ta- 
kovych vécech zdhadnych na to pravé uhoditi 
(aékoli se i éasto mylil, jak jinak u smrtel- 
nika neni) pomoc{ rejsttikuv osobnich, jim 
samym zdélanych, pravdy se domoci snail. 
Dopisovali jsme si éastéji sdélujice spolu, éeho 
se kazdy piplavymi kombinacemi svymi doma- 
kal, a rovnay pak svoje Kostelce s vypsdnim 
v musejniku, shledal jsem, Ze Palacky nedbaje 
posloupnosti fardétiv v mnohém _pochybil, 
i uvazoval jsem pri sobé, zdali by nebylo 
dobré, a snad ipp. fardttim feéenych Kostel- 
ctiv vitané dozvédéti se nico ze starSich osu- 
div kostela sobé svéfeného. Umyslu a tvahy 
své skutkem dokonav tuto pratelim mistopisu 
k laskavému prohlédéni podavém. 

1. Co se tyte Kostelce u Budyné, naslo 
se, Ze tu byli fardti 1364, 8. ledna Martin 
z Ujezda 1387, 13. brezna Martin Duchktv. 
z Budyn’, potom M. Pavel z Prahy, a koneéné 
1412, 19. unora Pankréc dosud farat v Ko- 
panin’. Patronové, jako je uvddi ¢asop. mus. 
1851 str. 8. 

2. Co se tyte Kostelce nynai Weisskirchen 


1 eed 


¥eteného (u starych také Kostelec u Usti 
jinak Bily Kostelec = Alba ecclesia), fardro- 
vali tu 1362, 24 kvétna Hanek, 1363, 18. 
kvétna, Jan z Loun, 1368, 4, kvétna Jeklin 
oltérnik v_ Litoméricich, 1380, 31. srpna 
Jindtich z Litométic, 1397, 13. éervna Jodok 
farét Mlékovidsky, potom Hana, 1402, 26, zati 
Jakub farét Gernocky, 1412,18. kvétna Petr 
farét Béchlovsky, 1414, 2. éervna Bohuta 
farét Probostovsky. Patronové se uvddi v do- 
téeném musejniku. 

3. V Kosteleci u Velise (Kostelecz prope 
Jiczin) byli faraf¥i od konsistoke potvrzeni: 
1360, 3. ledna Vojslav fardt Lomnicky, 1367, 
31. brezna Jan fardt Smidarsky, potom Bo- 
hunék jakysi, a 1428, 12. srpna Vaclav ze 
Stribra. Tohoto roku byl tu patronem Ofik 
z Udroic, Ofik z Mostku 1405—1411 nebyl 
kollatorem fary, nybrz kaplanstvi r. 1393 
nadaného. 

4. Fardt¥ové v Kostelci Cerveném blize 
Nachoda tito jsou zndmi: 1362, 22, srpna 
Heiman oltéinik v Hradci, 1365, 23. ¢ervna 
Hrzek fardf ve Starych Bucich, 1372, 1. éervna 
Hrzek far4é¥ v Mladé Pace, 1379, 10. ftHjna 
Henslin faré¥ Sachovsky, 1390, 12. srpna 
Rames’ fardt Vambersky, 1413, 8. listopadu 
Petr z Mladé Boleslavé, 1426, 29. ledna 
Adam z Dobrusky. Kollatory tého% kostela 
byli 1362—1365 Mikul4S Piskle z Cervené 
hory, 1372 Mikulds Pole ze Svidnice, 1379 
arcibiskup Jan, 1390, tyZ s bratfimi svymi 
Vacslavem a Pavlem z JenvenSteina, 1413— 
1426 Hynek Gervenohorsky z Ndchoda. 

5. Co se tyée Kostelce nad Orlici, tu 
Palacky dvoje zpravy o fate a kapli sv. Vae- 
slava, ke kostelu pristavené, dohromady smichal, 
odkudz% se domnival, Ze se stridalo kollator- 
stvi mezi kradlem a radou Potsteinskym. Tomu 
vsak nebylo tak, Jako fardti se uvodi: 1363, 
16. ledna Jan Lidktiv z Unho&té (po smrti 
Jetfichové), 1371, 15. prosince Stanislav 
z Kreendorfu Slezdk, 1395 Petr ze Stupna, 
1407, 2. Gervence Martin fardit v Starém Ko- 
ling. Kollatory kostela farniho byli: 1363 
Purkart hrabé a purkrabé Maidebursky, hof- 
mistr dvoru krdélovského jménem krdlovym 
1371 Bolek knize Opolsky, 1395 kral Vaeslav, 
1407 Jindtich Lacembok z Chlumu. 

6. O Kosteleci u Krtizktv tolik nachazime, 
ze tu byli fardyi: 1361, 20. zdri Matdj z Cho- 
ho¥e (3), 1390, 18: listopadu Petr prosttedni 
prebendat kostela Prazského, 1395, 7. kvétna 
Jan RudiS, 1405, 27. béezna Rehot Hudera 
fardt LiSovsky, 1407, 3. zdt{i Sigmund fardr 
ve Starém Koliné, 1407, 5. prosince Petr 
oltatnik na hradé Melnickém, 1414, 8. srpna 
Hertvik fardt ve Zdicich, 1418, 1. Gervna 
Jan Z Dubé kanovnik, farai Mélnicky. Kolla- 


tory pro jich mnozstvi tuto nepfipomeneme, 
prestavajice.na tom, co o nich bylo v éasto- 
psaném musejniku dolozeno. 

7. Kostelec nad éernymi lesy zmatl Pa- 
lacky s jinym Kostelcem (na str. 16.), protez 
poopraviti jest zpravy jeho, jak ndsleduje. Fa- 
rari tu byli: 1359, 1. fijna Frantisek farar 
Hovortovsky, 1366 v éervenci Oldtich farar 
Netemicky (tivodcem farat Konojedsky — in 
Kunow’, 1380, 4. ledna Mikuld8 ze Plahan, 1392, 
12. ledna Jan z Nymburka, 1413, 25. srpna 
Jan farét v Udading. Ze sem patti zprava 
z Yr. 1366 (str. 16.), nelze zvratitia to proto, 
ze predesly fardt Frantisek, s nimZ Oldrich 
misto své zménil, r. 1359 do tohoto Kostelce 
piigel, jak ukazuje tivodee farat Udadinsky, 
a v témze Kostelci r. 1380 zemiel, jak nasle 
dujici potom posloupnost ve knihach ukazuje. 
Kollatory byli: 1359 Hynek a bratri z Ko- 
stelce, 1366—1392 Pitta z Castalovic spo- 
leéné s pany z Kostelee (1366 Hynkem, Mi- 
kulasem a Martinem, 1380—1392 Oldfichem), 
1413 Jan z Nachoda a na Kostelci. 

8. V Kostelei nad Labem fardrovali 1359, 
20. listopadu Mikula’ farat Praskolesky, 1371, 
21. Hjoa Florian fardt u p. Marie na Louii, 
1372, 2. listopadu Vdeslav ze Zhorce, 1402 
v Wijnu Jan Vik fardr Ustécky, potom Ojif, 
1415, 2. srpna Zbynék z Litkovie fardr 
v Brodci. Kollatofi uvadi se v musejniku. 

9. Co se tyée Kostelece nad Sdzavou na- 
chazeji se tu fardfové tito: 1358, 30. kvétna 
Vaviinec Z Prahy, 1358, 21. po smrti Miku- 
la8e, 1358, 21. z&fi MikuléS z Prahy po 
smrti Jakuba (sic, jméno patrona) 1376, 13. 
kvétna Adam ze Zvikova, potoim Vaviinec, 
1409, 11. Hjna Vacslav fardt v Ladénicich, 
1416, 11. brezna Marik kaplan v Kostelci. 
Co se tyée kollatoriv, poukazujeme k éasto-- 
psanému musejniku. 

10, Kostelec Zeleny neb Podolsky nazy- 
van za dob téchto bud K. u Jistebnice neb 
u Borotina. Faraii tu byli: 1356, 8. nora 
MikuléS fardt ve Veseli, 1369, 14. dubna 
Mikuld8 zGrerlic (?) Moravan, potom Tomas, 
1410, 12. srpna Tomas oltéfnik v_ kostele 
Tynském v Praze, Ponévad& tento Kostelec 
ke panstvi Borotinskému pattil, byvali tu 
kollatory drizitelé hradu Borotina. 

11. Kostelee blize Purkarce posvécen 
byval sv. Vaviinci. Zde byli fardti 1360, 
7. ledna Matéj ze Ckyné (po smrti Velisla- 
vové) 1406, 5. kvétna Mat’j) z Domailic, 
potom Stédroh a koneénd r, 1436 Prokop 
z Drazice, Prévo podaéné rozdéleno bylo mezi 
drzitele panstvi Lomnického a vladyky z Rek. 
R. 1360 poddval sem Brum z Rek, ale Ja- 
novi z Kosové Hory prdvo jeho vyhrazeno. 
R. 1400 ptely se o prdvo podatné tfi strany, 


a Hl x 


krél Vaeslavy co drvitel Lomnice, MareX z Ja- 
roslavic jinak z Rek (de Jaroslav alias de 
Rayeez), a Litolt a Ale’ Bitov&ti z Lichtem- 
burka. Palacky rozumél zprdvé této, jakoby 
svédtila o Kostelci blize Orlika, tébna se 
k tomu, Ze v originalu jest ps4no ,,Kostelecz 
super Multavia*, ale omylem, neb oba Ko- 
stelcové jsou sice nad Vitavou, ale na strdnich 
ak tomu v mirné vzddlenosti od feky, tak Ze 
bud lezi oba na Vitavé aneb Zddpy z nich. 
R. 1436 byl tu kollatorem Oldtich z Rozem- 
berka, ponévadz byl zatim panstvi Lomnického 
nabyl. 

12. Co se tyée Kostelce blize Orlika, tak 
bylo tu ono proboSststvi kléstera Brevnovského ; 
jez vyklddal Palacky na Kostelee u Plzané, 
ponévad%Z sem bera svrchupsanou zpravu z r. 
1406, pro proboststvi mista nalezl, atkoliv je 
staré rejsttiky do dékanstvi Vitavského kladou. 
Proto di: ,Nebot ve Vitavsku nékdejgim nasli 
jsme sice dva Kostelce, jeden u Jistebnice, 
drnuhy Kostelec nad Vitavou, ale Zidnyz nich 
nehodi se za proboststvi Brevnovské. Tu tedy 
vidéti jest nesndzi novou ve skoumani starého 
mistopisu ¢eského o to nejhorsi tu, kdy% ou- 
fedni pramenové sami mylné psdni_ byvaji. 
Jména probostiv zdejsich lze shledati v listech, 
jeZ Dobner z archivu Brevnovského ve svych 
monumentech otiskl. Dodavame toliko, Ze se 
pripominaji v konventu Brevnovském r, 1419, 
8. b¥ezna MikuldS opat Brevnovsky, jenz byl 
pred tim fardtem v Kostelci u Plané a na 
jehoZ misto bratr Jan piiSel, a Simon farar 
ti proboSt v naSem Kostelci. Kostelec tento 
s dvorem a podacim prodal r. 1534 Jakub 
opat Bievnovsky pdéntim ze Svamberka a od 
téch dob patiil k Orliku. 

13. Jiny Kostelec na byvalém panstvi 
Kladrubském mél kostel sv. Janu posvéceny 
a opat Kladrubsky sem knéze sdzel. Farari 
tu byli: 1364, 20. z4ti Radslav fardr ve Sti- 
tatich (po Lvovi), 1374, 8. ¢ervna Racek 
faré¥ v Cernosing, 1376, 1. fijna Jakub fard¥ 
v Prestavlcich, potom br. Dominik, a 1428, 
27. tijna Jan st¥idnik v Prostibofi. 

14 Nad fekou Mai nedaleko vsi Darové 
ledi jiay Kostelec, jemuz fikali stafi Kostelec 
u Radnice. Fardfové zdejsi, jeZ sdzeli opatové 
Plas&ti, pripominaji se: 1389, 13. ¢ervence 
Jan fardt P¥ibénicky, 1403, 28. srpna Mi- 
kulé8 fardt Podskalsky u Prahy. 

15. Co se tyée onoho Kostelce, ktery 
patil klé8teru ChotéSovskému, potreba o ném 
tuto vice slov doloziti. Ku podéni probosttiv 
ChotéSovskych potvrzeni jsou k fate zdejst 
1366, 7. 24¥{ Bohuslav, 1367, 26, tervence 
Jan, mniki kl4stera Tepelského, 1371, 4. listo- 
padu Lev pievor ChottSovsky, 4376, 29. 
kvétna Protiva, potom Lev, 1400, 24. kvétna 


br. Kunrat. R. 1457, 21. ledna tu byl fard- 
fem Jeronym. R. 1400 nazyvd se Kostelec 
tento ,,Costeleez prope Chotyechowiez“. Fardte 
sem uvadéli neb inStalovali fardtové Dobran- 
Sti a Liticky, neb v obojich mél probost 
prévo podaci. Hledajice, v které vsi Kostelec 
tento lezel, prokereme vsi, které nékdy klds- 
teru ChotéSovskému pattily a najdeme je zt- 
plna v urbati tého% klé&stera r. 1367 sepsa- 
ném, jen% se nachdazfi v knihovné Prazské 
(sign. Il, A 7.). Tu se sice nachdzi ,Choties- 
sowicz“ ale Zadny Kostelec, z Gehoz také 
poznati Ize, Ze vsi Kostelce na ChotéSovsku 
nebylo. 

Z toho jde, ze se musi Kostelec poblize 
nékteré osady nynéjSi najiti. N. knéz Rojek 
jej hledal napf¥ed ve Stodech, ale srovnav 
potom zdpisy o kostele p. Marie v ChotéSové 
se zapisy 0 Kostelci, dievni svij ndhled zménil, 
hledaje Kostelec v nynéjsim ChotéSové. Nagel 
totiz zdpis o ChotéSovicich, kdez se dostal — 
(1394, 12. b¥ezna) Lev farét Dobtansky do 
ChotéSovic a 1400, 24. kvétna po smrti Lyové 
bratr Kunrat do Kostelece. Véc tato by se 
mohla potom snadno vysvétliti a sice tak, Ze 
se fara nazyvala jednou po osadé ChotéSovcem, 
po druhé po kostele aneb kosteli8ti Kosteleem. 
Také bulla papeze Rehote (1272, 13. kvétna) 
lisi ,locum ipsum, in quo praefatum mona- 
sterium situm est* a ,villam Chotessovich 
cum hominibus“. Musi se tudiz rozezndvati 
klaStersky kostel sv. Vdcslava nyni zruSeny 
v ChotéSové a farni kostel p. Marie (posud 
jest farni) na Kostelci aneb v ChotéSovei. 
Protez treba jest v tisténém vyddni rejster 
papeZskych (str. 89.) pri slové Kostelec pfi- 
dati strdnku 395 popisu Palackého, Ze se tu 
totiz vyrozumivé Kostelec Kladrubsky. Rada 
farartiv potom bude takové: Hef¥man (—1366), 
Bohuelav (1366 —1367), Jan (1367 - 1371), 
Lev (1371—1376), Protiva (1376—2), Bo- 
huse (—1392), Old¥ich (1392—1394), Lev 
(1394—1400), Kunrat (1400— 2), Bozdéch 
(—1415), Sulek (1415—1427), Ond¥ej Zaji- 
éek (1427—1435,) Lev (1435, Jeronym 
(1457). 

16. Ke kostelu sv. Jiti jinak Kostelci 
u Plzné sdzeli fardte opatové Brevnovsti. Fa- 
rari tu byli: 1361, 31. brezna Frana fardt 
v Chrastu, 1389, 31. brezna Jindfich farat 
v Blovicich, 1389, 3. prosince Jan farat ve 
Plané, 1399, 17. tijna Jakub fardt ve Plané, 
1419, 20. b¥ezna Jan, 1427 M. Konstantin. 
Podacf tohoto kostela ztistalo klésteru i po 
boufich husitskych. R. 1506, 23. kvétna 
psal opat Jiti Janovi faréti ,kostela sv. Jiri 
v Kostelci*, Ze sice p¥edchtidce jeho opat 
Kliment podaci téhoz kostela Zikmundovi 
Tryclérovi z Tynce do Zivota daroval, ale Ze 


ae 59 cs 


ée fo stalo bez svolenf konventu, tudiz Ze 
déini to rusi a mori. Original toho posud 
v Plani. Teprv padesdte let pozdéji proddn 
kostel ten obci Plzenské, jiz posud nélezi. 

Co se pak dotyte zprdv o Kostelci, 
o némzZ psdno v dotééném jiz musejniku na 
str. 16—17, ty se vyvracuji dilem predeslym, 
dilem tim, Ze se pripomind r. 1356 kostel 


farni v Kostelci a jeho filialnf v Nesuchyni, 

ana prece fara‘a% do r. 1412 Nesuchynskou 
a kostel k nf filidlni Krupou (tedy = Koste- 
lec, kostel tu lezf ode vsi stranow) slove. 
Kostel pak sv. Vojtécha severné od Kounova 
nazyval se tusim Rychleby, a odtud v 14. 
stoleti fara do Kounova pfeneSena. 


a i 


Prachaticky missél ze XIV. stoleti. 


Byl nevliday den srpnovy. Dychtiv jsa 
poznati starozitnosti slavnych Prachatic, jez 
bychom nazvati mohli v tom ohledu minia- 
turovym Norimberkem ¢eskym, svéril jsem se 
za destivého, poSmourného dne madarskému 
hfebci z pusty, jenZ nezvykly jsa jesté uzdé 
a jizdé mnoho nepfijemnych kratochvil ndm 
na cesté z Netolic do Prachatic zpisobil. 
Vsak koneéné pfece stastné doviékl nds az 
do brény mésta. Na znamenf, Ze jsme u cile, 
vrazil v8i silou madarského ohné svého do 
vnitinf zdi braény tak, Ze by ném byl jisté 
zpusobil nemilé polibeni mati¢ky zemé, kdy- 
bychom jiz diive s vozem se nebyli rozlouéili. 

Maje dékanstvi hned vedie brany, zayital 
jsem cely promokly k vdp. dékanovi a stif- 
dnfku Josefa Svédovi, jen%Z mne s laskavou 
ochotou a staroceskou upiimnosti a pohostin- 
nosti u sebe samého ubytoval a preochotné 
mne osobné se vsemi pamdtkami dékanstvi a 
mésta seznémil, neSette ¢asu ani price. 

Podivil jsem se mnozstvi a pomérné za- 
chovalosti staroceskych pamatek toho mésta, 
jakoz i smyslu a Setrnosti obyvatelstva k nim. 
Kéz by obého viude bylo aspon tolik! — 
Netéeba popisovati vse 

_ StaroZitnosti tyto byly jsou jiz dikladné 
nejednou popsany od F. Slamy a F, TilSera!). 
V zépisniku taméjsiho kiru literdétského jsem 
nalezl mnoh& vzdend data, pro déjiny téch 
kiri zajimavé. Vésak ani o téch nebudeme 
Sifiti slov na tomto misté, alebrZ obrdtime 
svou pozornost ihned k predmétu tohoto po- 
jednaénf. 

Mezi mnohymi vz4enymi knihami znaéné 
ceny, jimiz honos{ se archiv dékansky, jsem 
shledal nemélo udiven i miss4l staroceské 
prace ze XIV. stoletf, jeho% zeynéjsek, format, 
pismo, arabesky a drobnomalby ndpadné se 
podobaly vsemu tomu, co jsem étrndcte dni 
pred tim byl shledal v kiiZovnickém miss4lu, 
v predeslém éisle Methoda popsané, Raéiz 
proto ¢tenaf onen popis laskavé srovnati s timto. 


) Viz ,Poutnik od Otavy“ r. 1861. str. 20. sq. 


I miss4l prachaticky jest malého formatu 
foliového a jak onen vdzin v tuhé dfevéné 
desky, bilou k&Zi potazené. V8ak yniterné 
sporadani véené jest v prachatickém jiné. — 
Prvni jeho list potin4 rozli¢énymi intonacemi 
chvalozpévu ,Gloria in excelsis Deo* a pre- 
faci meSni. 

To vse jest notovéno chordlnimi notami 
tohoto tvaru: @ a @@ na systemech ¢étyr- 
linovych. — Na druhé strané téhoZ listu na 
hore stoji ps4no: ,In capella duo altaria 
consecrata sunt anno Dni 14/1. in honorem 
s, Catharinae, Dorotheae, s. Barbarae & 11 
millia virginum“. Vsak to jest jiz jinym, po- 
zdéjim pismem pripsdéno a svédéi tudiz zfejmé 
o puvodu téhoz rukopisu na pergamené psa- 
ném ve XIV. stoleti. 

Poéinajic od II. listu n&sleduje Kalen- 
darium rovnéz tak upravené dle starolatin- 
ského poéitani, jako v missdlu kiizovnickém. 
Jako v tomto zaviraji se i v onom také svdtky 
ceskych patroni zemskych ¢Gervenou barvou 
za zasvécené vytknutych, zjeuny to dukaz o 
ceském puvodu téhoz rukopisu. 

Po kalendaé¥i ndsleduje ,praeparatio ad 
missam“ (priprava knéze ke mSsi sv.) ¢ernymi 
av zatdteich Gervenymi neb modrymi lite- 
rami psand, Cervené neb modré initidlky 
jsou na 4“ az do 1 velké, majice obyéejné 
prodlouzeny konec a rovnaji se tvarem svym 
uplné initia4lkém khizZovnického missélu. 

NAsleduje potom hned cely ,ordo missae* 
(ty Asti meSniho radu, jez neméni se a pod- 
statné Casti jého obsahu vidy stejné zavirajf). 
Zde polozeno jest té% nékolik prefaci, na 
étyfech Cervenych lindch notovanych. Metodie 
jejich jsou veskrz bohatéji figurované, nezZ 
nynéjsi. 

Po nich jde kanon (nezménitelny rad 
,Pozdvihovani*). Po levé strané jeho prvni 
stranky mdme pred sebou obraz ukrigovaného 
Krista Pana, jené plni celou stranu listu. 
A tent pravé ndpadné round se planem, kres- 
bou a bez mala i malbou krizounickému a 


— 53 — 


jest ném s initidlkami bezpetnym dikazem, 
ze oba missély, aé od rozlitnych ,pisari“ 
éeskych sdéliny, jsou piece plodem jedné 
nejstar8i Skoly éeské, jez vznikla na konci 
XIII. stoleti v Praze (spolek pisa¥i ,scribae“, 
»Scriptores*, ,notarii‘, ,librarii* zvanych). 
I jevi vseliké kresby jejich na sobé skuteéné 
celkem onen raz nejstarsi Skoly malfiské ¢i 
pisafské (obé byvalo spojeno), jejz nalézame 
aé dovednéjsim zpisobem podany v piedi- 
lezitém na onen éas passiondlu abatySe Kun- 
huty z yr. 13121). Ornamentdlni d4st pedclivé 
a dimyslné provedena, vyraz obligeji zvlasté 
vyznamny a priméreny, zahyby rouch obyéejné 
prirozené sporadané, barvy Zivé, ale anatomie 
tél a perspektiva byv4 ¢asto pochybena. V8ak 
v prachatickém miss4lu jevi se nam tento raz 
drsnéji proveden na zm{inéném obraze. 


Kresba tél jest tu celkem nejasn4, nez 
vyraz tvari, zvldsté Spasitele naklonéného 
hlavou k bolestné Matce, jevi velmi bolestnou 
soustrast s trpici M4ti Bozi. Usta sv. Jana 
jsou prilis mal4. Barvy jsou dosti Zivé a za- 
chované. Cely obraz m& modrou pidu, V&ak 
liSi se prachaticky od krizovnického tim, Ze 
ve Gtyrech rozich jeho jsou znaky étyf¢ evan- 
gelisth Pané, totiz: Clovék s perutémi (sv. 
Matous), hlava vola na lidském téle (svaty 
Luka’), hlava lvi na lidském téle (sv. Marek) 
a orl{f hlava na lidském téle (sv. Jan). Kazdy 
z nich drzi v ruce bl4nku s népisem ze svého 
evangelia, sv. MatouS: ,Coronam de spinis 
posuerunt® (Mat. 27, 29,), ukazuje pfi tom 
na hlavu Pané; sv. Marek: ,erat pascha & 
azyma“ (15, 42,); sv Luk4s: ,,appropinqua- 
bat“ (sc. dies festus azymorum. Luk. 22, 1,) 
a sv. Jan: ,pater clarifica filium* (17, 1,). 
Viecky tyto ndpisy odkazuji nds na typickou 
obét berfnka velikonoéniho a prozrazuji tudiz, 
Ze malif byl dimyslny znalec pisma svatého. 
Vsak io tom svédéi tato zvld8tnost, ze malif 
nebyl pouze Sablonovity napodobitel, nybrz i 
samostatnym dimysiem pracoval a vynikal. 

Kanon sim potind initidlkou T asi 2” 
do étverce velkou, jez predstavuje kriz. (A 
podobu litery T kiiz Pané skuteéné mél,) Na 
kiiZi pni Spasitel, z jehoZ boku arukou stéké 
krey do kalichu. Glorie kol hlavy a kalich 
jsou zlaté, ostatni prirozenymi barvami malo- 
yéno v modré pidé. Ode tri konci ¢tverce 
yinou se po t¥rech stranédch nahoru a dolu 
arabesky, jez tvarem se opét rovnaji oném 
v miss4lu k¥izovnickém. Malovany jsou ¢er- 
venou, modrou, zelenou a zlatou barvou. 
Barvy jsou celkem dobre zachované, az na 
vybledlé konce, na nichZto stoji fantasticti 


1) Viz dtikladné popsani jeho od Vocela y Pam, 
archaeol. 1860 str. 97. 


ptaci. V initiélce ua levo klet{ mnich s oho- 
lenou hlavou v bilé roucho odény (dominikan), 
an se klani Kristu na kiizi a drZzi v ruce 
stuzku s napisem: ,Dominus propitius esto 
mihi‘, 

Po kanonu nasleduji mse o svatych ,de 
tempore‘. Zatinaji mSi o sv. papezi Rehori 
a tato po¢in4é malovanou initidlkou A, v niz 
vyobrazen sv. Rehot v Katedie (s. Petri) se- 
dici. Nakreslen jest sice nedbale, vSak ara- 
besky, jez téhnou se od initidlky do viech 
étyY stran, jsou tim peclivéji provedeny a bo- 
haté zdobeny, svédcice téZ o fantasii malife, 
Jest v nich také pét lidskych osob, zajic a 
dvé jiné fantastické zyifata, vyobrazeno. Tyz 
zpisob arabesk nach4zime i v druhém missdélu 
a v breviéri velmistra Lyva z roku 1356, coz 
opét nam dosvédéuje, Ze malffi téchto tii ru- 
kopisii skute¢né nabyli stejného vzdél4ni a Ze 
tudiz staro¢éesk4 Skola malffski ovSem i exi- 
stovala. 

Pivodcem prachatického missdlu byl asi 
onen mnich, jenzZ vyobrazen v initidlce T a 
jejZ i pri initidlce A vidime. Kle¢iu ni, drize 
v ruce bldnku, na niz ps4no: ,Ora pro nobis 
s. Gregor“. Bylot zajisté pisatské uméni y stfe- 
dovéku dlouho témé? vyhradné zaméstna4nim 
mnichi a v passionélu abatySe Kunhuty vy- 
slovné zaznamendno, Ze jej psai (a ovsem i 
maloval jeho drobnomalby) Benes, kanovnik 
svatého Jiri. Ostatné svédéi pro onoho mni- 
chaita okolnost zdvaznd4, Ze se jevi v minia- 
turach tohoto missdlu daimysln& a nevsednf 
znalost pisma svatého, jak jsme pravé proto 
jiz diive vytkli. Kdo by vsak onen mnich 
byl, nelze nim mistnéji urtiti, Ze nenalezé 
se v rukopise Zidné stopy o ném Vice. 

Dodati treba jesté, Ze na horejsi obrubé 
stranky celé jsou v makovicich vyobrazeni 
dva proroci starého z4kona (Jeremids a ?), 
na spodni obrubé v konvolutach svati Matous 
a Pave) co representanti nového zakona, po- 
néyadzZ prvého evangelium, druhého epistola 
v této msi se écte, 

Kromé toho nachazi se v rukopise jesté 
nékolik menffch initiélek malovanych (na 3‘ 
az 1”), Pi mii o narozen{ Péné v initidlce 
P jest narozeni Péné z hruba namalovéno; 
kresba jest zde ponékud lepsi, postavy osob 
jsou necelé; nahoru a dolu téhnou se od ini- 
tidlky arabesky s makovicemi. Na spodnf za- 
chytil se obraceny pték s dola, na hofejaf 
stoji fantasticky ptak bez peruti. 

P¥i jinych sv4tcich jsou initidlky zdobené 
jen arabesky (pti ,zjeveni P&né"), tytéd i 
barevnym listim pékné a bohatéji provedené 
(pri ,svaté Trojici, vzkifSeni P&né, seslini 
Ducha sy.“), Obyéejné byv4 v init. o svat- 
efch svéteii malé poprsi toho kterého syétce. 

KR 


I.v téchto initidlkach jevi se zraku naSemu 
tyz zpiisob kresby a malby, tytéz tvary ozdob 
a osob, s tymiz nedostatky a vadami, jmeno- 
vité nedostatecn4 znalost anatomie tél a per- 
spektivy, jako v rukopise kriZovnického mis- 
sélu v Praze.- 

Myslim, ze Ize ném z toho velo sou- 
diti a za pravdu pfijiti, Ze oba tyto missdly 
jsou vytvory nejstarsi malifské skoly. ceské, 
jez ovSem proto jiz existovala na potétku 
XIV. véku v Praze, vSak jiny Ze jest psal a 
maloval autor krizovnicky a jiny prachaticky 
exemplar, oba ,pisati* -ze byli bezpochyby 
mnichové, jakoz i zminény ,pisat“ Benes byl 
fehoJnym kanoynikem u sy. Jiff. 

Pravi nas proslaveny archaeolog Vocel!): 


*) Pam. archaeol. 1860 str. 107. 


 objeviti a nalézti. 


54 — 


,Mazeme vsim pravem: domnivati se, Ze pu- 
vodee obrazt passiondlu Kunhuty nebyl sa- 
mojediny malit Gesky, jenZ na zacatku XIV. 
véku — vynikal.“ <A nize di o témZ passi- 
ondlu: ,,.Nelze domysleti se, Ze by to byly 
jediné vytvory druhu tohoto v Cechdch zplo- 
zené* atd. Oba nase missdly svéd¢i?), jak 
dimysiné uhodil Vocel touto domnénkou na 
pravou cestu a dejz Buih, aby i vice jeste 
podobnych plod&i a dikazi staroceské Skoly 
malifské, kterd samostatné a soucasné vedle 
nejstarsi soudobé malfrské skoly italské vznikla, 
kdy némecké jesté ani nebylo, podarilo se 


Konrad. 


*) Vsak mnohem vice i Veleslavova bible obraz- 
kovajiz z konce XIII. stoleti, jiz popsal Vocel 
(Velislay’s Bilderbibel, Prag 1871). 


7 Akademie krestanské. 


Odbor uméieckhy. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Hiavni oltai a uprava Svato-Janského pout- 
nického kostela v Nepomuku. 

Dva oltarni obrazy pro chram P. v Jerné. 

Spolkovy prapor pro pévecky spolek ,Lu- 
mir* na Vysehradé; dva bilé prapory pro skolni 
mlidez ve Veseli n/Luz. a v Dobfisi. V dubnu ob- 
jednana kostelni roucha zhotovena a odvedena jsou. 

Tri obrazy oltarni: dp. Jos. Novak, farai 
v Prostéjové. ; 


2. Nova objednani. 


Dveé stribrné monstrance gotické: dp. 
Karel Biléik, koop. v Piedmosti u Prerova a dp. 
Jan Bohm, farat vy Hrabim u Opavy. 

Ciborium: 
v Predbofyicich. 

Goticky kalich stribrny: vdp. Fr. Handk, 
dékan v Opatovicich; st*ibrny kalich: pani Karo- 
lina Kasparidesova. 

Drobné prace kovove: pozlacent mon- 
strance: dp, Jos. Lepié, farat v Chlistové; pozla- 
cent kalichw: vp. Jos. Janda, kaplan vy Brandyse 
n/L.; dp. Fr. Fucik, koop. v Kojetiné na Mor; — 
dvé nidobky na sv. oleje ku kitu: dp. Cvrk, fardé 
ve Skofenicich; nddobku na sv. olej a kaditelnici: 
vdp. Fr. Fiala, pap. prelat a dékan ve Smidarech; 
— kriz k privodims kovovouy ohni postiibtenou 
zerdi: pani Karolina Klaskova ve Vel. Pendicich; 
— svicny oltdini: vdp. Dr. K. HuSek, dékan ve 
Starém Koliné; — lavacrwm a lavabo: dp. Jan 
Vavrous, farét y Lobkovicich. 


yp. Jan Hirsky, sidelni kaplan 


Paramenty: plwvidly: vp. Ad. Koutny, kpl. 
v Horni MoSéenici; fialovy: dp. Fr. Sendner, far. 
vMojziti; Cerny: vdp. F. Fiala, pap. prelat a dékan 
ve Smidarech; — dalmatiky dvé: vp. Jos. Bartak, 
koop. v Uh. Ostrohu na Moravé; — kasule: bilouw 
uroz. konteska Juza Thunova; bilow: Ursulinsky 
klaster v Praze: éervenow dp. Jos. Bartak, koop. 
v Uh. Ostrohu na Moravé; éervenow slavnostni; vp. 
Ad. Koutny, kaplan v Horni Moséenici; éervenou: 
vdp. F. Fiala pap. prelat a dék. ve Smidarech; — 
kFiz vysivany na bursu: vp. Exped. Nykliéek, kpl. 
v Trutnové; — bursw k nemocnym: dp. Rud. Vicha, 
farat v Koptivnici; — nebesa skvostna se Zerdémi: 
dp. Jan Cvrk, farat ve Skorenicich a urozena pani 
hrabénka Lazanska pro chram Pané Manetinsky; 
— Stolw: vdp. Fr. Fiala, ‘pap. prelat.a dékan ve 
Smidarech; — antipendium vySivané: dp. Josef 
Plasil, farat v Klobukach; — korouhve kostelni: 
dp. J. Cvrk, farat ve Skorenicich; dp. G. Gruner, 
dékan ve Schnauhitblu; dp. Karel Zima, fardt 
v Klapi. 

Pradlo: albu a rochetw vysivanow: dp. Jan 
Sporer, farat v Novych Kostelich; albu, dvé rochety 
a jiné kostelni pradlo: vdp. Ferd, Débler, dékan 
ve Slavkové; — plachty oltd*ni: dp. Jos. Plasil, 
far. v Klobukach; — komZe pro ministranty: uroz. 
panf hrabénka Lazanska; — prikrov skvostny: dp. 
Dom. Orel, farat v Horni Suché ve Slezsku. 

Rozli¢né : kriz velky do kostela: dp. Jan 
Cvrk, farat ve Skofenicich; — formu na hostie: 
dp. Jan Hairsky, sid. kaplan v Predboficich; — 
shvostnow vazbu na missale: vdp. A. Santa, dékan 
v Litomysli; — trojeimbdlek pro farni chram P. 
v GO. Tiebové. 


afd! 3. Rozpocty. — 

Na prikrov skvostny: vdp Mat. Petr, dékan 
v Susici; — na stéibrny kalich: dp. Al. Lavitka, 
koop. v Ujezdé u Vyzovic; — na kalichy a kasule : 
ctp. Ig. Heyne, bohoslovec ve IV. r. v Litomé¥icich; 
— na stfibrnow monstranci: sl. purkmistrov. ttad 
ve Slavkové; — na pluvidl a prikrov: vp. Jos. 


55 


Janda, kaplan v Brandyse n/L.; na 2 éervené, 2 fia- 


lové a 2 Gerné komZe pro ministranty; — na ko- 
rouhve: dp. K Biléik, koop v P¥edmosti u Pie- 
rova; — na fialovou, dvé éervené a bilou kasult, 


dva st¥ibrné kalichy, ciborium, patenku k nemoc- 
nym, nddobku na sv. olej a 12 svient: dp. Martin 
Gebert, faraét v ChotéSové. — 


Jednatelska zprava 


Jednoty pro dostavent chrdému Sv.- Vitského 
za dobu od 1. ledna is7 az do 13. prosince 1878. 


Valné hromada jednoty pro dostavéni 
hlavniho chrému sv. Vita za spravni rok 1876 
nemohla se v r. 1877 konati dfive nez v mé- 
sici listopadu, a z té p¥itiny nevidélo se byti 
zahodno, aby valnd hromada za rok 1877 
hned na poédtku minulého roku se odbyvala. 

Jelikoz% ale teditelstvo aspoh pro prt&t{ 
leta si chtélo zjednati mozZnost, aby se valné 
hromada vidy nejpozdéji v mésici dubnu. ko- 
nala, usnesla se na tom, valnou hromadu za 
Oba roky 1877 a 1878 v prvni polovici bé- 
Zictho roku odbyvati. Pri tomto usneSeni bylo 
feditelstvo mimo jiné téZ vedeno umyslem do- 
ciliti néjakych tispor co do vydaji, jaké se 
svolanim valné hromady a s vydanim rotniku 
jednoty nutné spojeny byvaji. 

: € pak zvolena jest pravé slavnost Svato- 
Janska k odbyvéni valné hromady, toho pit- 
tina spocivé v pamatce 150 leté svatoreceni 
sv. Jana Nepomuckého ; nebot pravem bylo Ize 
ocekavati, Ze jedté vice poutnikii neZ jindy ku 
slavnosti jubilejni do Prahy zavité a tim i 
prespolnim Glentim jednoty pfilezitost se po- 
skytne valné hromady se sti¢astniti. — 

__V posledni zpravé vyrocni ozndmilo te- 
ditelstvo velecténému shromdzdéni, Ze prace 
oprayné na staré ¢dsti velechramu, jsou ukon- 
ceny; 2 té pritiny také v r. 1877 a 1878 
soustiedila se veskerd Ginnost stavebni v pro- 
vedeni dalsi stavby naSeho velechramu. 

Jiz v predeSlé valné schiizi bylo ozna- 
meno, ze stavitel velechrému p. Mokr predlo- 
Zil novy nakres hlavniho priteli chramu sv. 
Vitskeho, kteryz ktomu sméfoval, aby pruéeli 
to bohatéji a mohutnéji bylo provedeno, nez jak 
se dle diivéjsiho ndkresu stati mélo. 

Nakres ten byl od tistredni kommisse pro 
vyskoumani a zachovdéni pamdtek uméleckych 
a historickych ve Vidni schvdlen a pti tom 
jakoztou zvluStni zdsluha stavitele velechramu 
vytknuto, Ze pro toto hlavni priéeli nalezl 
novou soustavu, kteréz v tomto sméru zecela 
logickym spisobem stavbu zakonéuje. 


Spolu vyslovila istredni kommisse domnéni 
své v ten smysl, Ze puvodné se zamyslelo ob- 
délni lod velechrdmu o t¥ech lodich stavéti, 
k éemuz pry poukazuje dosavadni véz, kteraz 
by pri stavbé trojlodni zcela pfirozeny zavérek 
prodlouzené Gasti obdélné ¢inila, kdezto pfi 
pétilodni stavbé zed zevnéjsi zcela beze vSeho 
prechodu jen poboéné véze se dotykala. 

K ndyrhu uméleckého odboru bylo po- 
mnovu bedlivé’ pdtréno, zdaz by nebylo lze na 
zApadni neb jizni strané nalezti zbytky zd- 
kladi stavby z dob cisate Karla IV., z nichz 
by se dalo seznati, v jakém sptsobu méla pi- 
vyodné obdélna GAst velechramu byti dostavéna, 

A skute¢éné byl na blizku véze odkryt 
stary pilit, skoro tplné toutéZ mérou ¢lanko- 
yany, jako pilit v kapli Martinické; nejspod- 
néjsi plochy shodcové tohoto pilite priléhaly 
ku hladké zdi, na kteréz se jevily stopy sil- 
ného pozaru. 

Timto. nalezem jest nyni uplné zjisténo, 
ze ptivodni ndkres pidorysu velechraému na- 
Scho byl pétilodni, leé bychom tvrditi chtéli, 
ze se pomyslelo na polygondlni (mnohothelné) 
seradéni kapli, tymZ sptisobem, jak stavéno 
jest presbyterium. 

Na zakladé tohoto pfesvedéeni uzavreno, 
také v novém ptidorysu pryidrzeti se rozlohy 
pétilodni; nakres proskoumdn byl nékolikrate 
dopodrobna odborem uméleckym, pfi céemz 
utinéna zména v podporném pilffi, kteryz 
spadé do rohu kaple; posléze predlozen jest 
nakres cis kral, ustfedni kommissi ve Vidni, 
kterazto pripisem z 8. unora 1878. 6. 9. jej 
schvalila a feditelstvu jednoty sv.-Vitské pri- 
jeti jeho odporuéila prohlasivsi, ,ze veskerym 
powadavkim vyhovuje a spojeni zeynéjsi roz- 
lohy kapli s yvéZemi spanilejsim sptiisobem 
uskutecnuje. “ 

Tentyz ptdorys, kteryz se velecténému 
shromazdéni nyni predkladé, byl od feditelstva 
schvalen a bude obdélnd Gast velechramu dle 
tohoto nékresu zbudovana. — 


Py. 


V pritiné dalii stavby velechramu bylo 
jiz v lednu 1877 na severni zdi poboéné zvy- 
geno leSeni aZ nad vysku hlavni ftimsy kapl{; 
koncem dubna zaéata dalsi stavba, ku kterézZ 
7 zimé vykonény byly pripravné préce kame- 
nické; zdivo v predni sakristii a ve schodi8sti 
zvyseno jest na roveh se zdivem kapli a na 
konec kvétna dostoupilo vysky podlahy, na 
které st4ti budou varhany. 

V predni sakristii byl Zulovy sloup i se 
shodcem postaven, kteryz ustanoven jest k tomu, 
aby na ném spotivala pritni zed nad nim se 
nalezajici; na tutéZ vysku bylo také prepazeni 
kapli dostaveno. 

Ku konci stavebni sesony r. 1877 do- 
spéla nov4 sakristie se schodistém, jakoz i 
véecky sousedni kaple, az k vy8ce hlavni 
timsy kaplové. Jediné co se tyka pilife ka- 
plového a zeynéjsiho pilfte podporného, kteryz 
se nalez& nejbliz u projektované nizsi véze, 
byly za p¥icinou ponavrzené zmény pidorysu 
dals{ price stavebni zastaveny aZ do té doby, 
kde by se 0 pidorysu stalo definitivni roz- 
hodnuti. 

Tim, Ze na severn{ zdi pobotni v pro- 
dlouzené Gdsti obdélné dosazena jest vyska 
hlavni fimsy kaplové, slusi tuto ¢Astku nové 
stavby prozatim za ukonéenou povazovati. 

Mimo to byla r. 1877 residence kano- 
vnické ¢. p. 41, do jejichZto stavebnich z4- 
kladi nov4 stavba velechrému zasahuje, uplné 
sborena, GimZ se na severni strané uprdzdnila 
pottebn4 prostora k polozefi z4kladiv zdpad- 
niho prééelf. — 

Nalez velmi zajimavy u¢inén pri kopanf, 
kdyZ se hledaly pozistatky starych z4kladi 
piivodni obdélné stavby chrémové; nebot na 
dvofe probosstvi sv.-Vitského prislo se na 
stavbu rom4nského slohu, kter4z se podobaé 
kapli a z 11. stoleti pochazeti se zd4, 

Zed, kter4z apsidu obrubuje, m& podobu 
kruhovou, uvnitt péti vyklenky prerusenou. 

Mezi vyklenky témito jsou ttvary pilf- 
fové se sloupy poloviténimi, u prostred pak 
nalezaji se étyfi sloupy volné stojici, na nichzZ 
klenuti spodivalo. 

Jak volné stojici tak i poloviéni ke zdi 
priléhajici sloupy zhotoveny jsou z éerveno- 
hnédého Zelezitého piskovce, diiky sloupové 
jsou bud hladké aneb ozdobené vyhloubenymi 
figurami geometrickymi a maji téZ takové 
hlavice krychlové. 

Ostatni zdivo z&lezi z Plénského l4ma- 
ného kamene, na némzZ se stopy mohutného 
pozéra objevuji. 

P¥epasy klenbové, jakoZ i k¥izové kle- 
nuti byly .téZ z lamanéhe kamene zhotoveny, 
avsak jiz se sesuly. 

Podlaha vydlazdéna jest dlazdicemi ka- 


mennymi a nachézi se 11 stop pod dlazbou 
dvoru nynéjsiho probosstvi. 

V hiavni zdi mastale, kteréZ s touto 
mistnost{ sousedi, spatfuji se dalSi dva sloupy 
okrouhlé, dle kterych Ize souditi, Ze tento 
kryptovy chrdm nepfindlezel k jakési ustfedni 
budové, jak pred tim se za to mélo, nybri 
ze patril ku stavbé lodi obdélné, coz teprv 
arci daliim kop4nim uplné se bude moci zjistiti. 

JelikoZ na tomto misté nebyly nalezeny 
z4dné zéklady staré budovy velechrému sy. 
Vitského, jest podzemni kaple opét zasypéna 
a tiplné jeji odkryti pozdéjsi dobé zistaveno. 

V r. 1878 z4lezela prvni préce stavebni 
v tom, Z6 na severn{ strané potaly se upra- 
yovati pazby okenni. Zed, kter4z pusud tvo- 
tila roubeni na strané z4padni, byla sborena 
a taktéZ odstranéno vseliké zdivo ze sklep&a 
byvalé residence kanovnické ¢. 41. 

Na zacétku dubna poéato s vykop4va4nim 
zemé pro upraveni niz8i véZe severozdpadni ; 
az do konce dubna dokop4éno se do hloubky 
4 séhiiv a 2 stop. 

Jesto z4klady sousednfho kfidla cfs. kral. 
hradu jsou pouze na 4 stopy hluboké, mu- 
sely se po celé Ssitce vyhloubeniny dati silné 
podpory a priéné tramy z déli 8 séhi mu- 
sely se po strandch upevniti. 

Za pritinou zvléstni dilezitosti, jakouz 
m4 pro celou stavbu polozeni zikladi z4pad- 
niho a hlavniho priéelf velechramu, bylo na 
zacatku éervna t. r. vykonéno kommissiondéln{f 
ohled4ni praci pri kop4ni zékladi predse- 
vzatych; ohled4ni to vykonali élenové odboru 
uméleckého, prYibravSe sobé jakozto znalce 
odborné p. c. k. professora Bukoyského a p. 
architekta Turbu, ktefiz cba s ochotou jiz 
vicekréte osvédéenou se namahdnf tomu pod- 
volili. 

Kommisse usnesla se na tom, aby se v ko- 
pani zdkladti jesté ddle pokraéovalo, pak aby 
v st¥edni ose véze se do hloubky jednoho sa- 
hu vysettila skdéla, nateZ teprve nova kom- 
misse ma definitivné uréiti, jakym spisobem 
by se mélo polozen{ zikladi predsevziti. 

V polovici ¢ervence konala zminénd kom- 
misse, pri které se také méstsky. stavitel pan 
Jan Bélsky ziéastnil, opétné ohled4ni praci 
tykajicich se polozeni zdkladiv, zkoumala 
itvar a srostitost skaly, naéezZ jesté se ode- 
brala do jeleniho piikopu, aby celou roz- 
lohu vikolni nélezité prohlédla a se presvéd- 
Gila, zdaz budovy bezprost¥edné na jelenim 
prikopu vystavéné znaéné se ssadily. 

Koneéné ohledaény jsou téz z4klady véze 
Sv. Vitské, kteréZ pokud mozn4 byly odkryty, 
aby lze bylo silu a hloubku z&kladi seznati. 

V_ pyikopé jelenim neshled4no Z4dné 
mactnéjsi ssazen{ budoy tam z¥izenych; jelikoz 


pak sé fam jevi spodek skély, jest uping zji- 
Sténo, Ze ziklady p¥imo na pevné skéle spo- 
Civaji, kterdzto smérem ku stavenisti chra- 
movému se ponékud sklani a smérem k Malé 
Strané ma sp4d v thlu 60 stuphovém. 

Po takovémto vySet¥eni vSelikych po- 
méri kommisse seznala, Ze spodni ziklad jest 
uplné bezpeény a Ze se bez obavy néjakého 
Ssazen{ stavba véze podniknouti mize; co do 
hloubky zékladiv uzndno, Ze 25 stop pod 
ulic{ vikétskon uplné stati. UsneSeno, tpati 
skdly srovnati a jelikoz skala smérem k jihu 
vzhiru vystupuje, vybouréni pro jizni vézZ asi 
stejné s osou hlavni brany chrémové pfed- 
sevziti. : 

Zdivo budiz od dolejska na 4 stopy zvysi 
zdélano z betonu, kteryz m4 zdlezeti z malty 


z Praiského y4pna hydraulického 4 2 éerného 
kamene Davelského; na beton polozi se ve 
vysce 15 stop zdivo z vapence Plénského, na 


-némZ by se mohlo zditi ¢ernym kamenem 


Davelskym. 

Z vypottu vyslo na jevo, Ze jeden étve- 
recny palec plochy zikladni ponese tizi 55 liber, 
kdeZto jeden étvereény palec zdiva pilite véz- 
nfho na strané bliz hudebniho kéru ponese 
tizi_ 133 liber, coz za pomér dosti piiznivy 
povazovati slusi. 

Jesto nebylo doposud moZno pouditi oné 
édsti dvoru a sklepa probostského, do néhoz 
spad& jeden dil z&kladiv jizni vé%e, muselo 
se polozeni z&kladi béhem roku 1878 pouze 
na severn{ véz obmeziti. 


(Pokracovanfi.) 


ZPRAVA 
archaeolog. sboru ,VOCELA“ v Hote Kutné a okoli 


Za rok 1878. 


Archaeologicky sbor ,Vocel“ dokonéiv ted 
druhy rok plisobeni svého i v minulém roce pra- 
coval svédomité a horlivé za vytknutym utéelem 
a dodélal se takovych vysledkai, ze upfimni pratelé 
pamatek ‘a sboru potéSeni byti mohou. 

Spravni vybor a ¢cinni udové odbyvali po de- 
siti schtzich a jsouce si védomi velké dilezitosti 
uéelu sborového, pecovali o to, aby snahdm Voce- 
lovym stale vice pratel piribyvalo a pradce sborové 
zdarné pokraéovaly. 

Jini pak, obdrzevse ro¢ni zpravu a ono po- 
jednani, osvédéili pfizeh svou ke sboru laskavymi 
dopisy, jako na pr. Jeho biskupska Milost nej- 
distojnéjsi pan Dr. J. J. Hais, ktery jiz o posledni 
naystévé své v Hore Kutné racil .k pamaétkim 
zdejsim a zvlasté ku chra4mu Paéné sv. Barbory 
osvédéiti potésujici ndklonnost a vysloviti se po- 
chvalné o snahach archaeologického sboru , Vocela‘, 
slovutny spisovatel pan Ant. Rybicka a j. 

Jeho biskupsk4 Milost posylajic na opravu 
gotickych stolic v receném chramu Pané prispévek 
25 zl, poctila sbor nasledujicim vlastnorucnim 
ptipisem: 

Slavnému spraynimu vyboru sboru archaeologického 
»VOCEL* 
vy Hote Kutné. 

Vadavaje zdvorilé diky za tiskopisy mi za- 
slané, jednajici o velmi chvalitebné ¢innosti Vaseho 
sboru, dovoluji si prilozenych 25 zl. k uéelu po- 
ttebné opravy gotickych stolic v kostele sv. Bar- 
bory zaslati. 

Na pidé historické, tak veskrz pamatné, jakou 
byti Hora Kutna se svym okolim pravem se ho- 


nositi mize, jest iéel Vaseho sboru nejen jiz nyni 
uslechtily, nybrz i pro budouci véky, jimZ pouéu- 
jici pohled do minulosti bude usnadnén, velice 
drahocenny. Nebot jestlize pochybovati nelze, ze 
znalost predeslych véki povazlivé potomky uéf, 
varuje, tési, povzbuzuje, ano Gasem i spasitelné 
kéré a tak pokoleni zdérné odchovava: toz zajisté 
kazdy piitel lidu si peje, aby ,Vocel* trval, se 
zveleboval a nékdy od zdaérnych potomkd v fadu 
dobrodincéi néroda vdééné vpoétén byl. Doufaje, 
ze se tak stane, kladu si za Gest, timto listem 
upfimné zvléstni svou tctu vysloviti muzim, kteri 
sbor ,Vocel* v staroslavné Kutné Hoge zalozili. 

V biskupské mé residenci kralovéhradecké 

dne 9. brezna 1878. 
Dr. Josef Jan Hats, biskup. 


A velezaslouzily badatel Gesky pan Ant. Ry- 
biéka dékuje za zpravu a stanovy sborové ,8 tim 
pripomenutim“, pravi, ,Ze jsem s nevsednim poté- 
Senim z ni vyrozumél, jak rézné spolek tento sobé 
potind a jak platnych uéinki se po ten kratky cas 
svého trvdni jiz dodélal. Proéez pieji také z plna 
duse, aby i ua budoucno co den vice a vice se 
zmahal a k vyzdvizeni a oziveni citu ndrodnfho a 
zvelebeni drahé vlasti nasi co nejplatnéji pomahal, 
— aby tolikéz i jina mésta a okresy nase k za- 
kladini spolki podobnych a vsimani sobé pozt- 
stavajicich v nich pamatkach kulturnich tim byly 
povzbuzeny, na pr. Plzen, Hradec Kralové a j.“ 
Pidni to aby se ke cti milé vlasti nas{ vyplnilo, 
vsickni zajisté zid4me. Skutkem letos udinéno jest 
v Plzni, kde zalozen jest spolek pratel véd a li 
teratury s odborem historicko-archaeologickym, 


am 58 cm 


ik jehoz zifzenf vyz4ddny jsou také stanovy naieho | 


sboru ,Vocela*, Tytos radosti posliny jsou s pranfm 
nejlepsiho zdaru uslechtilym snahém pifbuzného 
spolku na zdpadé ceské zemé nasi. 

Mily a povzbuzujici jest pak tkaz, jakého 
ocenéni a podpory dostalo se sborovym snahém 
od slayného zastupitelstva kral. mésta Hory Kutné, 
Podébrad a jinych mést okolnich, z nichz prvni 
zvysilo samo roéni piispévek na 20 zl. r. m. a 
druhé, pristupujic ke sboru, upozornilo na obraz 
potindni haviti kutnohorskych r. 1496“ v Podé- 
bradech chovany alaskavé ho sboru pujcilo, ostatni 
v uvédomélosti své tidy sboru ,,Vocela* se stala. 

A miizeme tésiti se blahou nadéji, Ze i jiné 
pokroéilé obce zdejsi krajiny ke sboru pfistoupi a 
vzdy snahy jeho podporovati budou. — 

Vybor dale pokraéoval v piednich pracich 
sborovych, jez v loiské zpravé roéni na str, 6 vy- 
tknuty jsou, vénuje dle toho tkolu hlavni zfretel 
ku sbirén{ pamdtek nasi krajiny, zachovani a k vé- 
deckému proskoumani jich. 

Ovsem hlavnf pééi musil dle téhoz rozvrhu 
vénovati nejznamenitéjsi pamdtce, kostelu svaté 
Barbory v Hoge Kutné, a mizeme Vam podati zde 
radostnou zpravu, Ze sbor v Cinnosti této stasten 
byl a platné i historii ¢eského uméni poslouzil. 

Bylt sobé sbor mezi predni prace své vytkl: 
Pyispéti k opravé a zachovdni gotickych stolic 
v tomto chramu Pané a ¢asem ucinkovati dle moz- 
nosti, aby se pri této svatyni vétsim pohroma4m 
predeslo. “ 

A povinnosti své dostdl sbor v ndsledujicim 
rozméru. ; 


Gotickych stolic mensi Gast jest nakladem 
archaeologického sboru ,,Vocela“ ted nalezité opra- 
vena od tezbaie p. J. M. Gerného, takze vidéti jsou 
opét v pivodni krase své. A vybor piijav zdarenou 
praci tu, povolil uznale k zadosti pana fezbare a 
pridal mu k umluvené ¢asti 70 zl. v sezeni svém 
19, prosince 1878, jesté 20 zl. a usnesl se, Ze 
odevzda témuZ frezbari vétsi cdsti stolic, aby je za 
plat 350 zl., dle smlouvy s nim uzavirené, také co 
nejspravnéji opravil. 

Pri tom jesté sdéliti ndm jest, ze kdyz ona 
mensi Gast jesté rozdélana a jen nékteré kusy jiz 
opraveny byly, obnovil ve schtizi vyborové 24. kvétna 
m.r. p. ted. J Zach loisky navrh svij, aby se 
gotické stolice odlévaly, zadaje, aby mu k udéelu 
tomu 100 zl. povoleno bylo, by mohl dati jmenem 
sboru odliti nejhlavnéjsi kusy opravené: jeden 
Stitek, jednu konsolu a postranici, a ndvrh jeho 
byl vétSinou hlasi pfijat. 

Sbor staral se t¢z o to, aby u sv. Barbory, 
misto pod kirem, kde postaveny jsou ony stolice, 
priméfené opraveno bylo. Dal je malovati a pii 
tom objevil stopy starych maleb nejen tam, nybrz 
ina jinych mifstech velebné svatyné. Nad _ stoli- 
cemi odkryty jsou malované znaky pant z Myslova 
a Zz Rasné, tiednikiv mince v Hore hutné. 


vay! 


Sbor odkryl je piidinénim horlivého uda éin- 
ného p. Ant. Materky na potétku mésice kvétna 
1878, a obnovil je ochotné n&i ud pan prof. Josef 
Zeis, akademicky malif, k okrase mista celého. 
Tim obracena jest opét pozornosti k jinym mistim 
chramovym, na nichz se jiz diive od nékterych 
adi sboru stopy byly pozorovaly, zvlasté ku kapli 
na jiznf strané hlavniho oltdte, pied niz jest na- 
hrobni kamen Daécickych a kdez byl jiz pred tim 
jeden td vyboru ,Vocela* odloupavy na zkousku 
mali¢ko natéru v4peného v rohu té kaple naproti 


| oltati, presvédéeni o skute¢nosti maleb nabyl, kdyz 


objevily se malované svicny, knihy a ndcini oltarni. 


Cinny tid pan Ant. Materka, odkrytim onéch 
znakiiv povzbuzen, pdtral v reéené kapli a na ji- 
nych mistech po malbach a skuteéné podafilo se 
jebo neunavyné praci a veliké horlivosti a lasce ku 
pamdtk4m, s jakou vlastnoruéné ndtér vapenny od- 
stranoval, Ze sim odkryl ty vzicné fresky, jez budi 
nyni obdiv nejlepsich maliti a znalci. A slusno 
jest, abychom i zde sdélili ze zpravy p. Materkovy 
dne 17. zari 1878 psané a vyboru archaeologického 
sboru ,Vocela* podané, jak v zdsluzné praci své 
pokracoval. 


yPoéal jsem, pravi, v utery dne 21. kvétna 
t. r. v pravé lodi v kapli druhé, v niz hrobka 
Daéickych se nachazi, odkryvati vapenny nAatér, 
pod nimzto za kratko objevila se mi skupenina 
figur pod oknem a v pravo znak Smiski z Vr- 
chovist. Jsa uméleckym provedenim malby zaujat, 
pracoval jsem zde dale po 2 dni, v kterémzto éase 
odkryl jsem velky obraz v téze kapli na sténé, 
jenz opét vynika umélou a bohatou skupinou osob, 
predstavujici prechod kralovny pies vodu. Dadale 
shledal jsem, Ze malby nachazeji se zde po celé 
sténé az ku klenbé a sice po obou strandch; téz 
uéinil jsem pokus v kapli prvni, sundav napfed 
obraz zde zavéSeny, kde odkryl jsem opét obraz 
pod vapnem pfredstavujici velky znak méstsky s ka- 
lichem z doby Vladislava, s odznaky zdejsiho hor- 
nictvi, nad nim% opét malba hornické. vySe se na- 
chazi a pod nim velmi vkusnd dekorace gotické 
a 2 néjaké podobizny. A kdyz pak iv treti kapli 
objevil se mi znamenity freskovy obraz ,myti no- 
hou apostoli Pané“, podal jsem o tom slavnému 
predsednictvi archaeologického sboru nageho, jenz 
taktéZ z objevenf tak vzicné pamadtky uméni ée- 
skeho radost majic ochotné podporovalo mne v tom, 
ze dalo zbudovati leSeni tiipatrové v obou kaplich 
k uéelu odkryti malby jak na strandch tak i na 
klenbé, kteraé i v ochoze kolem hlayntho oltdie 
obrazy pokryta jest. — Obmitka k malbé jest ve- 
lice hladké a kontury obrazi éérkované az do nej- 
mensich podrobnosti s p¥ekvapujici jemnosti. — 
Stény jsou rozdéleny Zlutym rémcem na 4 pole: 
dole jest dekorace, pak nad sebou dva historické 
obrazy, nad nimi pak klenbé uZici se do oblouku 
sténé zobrazeno jest okno a v ném podobizna g n4- 
pisem kolem hlavy. Na klenbé v kapli jsou na 


wee, BO! ae 


modré piidé zobrazeny éty#i andélé v pestrych éa- 
tech nesouci kaditelnice. PAsy klenbové éili Zebra 
byla Cervené natiena, v prostied pak svornik mo- 
die a kolem nich jest giroka ozdoba vzorkovand 
hnédé, Zluté a zelené, v prvni pak kapli goticka 
ornamentika kolem pdsu se vine. Bohuizel, ze ne- 
priznivymi poméry chrdmu i obrazy tyto na mnoze 
utrpély, an obmitka na klenbé v kaplich od vody 
poskozena jest. Klenba v ochozu vynika zvlasté 
mistrnymi skupinami a sice u prvni kaple v pro- 
stfednim ¢tverci na pidé modré s bilymi hvéz- 
dami nacbazi se étvero odznaki evangelist P4né 
8 napisy. U kaple druhé jsou okrazy (mezi pdsy 
klenbovymi) proroki ze starého zdkona a pida 
v kazdém poli barvy jiné. — Kdyz oltdi z kaple 
této prenesen byl, objevila se ném tato v pfivodnim 
stavu, kde u prostied nachdzf se goticky podstavec 
oltétni, nad nimz druhdy zajisté maly zaviraci 
oltér staval. Vyse nachézi se ,Ukrizovani Krista‘, 
kteryZ obraz vynika zvlasté bohuplnym a néznym 
vyrazem Panny Marie pod kfizem. Po obou stra- 
nach oltafe a naproti kolem erbu vyplnéna jsou 
zelena pole kruzbou gotickou. Na pravé strané 
zazdéna byla schranka, kolem které vymalovany 
jsou odznaky oltaini, jako konviéky, misdly a svicny 
v slohu gotickém. Velmi zajimavy a dilezity jest 
pak obraz na sténé pod oknem, na némé zobra- 
zena jest modlitebnice rodinna, v které nachazf 
se smérem k oltdri mladik, an svici rozsvécuje, 
v prostred rytit ve zbroji a dale panna, ana se 
modli v knize.“ — 


Pan Antonin Materka, jehoz mimo ct. archaeo- 
logicky sbor ,Vocel* hlavni zasluhou jest, ze ty 
fresky odkryty byly, jest tak obétavym, ze jakmile 
bude Gasem svym leseni dale preneseno, ,praci tu 
s odkryvanim obrazi na sténach opét z ochoty na 
sebe vezme*. — Kdyz se takto celé dvé kaple 
v puvodni okrase objevovaly, hledél archaeologicky 
sbor , Vocel* ptsobiti, aby fresky ty budoucnosti 
zachovany byly. Predsednictvi sboru poslalo dne 
23. zati 1878 vysokému c. k. mistodrzitelstvi co 
patronu chraému sy. Barbory podrobnou zpravu a 
na ukdzku vyobrazeni ,Myti nohou apostoli Pané“ 
a ,panoynici jdouci pres vodu“ (dle nahledu pana 
Viléma Kandlera vyjev z legendy o sv. Hedvice), 
jez okreslil pan fiditel Jifi Zach. Vysoké c. k. 
mistodrzitelstvi vyslalo v mési¢ci rijnu akad. malite 
a vytecéného znalce pana prof. Viléma Kandlera, 
aby obrazy ty prohlédl a pottebné navrhy podal. 
Pan prof. Vil. Kandler prozkoumay je podrobné, 
uznal je také za velmi vzd4cné, ano svého druhu 
pamatky uméni malifského v Gechach jediné, které 
tedy jisté zachovati se musi. Avsak nechté s4m, 
atkoliv jest z prednich umélctv, rozhodovati o tak 
vzicné pamdatce, zddal, aby jeSté vice ¢elnych 
znalciv je prohiedlo a stran zachovani jich také 
své navrhy podalo. Vysoké c. k. mistodrzitelstvi 
vyslalo tedy ndsledujici kommissi: pany konserva- 
tora Fr. J. Benese, akademického maliie a misto- 


_piedsedu ktestanské akademie Jos: Hellicha, pro. 


fessora Ant. Lhotu, rodéka kutnohorského a slo- 
vutného malite prof. Bedi. Wachsmanna, profess, 
V. Kandlera, c. k. vrchniho inzenyra K. Scheinera 
az Hory Kutné k ni povolalo pany: predsedu 
archaeologického sboru ,Vocela“ pana presidenta 
V. O. Preddka (jenz% ale nemocen jsa, nemohl se 
kommisse stiastniti), mistoptedsedu jeho pana fed. 
J. Zacha, akademického malife a professora Jos, 
Zeise, zastupce slavné obce a duchovni spravy 
zdejsi. V nedéli dne 17. t m. o 12. hodiné po- 
ledni odebrala se slayna kommisse do kostela sv 
Barbory za vedeni c. k, okr. hejtmana pana Julia 
Czerwenky. Co zastupcové obce byli pritomni pa- 
nové Dr. Ant. Autedniéek, rada Jos Kircheisel a 
misto pana arcidékana pan P. Jos Styblo, kaplan. 
Kommisse proskoumala fresky co nejdikladnéji a 
vyslovila se jednomysiné, Ze mohou zachovany byti, 
ze v ohledu archaeologickém i v uméleckém jsou 
neocenitelné, pochdzejice z konce XV. stolett, 
z néhoz mélo podobnych pamatek se v Cechach 
nalezd, zvlasté co do velikosti a jednotné souvi- 
slosti. Nemens{ cenu prifkla kommisse freskim tém 
vy ohledu umélecko - priimyslovém a dekorativnim, 
v kterémz jsou pro dobu svou vzorné. Proto byli 
vsickni znalci toho nahledu, aby se tak vzdcné 
fresky ani nepfemalovaly, nybrz pouze ty ¢asti, 
které schdzeji, umélecky doplnily a jen kontury 
ponékud obnovily. Mnozi znalci pak uznali za 
dobré, aby se ted v jinych kaplich neodkryvalo, 
nybrz odlozilo se to na pristi dobu, kdyz budou 
posud objevené dle ndvrhu kommisse od osvéd- 
éeného umélce doplnény a édsteéné obnoveny. Za- 
roveh poukézala slavnd kommisse na velkou di- 
lezitost celé budovy v ohledu uméleckém a histo- 
rickém a na potrebu nutnou, aby se predevsim 
cela sttecha opravila a vibec, aby vysoka vléda 
nalezitych krokiv uéinila k zachovani velebné pa- 
matky této. 

Vysoké c. k. mistodrzitelstvi povolilo také jiz 
slavné sprdvé kostela svaté Barbory na opravu 
sttechy 861 zl. 75 kr. a potom 273 zl. 52 kr. ze 
studijnfho fondu a jedn& se nyni o navrzich sl. 
kommisse. I mame pevnou nadéji, ze ptisobeni 
archaeologického sboru ,Vocela* k zachovani pre- 
vzienych onéch fresk, jakoz i celé svatyné, stast- 
ného vysledku se dodéla. 

V uznadni zdsluh o jmenované fresky vyslovil 
vybor ve schizi své dne 22. listopadu 1878 jmenem 
sboru povinné diky panu presidentovi V. O. PYe- 
dakovi za horlivé podporovani pri vys. c. k. 
mistodrzitelstvi, panu A. Materkovi, jenz tak obé- 
tavé fresky byl odkryval, jakoz i panu fed. J. Za- 
chovi za vyobrazeni dvou fresk co pfilohu k ifadnimu 
oznameni a panu prof. Em. Lemingerovi, jenz byl 
pozornost na stopy maleb obracel. 

A vybor hledé ptsobiti, aby predeslo se bo- 
huzZel jiz mozné Gastecné zkaze kostela sv. Barbory, 
zvlasté kdyz do vnitit kapli promokavalo, u¢inil 


potiebné kroky na piislusnych mistech 0 podporu 
a prijal také ve schizi své 24. kvétna 1878 v zé- 
sadé ndvrh pana prof. Jana J. Rehika, aby se 
v archaeologickém sboru zfidil zvlastni odbor za 
ucelem, sbirati prostiedky k opravé a zachovanit 
kostela sv. Barbory. 

Ze potom slavn4 méstska rada Kutnohorska 
sama chtéla za tymZ téelem obratiti se k vysoké 
c, k. vlddé o podporu, odlozeno jest utvoreni ta- 
kového ,odboru sv.-Barborského* k prihodnéjsi 
dobé. Avsak prdli bychom si upiimné, aby takovy 
odbor archaeologického sboru ,Vocela“ zahy poéal 
blahodaérné pisobiti pro zachovani velebné sva- 
tyné té. 

Mimo tuto nejdilezitéjsi pamdtku obracel 
nas sbor zFetel sviuj a jinyjch, jak mu stanovy za 
povinnost uklidaji, k pamatkam jinym a hiedél 
dle moznosti k zachovani jich prispéti. Tak usta- 
novil se vybor ve své schizi dne 9. zari 1878, 
kdyz jednalo se ve slavném zastupitelstvu kral. 
mésta Hory Kutné o zruseni hibitova na Naméstf 
ao zboreni Kolinské brany, Ze prednese témuz 
slavnému zastupitelstvu zdadosti: 1.) aby se po- 
chovavalo u sv. Trojice a prispivulo se tim spise 
k zachovani pamdtného kostela toho, 2.) aby ona 
brana neb aspon basta zachovana byla. Kommisse, 
strany hibitova, od sl. zastupitelstva zvolena, sama 
GAsteéné tuzbé té vyhovéla, usnessi se, aby se 
v nemocnici zemfreli a cizi u’sv. Trojice pocho- 
vavali, a nebylo vice vhodno, aby sbor u véci té 
dalsich kroki ¢inil. A k zadosti sborové o zacho- 
chovani brany kolinské usneslo se slavné obecni 
zastupitelstvo dne 28, rijna 1878 na tom, ,aby 
brdna Kolinska byla sbourana, jak ptivodné bylo 
se jiz ustanovilo a to z té priciny, Ze odstranéni 
brany k vali pohodlnéjsi pasdzi nutné jest pottebi. 
Basta, o niz se v ZAdosti bylo zminéno, zachova 
se ovsem jako doposud a ucini se opatieni, aby 
nesesla vice nez se jiz stalo; vérna fotografie brany 
ulozi se do archivu méstského a byla uz radou 
méstskou opatrena. 

A sbor ,Vocel* vykonal dale zasluzny skutek, 
ze postaral se o dustojné obnovent vyjtecného obrazu 
,Pietas“, jejz byl roku 1673 slavny Karel Skreta 
ze Zavoric dohotovil a ,poctivému méstu Hore 
Kutné“ daroval. Obraz ten umistnén byl v kostele 
sv. Jakuba, casem ale tak sesel, ze sbor vidél se 
pohnuta, postarati se o Jeho obnoveni. Prostied- 
nictvim velecténého predsedy pana V. O. Piedika 
obratil se vybor na slovitného umélce pana Ka la 
Javirka vy Praze, aby ten obraz mistrovskou rukou 
svou obnovil. Pan Karel Javtirek velmi ochotné 
prdci tu na sebe prevzal a vykonal ji v uslechtilé 
obétavosti pro sbor zdarma. 

Slavné méstské rada kutnohorska pak osvéd- 


& 
. Sila ke sboru diivéru, kdy% vyboru sdélila, ze ma 


opraveno byti pricelé kamenného domu“, a zZa- 
dala, aby znalci ze sboru ,Vocela* podan byl 
naikres a rozpoéet, dle nichz by se oprava déla. 
Vybor ochotné vyhovél prani tomu a zvolil k tomu 
aéelu komité: pd&ny presidenta Preddka, feditele 
Zacha a stavitele G. Daybycha a 9. zaif predlozil 
slavné méstské radé zadany rozpoéet a plan od 
pana ‘ed. J. Zacha délany, naéez slayné zastupitelstvo 
povolilo na rok 1879 k opravé priéeli 2000 zl. r 
é., osvédéujic tim tctu svou k této pamatce. 

Vedle zachovani pamétek pecovali vele- 
cténi panové ve sboru nasem o to, aby v ohledu 
déjepisném o jednotlivych didleZtych pamatkach 
nebo dobach a zjevech historickych se pracovalo. 
Vybor proto dal opisovati listiny z XIII-XV. stoleti 
k historii zdejsi pottebné a v Praze chované. 

A ve schizich ¢innych ida (nebo ve vyboru) 
poskytovala se piilezitost, aby vysledky bdadani 
toho ve zndmost pani ida vesly, potom i pro Sirsi 
obecenstvo z velké ¢4sti v Gasopise zdejsi krajiny 
vy ,Koruné Geské* a ,Véstniku Kutnohorském,“ 
neb i také nékteré prace ve zvlastnim vytisku po- 
dany jsou. Tim ovsem jen Gaste¢né vyplnéno jest 
prani nékterych ud a prdtel sboru, na pf. i slovit- 
ného badatele p. A. Rybicky, jenz pise v listu dne 
11. kvétna 1878, ,aby vybor spolku nerozpakoval 
jeho v schtizkach mésitnich ¢Ginéné tiskem u ve- 
fejnost podavati (nejptihodnéji snad ve zvlastnim 
sesitu k rocni své zpravé prilozeném), aby ijinym 
milovniktim a péstitelim domaci archaeologie a to- 
pografie mozna bylo jich uziti. 

(Nasleduje seznam zprav ustnich, pisemnich, 
prednasek, vychazek, sbirek sborovych, jakoz i 
vnitini spravy spolkové.) 

Pohledneme-li ku konci zpravy této na celou 
éinnost archaeologického sboru ,,Vocela“, musime 
kazdy dati pravdé svédectvi, ze sbor nas konaé 
horlivé a svédomité povinnost svou, hledé toliko 
k vécem a uZivaje vsech prosttedki stanovami vy- 
tknutych, aby dosahl uéelu svého. A sbor ,,Vocel* 
vykonal béhem prvnich dvou let jiz tolik prac, 
ze si dobyl uznani i pratel nasich pamatek i ba- 
dateliv a umélctv proslulych, takze vsickni mfi- 
zeme hrdi byti na dosavadni pisobeni milého 
sboru ,Vocela*, jehoz udy byti sobé za Sest pokla- 
dime. — Prejeme sijen uprimné v z4jmu dilezitého 
uéelu sborového, aby pisobeni jeho mohlo se vy- 
kazati védy takovym uspéchem, jako tato prvni 
dvé léta, a v lepSich okolnostech aby pomérné 
jesté vétsi a vydatnéjsi cinnost rozvinoval ve pro- 
spéch uméni a védy, ke cti milé krajiny a celé 
vlasti Geské, 

Fr, A, Slavik, t. 6. jednatel. 


-— ee SSS SSSI 


«Method vychazf vidy 30, kaZdého mésfce, 


Piedplacen{ obnasf 2 zl, rotné, Piedplatné p¥ijim4 administrace 


«Methoda« v Karlfné € 234. Jen frankované listy pfijfmajf <opi i jf 
d da« wi : prijimajf se. Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do« 
pisy, tykajfcf se redakce, budtez zasyldny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, & 234. RAL Za= 


sylany budteZ do expedice v knéhtisk4rné Mikuldte a Knappa v Praze, 


v Karliné, Anenskd4 ulice efs, 144, 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskaérny Mikuldde a Knappa v Praze, v Karliné, 


METHO 


@ 


(Pasopis VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 


Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie kvrestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Eerdinand J. Lehner. 


4 


Cislo 6. 


V Praze, dne 30. Gervna 1879. 


Rocnik V. 


OBSAH: Votivni chrém Spasitelfiv ve Vidni, Pi§e F, J, Lehner. — Sloh pfechodni, Dokonéent. (Krakorce, - 


Polychromie, - Zivéretni tivaha.) — Z Akademie kiestianské: Odbor umélecky, 


— jJednatelska zprava Jed- 


noty pro dostavéni chramu sv,-Vitského za dobu od 1, ledna 1877 a% do 12. prosince 1878, — Jan Karel 
Rojek, dékan Budyitsky, (Dokonéenf.) 


Votivni chram Spasiteliv ve Vidni. 


Pise F. J, Lehner. 


I. Uvod. 


Dne 18. tinora 1853 désnd ruka zlotin- 
cova odvdzila se na Zivot cisate Frantiska 
Josefa. Tyden na to vydal bratr mocndfiv 
arciknize Ferdinand Maxmilian ndasledujici 


provolani, které kolovalo po celé fisi: 


ystal se zlocin v Rakousku neslychany. 
Slo blizko kolem nebezpet{, pred jehoz pouhou 
myslénkou se chyéjeme; jen zylastni milosti- 
vou Prozietedlnosti bylo odvrdceno. At véénd 
noc prikryje zradu; ale vdécnost a radost 
nase nech at postavi pomnik, ktery az do 
nejvzddlenéjsi budoucnosti o ni distojné syéd- 
citi bude. Mam za nejkrasnéjsi vysadu svého 
povolani, Ze v ném zylastni pobidka spo¢iva, 
abych ysudy prvnim byl pri osvédéovani po- 
danné vérnosti a lasky, oddanosti, obdivu pro 
Jeho Veliéenstvi a prvni tudy vyslovuji my- 
slénku, o které smim predpokladati, Ze od 
mnohych pozdravena bude jakozto uskute¢néni 
prani jiz kyzeného. 

V domé BoZim slavili jsme zachrdnéni 
Jeho Veliéenstva, a dim Bozi bude nejkras~- 
néjsim pamétnikem, kterym ohlaSovati Ize 
Rakouska vdéénost aradost. Obracim se tudy 
na vsechny, kteri totéZ se mnou zdileji prant, 
aby smysleni nase velkolepé se osvéddilo a 
tim zlo¢in duseyné odéinén byl, i zvu, aby 
vasimi p¥ispévky umoZnilo se zbudovati ve 
Vidni kostel ti¢elu odpovidajfci. Blizsi zminku 
o misté v okamiziku prvniho ndstinu dosud 


podati nelze. Jest si prdti, aby tento chram 
Pané zbudovén byl slohem gotickym, ktery 
nadevsi pochybnost nejzpisobilejsim jest, vy- 
jadiiti vzlet a bohatost krestanské myslénky 
uménim stavitelskym. K tomu vsemu vyZaduji 
se summy velmi znacéné. Mocndrstvi jest v8ak 
bohaté na majetniky, kteri nikdy se nevzda- 
luji prilezitosti, oddannost svou k mocnéfri 
a vlasti, jakoz i ponut ku kondni véci vzdy 
diistojnych skutkem osvédéovati, a jejichz 
pravy tisudek nezneuzndvd, Ze vitézstvim nad 
mocnostmi, které povahu svou i smér ohav- 
nostmi 6.*) a 18. tnora tak p¥iSerné vyj4- 
diily, zachranén jest jak mravni porddek, 
tak i majetek. Mohu tedy kojiti se nadéjf, 
ze budou nalezeni prostredkové, aby vyvol4no 
bylo dilo velikosti predmétu primérené. Pro- 
zatim jest velmi si prati, aby vsichni, kdoz 
znameni upominky na stastné zachraénéni pod- 
porovati zamySleji, prispévky své spravé sta- 
vebni odvadéli. ,Spcjenymi silami* jest heslo 
Jeho Veliéenstva, a bez spojenych sil v 24- 
dném oboru cos znamenitého vykonati nelze. 
Viden, dne 27. dnora 1853. 
Arciknize Ferdinand Maxmilian. 


Tak napsal Slechetny arciknize, netuse, 
ze d¥ive, nezZ dostaven bude pomnik na smf- 
¥en{ ohavnosti, s4im se stane ohéti ohavnosti. 
Dne 14. dubna 1864 rozlouéil se s Rakouskem 


*) Dne 6. nora 18°3 v Milané zdkefnicky na- 
padeni jsou distojnici, vojaci a hlavni straze. 


— 62 — 


— na véky. Dne 19. éervna 1867 na Cerro 
de las campaias u Queretaro skonal smrti 
hrdiny. 

Za 26 let po pamadtném provoléni napsal 
cisak Frantisek Josef bratru svému Karlu 
Ludvikovi v den posvéceni votivniho chrému 
Spasitelova list nasledujici: 

»Mily pane bratie arciknize Karle Lud- 
viku! Hluboce dojat vracim se z posvécenych 
sini domu Boziho, k jehoZ ziizeni nas vy Panu 
odpotivajici drahy bratr s nejskvélejsim vy- 
sledkem vyzval lisku a pYitulnost vérnych 
nérodi mych, k némuz pred 23 roky, v roé- 
nici druhou shatku mého, u piitomnosti cf- 
sarovny jsem zdklad polozil a v némz dnes, 
v slavnostni den stiibrné svatby nasi, mod- 
litba diki p¥i prvnf svaté obéti v kostele 
tom k Bohu se vzndésela. — Co bratrské 
laska podnikla a poéala, tatéz laska v tom 
pokratovala a k slechetnému konci privedla. 
S obétovnou oddanosti, se znalosti a dimy- 
slnou horlivosti Lasky Vasi nejisilovnéji k do- 
kon4ni privodily dilo mistrné. Povazuji tudy 
za pYrijemnou povinnost, nejuznalejsi viely 
dik pripojiti k vysokému uspokojeni, jaké 
dnesni den radosti — skutetny svdtek ro- 
dinny veSkerych ndrodi rise mé — ploditi 
musi v dusi protektora stavby védouciho, Ze 
nadéje uplné a zcela se splnily.“ 

Viden, dne 24, dubna 1879. 
Frantisek Josef, m p. 

Obéma listy obou vznesenych bratii na- 
znacen jest pocdétek a konec dila velkolepého; 
prvni jest zakladnim kamenem, druhy ka- 
mennou rizici na vrchu véze; a mezi obéma 
vine se historie. V obou deskaich svdz4na 
jest kniha déjin pamdtného chrdmu. Spodni 
i vrchni znamen4na jest peceti bratrské lasky. 

V dobé od prvniho k poslednimu listu 
co zde uddlosti odehrélo se na jevisti syvé- 
tovém! Jak tragicky skonéil v jiném dilu 
svéta ten, jenZ stal se pfivodcem votiyniho 
chrému! Ohavnost, kterou od¢initi se snazil 
zbudovénim domu Boziho, na ném si vy- 
brala krvavou obét. V nddherném okné nad 
pravym vchodem boénim chr4mu Spasitelova 
spatruje se arciknize Maxmilian purpurem a 
hermelinem odény v privodu syétei, drize 
v rukou nakres pidorysu votivniho chramu. 
Vyteténé malované okno daroval bratr — 
cisat. Pod obrazem étou se slova vynata 
z provolani Maxmilianova: ,V domé Bozim 
slavili jsme zachrénén{i Jeho Velicenstva, a 
dim Bozi bude nejkrésnéjiim pamatnikem, 
kterym Rakouska vdéénust a radost ohla- 
Sovati Ize,“ 

Tak krésnou dedikaci m4 chrém Spa- 
sitelfiv. Spasitel zachrdnil. Spasitel navstivil. 
Spasitel potésil, 


ID. Déjiny stavby chramové. 


Provolani tizasné ptsobilo. 300.000 osob 
tiéastnilo se dary svymi — pn i Zebrak. 
V dobé kraétké bylo pohromadé pil druhého 
milionu zlatych. Zemé koruny éeské jako 
vidy i tehdaz osvédtily se, darovavSe kromé 
éetnych potieb chramovych na _ hotovosti 
124'465°424 z]., 2°650 zl. ve stétnich upisech, 
2°835 zl. ve zlaté. K uvedenym druzily se 
pozdéji dal&i éetné a skvostné dary. 

Kdyz takovou mérou hmotnda pomoce po- 
hotové byla, shromdézdil slechetny zakladatel 
arciknize Ferdinand Maxmilian kolem sebe 
stavebni radu, kterd dne 2. dubna 1854 vy- 
psala verejny konkurs pro votivni chrém vi- 
deisky, Za stavebni misto urtilo se tehdaz 
prostranstvi od cisate darované naproti cef- 
sarskému hradu Belvederu. Chrém pro 4 az 
5000 lidi mél byti vyveden slohem gotickym 
s dvéma vézmi a dyéma oratoriemi v choru. 
Volbu nékresu a rozhodnuti ztstavil si arci- 
kniZe sim za rady uméni milovného mecendse 
Ludvika I., kréle bavorského. 

Do 31. ledna 1855 seslo se 75 plant 
od nejéelnéjsich mistri domacich i cizych. 
Vybor ndkresi zaslin jest krali Ludvikovi 
v Rimé tehd4z meskajicimu a prvni cena 
1000 dukétti prisouzena ndkresu bilym ki- 
zem vy modrém poli znamenanému. Stastnym 
plivodcem byl mladistvy architekt videisky 
Jindtich Ferstel, dne 7. éervence 1828 ve 
Vidni narozeny. Dokonav ve 4 mésicich navrh 
odebral se do Rima, kam o velikonocich do- 
razil, v kvétnu pak zaSel do Neapole. Mezi 
tim objevil se v Rimé arciknizZe Ferdinand 
Maxmilian, aby vyslovil blahoptdni cisa¥ského 
bratra J. S. Piu 1X. Stastné Bozskou ochranou 
zachranénému pri z¥riceni dvorany v Santa 
Agnese. Zamyéslelt zdroveh Ferstla osobné pre- 
kvapiti radostnou novinou, Ze v testném zd- 
pasu stal se vitézem. Nezastav jej v Rims 
zaslal za nim do Neapole ndsledujici telegram : 

»U’ arciduca Ferdinando Massimiliano 
d@ Austria da Roma al signore architetto 
Ferstel, Napoli: Godo di tutto cuore di potervi 


annunziare, che il vostro disegno é il preferito. 


K per me una compiacenza speciale, che la 
scelta fra 75 sia caduta sopra di voi.“ 


S povolenim arciknizete zistal Ferstel 
v Italii aZ do srpna. Vrativ se do Vidné zajel 
v podzimku do Kolina n. R. prositi o radu 
mistra Zwiernera a seznamiti se se zYizenim 
tamnéjsi Kamenické dilny. Ve Vidni mezi tim 
jedudno o stavebni misto, jelikoZ kral Ludvik 
rozhodné se vyslovil proti mistu. zvolenému, 
i uloZeno architektu, aby sém ndvrhy utinil, 
naéeZ zvoleno ono, na kterém chram skuteéné 
stoji, — glaci alserské. Z mistnich a kraso- 


tmnych ohledi opu&téno od pravidelné orien- 
tace, které Cirkev pti katolickyeh chramech 
od patého véku skoro v&eobecné Xetii, take 
pravé opééné chor k zipadu, priveli k vy- 
chodu éeli. 

Za nevidané slivy, za p¥itomnosti episko- 
patu celého mocnaistvi tehdd% prdvé ve Vidni 
shromazdéného a za nesmirného ti&astenstvi 
vSeho lidu pologen zdklad ve vy¥rotni den 
svatby Jejich Velitenstev dne 24. dubna 1856. 
Likladni kamen privezen jest ze svaté zemé, 
z oné jeskyné v udolf Josafat u Jerusaléma, 
kde Pan v pYedveter utrpenf svého ve smr- 
telné tzkosti ttikrate volal: ,Otée! ne md, 
nybrz tva vile se stai!“ Proto na hrandch bi- 
lého kamene ttou se slova pismem gotick¥m 
psand: ,Wo Christi Herz brach, brach man 
mich.“ Do dutiny vlozen pidorys kostela na 
pergamenu, dvé fotografick4 vyobrazeni priéeli 
a boéniho pohledu rovné% na pergamenu, 
mince rozliéné, posléze zakladact listina opa- 
trend podpisy cisafe, cisafovny, piitomnych 
éleni domu cfsatského, kardindla pronuntia, 
veSkerého spiskopatu rakouského, komitétu 
stavbu fidiciho, architekta a vrehn{ho stavby 
vedouciho. Znit pak ndsledovné: 

»Dnes v den muéennikaa ryti¥e sv. Jil, 
v roce spdsy jeden tisic osm set a padesdtSest 
posvécenyma rukama Josefa Othmara, kardi- 
nila a arcibiskupa videiiského, tento kémen 
do zakladu polozen jest, aby nad nim povznesl 
se dim Hospodintv, nejpozdndjsim jesté po- 
tomktim pamatnik vdétnosti ve8kerych ndérodi 
této rozs&hlé fiSe, jich%Z hlavu VSemohouci 
ochranil ve vdzné hodiné nebezpeti. Jej 
v srdei prechovavaje, udefil vzneSeny panovnik 
Rakouska, Frantixek Josef Prvni, zahy zkou- 
Seny a nalezen spravedlivy, dnes ve vyroéni 
den shatku svého ponejprv kladivem na tento 
k4men zdkladni na znament, Ze blahosklonné 
uznavdé, co vérnd laska bratrsk& vyvolala, co 
vrouc{ ucta nédrodi skutkem utinila. Nechat 
tedy tato stavba pYiStim vékim svédéi, jak 
chudy a bohaty, vaneSeny a nizky zakladatele 
toho kostela, arciknizete Ferdinanda Maxmi- 
liana, radostné ndsledoval, kdyZ o to Slo, aby 
»Spojenymi silami‘ toto dilo diku a lasky za- 
poéato as pomoei Bozi Stastné dokondno bylo. 
Na dikaz vykonaného polozeni kamene z4klad- 
niho ndsleduji podpisy. “ 

Listinu, ndkresy a penize do kovové 
roury uloZil a do zékladniho kamene zasadil 
pin stavby — Ferdinand Maxmilian. 

Polozenim zdkladniho kamene nastala 
pojednou vlastni prace vykonnd i bylo tudiz 
predevsim potteby zkuxeného a dtimysiného 
stavitele, ktery vedle theoretickych zndmostti 
6% praktickou dovednost{ vyniké. Muze tak 
vytetné zptisobilosti 


dodaly Gechy. Josef ! zatelny, kititelnice, kropenek a p. 


Kranner v Praze r. 1801 narozeny byl 
uméleem, jakymi ve sttedovéku byvali stavitelé 
velechramtt. Sim architektem na slovo vzatym 
vyznal se stejnou mérou v praktikich uméni 
stavitelského, pochdzeije ze staré rodiny praiské, 
ve které od ddyna dédily se tradice kame- 
nické prace. Byl uméleem, ktery znal stejné- 
pracovati rukou a hlavou, perem a dlatem, 
kruzidlem a kladivem jako nejlep&{ mistti zla- 
tého sttedovéku. Velky goticky pamatnik cf- 
safe Franti8ka na ndbfezi vitavském v Praze 
vseobecné obdivovany a r. 1848 dokonéeny 
dokazuje, ¢im tehd4% nad jiné v mocndfstvi 
vynikal. K dukladnym theoretickym védomo- 
stem a praktickym zkuSenostem pfidruzila se 
i povSechnd vzdélanost uméleckd, kterou ne- 
obyéejné nadany duch jeho obohatil se na 
étyfletych cestdch uméleckych po Francii, 
Italii a Némecku, pro které vlastnosti zvolen 
jest r. 1860 za stavitele velechrému sv.-vit- 
ského v Praze. Aé sdm o stavbu votivniho 
chramu konkuroval, neodepfel pri zndmé Sle- 
chetnosti prdvé umélecké pomoc a stal se 
druhym architektem a stavitelem kostela Spa- 
sitelova s roénim platem 4000 zl. a takto 
skuteéné vykonnym tvircem velkolepého dila. 
Bratrské zdruzeni obou architekti, stars{ho 
s mladsim, velice prospélo budové samé. Mlady 
Ferstel stal se uéelivym Zékem zkuSeného 
Krannera. 

Prvnim ovocem spojenych sil bylo pod- 
statné preménéni ptivodniho navrhu. Dle 
Ferstelova nékresu méla nad ktizovym étvercem 
povznaseti se mohtitna kuple co protivdha 
obou vézZi; nyni po zralych tvah&ch zalozeni 
centrdlni ustoupilo stavbé do délky se rozpro- 
stirajici; nateZ pocalo se pracovati na vyve- 
deni modelu ve dvacitiné pfirozené velikosti, 
pti Gem% teprv v jasném svétle objevena a 
uznéna jest dtlezitost Krannerova, ktery nad 
to nejvétSi zasluhu si ziskal z¥tzenim dilny 
kameniché dle z4sad st¥edovékych, v jejiz éelo 
sim se postavil, jakoz 1 vhodnym vybérem a 
opat¥enim pottebného kamene. Ve Vidni po 
celé stoleti nebylo stavéno z kamene tesaného. 
Staré lomy pfrisly v zapomenuti a opravy na 
kostele sy.-Stépanském prov4dély se z kamene 
nepYilis tvrdého a tudy i méwé trvanlivého. 
Nad to piskovec velmi zéhubnym se stavd 
plicim kamenikti, Krannerovou zdsluhou jest, 
ze odhalenim novych vydatnych lomti vapen- 
covych doddvan jest pro stavbu kémen dosta- 
tetns tvrdy a zdravi délnikti neohrozujict. 
Nové lomy u Fischau, Brunn-u a Wollersdorfu 
také jinak Vidni velmi prospély. Zde dluzno 
gminiti se 0 123 balvanech vzdéeného egypt- 
ského alabastru od mistokrdle Said pa’y da- 
rovaného, jehoz% poutzilo se hojné u oltafi, ka- 
Ze Kran- 


«<a G4 == 


fierovym dimyslem dosazeno neobyéejné zrat- 
nosti pri pracovdni a usazov4ni az do podrobna 
v dilné vytesaného kamenf, Ze pri stavbé le- 
Seni pouZivéno tého% diivi a judy znaénych 
spor docfleno, netteba ani zvldsté podotykati. 
On vibec celou dilnu tak dokonale z¥idil, Ze 
velké, na samostatnosti zalozené ustroji i po 
jeho smrti pravidelné dale se pohybovalo, tak 
ze po jeho smrti nebylo treba urad obsazovati. 
Byl nenahraditelnym, ale vse tak zfidil, Ze 
nahrada stala se zbytecénou. Tot nejlepsim 
odkazem mistra skuteténého a ducha tvorivého. 
Herman Riewel, prvni jeho kreslit, jiz snadné 
dilo zejmena ztizeni vnitrku dodélal. 

A tak velebné dilo rok od roku pro- 
spivalo a utéSené rostlo. Aby zejména véze 
nezustaly delsi dobu nedokonéeny, pfispéla 
Viden na jejich zbudovdni 150,000 zl, ¢imz 
se stalo, ze kostel votivni jest bezpochyby 
jedinym chrémem, jehoz véze diive nez chor 
a lod dokonéeny jsou. V den narozeni cf- 
sarova 18. srpna 1868 za veliké slavy vy- 
taZeny a usazeny jsou pozlacené bané na 
vrehu vézi. Ndakladn4 stavba pohltila pri vsf 
sporivosti a obétovnosti tcastnikiiv az do té 
chvile 2,496 000 zl. A co tu jesté zbyvalo 
price, kdyZ poéalo jiz jiz nedostdvati se pe- 
nézitych prostfedki, Ferstel poukdzal drive 
na dilezitou okolnost, Ze veliké prostranstvi 
kolem votivniho chramu nutno bude obroubiti 
stavbami, v jejichz vakoli by chram nélezité 
vynikal. K myslénce pfipojil nékres a na- 
vrhoval, aby pozemky kostelu postoupeny a 
prodény byly, jejichz cena tehd4zZ se padila 
na 2,163,000 zlatych. A ponévadZ mista 
toho az dosud k dilném pouzivano bylo, Z4- 
dalo se, aby prozatim matice videisk&é pro 
rozsifeni mésta z¥izen4 potrebné penize proti 
pozdéjsi splatce zalozila, coz se také stalo 
po tfi ndsledujici leta (1864—66) thrnnou 
sumou 420.000 zl. Od roku 1867 vyplAceno 
viak po 6 ndsledujicich rokii kazdoroéné ze 
stétni pokladny po 100.000 zl. a z dolno- 
rakouské matice n&boZenské po 50.000 2]. 

Nast4valo vSak téZ svédomité starati se 
0 sosnické vyzdobent a ornamentdlni plastiku 
budovy. Nem4-li umélecky dojem celku ujmu 
trpéti, musi i toto odvétvi umélecké podit- 
zeno byti staviteli chramu. A tak se stalo. 
Zvitézila zisada, jednak aby soSnickou ozdo- 
bou jednotlivé lanky viry se zndzoriiovaly a 
skupeninami soch vyobrazily, jednak aby so- 
chafi sochy piisné provddéli ve formach slo- 
hem piedepsanych a umélecké volnosti tzdu 
poustéli jen potud, pokud toho architekt bez 
Gjmy architektonického dojmu celkového do- 
pousti. Ve&skeré ornamentdlnit price pla- 
stick’ konala se v dilné samé od kameniki 
Krannerem k tomu jiz ditve vycricenych, Gimz 


docfleno i znaéné tspory i prisné slohovéhd 
provedeni s takovym uspéchem, Ze i vsechny 
modely ozdobnické od nich zhotovovany jsou. 
A kdyz posléze do’lo na sochy, bylo v dilné 
pohotové tolik dovednych rukou k punktiro- 
vini, Ze sochatim modely zhotovujicim ne- 
zbyvalo mnoho k dodélévani. Pro zhotoveni 
modelfii zvoleni jsou umélci: sochar Levy, 
prof. Bauer, Feszler, Dietrich, Erler. Dflna 
kamenické vychovala takto znatny potet so- 
cha¥ii zaméstnanych nyni v prvnich dilndch 
videiskych. Modelli dostalo se po skonéenf 
price rakouskému museu. 

Aby i vnitint vyozdobent odpovidalo 
celku, v zisadé zitejmé vyslovilo se, a¢ pravé 
nejdilezitéjsi predmét — hlavni oltat — bez 
védomi architekta r. 1857 u Ondfeje Hal- 
biga, sochate ve Wiirzburku, za znacnou cenu 
70.000 zl. objednén jest. Dle n&kresu Hal- 
big-ova mél byti oltér 74’ vysoky; po zho- 
toveni objevila se vsak vyska 84‘. Ponévadz 
vsak vyska hlayni lodi jen 88’ obn4si, chor 
pak dokonce jesté ani dohotoven nebyl, a 
jinak ani Z4dného mista ku postaveui oltare 
se nevyskytovalo, musel od vdovy pouze sym- 
bolicky a to v G4stkéch prejmut byti. 

Ze i otézka polychromie bez boje ne- 
odesla, netfteba ani doklidati. Jest-li ze ko- 
mité znaleu r. 1873 dérazné pro polychromii 
vnittku se vyslovilo a Fiihricha o navrzeni 
cyklu obrazii poZ4dalo, komité stavebni po- 
lychromii r. 1874 naprosto zavrhlo a chtélo 
se spokojiti nahou omitkou, nateZ Hitelberger 
neopravnénému tvrzeni se oprel a na nej- 
vy8sich mistech s dobrym vysledkem néhledim 
znalci platnosti zjednal. 

Na 8stésti dostalo se roku 1872 votiv- 
nimu kostelu opétné protektora. Arciknize 
Karel Ludvik, ktery jiz co jinoch bratra 
svého mnohdy zastéval, a po smrti onoho, 
jehoz vzdy bratrsky zboZioval, s laskou a v¥e- 
losti ujal se dila, co jedingého odkazu milééka 
svého v tomto dilu svéta. Na mocnou jeho 
primluvu veskeré zéhady nynf Sstastné roz- 
lustény a prekézky odstranény jsou. Zne- 
S§varujici oltat Halbigiv darovdn jest kostelu 
Augustinskému. K dokondn{ kostela povoleno 
pil milionu zl. z fondu pro roziiten{ mésta, 
éimz veskery ndklad vzrostl na 4,035.516 al. 
Vyozdobeni vnittku polychromif vytizeno ve 
smyslu architekta a znalei. Posléze stal se 
arciknize -protektor stédrym dobrodincem a 
dovedl toho, Ze i jini piikladu jeho nasle- 
dovali bohatymi dary na ozdobu chr4mu, ze- 
jJména o jubileu 25letého vladareni Jeho Ve- 
ligenstva, jakozZ i u p¥fleZitosti cisatské stif- 
brné svatby. 

Dne 24, dubna 1856 u vyroéni den cf- 
saiské svatby polozen jest za veliké slavy 


‘6h ee 


od jasnych manzelfi panovnickych z4klad vo- 
tivniho chrému Spasitelova. Dne 24, dubna 
t. r, v slavnostni den stiibrné svatby jasnych 
manzeli obklopenych deputacemi veSkerych 
nérodtv fiSe ve skute¢éném, ohromném, jasa- 
jicim kruhu rodinném po mnohém a trpkém 
Navstiven{ zasvécen jest Spasiteli chr4ém vo- 
tivni. Po boufi zasvitnul zlaty paprslek ra- 
dosti, Zalem nezkaleny. Ndrodim rozdvo- 
jenym zasvitnul paprslek nadéje smifenf, l4- 


sky a mfru. Otec rodiny néroda o svAtefch 
miru to slovo mfru vyslovil. Mir bud nd- 
rodim! Spasitelfiv chrém bud a zistah zna- 
menim sp&sy a svobody n&ém vykoupenym 
krvi jeho na kifZi! Spasiteli! po boji dej 
vitézstvi! Cirkev bojujfef nech at zvitézf, 
ozbrojena jsoue zbrani kiize a chranéna jsouc 
Stitem Spasitele! My viichni jsme rodinou 
Spasitelovou. 


Sloh prechodni. 


Pise F. J. Lehner. (Dokonéeni.) 


(Krakorce. — Polychromie. — Zdvéreén{ tivaha,) 


Jesté o jedné zvlastnosti slohu prechod- 
niho dluzno promluviti, svédéici ovSem méné 
o krasocitu, jako difve o jakési pohyblivosti 
a tékavosti. Velmi zhusta se totiz vyskytuje 
pri stavbach slohu tohoto, ze sloup neb pi- 
lastr v pili vysky udhle prestav4, jakoby tam 
ze stény vyristal a spociv4 na kraékorcich, 
které byt i mnohdy bohaté profilovany a ozdo- 


bov4ny, predce spise dojem pikantnosti, nez 
krésy plodi, ¢imzZ organické ¢linkovani citelné 
se prerusuje, plose vsak stény za to zidné 
jiné ndhrady se nedostévé, leda ze prostor 
tim o néco se zvétsil a na materid4lu se uspo- 
filo. Obr. 162—169 ukazuji, jak zajimavé 
a rozmanité uméli tehd4z novyé tyto ¢lanky 
ozdobovati a vyvijeti. 


Se 
(Obr. 164.) TiSnovice. 


(Obr. 163.) Hradisté. 


S bohatym Clankovénim a nddhernéjsi 
dekoraci tizce souviselo ozdobovani barvami 
&i polychromie. Neni tomu davno, co za 
ideal krdsy povazZovaly se stény nahozené a 
obilené a bylo potfebi boje dosti prudkého, 
nezli zase zvitézila povsechné mezi umélci 
a uéenci star4 z4sada polychromie, kterou 
vesker4 architektura vnadné se odiv4. Zdravy 
stfedovék barev se nebdl. Nikdy nebyvalo 


opomenuto okréslovati vnittek kostelii Zivosti 
barey, tak Ze netoliko stény figurdélnim vy- 
obrazenim svatych osob a déjin, nybrZ také 
architektonické ¢lanky a ornamenty, sloupy, 
hlavice, fimsy, klenbov4 Zebra a p. vnadou 
barev riznych se priodivaly. Barva pomdhala 
architektufe; barvou jednotlivé tvary a ¢lanky 
architektonické véts{ platnosti si zjedn4valy ; 


barvou neubyvalo, nybrz pfiddvalo se krdsy i 


* 


vyznamu architektute. Tak arabesky slou- 
povych hlavic jasnou barvou zietelndji vyni- 
kaly nad pozadi temuéji malované; tak jed- 
notlivé lanky konstruktivni, zejména Zebra, 


vei yes 


st¥iddnim jistého pravidla.a uréité zdkonni- 
tosti, jako jiz dfive bylo Ize sledovati na 


AO tin 
‘ S| | 1a nr eat | 
(Obr. 165.) Karlsburg (Sedmihradsko). XII. vék. 


é4stky soumérné sobé odpovidajici, barvou sou- 
mérnosti odporuji a tim pestrym stiidanim 
barevy rychle soumérnost zase se rus{, coz 
oku lahodi a pozornost ustaviéné napind. Z4- 
konnitost ta opakuje se v celé takméf poly- 
chromii stfedovéké. 

Jsme u konce s vypisovanim slohu pfe- 
chodntho. 

Predstavime-li si na sklonku pojednani 
sloh tento v dojmu celistvén, Zivé vynika 


66 


Gitvarech @l4nki a ornamentice. Cervend a 
modra jsou hlavnimi barvami s pridanym po- 
zlacenim. Pri bohatéjsim skupeni a ¢l4nko- 
vani uZivé se barev uvedenych tim zpisobem, 
ze na py. na tomtézZ skupeném pilifi hlavice 
sloupi maji modré ornamenty na pidé ¢er- 
vené, hlavice pak rohi pilifovych Ccervené 
ornamenty na modré pudé. Na pilifi pro- 
téjsim byvé napotom pomér op4ény, tak Ze 


HGR 
Wy 
iy 


i\ Witt 
ANA 
WL? 


Nal I 


| 
\ 
iti 
| 
1 


Sie 


raznost vnitinich Clinki jeho, jimiz od slohu 
cisté romanského se li8i a rozezndva. Staré 
tradice roménské v z&kladech svyeh nebyly 
sice jesté porugeny a vyzdvizeny. Rozvrh 
prostoru, vystavnost a celistvost roztiidéni pod- 
statné zachovana jest. V soustavé architekto- 
nické koluje vsak Zivot novy, cizy. Nejprvé 
vyrazi na veskerych bodech méné délezitych. 
Napotom Siti se vady déle a déle. Tékavé, 
nepokojné tvary jeho vzdy sméleji na denn{ 


svétlo se odvazuji. Na spoleéné pf&ds dva 
opacni smérové so potkdvaji. Stary cirkevni 
duch stéedovéky, kterym sloh romansky jest 
zplozen, zikony svymi oZivuje jesté celé té- 
leso ; peéet jeho spatiujeS podstatn’ vtisttnou 
v dimyslném organismu. Ale obsah toho 
Zivota se proméhuje a zcela noyému ustupuje. 


({Obr. 166.) TiSnovice I pol. 
I, yéku, 


67 — 


Knézstvo, které sloh romansky zplodilo a zve- 
lebilo, rozSitilo jiz védomosti své a pieneslo 
vzdélanost na vétey novou. Stary stép uslech- 
tén roubenim novym poéal puéeti Zivotem 
novym. Novy iZivel blahod4rnym a poze- 
hnanym pisobenim cirkve a sluzebnictva cir- 
kevniho odchovin jest. Cirkev z nevolniki 


0 


SS 


SSS 


i 
afl c 


| = qi | 


il 


(Obr, 168.) Sy. Pavel (Korutany). Konec 
XIL. a poéatek XIN. véxu. 


HAM 


(Obr. 169,) Klaster Mauibron. 


(Obr. 167.) Klosterneuburg. Konec XII] véku. 


odchovala svobodné méstanstvo, jehoz stopy 
nyni jeviti se pocaly v uméni stavitelském. 
Vdéiné pogalo pracovati na pidé zdédéné. 
Nejevilo neprdtelstvi k tém, kdoZ ho odcho- 
vali. Ctilo matku Cirkev a milovalo sluzeb- 
niky jeji a utitely své. Ale samostatnost 
prévé nabyt4 potala vyrazeti pupence. V ob- 


jektivnosti romd4nského slohu objevovala se 
subjektivnost novych Zivli. ZAklad zustal ne- 
porusen. Podstata se nezménila. Jen pohyb 
a Zivot v ni rdzu smfiSeného a povahy cizé 
nabyval. Klastery vychovaly zrucnych mistra 
z kruhu neknézi. Kolem rodin klasternich 
asazovali se Zivlové jimi vycviceni, Nadsenost 


Ge 


ndbozenské pobddala k novym stavbam a ku 
novym tvarim, jimiz vznik a podstata slohu 
prechodniho distateéné se vysvétluje. Trval 
az do polovice XIII. véku, v mnohych kra- 
jindch az do druhé polovice téhoz véku, v ite- 
rézto dobé, jak v dalSich ¢lancich pozdeji se 
ukéze, zapuzen jest slohem novym — gotickym. 

Snad stéstim to bylo pro sloh romansky, 
ze v dobé rozkvétu pYerusen byl na dalsi 


pouti své. © Zistal panenskym a nedoékal Se 
tipadku — copu a paruky, jako se prihodilo 
ysem ostatnim slohim. : . 

Rom4nsky sloh jest a zistal cirkevnim, 
zamilovanym a tak dimyslné vyjidfenym slo- 
hem Cirkve ¥imské, z niz se zrodil. Roma 
christiana, kKter4 jej zplodila, zistala matka 
slohu svého — romdnského. 


7 Akademie krestanske. 


Odbor umélecky. 


aL Vyrizené zalezitosti. 


Obraz sv. Jakuba na hlavni oltdi chramu 
Péné v Zeleticich na Moravé; maloval F. Sequens. 

Stribrné ciborium a kalich: vys. urozenou 
pi. hrabénkou Thunovou objednany pro zimeckou 
kapli v Dé¢iné. 

Stribrny kalich s bohatou ozdobou ku 
svym prvotindm knézskym objednal si ct. p. Ig. 
Heyna v Litoméficich; — stribrny hladky kalich 
objedndn pani Kar. Kasparidesovou pro chrém 
Pané ve Veselé n/Luzn. 


Skvostny kriz k privodim objednan pi. 
Karol. Kléskovou pro Velké Penéice u Lipnika. 

Nadherna nebesa pro chram P. v Mane- 
tiné objednand vysoce uroz. pani hrabénkou La- 
Zanskou; — pro farni kostel ve Skorenicich ob- 
jednana od dp. faréte Jana Cvrka; — pro farnf 
chraém v Klominé objednéna dp. farafem Frant. 
Preclikem. 

Skvostné korouhve pro veleb. péna Karla 
Biléika, kaplana v Predmosti u Prerova. 

Kostelni roucha, v kvétuu objednand, zho- 
tovena a dodana jsou na mista prislusna. 


2. Nova objednani. 


Kalichy hladké se stibrnow kupou a pa- 
tenow: dp. Jos. Cernohouz, I. duch. spravee v trest- 
nici plzenské; — dp. Fr. Preclik, farat v Klo- 
miné; — vp. Pavel Chalupa, kaplan vy Drahotusich 
u Lipnika; — kalich s okrasami: dp. Jan Gebert, 
farat vy Chotésové. 

Drobné prace kovoveé: pozlacent kalichu 
pro chram P. v Albrechtsdorfu; — pozlaceni a 
postribrent pacifikalw: vp. Fr. Jirak, kaplan u sy. 
Hastala vy Praze; — patenky: slav. patron. trad 
v Strakonicich; dp. Vojt. Podobsky, far. v Lysé; 
dp. Jan Gebert, fard# v Chotésové; — nddobku na 
sv. oleje: dp. Jan Gebert, fardt vy Choté3ové; — 
kaditelnice: dp. Tom. Barta, farét vy Stoboricfch; 


vp. Fr. Nozka, kaplan v Germné u Landskrouna; 
kropenky: 81 patron. ufad v Strakonicich; — kro- 
packy: dp. J. Thun, koop. v Trndvce na Moravé ; 
vp. Fr. Nozka, kaplan v Cermné u Landskrouna; 
— mesni konvicky: dva pary dp. Jos Hilek, defic. 
v Praze; — dva pary vp. Jos. Radimsky, kapl. 
ve Smidarech; sl, patron. tiad v Strakonicich; — 

Sosky: blah. Anezky a sv. Ludmily, pro 
chram P, v Libochovicich. 


Paramenty: kasule: skvostnow bilow s vy- 
Sivanim: cp. Ign. Heyna, bohoslov. y Litoméricich ; 
cervenow a cernow: dp. Tom. Barta, fara v Sto- 
boficich, Cervenou, bilow a zelenow: sl. patrondtni 
urad v Strakonicich:; bélow: vdp. Bened. Kundrat, 
prevor dom. klastera v Olomtici; skvostnow bilow 
bohaté zlatem a hedvabim vySivanou: yp. Frant. 
Jurecka, kaplan v Sobéchlebich; svdteéni fialovow 
a dvé cervené pro-v8edni dny: distp. Jan Gebert, 
farat v ChotéSové; — pluvidly: skvostny dp. Karel 
Musch, prebend. v Litoméiicich; bily: sl. patron. 
urad v Strakonicich; bily: vp. Vaclav Neumann, 
koop. v Bohdalu; — dalmatiky: éerné sl. patron. 
afad v Strakonicich; — Stoly: bohaté zlatem a 
hedvabim vySivanou: ct. Cecilie Wunderlichova, 
predstavena klastera ursulinského v Pfestavlkach 
u Prerova; dp. Dr. Karel Rehak, vikarista na Vy- 
Sehradé; slay. patrondtni trad v Strakonicich ; — 
velum slavnostni: dp. Kar. Musch, prebend. vy Li- 
toméficich; dp. Karel Hiebel, farét vy Tannwaldé - 
dp Fr. Preclik, farét v Klominé; — bursw: dp. 
Severin Beran, farat v Mladoéové; dp. J. Gebert, 
farat v ChotéSové; — pldstiky na ciborium: dp. 
Tom, Barta, fardt v Stoboticich; dp. Fr. Preclik, 
farat v Klominé; dp. J. Pekdrek, dékan v Blatné ; 
— korouhve kostelni éty¥i: dp. Vacl. Hugo Nigrin , 
deficient v Loukové u Semil; dp. Karel Vosyka, 
farat v Sebranicich; dp. Frantisek Vesely, farat 
v Repiné; — polstdie oltdFni: dp. Vojtéch Glatz, 
adm vw Libédicich; — piikrovy: dp. Tom. Barta, 
fardt v Stoboticich; dastp. Ludvik Zihlarz, farai 
v Brazci; — pentle vySivané na prapor pro skolnt 
mladez: p. Jos. Hrabé na Kladné, 


Kosteini pradio: dvé atby: dp. 1 Barta, 
farét v Stoboticich; dvé pokrivky na oltéé a 6 
purifikatorif: dp. Jos, Cernohous, I. duch. spravce 
v trestnici Plzeiiské ; albu, rochetu a dvé cingula: 
dp. Kajetin Mika, faraéi-ve Lstiboti; dvé super- 
pelice: dp. Frant. Miesner, farat v Plané. 

Rozlicné: Vykres na kapli: dp. T. Barta, 
fardt v Stoboficich; — kFéZ na oltdt a 2 svieny: 
vys. uroz. pani hrabénka Swéerts-ové v Praze; — 
harmonicky zvonek: dp. Vojtéch Podobsky, fardé 
v Lysé; — malované okno: J. J. knize Léwen- 


69 


stein pro chraém Pané ve Strazi; — harmtonicky 
zvonek : dp. Fr. Paték, faraét v Popovitkaéch 


3. Rozpoéty. 


Na peknow lampw v renaissanénim slohu a 
sklenény lustr: dp. Vacl. Hugo Nigrin, deficient 
v Loukové u Semil; — stFibrny kalich s okrasami, 
dva velké kovové svieny: dp. Frant. Preclik, farat 
v Klominé; — antipendium a 2 oltéfni polstaie : 
dp. Karel Hiebel, koop. v Tannwaldé; — kalich, 
patenku k nemocnym a nddobku na sv. oleje: dp. 
Fr. Erlbeck, faraé v Platu. Lehner. 


Jednatelska zprava 


Jednoty pro dostaveni chrému Sv.-Vitského 
za dobu od 1. ledna 1877 a7 do 13. prosince 1878. 
(Dokonéeni.) 


S ohledem na tuto okolnost kommisse 
uznala, Ze v dalsi stavbé nad hladinou zemé 
vyckati se musi a Ze teprv pak bude lze po- 
kracovati, a% také polozeni zékladi véze jizni 
k té samé vysi bezmdla dospéje a zdivu bude 
dosti ¢asu poprdno, aby se rovnomérné usadilo, 

Spolu vsak zminénd kommisse za nutné 
uznala, aby, a¢ nemé-li stavba utrpéti preru- 
Seni, nejpozdéji v pristim t. j. v nynéjsim 
roce zdklady jizni véze byly polozeny tymz 
spisobem, jak se to na severni strané stalo. 

UsneSeni této kommisse pri polozeni z4- 
kladii véze severni co nejbedlivéji se vykonala ; 
moznost poloziti ziklady jesté v tomto rece 
na strané jizni na tom zdvisi, jestli se podafi 
ziskati p¥istupu k oné éasti dvoru a sklepa 
residence probostské, do které% tyto zdklady 
sahaji; v té piiciné neni vyjednavani s p. pro- 
bostem kapitoly Sv. Vitské doposud ukonéeno. 

Aékoli to, co v minulém roce konano, 


gaviré v sobé jednu z nejdulezitéjsich praci 
p¥i stavbé velechrému, piece nebyla to cinnost 
takov4, kterdz by prilis do o¢i spadala. 


Aviak znalcové a viickni jinf, kdoZ be- 


dlivé stopovali Ginnost stavebni v dobé této, } 


zajisté nabyli presvédéeni, Ze také préce pravé 
gminénd vyzZadovala rovné pile, ovSem pak i 
stejného ndkladu, jako prdce v predchdzejicim 
roce vykonané. 

Béhem pYedeslého roku sboreno jest také 
staveni ¢ pop. 34., kteréZ ndleZelo erdru 
dvornimu, aviak od Jeho Veliéenstva nejmi- 
lostivéji bylo za wtelem sbofenf darovdno ; 
takté% sborena tAst klaktera u sv. Jili a cast 


budovy farni. 


Nebylo vSak lze vyhovéti zboznému prdnt{ 
éetnych ctiteli velechrdému sv.-Vitského, aby 
prostora tudy ziskan&é nebyla opét zastavena 
a tudiz aby asponi jakysi zacétek byl uéinén 
k tomu, by severni strana velechramu volnosti 
nabyla; nebot uz diive bylo ustanoveno, kterak 
se s prostorou zminénou nalozi. VS8eliké po- 
kusy k tomu éelici, aby se na prostore uprazd- 
néné nestavélo, bylyby nejen sily jednoty naai 
presahovaly, nybrZi ¢innost jeji snad na del&si 
dobu uplné zastavily. 

Na misté prdvé dotéeném stavi vys. dist. 
p. probost kapitoly sv.-Vitské ze zdkladniho 
jméni probostského nové proboststvi, 0 jehozZto 
distojnou upravu zptisobem véseliké chvdly 
hodnym peéuje. Stavit se budova ta ve slohu 
prisné gotickém dle ndkresi stavitele vele- 
chrému p. Mokra a bude zajisté pravou ozdobou 
starobylého namésti sv.-Jirského. 


Pro pripad, Ze by také na stavenisti 
farni budovy jakoz i kilny & p. 36, kter&% 
nalezi dvornimu eréru a m4 byti sborena, se 
méla residence kanovnické zbudovati, byla pfi 
komissiondlnim upraveni oné ¢dsti ndmésti sv.- 
Jirského a ulice vik4¥ské mezi vSemi Uéast- 
niky ujedndéna takov4 stavebni ¢dra, kterdz 
nejvice md na zreteli uavolnéni velechrému; 
tim bylo vyjednavdni o té véci uZ po vice let 
trvajici ku zdérnému konci privedeno. 

V huti kamenické bylo v r. 1877 vy- 
krouzeno 15626, avr. 1878 celkem 3556 
krychlovych stop kament rozlitnych forem ; 
r. 1878 byl té% z¥izen gothicky oltéf v kapli 
sv.-Anenské, jej% jednota ptdtel vlasteneckého 
umini v Cechach 2 nadace ustanovené ku zti- 


wn GQ —e 


govdnt pamétnych dtl uméleckych obstarala, 
prevzavs! umélecké vyozdobeni celé této kaple. 
Olta# prdvé zminény podava skvélé svédectyi 
o dovednosti kameniktiv, po mnohé leta v ka- 
menické huti jednoty sv.-Vitské zaméstnanych. 

Atkoli pak jednota sv.-Vitska v nynéj8i 
dobé Ginnost svou hlavné vénovati a péti miti 
musi o dostavénj velechramu, nicméné api 
dal&{ vyozdobeni vnitrku velechrému nebylo 
v poslednich letech zanedbdno. 

Nejskvélejsi ¢ast tinnosti této arci neni 
zisluhou jeduoty sv.-Vitské, nybrzZ pamdatnik 
lasky k aménf, jejZ jednota pfdtel vlastenského 
uméni v Cechdch z nadzminéného fondu jed- 
noty umélecké naSemu velechramu vénovala, 

Jest to vyozdobeni kaple sv. Anny, kterouZ 
¥editel akademie umélecké Jan Sverts ¢etnymi 
malbami v barvdch voskovych podle vlastnich 
nakrest’ svych okraslil; obrazy ty predstavuji 
Zivot sv. Anny jakozivypodobnéni pro nauku 
kYestanské cirkve nejdulezitéjsich udélosti ze 
zivota blahosl. Marie Panny. 

TutéZ kapli mimo to zdobi malované 
okno, kteréz rovneéz dle ndkresu p. fiditele 
Jana Swertse z vile spoleénosti prdtel vla- 
steneckého uméni bylo provedeno v tstavé 
pro malbu ve skle od firmy Neuhauserovské 
v Innomosti. Barevné okno predstavuje rodo- 
kmen kraélovského rodu Davidova. Nad rez- 
élankovanim architektonickym spotiva Jesse, 
z jehoz ttrob béte rodokmen svij poddtek. 
Vétve vzhtru vystupujici objimaji poprsi pra- 
otetiv a krdliiv, kontice kalichem kvétovym, 
z nehoz blahosl. Panna vystupuje; mezi okra- 
sami okennimi okolo kYize sefadény jsou od- 
gnaky ¢tyr evangelisttiv. 

prava kaple sv. Anny jest tplné do- 
kontena aZ na to, Ze do vyklenktiv oltdte 
maji jesté pustaveny byti sochy sv. Anny 
s ditkem Marif, pak sv. LukdSe asv. Methoda 
jakozto patrort malitiv. Sochy tyto uvolil se 
akademicky sochar p. Ludvik Simek -v Praze 
pred letoSni slavnosti svaté Anny provésti, 
naveZ v samy den slavnosti bude vysvécenf 
kaple této vykondno. 

V kapli Martinické, kterouZ ndkladem 
Jeho Excellenci p. hrabéte Jindéticha z Clam- 
Martinici historicky malift p. Sequens bude 
polychromovati vyobrazenimi al tempera ze 
ivota sv. Ondfeje, jest strop bezmdla dokonéen 
a béhem léta md 16% zed oltdtni byti doho- 
tovena, 

S obzvléStnim uspokojenim mizeme vele- 
cténému shromazdéni ve zndmost uvésti, ze 
v brzku jiz treti kaple bude okrazy vyozdo- 
bena a sice kaple Wald&tynskd, jeliko% Jeho 
Excellenci p. brabé Arnogt z Waldateina velko- 


mysiné se uvolil na své ttraty tetenou kapli 
dati malbami okrdéliti. 


Ku konci roku 1878 zasazena jsou v kapli 
Sternberské tri barevnd okna, kterdzZto dle na- 
kresa stavitele velechramu p. Mokra a histo- 
rického malite p. Frantiska Sequense prove- 
dena byla v ustavé pro malby ve skle firmy 
Neuhausera v Innomosti. Tato okna Ize pova- 
yovati za nejzdatilej8i ze vSech az dosud 
v chrémé syv.-Vitském zasazenych oken ba- 
revnych, Prostiedni z nich, které uZ drive 
byla pi. hrabénka Saint Quentin vénovala, 
piedstavuje skupeni, v némz jest Maria Panna 
s Boiskym ditkem, po obou strandch kleéfet 
andélé, v dolej&i tadé sochy sv. Vojtécha, sv. 
Doroty a sy. Benona. Obé pobotni okna byla 
velkomyslné vénovdana od nejd. p. svéticiho 
biskupa dr. Karla Pruchy, biskupa Joppenského, 
a p¥edstavuji sochy sv. Ondieje a Jakuba 
starsiho, v dolejsi ftadé blahoslavené AneZky 
Geské, sv. Vita, blah. Jana Sarkandra — pak 
sv. Aloisia, Alfonse a Frantiska Paulanského. 

Co do dalsiho vénovdni barevnych oken 
nalezi se v prdci votivni obraz Jeji Excel- 
lenci p. hrabénky Leopoldiny z Thun-Hohen- 
Stein s vyobrazenim sy. Jana Nepomuckého 
a dvé okna pobotnd se sochami sv. Josefa a 
Antonina Paduanského, velkomyslné vénovana 
od vys. dust. p. preldta scholastika Antonina 


‘Jandourka. 


Nakresy k oknim témto p. stavitelem 
velechrAmu a historickym malitem panem Se- 
quensem jizZ jsou dohotoveny a budou okna ta 
jesté pribéhem letosniho roku v kapli Pern- 
Stynské zasazena. 

Mimo to bylo uvnitt velechrdému dopl- 
néno dfevéné zdébradli galerie v oratoriu Vla- 
dislavském, barvou kamennou natfeno a erby 
tam se nalezajici polychromovdny. Ozdobeni 
hlavniho olté¥e doplnéno po¥izen{m &trnacti 
svieniv oltdinich, jako% i tty velkych svicnt 
pro schodisté oltatni; svieny ty byly dle n4- 
kresti stavitele p. Mokra z broneu zhotoveny 
av ohni pozlaceny od firmy Hanus a Dze- 
dzinski ve Vidni s emailovymi ozdobami od 
Chadta a doSly také na lotiské vy¥stavd Pa- 
titské, kde jich nékolik bylo vystaveno, be- 
dlivého povsimnuii. 

Vedle téchto zminénych vénovdn{ dostalo 
se jednoté sy.-Vitské v poslednich dvou letech 
téZ znatnych darti pendzitych, 

Vr. 1877 vénovala pani Johanna Mo- 
ravcovd opétné na zboynou pamatku zesnulého 
manzela svého dar 100 zl.; pan{ hrabénka 
Terezie 2 Lazanskijch a pani Katerina Milde 
darovaly po 50 zl; prof. Beedék ve Vidni 
20 kusti napoleondori; p. Klement Magniet, 
vrehni in&pektor stétn{ dréhy, 150 zl.; pani 
hrabénka Magdalena z Thuni 100 2. — 
ue roku 1878 vénoval Jeho cisaiské Vysost 
Jasny arcivévoda Albrecht, prohiédnuv prace 


aes tgs ee 


pri velechrému provedené, 1000 zl.; Jeho ci- | 


satské Vysost arcivévoda Bedyich 100 zl.; 
pani Johanna Moravcova opt 200 zl.; pan 
Vaclav Novak, sprévee ecukrovaru v_ Kra- 
lupech 100 zl.; a p. hrab& Jaromir Cernin 
2 Chudenic, vénoval obnos 3000 al. s tim, 
aby se penéz téch uzilo k opravé hrobek 
Cerninskych v kapli sv. Sigmunda a co pii- 
spévek ku ziizeni oltdte v té samé kapli. 

Pfiznivymi vysledky mohou se té% vy- 
kazati pani jednatelé nasi jednoty, ktetiZ roku 
1877 odvedli ptispévktiv a dartiv 7262 al. 
31), kr. av. 1878 celkem 8049 zl. 59 kr., 
k éemuz nejvice prispéla horlivost pant jed- 
nateli Pra%skych, z nichz obzvldsté jmenovani 
budtezZ pdnové: kanovnik metropolitni kapitoly 
Antonin Hora, Alois Cermak, Frantisek 
Hauser, A. V. Hegrath, fardt Jan Havlu, 
podprevor p. Justin Koblasa, Jeho Jasnost 
Ferdinand knize 2 Lobkovicu, Otto Pinkas 
a Josef Zvérina, jakoz i p. usitel Jan Sir, 
kteryzto pracnym sbiranim menSich prispévki 
vybral 225 zl. a mimo to odvedl od skuteé- 
nych élenti 406 zl. roénich ptispévki do po- 
kladny nasi jednoty.. 

Piiklad ndsledovéni hodny, kteryZ uka- 
zuje, jak vytrvalym sbirdnim malych prispévki 
mize se. doeiliti znatnych obnosti ve prospéch 
jednoty, padalo poznovu v_ poslednich dvou 
letech akademické gymnasium Starého Mésta 
Praiského, kterézZ prostrednictvim jednatele p. 
prof. Vojtécha Newmanna odvedlo r. 1877 
v celku 116 zl. 64 kr. ar. 1878 175 a1. 
72 kr. jakozto vysledek tydennich sbirek krej- 
carovych, a tak za poslednich 10 let gymna- 
sium toto vénovalo nas{ jednoté celkem vice 
neZ 1100 al. 

Sbirky o slavnosti sv.-Janské a sv -Vac- 
lavské pied chrimem sv.-Vitskym r. 1877 a 
1878 ochotné na se vzali pani jednatelové: 

Emanuel Kautsch, Ignace Jelinek, Ig. 
Kohout, Otakar Mensi, Jan Mindarsky, 
Ferd. Nikl, Jakub Novak, Ludvik Peduzzi, 
Otto Pinkas, Filip Podzimek, Frantisek 
Prokop, Ervin hrab& ze Schdénbornt, a se 
zylastni vytrvalosti Vaclav Brabec. 

Na venkové zda se, ze pdntim jednateliim 
ve sbirdni ptispévktii znaénéjsi obtize se na- 
skytuji; nebot ze 186 jednatelt, jez itd jed- 
nota konceim roku 1878, jenom 54 jednatelové 


zaslali néjaké p¥ispévky i pri tom podotknouti 
slusi, Ze po bedlivém proskoumani dotyénych 
seznam odr. 1876 ustanoveno, aby 55 péntv 
do seanamu jednatelii na&i jednoty vice nebylo 
vepsano. 

S osvédéenou horlivosti byli ve prospéch 
jednoty Ginni: svobodnd pani Vilemina 2 Gu- 
denaw v Ziadkovicich na Moravé, Alfred svo- 
bodny pain 2 Scharfenstein-Pfeilt vy Nalto- 
vicich a pan Adam Smrha, c. k. berni ve 
vysluzbé v Plzni. 

Poéet jednateltiv obndel koncem r. 1876 


v Praze s predméstimi . 174 
mimo Prahu tees 235 
Koncem r. 1878 &{t& se jednateli 
v Praze s pYedméstimi . 171 


mimo Prahu << 6s 186 

Poéet clentiv obndsi koncem r. 1878: 
gakiadajicich st, -.) _<srt.0) fo OR. 
GOstRY Cs). jas tha} e108 See 
Skiitecny Chis. sia. “ieee 6 + £690 
prispivajicith! jive. 4 2a . 2046 
mezi nimi 182 lent s roé. prispévkem 5 al. 

Na éleny, kteti spolku v roce 1877 smrti 
odhati byli, upamatovano jiz v posledni valné 
hromadé; ale ani predesly rok nebyl spolek 
atrat takovych uetken a Zeli zvld8te umrt{: 
p. JUDr. Eduarda rytite z Doubki, p. JUDr. 
Vaeslava rytite Bélského, p. Karla Ruzitky, 
arcidékana v Plzni, pi. Karoliny Vavrové, jeho 
jasnosti Alfreda knizete z Windischgratzu a 
pénti agentii Dr. Viléma KabeSe, prevora kon- 
ventu Dominikdnti v Praze, a P. J. Rojka, 
dékana v Budyni. 

Co se tyée osobnich zaleZitosti nastoupilo 
Fiditelstvo ve valné hromadé dne 24. listopadu 
1872 zvolené pro rok 1878 svou Cinnost, kdyz 
se vysokému ec. k. mistodrZitelstvi dle vynosu 
ze dne 27. prosince 1877 ¢éis. 70833 nevidélo 
proti zméné stanov v hromadé oné pfijmutych 
néjakych ndmitek ¢initi. 

V dnesnim shromdzdéni ma se tudiz dle 
§. 11. téchto stanov po uplynuti prvniho roku 
Fiditelstvo vylosovianim ¢étyr ¢lent' obnoviti. 

Na misto sekretdte spolku pana Antonina 
Koutského, dne 11. kvétna 1877 zemfrelého, 
jménovdan byl od fiditelstvi p. Ant. Masek, 
ptednosta okresni ve vysluzbé, a nastoupil tyz 
dne 1. éervence 1877 svuj trad. 


= Bg 


Jan Karel Rojek, dékan Budynsky. ~ 


Naért Zivotopisny od Josefa Rostlapila, faraie na Opoéné. 


(Dokonéeni.) 


O déliim ptisobeni, starostech a pracich 
jehd v Budyni podstoupenych a konanych, 
nelze mi dikladné psati, led bych jeho 15letou 
korrespondenci nélezité prohledal. Avsak i tu 
by lecos ztistalo nedoplnéné, proto Ze neboz- 
tiéek ve svych listech mné zasilanych tu i tam 
nékdy podotykal jen, ¢im se zanasi a obira. 


O tom vSem by mohl nejdikladnéja{ 
zpravu dati jeho kaplan — alter ego oecono- 
mus budyiského dékanstvi po cely Gas, co 
tam byl dékanem — milovany, nynéjsi pak 
farét v Pannenském Tynci: distojny pan 
Antonin Pruga. 

Podotykém toliko, %e jsme se téhoz roku 
1863 a sice 25. a 26. srpna sjeli v Brné, 
kdez se tisicilets pamdtka tato slavné osla- 
vovala. Z Brna odjel R. dale na Velehrad. 


Koncem éervence 1869 navst{vil jsem R. 
v Budyni, Zajeli jsme spolu do Litoméfic, do 
Libochovic, na Rip, kde% usadivse se za kapli 
svato-Jirskou k vychodni strané, hledice do 
nasi krajiny, zpominali jsme si éasi tam spo- 
Jeéné prozilych a na zdravi vsech jesté tam 
Zijicich prdtel sklenku mélnického vypili. 


Prijel pak za mnou a pro mne nas stary, 
upfimny ptitel Karel Jaromir Erben, i zajeli 
jsme zase spoleéné na Hasenbuarg, jehoz si di- 
kladné prohledse, prdvé tak jsme si vedli, 
jako tam na Ripu. 

26. kvétna 1877 piijel s vecerem R. se 
svym kap], Ant. Prugou, do Bohuslavic, kdez 
27. t. m. v nedéli svatotroji¢nou v_ tichosti 
slavil své knézské jubileum. Po mii sy. pfijel 
do Opoéna na pout. Jaké to bylo premilé pro 
mne pfekvapeni, kdyz jsem po skonéenych 
mnou odslouzenych sluzb4ch Bozich, niteho% 
nevéda, domt prisel a tu Rojka spatril! Inu 
rad to mival, kdyZ mohl nékoho z nenadéje 
nécim milym pfekvapiti a potésiti! — Dru- 
hého dne pak ode mne odjel do P¥ipych, kde 
svého starého pfitele dékana a éestného ka- 
novnika Jana Vitecka na smrtelné posteli le- 
ziciho navétivil, odtud pak zajel do Dobrusky, 


pak do N. Mésta, Piisel do nasi krajiny na- 
posledy, jakoby na rozlouéenou, v té samé 
klerice, svou jubilejni mai odslouzil, ve kteréz 
své primicie v Litomysli slavil, jakz mi to 
s jakymsi pottSenim vypravoval, dokladaje, Ze 
chee, by i v ni v hrobé odpotival. 

13. tervence zemrel v Prepychach pfritel 
jeho Viteéek — on pak na to po 14. dnech 
27. t. m. se roznemohl, slouziv jesté 26. 0 sv. 
Anné zpfvanou méi sv. u Matky Bozi na hibi- 
tové. 1 jel jsem hned 31. éervence do Prahy 
a odtud 1. srpna do Budyni, abych jej na- 
vitivil. Bylo to smutné shleddni! 3. srpna 
jsem se s nim na dobro rozloucil, nebot v so- 
botu dne 11. srpna o 5. hod. réno v Pdénu 
zemfrel a 14. t, m. u chramu Matky BoiZi byl 
pochovan. 

O povaze jeho ptipomindm jen tolik: 
Jasné, bystré, divtipnd, uéend hlava; vile 
pevnd, neoblomnd; srdce vielo Slechetnosti 
vice, neZli na sobé zndti nechavalo; povaha 
neohrozend, hajic a zastavajic pravdu bez 
ohledi vSelikych aZ do prudkosti, ba nékdy 
az do prikrosti; cit jemny pro pravdu a krasu 
a dobro; pamét vérna; jazyk vymluvny a pfi 
zpévu chrdmovém lfbezny; mamony neznal; 
nejen literaturu ale i uméni a umélee rad 
podporoval (jakz toho dikazem jest Jan Sichan, 
malit nyni na zdokonaleni své v Italii meSka- 
jici, jeho kiténee a Zak v Bohuslavicich) i kdyz 
ex abrupto mlavil, mluvil uchvatné do due; 
komu byl piftelem, zistal mu vérnym a to 
slovem i skutkem; kiivd jemu utinénych ne- 
vzpominal a odpoustél, jakoby jich nebylo. 

Byl vysoké, Stihlé, ne v8ak hubené po- 
stavy (kdyZ jsme se v proudu lidstva od sebe 
odtrhli, jako o 1000 leté slavnosti v Brné, 
zvlast v Pisarce, rozhledl jsem se jen po téch 
nejvy8sich, a hned jsem ho nalezl), vlasy mél 
éerné aZ do smrti, éelo vysoké, oboci husté, 
témér srostlé, vzezteni vic p¥isného, neZli 
lahodného, malo kdy se usmél, za to ale 
uprimné a srdetné pri divérném hovoru do- 
brych pratel. 


em Ey 
«Method vychaz{f vidy 30, kazdého mésice, Piedplaceni obnd%{ 2 zl, rotné. P¥ed platné prijim4 administrace 


«Methoda« v Karlfné ¢, 234, Jen frankované listy prijfmajf se, 


Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do 


pisy, tykajfci se redakce, budte% zasyliny franko Ferdinandu J, Lehnerovi v Karl iné, &. 234, Reklamace za 
sylany budtez do expedice v knthtiskérn& MikuléSe a Knappa v Praze, v Karliné, Anenské ulice Cis. 144, 


Ee 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskérny Mikuldge a Knappa v Praze, vy Karliné. 


aes VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 


Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie krestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J, Lehner. 


Cislo 7. 


OBSAH: Z Akademie kiestanské: 
kostel sv. Vdcl.va na Smichové. 
ulici, Obnovenf kostela sv, Jakuba v Brné, 


v Hradci Krdlové, 


V Praze, dne 30. Gervence 1879. 


Odbor umélecky. 
Obnoveny kostelfk v Zabéhlicfch, 
Relief u sv, Jirt. 


Odbor archaeologicky. 


Vystavy uméleckych pfedméti galvanoplastickych a z kovu litych, 


Roctnik V. 


— Doméaci zpravy: Budoucf 
Oprava kostela sy, Trojice na Spdlené 
Vystava staroZitnostf, pamdtnostf a pffrodnin 


Viihrichovo rodi3té. 


Budova Musejni, — Drobné pftfspévky k historii uménf, — Mosaika, — Listdrna redakce. 


ZAkademie krestanské. 


Odbor umélecky. 


1. Vyrizeneé zalezitosti. 


Obnoveni a uprava poutnického kostela 
sv. Jana v Nepomuku.*) 


Poutnicky chram sv. Jana jest stavén do 
krize. Rameno dlouhé sklada se ze tii étverci 
s tolikéz kuplemi. V prvnim jest presbyterium, 
k némuz pyiléhaji na prayo a na leyo dvé 
mistnosti, z nichz jedna za sakristii slouzi; 
nad obéma jsou oratoria, kam po tocitych 
schodech se vystupuje. V druhém, stfednim a 
a nejprostrannéjsim stil u prostted pod kupli 
vysoky oltdr. Treti kratky étveree s kruchtou 
hudebni zakonéuje lod a k nému _ pfistavény 
jsou dvé véze, jimiz se vehizi do nadvori 
travou porostiého a zdi obehnaného, které 
kolem kostela se rozprostir4. Budova kostelni 
byla znaéné seslaé. Véze, jejichZ sttechy pri 
poslednim pozéru vyhofely, byly jen z nouze 
kryty; kostel Seredné natieny nevabil oko 
poutnika. Vnititek po mnoha let.ani nevybi- 
leny jevil zndmky seSslosti a spustlosti. U pro- 
stted kostela stéval pod stiedni kupli velihy 
oltay odev8ad svobodny z umélého mramoru 
na laté kladeného a konéil sochou sy, Jana 
Nep., kterou dle modelu Josefa Maxe z médé 
vytepal stitibrnik Fortner. Byl obehnan ko- 
vyoyou mirizi na mramorovych stupnich, § kuple 


*) Viz ,Method“ roé. IL str. 138. roé. IV. 
str. 82. 


visel nad oltétem mohttny baldachyn s téz- 
kého damasku barvy éervené, které v mistech 
svétlu vystavenych béhem éasu vybledla a velice 
sela. Pro pili krati¢kou a tizkou mensu 
priléhaly svieny tésné k vystavnosti oltare, 
cimz vytnivajici Mmsy popdleny a zacazeny 
jsou. Oltééni stupné byly po strandch tak 
uzké, Ze duchovni zejmena cizi pri étent mse 
sy. snadno k ourazu piijiti mohl. Hlavni vsak 
vadou oltdte bylo, Ze zaujimal valnou Cast 
kostela, tak Ze jen mala ¢Ast poutnikt v kratké 
lodi pfistupu méla, kdeZto vsichni ostatni pri 
sluzbach Bozich plnili vikolni ulice a na- 
dvori kostela, Tradice pravi, Ze nynéjsi kostel 
vystavén jest na mfsté, kde druhdy chaloupka 
rodiéi sy. Jana Nep. stavala a prostiedn{ 
oltat zbudovan jest tam, kde kolébka jeho 
byvala. 

V presbytaii stdl hlavné oltd* sv. Jana 
Kititele, jemuz i cely kostel pred kanonisactf 
sv. Jana Nep, vystavény zasvécen byl. Soud{-li 
se dle slohu a znakii zde umistnénych, po- 
chdizel hlavni olt4t z predeslého, mnohem 
menstho kostela, ktery pri pozdru, jehoz obéti 
celé Nepomuky se staly, popelem leh]. Obraz 
na ném poyéseny pripisoval se Karlu Skretovi, 
Kdyz vSak sundin a do Prahy pfivezen jest, 
seznino, ze od freceného mistra nepochazi, 
nybrz Ze jest kopif obrazu i v rytinéch ¢a- 
stéji se vyskytijiciho francouzského malife 
Karla Maltrayes-a. Ostatné byl obraz ten 


i | ht 


vyalné porouchin a nékolikrat premalovan. 
Nad hlavnim obrazem spatfoval se obraz 
mens{, predstavujici poprsni vyobrazeni sv. Jana 
Nep. bez viéeliké ceny umélecké. 

Pod vitéznou branou presbytai od sttedni 
kuple délici stél po strané maly oltarik vo- 
tivné se soskou sv, Vojtécha. Dalsi dva oltave 
umistény jsou ve stredni prostore pod hlavni 
kupli ve zvlaStnich vyklencich a vyvedeny 
jsou slohem nejzurivéjsi paruky s andéli¢ky 
na zed pfribitymi. Kromé uvedenych (ital 
kostel jesté dva jiné zajimavéjsi oltdse v lode 
proti sobé stojici, které pochdzeji z téze doby, 
kdy kostel vystavén jest. Vystavnost jejich 
vyvedena jest z umélého mramoru, ktery 
vsak pozdéji pri opravé(!) od néjakého do- 
brodince(?) olejovou barvou na dubovo po- 
tren a flddrovan byl. V kostele stélo tudy 
celkem 7 oltari. 

Kazatelna na konei mezi lod{ a cen- 
trélou postavené byla i s hlavnim oltatem 
v stavu tak povazlivé nebezpecném, Ze ka- 
zatel mél vlastné byti na Zivot pojistan. Nebo 
jemné klepnuti dostacovalo, ze ze dieva cer- 
votoé jako ve mlyné mouka se fitila. 

Dievéné pazeni u dveri mélo_ braniti 
privanu. PonévadZ ale nedosahovalo az do 
klenby, byval v kostele priivan nesnesitelny. 
Dlazba kostelni byla Gasteéné vyslapéna, dvére 
a okna ohnild a p. 

Kostel sv. Jana byl avedn’ vystavén 
za poutnicky, kdezto velepamatny goticky 
kostel sv. Jakuba dékanskym byval, ktery 
' vak nafizenim cisate Josefa II. zavien, a 
ve skladisté proménén jest, nacezZ poutnicky 
kostel prohlasil se za dékansky, aé dle své 
vystavnosti k uéelu novému se nehodil, Stédry 
patron opravil vsak pred lety kostel sy.-Ja- 
kubsky a navratil jej posvatné bohosluzbé. 
Kdyz tedy nyni k jub. slavnosti sy.-Janské 
mél chrém poutnicky obnoven byti,  slozil 
vd. pan dékan Matéj Vesely prosbu k J. Ex. 
panu biskupu Janu Valerianovi, aby chram 
sy. Jakuba opétné za dékansky prohlasen by], 
coz se také stalo. Déilezitym rozhodnutim 
véhlasného biskupa nastala péée, aby pout- 
nicky kostel téelu svému pfizpiisoben byl. 
Prvnim pozadavkem bylo vyzysk4ni vétsi pro- 
strannosti odstranénim velkého oltéte u pro- 
stred chramu pod stiedni kupli se vypinajiciho. 

Se svolenim J, Ex. nejd. pana biskupa 
Jana Valeriana vyménén jest stary oltér pro 
véénou pamét za skromny oltd* kitzovy, 
ktery dopousti volny pohled na hlavni olté¢ 
jak véricim, tak i zpévakim a varhanfku 
na kruchté. Novy kitzovy oltaé sklad4 se 
Z mensy, nizké predelly, lavky na 6 syieni 
a krize s ukiizovanym Vykupitelem Kitz 
nesen jest od dvou andéli. Na zadni strané 


oltdée jest medaillon s Matkou Boz{ Staro- 
boleslavskou a ndpis latinsky, ¢esky a mné- 
mecky: ,Zde se narodil sv. Jan.“ J. 8. Leo 
XIII. prohlasil oltét za privilegovany a proto 
&te se na predni strané predelly napis: , Altare 
privilegiatum.* Oltdi jest zahrazen mYfizi co 
misto posvdtné. Ornamentalni Cast oltate jest 
zlaté, vse ostatni md hlavni ton barvy sedé. 
Jako tento nahrazen jest také nethledny 
a zpuchiely oltdy hlavnt zcela novym oltétem 
v obrovskych rozmérech, jak toho vystavnost 
kostela vyZadovala. Novy oltét m4 vysku dvou- — 
patrovéko domu, 11 metri. Skladé se z pro- 
stranné mensy o 3 stupné zvysené, nad kterou 
z kazdé strany jsou dvé lavky nad sebou 
pro svicny. U prostied jest tabernakulum téz- 
kym, bilym hedv4bim uvniti vylozené. Po strané 
tabernaklu jsou dva nosiée na zptsob dvou mo- 
dlicich se andéli, kteri pro vystav nejsvétéjsi 
Svdtosti nesou trim v podobé chramecku na 
sloupich spocivajiciho. Co nejdilezitéjsi predmét 
oltéte jest tabernakulum s trinem vesmés 
dobrym zlatem pozlacené, tak ze kromé zlata 
zidné barva se zde nespatruje. Zadni a botni 
otvory triunu jsou vnitr drahym, tezkym, 
bilym hedv4bim, z venci éervenymi oponami 
ovéseny. Opony visi na pozlacenych krouZ- 
kach. K vystavnimu trtinu vystupuje se po 
schodech, které s obou stran za oltérem 
vzhtru vedou. Kdyz vystav neni, stoji na trinu 
misto Sanctissimum pozlaceny mesni krfZ, 
Na dvirkach tabernaklu stkvi se malovany 
Beranek Bozi na zlaté pidé. — Ostatni vy- 
stavnost oltate spocivé na mohttuém podnodi. 
Sklada se ze 4 bohaté okraéslenych sloupi 
s prislusnym fimsovanim, lomenym Ssititem 
a stredni vystavnosti celek zakonéujici. Na 
Vs sy slouptu jest ATOR aki na pamaétku 
rivejs dobrodinecé chramu. 
Sloupy jsou siahko Pana festony bohaté ovén- 
cené, v hlavicich andéligky okraslené, Mezi- 
sloupi jest rovnéz ozdobeno festony. U pro- 
stted oltétni vystavnosti spattuje se kasseto- 
vany, bohatou tapetou barvy fialové okrasleny 
vyklenek, v némz stoji kovovaé socha sy. Jana 
Nep. znovu postiribrena, kteraé ptivodné by- 
vala na oltéfi centralnim. Svrehu na rohovyeh 
vyklencich vzndSeji se dva andélé s vénci a 
palmami. Vlys ozdoben jest krdkorci. Také 
ostatni rimsy jsou bohaté rezané. Vystavnost 
vrehni, kterou oltdé svrehu se zakonéuje, 
ma obraz sy. Jana Kititele od Jos. Hellicha 
malovany. Sklid&é se z lesen v ndplnich orna- 
mentovanych, z timsovini a konéi se rovnym 
Stitem, s jehoz tympanonu ozdteny jazyk 
svato-jansky zari. Nad lomenici vanasi se kiiz 
bohaté fezany jakozto koruna celé vystavnosti, 
které po obou strandich obklopena jest zvra- 
cenymi nosici bohate fezanymi. — Cely oltar 


mee ETS ew 


m4 sedohnédy ndtér, ornamentika pak a ve- 
8keré timsovan{ jest zlaceno. 

Kazatelna 2 dtivéjsiho mista nepfizni- 
vého pYeneSena nynf po rozSfteni kostela, 
které odstranénim prostéedniho oltéte povstalo, 
do centraélni prostory a postavena jest pod 
oratorium na stranu evangelni, tak Ze nyni 
na kazatelnu pohodlné ze sakristie se vchazi. 
Kostra kazatelny znovu se zbudovala a okras- 
lila se nové pozlacenymi a opravenymi orna- 
menty kazatelny dfivéjsi. 

Dva postranni oltd*e sttedni siné odstra- 
nény jsou a na jejich misto postaven svrchu 
jmenovany oltdéi votivni s jedné, podobny 
nové zhotoveny s druhé strany. S obow.bod- 
nich oltd*u v dolni lodi ohyzdny fladrovany 
ndtér odstranén, diivéjsi umély mramor znovu 
vylestén a mensa podobnym mramorem ob- 
lozZena jest. 

Dievéné pagent u hlavnich dvefi znovu 
zbudovaéno a tak ziizeno jest, ze priivanu dale 
nelze se bati. Md po stranéch jednokiidelna, 
u prostted dvoukiidelni dvéie. Prostitedni 
dyéte jsou zamiizovany a zaskleny, tak Ze 
v kobce utvorené mozno véricim i za dne 
chram Péné navstiviti. 

V podobném duchu opravilo se veskeré 
ostatni natini kostelni is varhanami a vSe 
natrelo se barvou s hlaynim oltétem souhlasici. 

Stény uvnitt kostela obdrzely natér ve 
4 harmonujicich barvich, tak Ze architektura 
od plochych zdi dobyée se odrazi. Ze i dlazba 
se opravila, netiteba dokladati. 

Ale i venkovsky pohled kostela tplné 
se zménil. Skaredé pristtezky vézi ustoupily 
Stihlym binim slohu kostelnimu piiméienym. 
Dobrotinnosti J. J. knézny Viléminy Auer- 
sperkové a pili tiditele panstvi zelenohorského 
od poutniki divno kyZené prani nyni skutkem 
se stalo. Kostelu dostalo se i zvenc{ piimé- 
¥eného naétéru. Dyéte, okna a p. dikladné 
opravena jsou. 

Hlavni a kiizovy oltar 
vy Praze. Vie ostatui zaopatteno v misté 
samém. Hlavni oltéf# vyzadoval ndkladu 
2669 zl. 64 kr., tedy 0 110 zl. méné, nez 
puvodné rozpoéténo bylo. Krizovy oltar prisel 
na 310 zl. 47 kr. Obnoveni obou boénich 
oltéti na 623 zl. 81 kr. Veskerou praci 
Hidili a ndkresy potiebné dodavali a prova- 
déli architekti A. Baum a B. Miinzberger, 
jimZ odbor umélecky Akademie kfestanské 
praci odevyzdal. 

V tak slavné pYichystaném svatostinku 
rouchem svdtetnim odéném konalo se pak 
jubileum svato-janské za tcastenstvi nevida- 
ného. Béhem mésice kvétna dostavilo se pout- 
niki 150.000, které veiehorlivy, vysoce za- 
slouzily a vlastenecky né3 P. Vodka po cely 


pracovan jest 


mésic util, povzbuzoval, zpovidal. Svatyné 
diistojné okréSlen4 zase se oZivila modlithami, 
obétmi, svatymi ptedsevzetimi. Zaézratné du- 
chovni dilo #{dil duchovni architekt, jehoz 
vrelé srdce a vymluvnd usta trvalou pamatku 
zustavily v tisicerych prsou na oslavu sv. 
Jana Nepomuckého. Veskery episkopat éesky 
putoval ku kolébce nepomucké. Za pastyr¥i 
Slo stado celé. Pozehnany byl ten kvéten 


v Nepomuku. Djilo se vydatilo. Bud Bohu 
chvdla! 


Stribroy kalich s okrasami a skvostné vy- 
Siwané kasule k prvotiniém novosvécence: vp, Ign. 
Hoyne v Litoméiicich. 

Sosku sv. Anny pro chram P. v Neukir- 
chenu, pracoval sochar Vesely. 

Kostelni roucha v éervnn objednana, zho- 
tovena a dodana na mista prislusnd, 


2. Nova objednani. 


Obnova farniho kostela v Klominé 
(Chluminé), Dp. Frant. Preclik, fard# v Klo- 
miné, pozidal vybor sekce umélecké, aby vy- 
slal ze sttedu svého znalee, kte¥i by ohledali 
farni kostel v Klominé, jakoz i filidlni kostel 
v Zalezlicich a po zhlédnuti ndvrhy utinili, 
co a jak by v obou fetenych kostelfch mélo 
se obnevovati. V listu svém zéroveh se zminil, 
ze y tomi onom chrému vyskytuje se leckterd 
starozitnd pamatnost, ktera zasluhuje ndvstévy. 
Vunadidlo dobre tcinkovalo. Dr. Fr. Bauer, 
arch. Baum, Lehner a Simek bez meskAni 
ge priblasili, Ze si vyjedou do Klomina. Popis 
starozitnosti v Zdlezlicich a Klominé precho- 
vyavanych ndsleduje déle pod ndpisem: ,Odbor 
archaeologicky.“ Zde kratce dluzno zminiti 
se o vysledku dtkladného prohlédnuti obou 
kostelii od hrobky aZ do stf#echy véze. Ob- 
Sirné zpravy o obou kostelich podd dp. farar 
v odpovédi na ,otazky archaeologické“*. Zde 
staci tici, ze farni kostel klominsky z prvni 
polovice 18. véku pochdzejicf*jest stavén do 
kifZe a Ze vnitini jeho prostory nejsou bez 
pivabu. Obchdzka po kostele konala se za 
pritomnosti patronaétniho komisare, fiditele 
panstvi velvarského a obecniho starosty klo- 
minského, kteréZto pany dp. fardfé na ten den 
ku komisi pozval. Stavebni CAst jest celkem 
vy poradku, pouze se odporouci vydlézdéni 
pod okapem kolem kostela. Jen okna jsou 
chatrn4 a vyZaduji co nejdiéive dobrého za- 
skleni, nejlépe a nejtrvanlivéji kotouékovym 
sklem v olové pevné zasazenym i nejlitéjsimu 
krupobiti vzdorajicim, které v nejnovéjsi dobé 
Harrachovské sklarny velmi levné dodavaji. 
Po spravném zaskleni budizZ veSkerd pile vé- 
novana vnitini obnové a distojné tpravé. 


aa 7G am 


Klenba presbyteria jest malovina v duchn 
18. stoleti, Budiz doplnéna pfimetenym vy- 
malovanim celého presbytéfe. Ostatni kostel 
obdrzi pak nétér s celkem soublasici v néko- 
lika tonech ku vyznaéeni ¢lanki architekto- 
nickych. Pak ale bude prvni pééi, aby hlavnt 
olta* distojné ziizen byl. Uzké mensa musi 
byti rozSifeua, tabernakulum s trinem nové 
z¥izeno, sklenénaé skiii s ostatky sv. Donata 
na jiny oltét prelozena, ohyzdny obraz sy, Mari 
Magdaleny naprosto odstranén a nejlépe vy- 
ménén za sochu, kteradz by se postavila do 
pékného vyklenku architektute pfizpisobeného. 
Také sochy po stranéch oltate dluzno zase 
postaviti na mista pro né urcéené. Kiriklavy 
natér vyméni se za jiny, Castky ornamentdlni 
a nejdtlesitéjsi clanky itimsovani budou vy- 
zlaceny. Okno nad oltéftem musi sklem malo- 
vanym vyplniti se, aby pYilisné svétlo zmfr- 
néno bylo a neprekdzelo. Také hkazatelna 
obdrzi novy natér s barvami hlayniho oltdre 
souhlasici. Oba boéni oltaye jsou slohu kostela 
zceela priméfené. AZ zmizi nynéjsi divoké je- 
jich pomalovani a obrazy oltdini ndlezité 
obnoveny budou, objevi se teprv nalezité 
slusna4 vystavnost jejich s architekturou ko- 
stela pékné souhlasici. Oponu pred vyklenkem 
k Boz#ima hrobu dluzno ovsem co nejdiive 
odstraniti.. Snad by zéroveh to misto nejlépe 
se hodilo, aby sem pfenesen byl ze sakristie 
stary, kridlovy oltdy, nejlepsi to a nejvzdc- 
néjsi pamdtnost celého kostela, o némz dole 
obsirnéji zminka se ¢inf. Pod kruchtou jest 
zazdén nédhrobni kamen, jehoz kamenicka 
prace velmi dobie jest zachovana. 

Ponévadz pro nemajetnosti celou opravu 
najednou poriditi nelze, bude se pokraéovati 
podle moZnosti, ale soustavné poradkem uve- 
denym. Architekt A. Baum vyhotovi letosniho 
roku ndvrhy a rozpotty, aby béhem budou- 
efho roku s obnovou poditi se mohlo. 

Z téze doby, jako kostel, pochazi bohaty 
a pékné do trojhranu komponovany sloup mo- 
rovy z¥izeny od patrona kostela, arcikn. To- 
skanského, jehoZ jméno na dedikaénim n4pisu 
prozatim nebylo lze pretisti. Stoji u prostied 
némésti velmi prostranného a pravidelné do 
étyr stran zalozencho, kolem néhoz se ostatni 
osada rozkladé. Jiz polohou méstysu na- 
svédcuje se tudy, Ze Klomin (Chlumin) jest 
osada staré. Morovy sloup, skutecén4 to okrasa 
nimésti, jest ozdoben mnozstvim soch. Dole: 
sy. Vaclav, sv, Ludmila, a sy. Jan Nep. s pfi- 
slusnymi nad sochami reliefy, predstavujicimi 
martyrium téchto svétci a znak patrona a 
zbudovatele s dedikaci. Svrehu sv. Prokop, 
sv. Eustach a sv. Mati Magdalena, Nejvyse 
pak sy. Joachim, sy. Anna a sy. Josef. Dole 
jest vytesino jméno mistra: 


Johan Purselt. 
Tere 
Sousosi velice utrpélo skodlivou povétr- 
nosti a jest svrchovany Gas, aby pékny sloup 
morovy dikladné obnoyen byl. 
Pal hodiny od Klomina jsou 


Zalezlice s filialnim kostelem u pro- 
st¥ed hibitova s Siroce rozlozenou vézi. Kostel 
ma v mite svrehované potiebi dikladné a 
rychlé opravy. Tésné u zdi kostelnich jsou 
vysizeny kete a stromy, které zdim velice 
uskodily, tak Ze omitka jako troud odpadava. 
Odkap neni vydl4zdén a vihko skodi zdkla- 
dim. Zyonice s péknymi starymi a dobre za~ 
chovanymi zvony nen{ dosti chranéna proti 
nepohodé povétrnosti. Cepy krovu kostelnibo 
jsou misty vyhnilé. Nejbidnéji to vSak vypada 
s vizkou sanktusovou, které nad presbytétem 
sedi. Jest zde cely les zbyteéného diivi. Pfi 
opravoy4ni uZivalo se vsak na mnoze spuchyYe- 
lého, starého diivi, které pri pouhém dotknuti 
se rozpad4va, Vse jest plno Gervotocée. K zvonku 
syrchu zayésenému bez nebezpecenstvi Zivota 
dostati se nelze. Podle tvaru podlouhlého, 
malo vykrouzeného mozno souditi, Ze jest to 
nejstarsi zvon, snad z 13. stolet{. Jest také 
na malou vizku pYrilis tézky a architekt A. 
Baum radil, aby do velké zvonice byl pre- 
nesen a mensim zvyonkem nahrazen. Nyni se 
nim zvoni klekini a poledne. Prozatim 
musi pro chatrnost vizky umlknouti, nebot 
pri zvonéni cel4 zvoniéka povazlivé se klati. 
Kdyz odzyonili poledne, kiizek vézni, ktery 
pri zvonéni jako korouhvicéka se toéil, jiz ani 
se nezprimi], »nybrz smutné naklonény ziistal. 
Aby se nestalo nestésti, nesmi se na té vizce 
nepomérné velké zyoniti, pokud novou, peyné 
a v mensich rozmérech vystavénou nahrazena 
nebude. 

Jako zevnéjsek m4 i vnitrek potitebi aa- 
kladné obnovy. V kobce stoji vy nizkém vy- 
klenku velké socha sv. Jana Nep. od dobro- 
dince dobfe smySlejicfho ostafirovana po in- 
didnsku. Bude opravena a jinam postavena. 
Presbyterium skromného kostela jest klenuté, 
lod ma strop rékosovy. Copovaé tprava vnittku 
odpovida slohu. AZ oltéte a kazatelna, nyni 
zelené, primérené natfeny, vbarveny a upra- 
veny budou, nabyde kostelfk tv4rnosti thledné, 
V presbyterium, v némz dvé okna po strandch 
zazdénu byti Zddaji, bude slusné vymalovaéno, 
Miizka do lodi, kde ptvodné byvala, bude 
posinuta a vyklenek sedilni zase uprayen. 
Cihlova podlaha ustoupi nové podlaze kamenné, 
Kfiklavy kolovrétek na kruchté, ktery opravy 
jiz ani hoden nenj, spdli se a kostelu dostane 
se novych varhan. Krasny stary relief dobie 


| zachovany i s malovanou svou predellou ob- 


nT ee 


novi se a postavi se pak na misto primérené 
do lodi. Jest to vz4cné pamdtka, kter4 zdo- 
biti bude cely kostel. Kostel m4 dostate¢ného 
jméni a Ize tudiz celou obnovu z¥iditi najednou. 


Kalichy: sttibrny s okrasami: dp. Fr. Ty], 
zim. kaplan a archivaé na Vorliku; — hladky pro 
kapli v Podmokli. 


Drobné prace kovove: 273 stridrny: vp. 
Ferd. Harner, koop. v Holici u Olomtice; — kadi- 
telnice: p. hrabé Schénboru a vp. J. Straka, koop. 
v Zeleticich na Mor.; — kropaéek : vp, A. Wagner, 
kapl. v Zatci; — lustr kovovy : vp. Ant. Ostadal, 
kooperator v Stangendorfu u Svitavy; — oltdni 
svicny: vdp. Dr. Kar, Husek, dékan v St. Koliné. 


Paramenty: pluvial éerny ; dp. J. V. Dou- 
brava, adm. v Dublovicich ; — cerny pluvial z vl- 
néného damasku: vp. J. Kramr, kapl. v Mnisku; 
— kasule: cernow z vinéného damasku: dp. Ant. 
Prusa, faray v Panenském Tynci; — bélow: vp. J. 
Kramr, kaplan v Mnisku; — ctyry cerné kasule 
z celohedvabné tézké latky: dp. Lohel Schmidt, 
sekretar na Strahové; — biélow: Ursulinsky klaster 
v Praze; — bilow: vp. Jan Libertin, kaplan u sv. 
Apolinate v Praze; — velum a Stolu bohaté vysi- 
vané: dp. J. Molitor, farét v Chicagu v Americe; 
— antipendia dvé vySsivana: dp. Ad. Pazout, far. 
ve Velimi; — burswu: dist. p. Jos, Piichel, farar 
v Hostce; — Stoly dvé bilé a dvé fialové, pak bo- 
haté vysivanou bilou stolu: dp. A. Wrtilek, fara 
v Dolni Vitavici; — fialovow: vdp. Dr. F. Bauer, 
professor theologie v Praze; — komZze pro mini-< 


stranty: dp. Ant. Prusa, far. v Panenském Tynci; 
— politdfe na oltéf: vp. Jan Straka, koop. v Ze- 
leticich na Moravé; — koberce dva na stupné ol- 
tétni. dp. Fr. Kondelik, far4t ve Miené. 


Kostelni pradlo: dvé alby a humerale: vp. 
J. Kramr, kaplan v Mnisku; — albu: blp. Josef 
Pavliéek v Karliné; — sest oltdinich plachet a 
hrajky: vp. Jan Straka, kooperat. v Zeleticich na 
Moravé. 


Rozliéné: skvostny missdl a missdl de re- 
quiem: dp. Ant. Priga, fardt v Panenském Tynci ; 
— harmonické zvonky: vp. Jos. Sonsky, kooperat. 
v Dolni Libchavé; vp. Jan Libertin, kaplan u sy. 
Apolinare v Praze; J. Seifert, Md. uéit. v Zettlu; 
Jos. Piichel, farét v HoStce; Al. Kriener, duchov. 
spravee v Hochstyné u Zahiebu; Jos. Kaspar, 
farat v Telecim; hrabé Boos-Waldek v Praze; — 
zvon: vp. Al, Karas, koop. v Marsovicich u Neve- 
klova; — wmyjvadlo pro sakristii: dp. F. Lehecka, 
farét v Hlavné-kostelnim., 


3. Rozpocty. 


Na dva obrazy: Srdce P. Jezise a P. Marie: 
dp. Fr. Ovesny, farat v Lenesicich; — soshkw bl. 
Anezky: dp. Karel Beastarosti, farat v Budisové 
na Moravé; — skvostnou Gervenou korowhev: dp. 
Fr. Urban, fardi v Libisicich; — spolkovy prapor: 
dp. J. Hejtmanek, faraf v Korouhvi; — velky ol- 
tdrné obraz sv. Vacslava: vp. Jos. Dvo¥ak, koop. 
v Cibuzi; — nebesa a missdl: vp. Adolf Ptacnik, 
farat v Plossu. Lehner. 


Odbor archaeologicky. 


Starozitnosti cirkevni kostela v Za- 
lezlicich. Clenové odboru archaeologického 
pri Akademii kfYestanské, architekt Baum, 
pref. Dr. Bauer, Lehner a Simek ohledali na 
pozvani dp. fardte Klominského Fr. Preclika 
pri prohlidce chrému Pané za priéinou zamy- 
Sleného obnoveni také starozitnosti zde se 
nach4zejici a byli prekvapeni objevenim die- 
véné sosky vekrisent Pdné, které v sakristii 
nalezena jest. Typick4 hlava Kristova s vousem 
nerozdélenym jevi vyraz distojnosti, Nimbus 
kolem hlavy predstavuje zn4mé tii lilie. Cel4 
soska pl4tnem potazend jest polychromovana 
ve vsech svych Gastkdch; cerveny plast ozdo- 
ben jest zlatymi kvéty. V hlavé jest zarazen 
zelezny krouzek, ktery slouzival ku vytahova- 
ni sosky o vzkifseni Pdné, jakoz obyéejem 
byvalo. Postava Vykupitelova jest vytecné 
pojmuta a dob¥e komponovd4na. Provedeni ne 
prilis jemné svédti o vysokém stari. Povsechny 
raz odkazuje sosku, s plintou 62 cm, bez nf 
58 em. vysokou, do 14. véku. Ponévadz tako- 
vé pam&tky velmi fidce se vyskytuji, Ize 


s bezpecnosti naditi se, ze dp. farai, milovnik 
starozitnosti, svéri sosku do opatrovanf bu- 
douciho musea kiestanského, aby snad nékdy 
po jeho odchodu v Zidovském vaku néjakého 
slidicfho vetesnika nezmizela a do cizozem- 
ského musea odnesena nebyla. Ve vlasti nagi 
bohuzel! zachovaly se beztoho jen pouhé pa- 
bérky byvalé ¢innosti umélecké a proto ty 
zbytky .dluzno opatrovati jako zfitelnici oka. 
Archaeologové esti zde a onde pred milo 
lety objevili pékné pamatky v kostelich a kdyzZ 
nyni zase se &li podivati na né — nebylo 
jich tuto. Zmizely ve vaku Zidovském. Co do 
musea kiestanského se dostane, zlstane pro 
vlast zachranéno — na vady. — 

Druha starozitnost jest drevénd prace 
vypukld 2 konce 15.nebo 2 pocdtku 16. sto- 
leti, vyteéné zachované a dobfe pracovdna, 
predstavujici Rodiéku BoZ{ obklopenou sborem 
apostolskym. Relief jest povéSen na epistolni 
sténé presbyteria. Kam se véak podéla pre- 
della jeho, na které patrné st4val? Prohli- 


dnuvse kostel odebrali jsme se do umrléi ko- 
* 


— 13° — 


mory, a ejhle! Byvalé predella na jedué 
strané u¥iznuta stoji na zemi. A jak krasné 
malované! Jsou zde vyobrazeny: sv. Anna, 


sv. Ma¥i Majd., Maria Salome a dvé Svétice 


s korunami. vévodskymi; jedna z nich drdi 
v ruce sosku Panny Marie s Jesulatkem, 
druhé m4 misku, na které leZi néco, co nyni 
rozeznati nelze. — Krasné pamatka bude fi- 
zenim uméleckého odboru Akademie krestan- 
ské priméfené obnovena a na vhodném misté 
v lodi kostelni zase postavena. 

Na strané epistolni v presbyterium jest 
zachovén t6Z vyklenek sedilnt, ktery bude 
polstati ku sezeni opatten. Zvon na malé 
vizce sanktusové, az bude doli snesen, objevi 
své stéii. Dle tvaru lze souditi na 13. vék. 
Potvrdi-li se toto jeho stati, bude vz4cnou 
pamatnost{i kostela. Hlas ma dobry. 


Kridlovy oltaf v Klominé. Jako filialni, 
m4 roynéz ifarni kostel svou vzdcnost. V sa- 
kristii kostela Klominského stoji dobre za- 
chovany kridlovy oltay ti archa z konce 15. 
nebo potétku 16. véku. Sitka prosttednfho 
obrazu obnas{ 1°80 m, kiéidel po 88 cm. Na 


prosttednim obrazu vnityni skiiné spattuje 


se Bah Otec drzici v ndéruéi mrtvého Krista, 
Kolem jsou andélé s ndstroji umuéeni. Svrchu 
vznasi se Duch Svaty ve zptisobu holubice, 
Zvlastui toto a zajimavé vyobrazeni nejsvétejsi 
Trojice Bozi obklopeno jest na kiidlech ¢tyrmi 
mensimi obrazy. V levo: Zvéstovéni andélské 
a Navstiveni Panny Marie. V pravo: Naro- 
zeni Péné a Piichod 3 kréla. Vse malovano 
jest na zlaté pudé. Zevni ktidla zavrené arcby 
okréglena jsou 4 obrazy. Péedstavuje se zde: 
Zrada Jidésova; potupa Kristova; ukrizovaént ; 
v hrob polozeni. Malby nejsou tak petlivé 
vyvedeny, jako s¥rchu uvedené na predelle 
zalezlické, I tato vz4end pam4étka bude pfile- 
Zitostné péé{ Akademie krestanské obnovena 
a v kostele pfislusné umisténa. 

Na fate uchovavia se wrbdy prazského 
kldstera sv. Jirského (a vr. 1595-98) a vlo- 
zeny do utho imventay. Kterak se octnul na 
fate Klominské ? 

Archaeologické zeh toho dne byla dosti 
pozehnand. Objevené poklady byly verejnosti 
dosud neznamy. Lehner. 


Donte ei 


Budouci kostel sv. Vaclava na Smi- 
chové. Praha se poznovu opeviuje. Hrad- 
bami a prikopy? Nikoliv! Svatymi patrony 
zemé Geské a novymi kostely na jméno jejich 
zasvecenymi. Doba materialismem prosdkla 
stavi velebné pomniky spiritualismu ve smyslu 
nejvznesenéjsim, sama buduje hraze proti pii- 
valu nového pohanstva, které v nejnovéjsi 
dobé zplodilo utéseny ¢étverlistek zvedenych 
déti: komunu, soci4lni demokracii, nihilismus 
a liberalismus. Z jedné vétve vyrazily étyry 
haluze — stejné ceny, stejné krasy. A Ze 
v podvratnych pravé dobfich vira vitéznéa a 
vitézicf pamatniky stavi sama sobé na z4chranu 
lidstva, jest dikazem, ze déjiny Cirkve kra- 
éeji vlastn{ cestou prekézky premdhajice, ne- 
prately potirajice. Cirkev bojujict jest vzdy 
Cirkvi vitéznou. V déjinéch cirkve vl4dne z4- 
zracn& dislednost. 

Kolem matky usazuji se dcery. Kolem 
Prahy rozlozila se pfedmésti. Karlin a Smi- 
chov, Vinohrady a Zizkov. Kazdé mésto m4 
a miti musi své stredisko — chram. Karlin 
ho jiz mé. A jak krésny chrém. Smichov 
velké dilo poéiné. A na Vinohradech vse ku 
zbudovéni chréamu se chysté. Novdé mésta zvo- 
lila si staré patrony. Zasvétila se jim a hled4 
uw nich ochrany. Svati patronové Gesti kolem 
Prahy buduji si stréznice na obranu mésta a 


Zpravy. 


vlasti. Apostolové nasi sv. Cyrill a Method 
obsadili Karlin, sv. Vaclav vyvolil si Smichov, 
Na stésti svéreno dilo nejlepsim rukoum. 
Architekt A. V. Barvitius cely rok pracoval 
na ndkresich s pilnosti a vytrvalosti jej cha- 
rakterisujici. Vpracoval se do zamilovaného 
dila tak dtkladné, jako byv4é u ného oby- 
éejem. PYi praci pak myslénka myslénku stiha, 
Vysledkem byla cel& serie ndvrhi a varianti, 
ktera v celistvosti jsou velezajimavou a vele- 
poucnou studif architektonickou. Jaky to vyvin 
pivodnich myslének a riznych kombinac! 
Jedno krésnéjsi druhého. Pisateli bylo po: 
préno sledovati dilo a tésiti se z ného. 
Smichov nemtze podniknouti ndklad, 
jako se stalo u kostela Karlinského. Chee miti 
prostranny kostel, jednoduchy a p¥ede dé- 
stojny. Dosavddni kosteliéek jest sice nejstars{ 
pamdtkou Smichova se starou romanskou 
apsidou, nestatil by vSak ani pro vétSi vege 
nici. Veliké mésto m4 potirebi velikého chramu 
a to — brzy. Ndklad nem4 jiti nad meze 
moznosti a kostel m4 byti vyveden v dobé 
nejkratsi. Obéma podminkami nezbytnymi sa- 
modek uréen jest program a sloh budovy, 
Gotika vyZaduje mnoho éasu a mnoho penéz, 
Chud& gotika jest jako schudl4 vrehnost. Po- 
méry smichovské vylouéily tedy z programu 
sloh goticky i nékladny sloh romdnsky. A dobte 


— 9 — 


se stalo. Praha m4 sice vzor kostela slohu 
gotického — velechrém sv -Vitsky —, vzor 
chramu slohu roménského — basiliku sv. 
Cyrilla a Methodéje v Karlin’ —, chrim 
vsak uSlechtilym slohem renaissanénim zbu- 
dovany v Praze az dosud se nevyskytuje. Na 
Smichové k tomu dojde. A na &tésti vlast m4 
pravé mistra k vyvedent dila velezptsobilého. 
Architekt A. V. Barvitius jest s tim slohem 
oddén. A co takovy vniknul do veskerych 
jeho vnad a ovlad4 jim zpisobem, jako malo 
mistré jinych. Znalcii to neni tajno. Aé jed- 
noduchy, Ize predce otekavati klassicky vzor 
chrému renaissanéniho. Smiichovsky kostel 
bude toho druhu jedinym ve vlasti nai a 
bohd4! vzorem i pam4tnikem svédéicim, Ze 
jako vSemi jazyky, rovnéz i vSemi slohy sta- 
vitelskymi moZno distojné oslavovati Boha. 
Kazdy sloh ma své krasy, jen ze musi pii- 
jiti mistr, ktery um{ vyluzovati je. Kouzlo 
krasy nespotivéa vtom, co? nybrz jak? pied- 
mét umélecky se vyvidi. KdyZ Sumai odva- 
guje se na dila klassick4é, uéinf i z Palestriny 
obludu. Mistr vSak vnadu uméleckou zasnu- 
buje s cirkevni distojnosti ve slohu kazdém. 

Smichov za poslednich desitileti vzrostl 
vmésto veliké, jen kostel zistal kosteliékem. 
Ale mésto bez kostela neni méstem. Za tou 
pritinou bodii Smichované po celou fadu 
let konali pripravy ku stavbé Z4douciho chramu. 
Ze prace bez prekdzek nebyla, snadno se po- 
chopuje. Roku 1875 zakoupila rada méstska 
stavebni misto pro novy kostel naproti rad- 
nici've vymére 1060 étvereénich séht. Téhoz 
roku rozsifilo se komité, které se jalo sbi- 
rati dobrovolné pfispévky. Na stavbu vypsén 
jest konkurs, ale zaslané navrhy pozadavkim 
a pomérim neodpovidaly. Komité zadalo 
k mistodrzitelstvi prosbu za prispévek z n4é- 
bozenské matice, aby tim zélezitost kostela 
v brzku urycblila a zabezpecila se. Odpové- 
déno vSak, ze nejprvé dluzno predloziti nové 
pliny kostela ne piilis nékladného a Z4dano, 
aby podén byl dikaz, jakého fondu pro za- 
mysienou stavbu pohotové staévé. Na novych 
navrzich pracoval mezi tim ku vyzv4ni ko- 
mitétu architekt A. V. Barvitius. 

Farni kostel sv. Vdclava na Smichové 
Citati bude titi lodi, vysokou prostfedni a 
nizké obé botni, Sstihlymi sloupy oddélené; 
strop bude plochy kassetovy; tprava toho 
druhu v celém mocnffstvi tusim jedind. 
Rovny strop a &tihlé sloupy odivaji vnititek 
krdésou starych basilik. Z venci bude miti 
dvé véze a portal vystupujici. Rozpocet na 
stavbu obn4si 187.957 zl., na vnitfni upravu 
51686 zl. Celkem 239.643 zl. Dari, dotaci 
a dobrovolnych pfispévki seslo se 69.083 zl. 
subskribovanych jest 11.960 zl. a vécnd lo- 


terie, Citajici 6000 krésnych vyher, vesmés 
dari od spanilomyslnych dobrodinci, vynese 
as 30.000 zl. CistSho vytézku, tak ze komité 
jiz nyni s jistinou 111.097 zl], poditati mize. 
Uvazi-li se, ze od n&bozenské matice lze o¢e- 
kAvati prispévek asi 60.000 zl. a ze mnoZstvi 
metaridlu jest pYislibeno, mozno s dobrou na- 
déji pustiti se na vyvedeni{ dila zdsluzného a 
Zadouciho. Komité také jiz usneslo se, aby 
jesté béhem letosniho roku stavéti se zapo- 
éalo. Za tou pkicinou svolano jest dne 13, 
éeryna obecné zastupitelstvo smichovské ku 
poradé a usneslo se ndsledovné: 1. P¥edlo- 
zené plany architektem A. V. Barvitiusem 
vyvedené schvaluji se od obecniho zastupi- 
telstva, jakozto kostelniho patrona a z4stupce 
katolického obyvatelstva. 2. Méstské radé se 
ukladé, aby pliny ku vy8Simu schvdéleni pied- 
lozila a pi&ispévek z n&bozenské matice vy- 
mohla, 3. Kdyby pfispévky jiz odvedené a 
slibené nevysta¢ovaly, smichovsk4 obec co 
patron, ceho potreb{i bude, sama opatif, a 
pecéovati bude, aby stavba prospivala a boho- 
sluzba v unovém kostele konati se mohla, 
4. Stavéti poéne se letosniho podzimku a rada 
méstskd pripravi, ceho potiebi jest. — 


Obnoveny kostelik v Zabéhlicich. Kaz- 
dy Prazan zndé malebny kostelitek v Zabé- 
hlicich, ktery mezi zelenim pékného wdolf 
zabéhlického prichoziho z Prahy jiz 2 dali 
vité. Prastary kosteliéek Gdsteéné z 12. veku 
pochazejici pfted péti lety velikou pohromou 
stizen jest; blesk zapdélil strechu a rozdrtil 
véz, Kostelik byval pribéhem staleti casto- 
krat prestavovan. Nejstarsi ¢4sti byla lod a 
véz, presbyterium pochézi asi z 13. véku, 
Jak zbytky zdi pod dlazbou nalezené dosvéd- 
éily, zakonéovala se lod okrouhlou apsidou. 
Byval4 véz méla v hofejsim patie dvojaté 
okna roménsk& sloupkem délend. Pozdéja{ 
opravy kostela, jako jsou: cibulovité ban na 
vézi, okna presbytéte, vnitrni tprava a p, 
pochézely z minulého véku. Také 19. stoleti 
na kostele opravovalo ato zpisobem 19 véku 
— velmi lacingm. Aby prozZluklé operact pi- 
life na presbytézi fondu kostelnimu neubli- 
zovaly, ubrany jsous hiry doli na zpusob 
opéracich pilfta zahradnich zdi, Vez, kter4 
sta¥im potala k zipadu kloniti se, podeprena 
a obehnana jest silnym, vytracenym pilitem 
na bahné zalozenym, takze kazdy, kdo Za- 
béhlice navitivil, na vlastni o¢i mohl spatriti, 
ze kromé Bologny a Pisy také Zabéhlice ho- 
nositi se mohou vézmi naklonénymi a svéSe- 
nymi, Hlavni pritinou Spatného stavu kostela 
a véze byl véak rybnik, jehoz hladina vyse 
lexi, nezli podlaha kostela, Nynéjsi dlazba 
jest totiz o 80 em. vySsi nad pivodnt. pri 


awn. >. anne 


kopani objevenou dlazbu, ¢imZ zéroven se 
dokazuje, Ze hibitov kolem kostela se roz- 
kJddajici, jako% i cesta tudy vedouci béhem 
éasu zvyseny byly. 

Vielikym pYekizkim na vzdory do¢kal 
se kosteliéek d&ikladné opravy. Po udereni 
blesku sezn4no, Ze zdivo véze udrZeti se nedé. 
Ponavrzena jest tudy stavba nové véZe a z4- 
roven oprava celého kostela, A kdyz koneéné 
po dyouletém vyjednévani n&klad na opravu 
povolen byl, prislo ku praci. Stara goticka 
okna v presbyterium jsou otevrena a grisaillem 
zasklenéna. Osekané pilife z venéi se zbudo- 
valy, ohyzdn& kopka po pravé strané kostela 
se odbourala a na misté jejim probouralo se 
okrouhlé okno slohu lodi priméfené. VézZ 
uplné sneSena a na pevném zdkladé v ptivod- 
nim slohu rom4nském vystavéna jest. Pff- 
zemek vézZe romanskym portélem o dyou slou- 
pech okrésleny slouzi za kopku. Ku vézZi pri- 
1éhi okrcuhlé schodisté, kterym se na kruchtu, 
na pidu a do zvonice stoupé. Véz% pokryta 
jest bridlou a koné{ médénou bani s pozla- 
eenym kifzem. Slus{ podotknouti, ze veskerd 
price klempftské v hamru Zébéhlickém z médé 
pracovdna jest. Oblouk nad kruchtou byval 
ptivodné tak nizky, Ze skuteéné varhany zde 
ani mista nemély. Nyntf se zvysil a kruchta 
do kostela na zpisob pavlanu rozSfrena jest, 
éekajic na nové varhany, smiluje-li se patron. 
Pistaly starého positivu, ktery pri pozdru 
s kruchty svrzen byl, roznesli kluci po vsi. 
Aé takové po¢indni schvalovati nelze, dluzno 
predce vyznati, Ze stary positiv, jemuzZ ,mnhou- 
kadlo“ se prezdivalo, distojnosti sluzeb 
BoZich na zdvadu byval. 

Po pékném a dtkladném obnoveni zdiva 
o¢eka4vé nyni vunityek kostela priméfené a 


slohové tipravy a doufame, Ze sl. c. k, misto- 


drzitelstvi téZ se postar4, aby upravny chra- 
mek i uvnitt distojné opraven byl. Stavbu 
Fidili architekti A. Baum a B. Miinzberger 
s laskou a svédomitosti. 

K z4vérku slusi podotknouti, Ze pri bou- 
rani véze sloupky romadnské nalezeny jsou, 
o kterych v Pamétkdéch arch. zminka se ¢inf. 
V hloubce 2 m. pod nynéjsi dlazbou naleze- 
na jest péknd broncovi4 noha romadnského 
svicnu, ve zdi pak zépadni ve vyklenku za- 
zdéné vejce a kostra ropuchy. Co v 12. sto- 
leti zazdéno, v 19. véku nalezeno jest. 


Oprava kostela sv. Trojice na Spa- 
lené ulici diti se bude nyni na ttraty mést- 
ského cirkevniho fondu a jistého nejmenova- 
ného dobrodince, ktery prispél znaénou dést- 
kou. Pii tom budou déikladné opraveny i fre- 
eky. Tento kostel byl zalozen pri nékdejiim 
klaéstete Trinitéri pisobenim opata Jana de 


Croce a éeskou slechtou vydatné podporovan. 
Hrabé Frt. Spork p¥ispél na pi. 100.000 zl. 
Roku 1713 byl chrém dokonéen. Nalezaji se 
vy ném fresky od malife Ant. Schlachtera, 
pak vytetny hlavni olté¥ predstavujici sv. Tro- 
jici od Maulpertsche. Tyto dny prohlfzel pan 
konservator Bene’ i hrobky v chrémé umf- 
stnéné a nelezeno mnoho zprachnivélych rakvf 
a kosti. WV hrobkach téch byvaly pohfbiviny 
osoby stavu slechtického a méStanského. Za- 
nedbany a preplnény kostel m4 toho jiz svr- 
chované potrebi, aby obnoven a vyklizen byl. 
Jen aby ta oprava nevyvedla se, jako pred 
ned4ynem obnova(!) kostela sv. Jindiicha a 
Dominikanského! Kostely jsou pro poboznost 
a nikoli pro pohorseni. Budeme pilné sledo- 
vati prace restauracéni. Kdyz se jiz ndaklad ¢int, 
z& penize mozno Z4dati praci dobrou. 


Obnoveni kostela sv. Jakuba v Brné 

éy fiz LeSen{i se odstra- 

nilo. Vnitrek kostela poskytuje pry pohled 

prekvapujici. Obnoveni fidil rytit Ferstel nd~ 
kladem mésta brnénského. 


Relief u sv. Jiri. Fotograf pan Eckert 
fotografoval téchto dni starozitny relief kld- 
Stera svato-Jirského na Hradéanech. O této 
pamdtce roménského sochatstvi, jakych se 
v nasi viasti jen velmi po skrovnu nachdzi, 
sdéluje konservator p. Benes: Relief ten n4- 
lezi k nejstarsim skulptur4m v Cech4ch a m4 
proto nemalou cenu arehaeologickou. Na tizké 
étyrhranné obrubé nalez4 se n4pis, vytesany 
v starobylych lapidarnich literéch. V_ pro-. 
sttednim poli nalez4 se sedici Madonna gs Ze- 
hnajicim détatkem, kterou korunuji dva che- 
rubové, drzici v ruce kaditelnice. Skulptura 
prozrazuje jemny umélecky cit a znaénou do- 
vednost. PYivétivi tvét Madonny, sprdvné 
upravent fasnatého odévu, skorem vzletné po- 
stavy obou andéli stavi toto ovSem jiz zvé- 
tralé umélecké dilo co do ceny umélecké nad 
souéasné prace z 12. a 13, stoleti, na priklad 
tympanon z chramu sv. Lazara, skulptury ra- 
tovické (u Strakonic), chrému svat. Jakuba 
v Uaslavi atd. Po pravém boku Madonny kleéf 
Marie (Milada) sestra Boleslava II. co prvnf 
abatySe klaStera sv. Jifi s nadpisem: Maria 
prima Abba*,;*, po levém abatySe Berta (z r. 
1145—1151), jez po velkém poz4ru klaster 
Zz novu vystavéla, Ndlezela bezpochyby téz 
k rodiné kraélovské, ¢emuZ nasvédéuje n4pis: 
Berchta Abba Se .... P. V. Nahofe jest 
nadpis: Ave Maria Gratia PLENA DEUS. 
TECUM. V jednom ze segmentovych kiidel 
kleéi postava kréle s nadpisem: Regis rex 
pre.... uncta ... . Regis. Miserere tui 
peto. Na pdsce s heslem mozno Cisti skrace- 
ninu: En. iant. omnes tui, Smysl nelze uhod- 


oe OY ae 


nouti. Kleticf kral jest Premysl Otakar I, 
jeptiska kleéici v druhém segmentovyém kiidle 
sestra jeho Anezka (1200—1228). Stuika 
8 heslem, kterou drZi v ruce, md ndpis: ,Ora 
pro nobis Deus.* Tata% starotesk4 pamatka 
byla jiz, pokud znimo, r. 1863 fotografovdana 
a sice stalo se tak péti tehdejsiho rektora 
klaStera sv.-Jirského, pana Karla Kellnera, 
nyni kanovnika v Staré Boleslavi. 


Vystava starozitnosti, pamatnosti a 


prirodnain v Hradci Kralové: Minulcho mé- | 


sice usporadina jest vystava starodZitnosti, pa- 
matnosti a prirodnin. MySslenka, takovouto 
vystavu zariditi, poch4zi od p. Panyrka, pro- 
fesora piri zdejsim ucitelském tstavu. Této 
myslénky ujal se veliky podporovatel, tohoto 
istavu, zdejsi politicky prednosta, dvorn{ rada 
svob. pin Malovec, a jeho pisobenim utvoril 
se vybor, ktery zminénou vystavu zariditi mél. 
Sém stal se predsedou a vénoval tomuto pod- 
niku veskerou pili, jmenovité svym pisobe- 
nim u Sslechty a jinych, by hojuf stali se vy- 
stavovateli toho, co ve svém majetku drii 
z onéch obori. Tak uskutecnéna vystava a 
umisténa v budové méstské redlky; tii 
veliké siné jsou predméty naplnény. Pievy- 
Sovala zajisté vystava tato mnoh4 musea v Né- 
mecku, o kterych se v knihach mnoho napise, 
a kamz cestovatelé za drahy peniz vstupné 
si opatruji. Abychom nékteré pamatky jmeno- 
vali: Byl zde stitibrny, drahokamy posdzeny 
pds cfisatovny Alzbéty, manzelky Karla IV., 
24 \zic z jalovcového dreva se stiibrn. fapy, 
krasny ornat z konce 14. stoleti, pamatky po 
utraquistech, na pr. sttibrny kalich a cibo- 
rium ; listin a rukopisii hojnost, jako na pr. 
Sachsenspiegel od r. 1499, pergamenovy ru- 
kopis latinské bible z dob kréle Jana Lucem- 
burského, pergamenoyé kanciondély se skvost- 
nymi inicidlami, které jsou jediné syého druhu 
v Cechach, jmenovité co do zpévi roratnich ; 
obrazy Hradce Kralové nad L. od Svendy, 
5 dili, viplny exemplar, snad jediny tohoto 
znamenitého dila historického pro Kr. Hradec, 
éetné listy vyte¢niki nagich ze starsi i novéjsi 
doby, mezi jinymi list Amose Komenského. 
Numismatické oddéleni, hlavné majetek pana 
prof, Miltnera, byla tak hojné a vsechny zemé 
zastupujici, Ze se mu mélokteré zemské a veli- 
kych mést vyrovné. PapeZské mince skoro vse- 
chny zapujcil pan nadporuéik Kodousek, ktery 
téZ bohaté sbirce minci se tési. Bohaté bylo 
oddéleni ndstroji a vyrobki primyslovych, 
mezi nimi poutaly pozornost hudebni nastroje 
cinské a japanské; pak pamdtek z doby po- 
hanské, kamenné; pamatek bronzovych a Zele- 
gnych, a zbroje, jmenovité péhnych zbrant 


Z vypravy bosenské; potom peteti, znaki, | 


obrazti, ozdob a Sperki, coz vie vypotisti 
nelze. Katalog byl peélivé sestaven, v8echny 
predméty Cisly opatteny, v katalogu vytknuty 
a pri kazdém udan jest vystavovatel. Piikladu 
Hradce Kralové nasledovala pak Jaroméy, 
kde% napotom usporadana jest podobnaé vy¥stava. 
Slava vystavovatelim a podnikatelim! 

Predsedou komitétu byl baron Malovec, 
mistopredsedou kanovnik Sriitek. . Ze zpravy 
pokladnikovy vyjimaéme, Ze ve 4 dnech vystavé 
puvodné vénovanych sebrano vstupného a za 
katalogy 424 zl. a 20 kr., v dnech pak mi- 
moradné pridanych 1388 zl. 94 kr. Poslednéj- 
Siho prijmu uzito na zakoupeni 22 predméti 
kamennych od p. Jakoubka a na fotografie 
mamenitych skupenin. Z prvnéjsiho piijmu 
vybude po zapraveni nezbytnych vyloh, jichz 
cislo teprv pozdéji lze uréiti, nejméné 250 zl, 
pro pokladnu spolku k podporovAani chudych 
studujicich na zdejsich tstavech. Mimo to 
daroval komitét vsecky ramce a podstavce 
témuz spolku, s kterymiz ve prospéch pokladny 
volné disponovati mize. Pan lekarnik Fihr- 
linger z BudySina daroval svou sbirku nerosti 
pro nékterou zdejsi skolu. Komitét vykazal 
ji méStanské skole divéi. Jini ddreové pone- 
chali ve vystavni sini jednotlivé predméty, 
jez byti maji poéétkem krajinského musea, 
pro které% i kamenné pfedméty a fotografie 
jsou ustanoveny. 


Vystavy uméleckych predmété galvano- 
plastickych az kovu litych. Doba nejnovéjsi 
ucinila velky pokrok v napodobeni plastickych 
predméti bud z kovu litych anebo cestou galva- 
noplastickou za pomoci jinych luéebnych pro- 
cedur népodobenych. Umélecko - primyslové 
odvétyi toto dosdhlo takové dokonalosti, Ze 
byv4 nesnadno mnohdy i znalei rozeznati ori- 


gindl od kopie. Primyslovy pokrok poskytuje 


mgactnych vyhod. S pomérné malym nékladem 
mozno opatriti si nejvzienéjsi predméty doby 
starsi i novéjsf, které roynajice se origindlu 
az do nejemnéjsich Gastek, maji s nim stejnou 
cenu uméleckou a pouze hmotnou cenou od 
onoho se rozezndvaji. Krasolibci, musea a 
istavy vzdélavatelné mohou nyn{ sndze se 
zisobovati a doplhovati sbirky nefplné. Za 
poslednich mésici uspokddiny jsou v Praze 
dvé podobné vystavy, jednou ve skole zlat- 
nické, podruhé na stiteleckém ostrové pii vy- 
stavé Zeleziiské. Seslo se v obou piipadech 
kr4snych pfedméti drobného uméni starsich 
a novéjsich, dilem v origindélu, dilem v galva- 
noplastickém nfpodobeni. C, k. rakouské mu- 
seum ve Vidni, galvanoplastické atelier C. 
Haase ve Vidni, moravské museum primy- 
slové v Brné, germanské museum v Norim- 
berce, rytit Lanna, hrabéci Stolbersky zdvod 


— 8% — 


y Ilsenburgu a j. méli éastenstvi na vysta- 
vach skateéné pouténych a uzitecénych. 


Fiihrichovo rodisté. Ve Chrastavé, ro- 
disti Fihrichové, odhalila rada méstsk& pa- 
mitni desku na domé rodném naSeho umélee. 
Méstské zastupitelstvo, predstavenstva korporac 
a spolki, honorace, sbor utitelsky se skolni 
mlideZi Sli privodem z radnice k déevénému 
domku, od otce Fithrichova r. 1803 vystavé- 
- nému, v némz a% dosud dvé mistnosti se za- 
chovaly v tom stavu, jak je Fihrich r. 1818 
‘opustil, kdy% na pfazskou akademii se odebral. 
Zpévacky spolek zapél zde vlasteneckou pisen, 
nacez starosta ku shromazdénym a fiditel 
Skoln{ ku mlddezi promluvil. 


Budova musejni. Referenti stavebniho 
komitétu vypracovali naévrh stavebniho pro- 
gramu budovy musejni, z néhozZ vyjimame: 
Budova musejni vystavéna bude na méstském 
pozemku v prodlouzené ¢ére Vaclavského n4- 
mésti, bude miti dvé patra, tak zvany ,mez- 


zanin“, prizemek a podzemni svétnice. Misto, 
které se nezastavi, uzije se k zalozen{ sadu. 
Budova bude obsahovati: I. Mistnosti pro pri- 
rodohistorické sbirky (21 s4lt); II. mistnosti 
pro historické sbirky a knihovnu (26 sdlt) ; 
Ill. sély pro slavnosti a shromézdéni (5 sali 
s pYislusnymi predsinémi); IV. pracovny a 
byty téadniki, dilny a skladisté (36-40 sali 
s prislusnymi svétnicemi). Hlavni prééel{ obr4- 
ceno byti m4 k Vaclavskému némésti, odkud 
také bude hlayni vchod pro obecenstvo. Chodby 
postranni ustanovi se pozdéji. Pii stavbé m& 
se hledéti k tomu, aby veSkeré sdly byly pro 
sbirky piiméfeny a aby mély dosti svétla, 
rovnézZ ma se prihlizeti k vytépéni, ventilaci a 
k privadéni vody. Aby sbirky pojistény byly 
proti ohni, budou veskeré s4ly klenuty a 
sttecha m4 byti Zelezn&. Stavba rozpocténa 
na 800.000 zl. Tento stavebni program nent 
ovsem definitivni a bude se teprvé ve vyboru 


o ném jednati. Lehner. 


—— 


Drobneé prispévky k historii uméni. 


VIII. 
Klaster Zbraslavsky. 


Aeneas Sylvius (papez Pius II.) pise ve svém 
déjepisu zemé Ceské hned po zndamém velebent 
pamatek uméleckych v Cechach, zylasté pak chra- 
mt vysokych, nadhernych a svétlych, o klasteru 
Zbraslavském (dle prelozeni Kocina z Kocinetu): 
»Mezi jinymi byl klaster Zbraslavsky na brehu 
Vitavy, v tom misté, kde do ni teka Berounka 
neb Mze vpada, v kterémzto kralové Cesti pohtby 


své mivali, velmi nékladné a krasné vystavény a 
vzdélany. Nebo kromé kostela a velikého staveni, 
kdezto mnisi své celly aneb pokoje i komory méli, 
byl v ném i ambit sklenuty, ¢tverhranny, zaviraje 
v sobé nemalou zahradu. Na zdech toho ambitu 
vypsan byl stary inovy zakon, od zacatku prvnich 
knéh Mojzisovych, az do zjeveni sy. Jana pismem 
velmi péknym a slovy ¢im vyse tim ohrubnéjsimi, 
tak, aby se od vrchu az dolti volné a bez nesnaze 
od kazdého ¢isti mohl.“ 
Zoubek. 


Mosaihkas. 


Vatikanskeé archivy. Z Rima pfie se dne 22. 
t. m.: J. 5, papez podal nedavno opétny dikaz, 
jak velice si vazi védy. Obratil svou pozornost ku 
staroslavnym archiviim vatikinskym, které obsahuji 
Spraveem tohoto védeckého tak velediilezitého 
ustavu jmenovan kardinal Hergenrither, jemuz 
dina nejrozsahlejsi plnomocenstyi. Archiv stane 
se také ptistupnym Ssirsimu obecenstvu i je kar- 
dinal Hergenrither té% splnomocnén k uverejiio- 
vani zajimavych listin. 

Katedrala sv, Patrika v Novem Yorku. Nova 
timsko-katolické katedrala new-yorkska, zasvécend 
irskému patronu svat. Patrikovi, byla téchto dni 
s velikou slivou vysvécena, Jest to nejkrasnéjsi 
kostelni budova v severni Americe. ZAkladni ki- 
men polozil pied 21 lety arcibisk. John Hughes, 
prvni prelat katolické Cirkve v Americe, nedojil 
se vsak dokonéni dila. Katedralu vysvétil prvni 
americky kardindl, arcibiskup M’ Kloskey, u pii- 


tomnosti veskerych prelatii katolickych Spojenych 
stati a Kanady. Aé vnitiek chrému byl pteplnén, 
stalo jesté i kolem na ulici pfes 100.000 véricich. 
Stavba chramu stila dosud 4 miliony dolari a ku 
dokonéeni bude potiebi jesté 600.000 dolari. Ka- 
tedrala jest vyvedena slohem gotickym z bilého 
mramoru, 334’ dlouha a 174‘ Siroka, s dvémi do- 
posud nedokonéenymi vézmi, jez maji dosdhnouti 
334 stop vyse. Uvniti chramu jest sedadel pro 
14.000 osob a mist k stani pro 19.000 osob. Nej- 
vétsi katolické chrimy mimo Mexiko byly dosud 
katedrala ve Filadelfii 216 stop dlowha a 210 stop 
Siroké a v Montrealu 255 stop dlouhé a 144 stop 
Siroka. 

Hrobky arkadové. Komise hibitovni méstské 
rady videnské usnesla se na tom, aby na ustied- 
nim htbitové prozatim vystavéno bylo 36 hrobek 
arkadovych. Arkddy majf zbudovany byti s nej- 
tvrdsiho kamene, stupné k nim vedouci z Zuly. 
Vylohy pro jednotlivou hrobku rozpoétény jsou na 


— 83 — 


5.500 zl, pri zaddni prace Ize vSak naditi se ceny 
snizené. Vedle zkusenosti pii stavbé arkdd zi- 
skanych bude pak v dile dale pokraéovano. — Kdy 
u nds na hrbitové Vysehradském a Smichovském 
ku ziizeni hrobek arkadovych dojde, neni az dosud 
znimo. Nakresy jsou jiz pfijaty. 

‘Rudolf Il. co péitel uméni. Dr. Ilg piednadsel 


ve Vidni o déjinach umélec. sbirek Rudolfovych.: 


Vyliciv nejprvé predchazejici dobu uméleckou, 
ukazal mnozstvim zajimavé latky, jak daleko sahal 
u Rudolfa umélecky smysl a horlivost sbératelska, 
Prednasejict rozvinul zivy obraz zivota uméleckého 
na prazském dvore, ukdizal umélee a remeslniky 
umélecké, obchodniky umélecké a agenty, kteri 
zde zili a napotom vypoéitaval podle zachovanych 
iaventari nesmirné bohatstvi feéenych sbirek, — 
Jako v pohddce ukazuji se nim nekoneéné sadly 
plny nadhernych zlutych, stiibrnych, kristalovych 
véci, pytle plny fezanych a brousenych draho- 


kamti, obrazy z dob starsich a novéjsich, mezi | 


nimiz takové, které dneSniho dye jsou perlami 
klasického uméni ve Vidni, Drazdanech, Mnichové 
aj. Bohata sbirka bohuzel valeénymi a jinymi 
udalostmi zcela jest vyloupena a rozkramarena. 
Do Bavor a do Saska odvezeno jest na 1500 vo- 
zech nejvybranéjsich predméti pirirodnickych a 
uméleckych, do Svédska na 50 vozech véci zlatych, 
stfibrnych, kristilovych a drahokamt a p., a pied- 
méty tyto jsou podnes ozdobou tamnéjsich sbirek 
musejnich. Neslychanému loupeni na vzdory oply- 
vala umélecka komora Rudolfova jesté dale tidkym 
bohatstvim; bohuzel ze i zbytku nerozumem a ne- 
poctivosti mnohych skod zptsobeno jest. Vyliciv 
také, jaké postavy a povahy knize byl, podal pred- 
nasejici utéSeny obraz z déjin uméleckych a kul- 
turnich oné doby. — Fueramus Pergama quondam! 
Praho, budes jesté nékdy ,zlatow Prahow ?“ 


Kresby cisafovy. V grafickém klubu viden- 
ském bylo vystaveno 6 litografickych kreseb pis- 
menami F. J. znamenanych, které cisar co arci- 
knize na cesté své ve Vlasich r. 1845—45 pri vo- 
jenské inspekci nakreslil. Jsou to genrové vyjevy 
s vlasského Zivota narodniho: skupenina namor- 
niki, skupenina rybaki, vyjev na brehu moiském, 
jehoz sttediskem jest kejklit obklopen zvédavym 
posluchatstvem, vlasska ,osteria“ ap. Obrazy vy- 
pliovaly polovic stény pokoje grafického klubu. 

Malif mecenas. Malii sasky Proll-Heuer od- 
kazal veskeré své jméni, vice nez 500.000 mark 
obnasejici, které stétcem za celé zivobyti s pés- 
tounem svym Ant. Heurem vydobyl a nastradal, 
na z¥izeni umélecké nadace, z jejiz uroki maji 
kazdoroéné kupovati se vyteéné obrazy Zijicich 
uméleii némeckych pro drazdanskou obrazarnu. 
Saské ministerstvo vnitra ustanovilo, aby méla 
nazey ,Préll-Heuer-ské nadace*. Takovou merou 
vy Drdzdanech o rozkvét domaciho uméni pecuji 
jednotlivei — v Drdzdanech. A v Praze? Spolek 
krasoumny poradi kazdoroéné uméleckou vystayu 


na Zofiné, a vy obrazdrné prazské ani jedinym 
obrazem neni zastoupen nejslavnéjsi nasinee — 
Josef Fithrich. 

Starozitnosti v Bregenzu. Pile predstavenstva 
voralberského musea hojné odménéna jest. Ko- 
panim vy Oelrainu u Bregenzu odhaleny jsou zd- 
klady timského chramu a schody, jichz dosud 22 se 
objevilo, vedou bezpochyby ke columbarium. Od 
schodii v pravo a v levo ukazuji se vyklenky a 
nalezeny jsou nddoby z terra-sigillata, dobie za- 
chované dzbany a misky, té% mald nddobka skle- 
nénd na olej. U chramu pfislo se na riizné pred- 
méty bronzové na pi,: zbytky oblozeni ze dvert, 
sttibrny dzban initidlkami ozdobeny, penize bron- 
zové a stribrné, obétni noze; uvnittr chramu od- 
kryta jest dobre zachovana podlaha, 

Schiemannovy nalezy starozitnické. Schiemann 
8 velikym tispéchem skonéil trojanskou svou vy- 
pravu v Udjek Tepeh. Pod obrovskymi, ¢tverhran- 
nymi ziiceninami z hmotného staviva prisel na 
azdény kruh skladajief se s polygonti peélivé spo- 
jovanych. V galeriich a tunelech odtud na vse 
strany se rozbihajicich nalezeno jest mnoho zZeleza 
a sttepu hlinenych, z nichz nekteré rukou délané 
a prastaré jsou, jiné z doby macedonské, a opét 
jiné — nejvétsi cast — z pozdni doby timské po- 
chazeji. Z uvedeného soudi Schiemann, Ze Udjek- 
Tepeh musi byti onim tunelem, jejz Caracalla 
zridil ku cti piitele svého Festa, jejz zde otravil, 
aby po prikladu Achilla mél svého Patrokla pro 
slavny pohieb. Od prohledani mohyly Achillovy 
Schiemann upustil, protoze z listu Jilianova se™ 
gnal (361 az 363 po K.), ze feceny tumulus od 
tehdejsiho biskupa z Dium vykopén byl. — V His- 
zarliku s kopdnim pokraéeval a snazil se vypatrati 
cely objem starého stavenisté. Odhalil uplné ve- 
liky dim, ktery povazuje za obydli krale nebo 
predstaveného mésta. Budova tato se sousednimi, 
Sirokymi ulicemi dldzdénymi s obrovskymi hrad- 
bami vikol poskytuje pry pohled podivuhodny. 
Velky dim ma troje vrata a vedle nich v domé 
nasel dva malé a jeden velky poklad zlatych véci, 
podobny dilem onomu, tamtéz pred 5'/, r. nale- 
zenemu, dilem Mykenaiskému, Zvlasté pameéti- 
hodno ma byti 16 zlatych pruti, kazdy s 56 ry- 
hami. Piedméty zlaté rovnaji se co do umélecké 
ceny tomu nejlepsimu, co v Mykenai bylo nale- 
zeno. ‘Také mnoho mensich a vétsich kustt taye- 
ného zlata nalezlo se. Konecéné prisel na poklad 
étvrty, bohatéjsi nad predeslé tii dohromady. Jest 
to bronzové vasa naplnénd, nausnicemi a jinymi 
Sperky zlatymi a sttibrnymi. Vedle fermanu od 
turecké ylady vystavencho pripada polovice po- 
kladu museu cafihradskému; Schiemann pak svou 
éastku zaslal do museum South -Kensingtonského, 
kde — jak znémo — trojanska jeho sbirka jest 
umisténa, 

Lev Chironeajsky. Recky spol. starozitnicky 
usnesl se, ze d& oprayviti pamatného lva, ktery 


Ea 


we 84 cee 


zdobi hrob padlych Bootéana v pamétihodné bitvé 
u Charonea v r. 338 proti Filipu Macedonskému. 
Reteny pamatnik pfestaél vseliké boute vékové, 
az Rekové pied padesati lety za neodvislost val- 
éice jej rozbili v domnéni, Ze pod nim poklad na- 
leznou. Zbytky maji nyni sebrany a zase v jedno 
spojeny byti. 

Birmingham a Midland-Institut v Londyné leh! 
pred nedavnem popelem. Ohen vySel ze stavenf 
zde se nachdzejici Free Reference Library a stravil 
nejen tuto knihoynu pres 80.000 svazkt ¢ftajici, 
nybrz i syvétoznimou Shakespeare - bibliotheku, 
ktera byla chloubou literarnich kruht birming- 
hamskych, Knihovna tato byla nejuplnéjsi sbirkou 
foliovou, kritik a piekladi Shakespearovych dél 
a Gitala neméné nez 8,000 svazki, z nichz jen 
néco malo zachrénéno jest Vétsi Gast sbirky jest 
nenabraditelna. Citala 836 wplnych yvyddni an- 
glickych, 58 némeckych, 17 francouz., 3 danské, 
1 holandské, 1 Geské, 3 vlasské, 4 polské, 2 ruské, 
1 Spanélské a 1 Svédské, kdezto do teéi frisské, 
islandské, hebrejské, fecké, srbské, valasské jen 
jednotliva dila prelozena jsou. Originalni folia 
ZY. 1632, 1664 a 1685, velmi fidky quart, jakoz 
i veliké mnozstvi brosur, spisti slayvnostnich a roz- 
manitych Shakespearian jest zniceno. To vSechno 
jest nyni hromadou rumu. Katalog sbirky, Mr. 
Mullins-em sporddany, jest zachranén, jakozto pa- 
matnéa deska nenahraditelné ztraty. — Referance- 
Biblioteka zahrnovala mnoho velmi tidkych ruko- 
pistii a starych vydani; sbirka Cervantesova, ktera 
obsahovala skorem vsechna zndma vydani basnika 
spanélského, jakoz i velka sbirka rytin do ocele a 
médi, jejiz cena se pacila na 8.000 liber sterlinki, 
ohném ztravena jest. Pozar vzniknul, jak se pravi, 
neopatrnosti délnika, upravovanim plynovych rour 
zaméstnancho. Stayeni pojisténo bylo na 24,000 
liber st., Skoda zptisobendé jest vSak vétsi, Jesté 
téhoz dne usneseno jest v Birminghamu pomoci 
subskripce 10.000 lib. st. opatriti novou knihovnu. 
Byvaly mayor mésta pfripovédél z disposiéntho 
fondu 1000 lib. st. a z vlastni kapsy 500 lib. st. 
nejmenovany 250 lib. st.ap. Pri odstranovani ziti- 
cenin shledéno, Ze 20 svazkt sbirky Schakespea- 
r-Ovy neporusenych se zachovalo, jakoz také néco 
nakladnych dél a vzdenych starych tiskii popd- 
lenych. Také z Cervantesovy sbirky néco malo 
knéh nalezeno jest bez poruseni. Z pijéovny skoro 
vsechno zachranilo se. 


ne NS 6 


Listarna 


Véz spadla. Starozitnd véz v Belem (torre 
de Belem) u Lissabonu, druhdy za stétni vézeni 
slouzici, jeden z nejznamenitéjsich pamatniki: go- 
tické architektury, sesula se dne 18. prosince m. r. 
Stavba nddherné galerie slohem maurickym, 8 né~ 
kladem ohromnym podniknuta, velice pokroéila, 
tak ze dilo brzy mohlo se stkviti v dokonéeni dle 
ptivodniho planu, kdyz feéeného dne o 9. hodiné 
celé stavba s hroznym lomozem se siftila. Tisi- 
cové hrnuli se na misto nestésti, a hluboky Zal 
jimal vSecky, kdy% spattfili, kterak obrovské dilo, 
které cizinciim ku obdivu, domacim spravedlivou 
chloubou bylo, v hromadu rumu proménéno jest. 
Poéet obéti, jakych katastrofa uchvatila, nebyl 
zndm a nejistota rozmnozila obecné zdéseni a roz- 
éilenf obyvatelstva. Kral Dom Luis hned se do- 
stavil na misto nestésti, pozdéji prisel také otec a 
bratr krdliv, ministfi a Getni hodnostaiti. Rychle 
a vydatné hned pracovalo se na osvyobozeni po- 
hromou stizenych. Seznalo se, ze osm osob jest 
v ssutindch pohrbeno. Véz Belemskaé byla Gastkou 
métihodného priéeli zdobilo — jak znamo — por- 
tugalské oddéleni na parizské vystavé. 

Vioupali se do klenotnice. Mezi nejbohatsi a 
nejzajimayéjsi klenotnice celého svéta patti bez 
odporu klenotnice sulténa marokénského ve mésté 
Fezu, ktera byla roku 815 od sultana Kdris ben 
Edrise, zakladatele tohoto mésta, zalozena a skoro 
od kazdého jeho nastupce o néjaky klenot roz- 
mnozena. Jmenovité je pry v ni mnoho skvosttt 
z doby panstvi Maurtiv ve Spanélsku a také pry 
se tam chova vzicnymi drahokamy vykladany meé 
Ferdinanda Katolického. Proto stfezi se klenot- 
nice tato co nejbedlivéji a je pry na ni a v ni, 
jak cestovatelé ujistuji, asi 2000 zimka. Tunisské 
listy oznamujf, ze sultan Sidi Muley-Hassan, jenz 
trpi jiz po dlouhou dobu pakostnici, svéril sttezeni 
klenotnice jednomu ze svych bratti, princi Muley 
Abbasovi, ktery zase dilezity tento utad odevzdal 
guvernérovi fezskému. Pied nékolika nedélemi 
obdrzel sultan od jednoho ze svych poddanych 
bohaté zlatem a drahokamy vykladany revolver, 
ktery mél byti rovnéz v klenotnici ulozen. Kdyz 
byla odeméena, shleddno, ze bylo nékolik beden 
vypaceno a vyloupeno. Sultan dal sice hned né- 
které osoby ve svém palaci zatknouti. avsak ne- 
vedlo to k Zidnému cili a proto vypsal nyni na 
vypatrant zlodéji cenu 50,000 Sspanélskych tolari. 


Lehner. 


redakee. 


Za zdéleni zprav pro pamaétni knihu dékanstvi v Prachaticich ZAd4 snazné pana professora 


Aug. Sedlacka vdp, vikat a dékan Jan Svéda. 
ticich dékanstvi a v ném starou pamatni knihu, 
nam chybi. 


Dne 13. dubna 1832 ztravil strainy poZér v Pracha- 
tak ze veskeré zpravy do té doby o fare a kostelu 


EEE en ee ee ee ee ne EN Ly 
Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny MikulaSe a Knappa v Praze, vy Karliné. 


@ 


(asopis VENOVANY UMENIL KRESTANSKEMU. 
Zaroven . 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie krestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 8. V Praze, dne 30. srpna 1879. Rotnik V. 


OBSAH: Votivnf chrim Spasiteltiv ve Vidni. III, Popis chramu, — Kathedrala sv, Patrika v New-Yorku, — 
Z Akademie kfestanské: Odbor umélecky, Odbor archaeologicky, BéZny prehled a struény obsah odpovédf 
na »otazky achaeologické«, — Doméci zpravy ; Oprava chraému sv, Barbory v Hofe Kutné, Nova kostelnif 
véZ v Liberci. Socha sy, Vdclava. Brikcy-ho zvon z Nechvalic pyelit, Jan 


Socha sy. Jana Nepomuckého, 
Swerts t. — Mosaika. 


Votivni chrém Spasiteluv ve Vidni. 


Pise F. J. Lehner. 


Ill, Popis chramu. 


Votivni chrém videisky zbudovén jest 
dle vzori francouzskych kathedral XIII. a XIV. 
véku vy méritku ovSem zmenseném. Trojlodni 
budovu podélnou s opéraéky v lodi Gasteéné 
do vnitf poSinutymi, v choru s ochozem, 
véncem kapli a galerif protind rovnéz troj- 
lodni kiidlo kiizové po obou strandch ka- 
plemi obklopené. Obé boéni priéeli opatiena 
jsou portély a predsinémi. Hlavni pridelf m4 
dvé véze a tii portaly. 

Nejprvé dluzno objasniti pudorys a vnitrek 
kostela. 

Chor zakonéen jest sedmi stranami dva- 
nactithelniku, Opéraky do vnitr posinutymi po- 
vstava vénec sedmi kapli pétihrannych. Ochoz 
jest preklenut nepravidelnou klenbou kiizovou. 
Ochoz s kaplemi nedosahuje vsak ani polo- 
viéni vyse stfedni lodi; nebot nad nimi upra- 
vena jest na zpisob rozsifeného triforia pro- 
stornaé galerie s okny do vnit? kostela ote- 
vienymi. Vysokad lod choru, jejiz okna teprv 
nad timto mezipatfim zacinaji, sklenuta jest 
7ramennou klenbou z4vérkovou, pred kterou 
az do kfizového étverce jesté jind dvé rovno- 
theln4 pole ktizové klenby se rozpinaji. (Viz 
pudorys.) 

Budova podélnad od vyéini p¥edsiné az 
do lodi kiizové sklid& se z péti polf, jejichz 
kiiZovA klenba y hlayni lodi tyori roynotihelny 


obdélnik, v lodich boénich skoro pravidelny 
étverec, Lod hlavni jest 14° 4/9” vysokd, 
od osy k ose 6° 3’ Siroké. Majit tudy lodi 
boéni skoro poloviéni vysku (7° 4’) a polo- 
viént sitku (3° 1‘) stfedni lodi. Za to jsou 
vsak zakonéujici{ stény lodi bo¢nich o hloubku 
opérdki nazpét posinuty, ¢imzZ docileno jest 
na kazdé strané kapli 1° 1’ hlubokych, takze 
cel4 trojlodni budova tim mile rozsitila a na 
Sitku 15° 1‘ privedla se, Cela délka stfedni 
lodi obnési 43° 2/ 6“. 

KYidlo kftZové jest nad étvercem, v némzZ 
lodi se prostupuji, sklenuto jednoduchou 
klenbou hvyézdovou a po obou stranach tremi 
obdélnymi klenbami kfizovymi, rovnajicimi se 
mirou a vyskou oném lodi hlavnf. Klenba 
hvézdov4 pfevysuje nepatrné klenbu ostatn{. 
K obéma strandm ramen kfizovych druZi se 
jesté kaple, thrnem étyry (viz pidorys 2, 3, 4 
a naprotéjsi), majici vysku a sitku boénich 
lodf, stranami osmihranu zakonéené, Jsouce 
ku kifzovému kiidlu pristavény jsou zéroveh 
boénimi lodmi jeho, ¢imzZ i toto kfidlo troj- 
lodnim nazvano byti mize. Rozmanité spojenf 
razné zakonéenych a osvétlenych sini jest 
tak pfehledné, Ze celou velkou prostoru takméf 
najednou prehlednouti lze a ynittku dostava 
s2 tim hojnost vZdy novych rozhledt. Svétlo 
vaik& do ynitiku 78 okny, Nejvétsich rozméri 


— 86 — 


jsou ovsem okna privelni lodi kiizové a velké 
kulaté okno ¢i rize priéeli hlavniho. 

Hlavnim portélem vchdzi se nejprvé do 
predsiné chrémové (viz pidorys 8), nad 
kterou mezi obéma vézZmi mohttny oblouk 
nese hudebni kruchtu dosahujici az k po¢i- 
najicimu prvnimu Cétverci lodi hlavni. Basis 
obow vézZi odpovidé Ssitce botnich lodi i 
s hloubkou rovnothelnych kapli. 


Na obou koncich kapli chor vénéfeich, 


mezi nimi a kaplemi lodi kifzové, piistavény | 


jsou dvé siné, z nich% jedna na strané evan- 
gelni za sakristii (9), — druh4 na strané 
epistolai — prostora to nad kulatym pilftem 
yulovym sklenuté — za predsin (10) slouat, 
kterou po prostrannych schodech  toéitych 
vchdzi se na galerie choru. Tamtéz vedou 
i uZ8i schody ze sakristie, kter4éis uvedenou 
predsini zéroveh z venci pfistupna jest. 

Na cevnéjsku kostela ukazuje se disledné 
celé ynittni rozdéleni prostor, jak toho prisny 
sloh vyZaduje. Konstruktivny réz ¢lénkt kol- 


(Pidorys votivniho chramu.) 


mych a horizontailnich jest jasny a neslo se 
nad yzorné tvary prvni polovice XIV. yvéku. 
Jen v ornamentice panuje vétS{ volnost a 
vice Zivota, jako francouzské skoly objevujf. 
Soustava optraéki jest jednoduch4, mohuttnd, 
ale konstruktivné odivodnénd dvojndsobnou 
vySkou hlavni lodi, na venek zalozeni péti- 
lodni ukazujicf. Hlavnich tims jest étvero. 

Chor déli se z venti na téi patra, Spodni 
‘odpovidd kaplim, st¥edni empo¥e nad ochozem, 


vrchn{ sttedni Jodi. Se strany choru vehdzi 
se do sakristie malou brankou nad zdéprazim 
reliefem dobrého pastyfe ozdobenou. Druhd 
branka bohatéji ozdobend figurami pod balda- 
chinky stojicimi vede do schodisté, po némz 
na galerie se stoupdé, Toto, jakoz i men&{ u sa- 
kristie postavené schodisté jest kryto z venéf 
Shranou kamenou vizkou prilbovou. Cim fidly 
jsou pro vybihajici télesa zdéné, tim jsou 
ostré lomenice pro otyory a plochy na ze- 


at ee 


wméjsich: sténich gotické budovy. Také tohoto 
él4nku ozdobného uZito jest na votivnim chramu 
mérou prehojnou nad veskerymi okny. Lod 
hlayni a obé ramena lodi kifZové zakonteny 
jsou podobnymi Sstity, které veSkerym trem 
strandm kostela ku. zvldstn{ okrase sloudZi. 

Obé boénz fagady maji po strandch vedle 
mohttnych opérakti prolamované todité schody 
v malé vizky vybihajicf, jako u sv. Vita se 
spatruje. Mezi hmotnymi, silné vybihajfcimi 
opéraky stoji predsiné vchodu do lodi kii- 
Zové (viz ptiidorys). Oba boén{ portdly ozdo- 
beny jsou sochami a praci vypuklou. 

V hlavnim pruceli vypinaji se véze a 
mezi nimi lomenice vysoké lodi. Tiemi por- 
tély vehdzi se do vniti, prosttednim dvojn4- 
sobné velkym do hlavni, postrannimi do boé- 
nich lodi, Jsou bohaté ozdobeny sochami a 


reliefy vy tympanonech. Na prostfednim posta-. 
vena jest socha vykupitelova, dedikaci kostela 
oznamujici. Nad sttednim portdélem nach4zi 
se veliké okno kulaté. Vysoky &stit prolamo- 
vanou kruZbou vyplnény ozdoben jest sos- 
nickou praci, korunovaéni Marie Panny a devét 
ktiri andélskych zn4zoriujicif, Mohttné véze 
dole ¢tverhranné p¥ech4zeji svrchu v prola- 
movany osmihran, kryty prolamovanym je- 
hlancem kamenym, svrchu dvojatou réZief 
ovénceny. A tak obrovské vézZe jsou jako 
opéraky s fialami celé budovy a symbolem 
divérné modlitby k nebi se vzndSejfci. Vyska 
jejich obnasi 50° 2’ 10”. 

Cely kostel stoji na sirokém, moené vy- 
stupujicim ndspu vyzdéném, nad véedni po- 
zemskost vyvySeny, a pokryva plochu 1545 étve- 
re¢nich saht, 


= SS 


R= 


Kathedrala sv. Patrika v New-Yorku. 


(, Kath, Missionen“ é, 8, r. 1879.) 


Pféed 70 roky — dne 8. Gervna 1809 
— polozen jest v New-Yorku zdklad ku ka- 
thedrdle sy. Patrika, Zadného biskupa pii 
tom tehd4zZ nebylo. Pius VII. rozdélil sice 
rok pted tim dosavddni diecési Baltimorskou 
v pét biskupstvi — Baltimore, Bardstown, 
Boston, Filadelfia a New-York — a posled- 
néjsi, mnové ziizené diecési dal vyteéného 
arcipastyfe v osobé horlivého dominikina 
Lukése Concanen-a. Avsak tehdejsi evropské 
zmatky zdrzely jmenovaného a posvéceného 
biskupa v Evropé. Zemyel dne 19. ¢ervna 
1810 v dominikaénském kldstete neapolském, 
aniz by byl vkro¢il do nového svéta a do své 
diecése. Kdyz jeho ndstupce Jan Connelly 
1814 tam se dostavil, shledal v rozsahlém 
okrslku missionétském, ktery mu vyk4zdn 
byl (dneSniho dne ¢ité 6 silné zalidnénych 
diecési) katolické obyvatelstvo Citajici kolem 
1300 dusi se tremi jesuitskymi missiondfi 
(PP. Kohlmann, Fenwick a Malou) a jednim 
knézem syétskym (pan Carberry). Tri z onéch 
apostolskych délniki byli brzy na to do 
jinych missif povolani. Biskupovi bylo jako 
za dniv apostolskych zastavati trad fardie 
a choditi od jedné stace k druhé,_ které 
od sebe velice vzddleny byly, aby rozpty- 
lenym katolikim chléb spdsy Jamal. V celém 
okrslku byly azZ dosud tii kostely, jeden 
vy Albany, dva v New-Yorku rychle vzri- 
stajicim, Jeden z nich byl kathedrdlou sy. 
Patrika, budova to velmi obyéejné a chudob- 


né, v den nanebeystoupent Pané 1815 vsak' 


tak dalece pokrodilé, Ze slavné posvécena 


byti mohla, Biskup Cheyerus z Bostonu ji 
v ten den posvétil za piitomnosti Mayora 
(méStanosty), Aldermen-i (méstské rady) a 
Trustees-t (z4dusnich radi), V Evropé, kde 
tehd4z prace videhského congressu vSeobecnou 
pozornost poutaly, sotva povSimnali si slav- 
nosti tak prilis nepatrné. 

Predce dluzno gs velikym vdékem k Bohu 
na skromné pocatky nazpét pohlizeti, kdyz 
pred nedévnem cirkevni slavnost prvni veli- 
kosti o¢i celého svéta k svétovému méstu 
New-Yorku poutala: ku posvéceni totiz nové 
kathedrély sv. Patrika, které dne 25, kvétna, 
o slaynosti svatého a velikého papeze Rehoxe VIL. 
tamtéz konalo se. 

Nov4 kathedréla na p4tém avenue mésta 
jest nejvétsi a nejznamenitéjsi budovou ko- 
stelni, jakou a% dosud nejen mésto New-York, 
nybrz severni Amerika vibee se vykazuje. 
Ziklady spotivaji na vrstvé pevné skély; nad 
nimi zdyihé se velechram na Zulovém pod- 
stavci v podobé k¥ize, jehoz délka od zapadu 
k vychodu is chorem 110 metri ¢ita. Délka 
transeptu obnasi 45 metru, celé sttka kostela 
33 metré. Lod stftedni jest 15 metru siroké, 
35 metri vysoké, dvé boéni lodi po 8 met. 
Siroké, 18 met. vysoké, Obé vézZe jsou na 
vysku 110 metrii vypoctéuy a jiz pfes vySku 
st¥echy vystavény. Dvé fady po 16 pilftich 
déli lod stredni od lodi bot¢nich, ku kterym 
priléh’ fada kapli, z nichz kazd& 4 metry 
hluboka jest. AZ na uvedeny podstavee jest 
celé budova, jako prosluly velechrim mildn- 
sky, z bilého mramoru vyvedena, Vnitfek 


<= 85 2 


kathedraly zahrnuje prostoru skoro 13000 O 
metra a vejde se sem 19.000 osob. Pro 14.000 
mozno uchystati sedadel, kdeZto nejvétsi s do- 
savadnich New Yorkskych kosteli jen 5000 se- 
dadel ¢{t4. Vylohy stavebni obndsi az dosud 
4,000,000 dolari; dal8i néklad k tplnému 
dokondéni p4éi se na 600.000 dolari. Jak 
zeela vérohodné ujistuje se, uhradilo chudsi 
irské obyvatelstvo mésta almuzZnou jednotlivé 
sice nepatrnou, avSak ¢etné as hrdinnou vy- 
trvalost{ odvd4dénou vice neZ polovici dosavad- 
nich vyloh stavebnich, VzneSeny dém jest 
tudy pamdtnikem Zivé viry a kiéestanské obé- 
tovynosti, kterou vérni synové Zeleného ostrova 
ze staré otéiny pfinesli s sebou do nového 
svéta, jest v nejkrasnéjiim smyslu pomnikem 
sv. Patrika a jeho vérného lidu katolického. 

Radi-li se nov4 kathedrala jiz velkole- 
“pymi rozméry svymi a cenou uzitého mate- 
ridlu déistojné po bok znamenitéjsich budov 
kostelnich v Evropé, z4vodi s nimi téZ u 
vysoké mife cenou uméleckou a vnitrni ipra- 
vou. Nalezajit sice znalci slohu gotického tu 
& onu jednotlivost — zevni tpravu choru, 
nedostateény vyvin pilffi ve formé a orna- 
mentice a p. — co neschvaluji. Piéedce vsak 
jen jeden hlas se ozyvd, Ze dilo celkem jest 
nejznamenitéjsim vytvarem novéjsi gotiky. 
Priéelf, spatfuje li se od p&té avenue, plodi 
8 obéma yézZmi, bohaté ozdobenym hlavnim 
portélem a velkou rosetou dojem velkolepy 
Neméné piekvapuje vnitrek, predevsim Sstihly, 
bohaty chor dobrych rozméri a vy _ pravdé 
n4dherny, Zvléstn{ ozdobou chrimu jsou bo- 
haté malby ve skle oken, jejichZ néklad obna 
Sel 14000 dolaré. Zhotoveny jsou v zévodu 
Lorinové vy Chartres-u (Francie), jehoz 
prace, jak v kresbé tak v barvé, na posledni 
svétové vystavé v PaiiZi velikého uzndni 
dogly. Ozdobou choru jest nddherny hlavni 
olté¥ s karrarského mramoru v Italii praco- 
vany s nékladem 100.000 dolari. Podlaha 
jeho nad stupni ozdobena jest krdsnou 
mosaikou sem do nového svéta prenesenou 
% jedné nejstarsich, prvokrestanskych basilik 
Himskych. Star4 vira do nového svéta poslala 
starou pamaétku. Na staré podlaze slouzi se 
bohosluzZba ve svété novém. Tak jest to 
v Cirkvi katolické. Vedle nddherného, 16 met. 
vysokého hlavnfho olté¥e jest dalsi ozdobou 
choru téZ bohaté pracovany trin biskupsky 
% dubového difvi, rovnéz francouzsk4 prace, 
jakoz i kYtitelna s gotickym baldachinem a velky 
pocet soch a soSek. Velké, kostelu ptimttené 
varhany byly jiz diive zifzeny, ale pozdrem 
zase zni¢eny. Neunavuou ¢innosti vel, pana 
Mac Mahona jsou vSak nové varhany slohu 
gotického s bobatym zlacenim, 8 met. Siroké, 
4 met. hluboké, 15 met, vysoké zase po¥izeny 


a skoro jiz dokonteny. Také hra 34 zyona 
jest jiz hotova. 

,Od reformace“, pravi anglicky zpra- 
vodaj, ,nebyl snad zbudovdn kostel poméri 
a vlastnost{i uslechtilejsich, jako tato kathe- 
drala sy. Patrika y Now-Yorku. Jiné velké 
kathedrdly jsou dokondvény, dostavovany nebo 
prestavovany — zejmena v Koliné av Londyné 
— avsak co do tplné novoty planu, séelu, 
mista jest kathedrdla sv. Patrika bezpochyby 
svého druhu jediné. Stoji zde jedina téZ co 
do rychlosti, s jakou zbudovdna jest; nebo 
20 roki neprivadi obyéejné podobné stavby 
nad détstvi. A jesté znaménitéji, lze pripojiti, 
stoji zde co do pomocnych prament, s jakymi 
vyvedena byla; budovalyt velechrim hlavné 
chudsi vrstvy new-yorkské... A pri tom ne- 
nahromadilo se Z4dného znaénéjsfho dlahu. 
Veskery dosavadni ndklad jest jiz zaplacen, 
Néjaké dlahy za moZzné zmény ptivodniho 
plénu, za dals{ ozdobu budou snad jesté nutny ; 
panuje vsak opravdové snaha, aby nejblizsi 
generaci nebylo zistaveno zidné bremeno.. . 
Zadnou okolnosti nelze zméniti vahu udélosti, 
ze nadhernd gotické kathedréla, kter& vyza- 
dovala ndkladu 4,600.000 dolaré a vétsinou 
,haléfem chudiny“ uhrazena byla, na jednom 
Z nejpriznivéjsich boda new-yorkskych doko- 
n4na jest a to v kratké dobé 20 let. 

Bylo to dne 15. srpna 1858, kdyZ arci- 
biskup Hughes z New-Yorku poloZil zékladni 
kamen k této nové kathedrale sy. Patrika — 
Onen muZ znamenity, ktery co dité chudych 
irskych vystéhovalei do Ameriky piiSel, aZ 
do r. 1820 chléb co pomocnik zednicky a 
zahradnik si vydélaval, ndpadnym fizenim 
Prozéetelnosti BoZské do stavu knéZského 
priveden byl, co prosty knéz, biskupsky koad- 
jutor a biskup pro cirkevni organisaci, cfr- 
kevni Zivot severo-americky véci vite nepo- 
dobné vykonal, koneéné co prvn{ arcibiskup 
new-yorksky 1850 od Pia IX. palliem ozdo- 
ben byl — jeden z nejvétSich muzi z lidu, 
apostol a severo-americky knize cirkevni to- 
hoto véku. V dile, které neunavny arcibiskup 
Hughes za nescislnych nesnazf, s obétovnou 
a radostnou divérou v Boha k Zivotu povolal 
a aZ do smrti v roce 1864 s nezlomnou vy- 
trvalost{ fidil, bylo od jeho ndstupce arcibi- 
skupa Me. Closkey-e za nemensich nesnazi, 
s touté%Z rdznosti pokratovdno, az posléze 
prelitu, zatim na kardindla povySenému do- 
prino bylo, aby dne 25. kvétna t. r. dokon4ni 
slaynostnym posvécenim korunovyal. 

Den ten byl pro obrovské mésto ame- 
rické v pravdé dnem jdsotu a slivy. Cely 
New-York byl pysnym na vyelebnou budovu. 
Tisfcové a tisfcové, katolfci a protestanté 
veskerjch vyzndni tladili se kolem sméle vy- 


énivajicich hmot, aby vidéli ponejprv v sinich 
jejich konati slavu katolické bohosluzby. Ne- 
koneény jasot vinil se zdstupy lidu husté 
stisnénymi, kdyzZ koneéné znélo od ust k istim: 
»Jiz jdou! Jiz jdou!“ Objevil se privod, du- 
stojny nejvéts{ residence a nejstarsi metropole. 
Za zlatym dvojatym kifizem arcibiskupa kra- 
éelo tii sta knéZ{i a kleriki; za nimi bisku- 
pové z mést: Brooklyn, Rochester, Buffalo, 
Albany, Oydensburg, Newark, Curium i. p., 
Charleston, Wilmington, Savannah, Wheeling, 
St. Augustine, Providence, Portland, Hartford, 
Erie, Harrisburg, Seranton, Pittsburg. Sc. Louis, 
Nebraska, Peoria, Louisville, Fort Wagne, 
Vincennes, St. Paul, Ottawa, St. John a 
Chatham — celkem 34 biskupti ve slavnostnim 
ornatu; za témi arcibiskupové Gibson z Bal- 
timore, Purcell z Cincinnati, Word z Filadel- 
fie, Williams z Bostonu, Lynch z Toronto 
a Hannan z Halifaxu, za nimi posléze cele- 
brujici arcibiskup s New-Yorku, John Me. 
Closkey, prvni amerikansky kardinal. Na miste 
biskupa pted 70 roky kardinél a kolem ného 
vice arcibiskupi, nez-li diecése new-yorkska 
tehd4z knézi Citala. 


»V pravdé,* zvolal slavnostni teénik 
biskup Ryan ze St. Louis, ,den dikti a vzne- 
Sené posvatné radosti sklonil se na tento 
pamatnik kYestanské viry a kiestanského 
uméni, a v pravdé’ m4me piitinu k radosti 
prehojné!* Prévem byl pamétliv s vroucim 
vdékem arcibiskupa Hnyhes-a, muze, ktery 
dnes s yvysin nebeskych na to dilo a na 
slavnost patri a hlasem svym vmisuje se 
vy jasot a dik, ktery ze sfni tohoto chrdmu 
jakozZto kadidlo ku trinu Bozimu vystupuje, 
muze, ktery pred 23 roky zdkladni kamen 
k tomu domu Bozimu polozil. Pravem dobro- 
¥eéil kardinélovi ku slavnosti jakoZto k vel- 
kému dni, k velké vitézoslivé, k velkému 
pozehnéni. Pravem dobrofeéil bohatcim, kteri 
z prebytku znacéné sumy krésnému svatosténku 
vénovali, predevSim vsak chudiné, jejizto ha- 
1é%i mramoroyvé balvany se zaopatiovaly, ote- 
savaly, spojovaly, ,Z¢eho nam vyéitky ¢cini*, 


a 


pravil, ,Ze setin, kterych délnici a sluzky 
sami sobé si odepreli a Bohu obétovali, od 
knézi pro tuto nddhernou budovu uzito jest, 
to Citime k nejkrasnéjsf ozdobé tohoto sva- 
tosténku, to povazujeme za diivod spravedlivé 
pychy. Ony setiny jsou haléfem vdovy v evan- 
gelium, Jsou zasvéceny Synu Bozimu, ktery 
v chlévé se narodil, ktery synem tesayo- 
vym jmin byl, ktery v domé prostého délnika 
vyristal, ktery nemél, kam by na zemi hlavy 
sklonil, ktery na nejchudsim lozi, jaké kdy 
na zemi bylo, Zivot svaj dokonal. Kristus 
to by], ktery vlastnim Zivobytim dilu a dél- 
niku vyssiho posvéceni a Slechtictvi udélil, 
Kristus povolal chudé pastyre k prvnimu kla- 
néni se. Bih zikon prdce vepsal do zemé. 
Pradce jest zikonem Zivota a délnik Bozim 
mila¢ékem ! “ 

S tichvatnou moci a kr4sou vyliéil nejd. 
biskup napotom distojnost asvéceni kéestan- 
ského kostela jakozto domu BoZziho t. j, stée- 
diska svdtostniho Zivota Cirkve, aucebné sto- 
lice Bozi t. j. mista a sidla Kristem. ustano- 
vené moci uditelské. ,,Kde jest narod, jako 
my, volaji katolici, ktefi mohou fici, Bth 
mezi nami prebyva?.. . Katolické kazatelna 
jest jedinou posvécenou utitelskou stolici na 
zemi, s které nikoli minénim, spekulacim, 
filosofemim, nybrz v pravdé bozskym, tedy 
pevnym, nezménitelnym, nepomijitelnym pray- 
dam se vyucuje!“ 

Jak velebné zaznivaji taslova z velkého, 
mohttného dému do hluku a viru steryeh 
riznych sekt, ktefi o Ameriku z4vodi! On 
sim svym zpusobem jest zmamenim véstby, 
ze jen v Cirkvi katolické prava Cirkev Kri- 
stova dale Zije, ona Cirkey, ktera velechramy 
stredovéké stavéla, kter& jesté dnes viru, 
lasku, nadpfirozenou moc podnikavosti, smysl 
obecnosti onéch kraésnych dob rozviji, ktera 
s haléii chudiny velechrémy stavi a v néko- 
lika desitiletich celé nérody pretvoruje. Mamet 
yéru pritin, abychom se s tak slayného vy- 
sledku katolického dila missiondaiského srdeéné 
radovali! Lehner. 


7 Akademie krestanske. 
Odbor umélecky. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Gotické oltafe architektem Mockrem 
provedené. V posledns dobé objedndno jest u 
Akademie kfestanské nékolik oltarai slohu go- 
tického yice neb méné nakladnych, jejichz 


provedeni svétil vybor sekce umeélecké nej- 


kompetentnéjsimn toho slohu mistrovi, archi- 
tektu Josefu Mockrovi, ktery pri osvédéené 
dovednosti a tviré{ pivodnosti vyvedl tri typy 
origindlnich oltéti gotickych posloupné vystu- 
pujicich od forem jednoduchych k ttvarim 
| pohatéjiim. Jsou to titi stupné od sebe pod- 
| statné se riiznici, z nicht kaZdy svym vlastnim 
* 


ais, Oe ae 


pivabem vyniké. Architekt Mocker m4 svéj 
vlastni sloh, ktery dtkladnéjsi pozorovatel 
bned na prvni pohled poznavé, Jeho gotika 
vynika nejen presnosti a uslechtilosti tvari, 
nybrz také bohatosti a novotou myslenek. 
Umi komponovati a m4 bohaty kapital tvorivé 
obrazotvornosti. K dikladnym védemostem, 
jichz rozs4hlymi studiemi si osvojil, Stastné 
pridruzila se plodnost tviréiho ducha. Co 
utvori, jest vady origindlem, a lze s urcitosti 
dodati, origindlem mistrnym. Z novu se tak 
osvédtilo zase pri jmenovanych tiech typech 
gotickych oltéfi prdvé odvedenych. Prvnim 
stupném jest olta? v Dobiiéanech u Zatce, 
druhym oltéf v Teleci, tietim oltéz v Telti. 


Oltar v DobriGanech u Zatce. Vysoce 
uroz. p. baron Zessner m4 obraz oltaéfnoi od 
jednoho ¢élena piibuzenstva rodiny malovany 
a vyzadal si, aby k obrazu komponovan byl 
goticky oltar. Tim jiz uréena byla soustava 
oltére. Velky obraz musel zistati hlavnim 
predmétem, jemuz dluzno bylo dati primére- 
ného ramovéni, Aby vsak olt4t nebyl bez téla, 
upravena jsou po obou strandch v pravo a 
v levo tizké k¥fidla, mezi nimiz do dosti hlu- 
bokého pozadi zasazen jest oltdétni obraz, ¢imz 
plose dostalo se hmoty, svétla a stinu. 


Tumba dievéné na dyou stupnich po- 
stavend stkvi se u prostred zlatym kiizem 
v kruhu zasazenym a plocha ostatni jest roz- 
délena naplnémi, jejicht obruby, jakoz i spodni 
fimsky temné zlaceny jou. 
vznasi se predella s tabern4klem, jeho% bo- 
haté kovani jest zlaceno. Po strandch spatiuje 
se kruZba étverlisté v rohou zlatymi roset- 
kami na tmavoéervené pidé ozdobend. V né- 
plnich kruzby budou malovdny znaky donatora 
a choti jeho. Predella kon¢i cimbufim, za 
kterym u prostted mens{ kiizZ na prislusném 
podstavci se vznasi. 

Nad predellou rozSifaje se oltdéé a skladd 
se na zpusob kiidlového oltaére ze tt édstek. 
U prostred v blubokém vyklenku s modrou 
plidou po stranéch zlatymi hvézditkami po- 
setou zasazen jest oltafni obraz, Bohaté ra- 
movant kruzbou a lupenim ozdobené piekle- 
nuto jest kulatym obloukem oblouékovou 
kruzbou a listim obroubenym, svrchu velkou 
rosetou opatrenym, z jeho% obou stran vzhfira 
se vypinaji dvojaté fidly. Boéni uzka kridla 
étverhranné s malovanymi néplnémi jsou svrchu 
zakonéena bohatou ornamentikou plastickou 
% proplitajicich se lupenti a rézic, nad kterou 
prolamovand galerie stoji. Na sloupkdch 
Stranic vypind se skupeni fial. 

Celek jest barvy zelenogedé, v detailech 
pak pouzilo se barvy hnédé, modré a éervené, 
Veskeré ornamentika, jakoz i Castky tims 


Nad mensou po- | 


jsou zlaceny. Zlato jest bud lesklé, bud é4- 
steéné temné neb zelené lasirované. 

PyYi nejmoznéjsi jednoduchosti nepostradé 
olt4é zajimavesti i kraésy a uspokojil mérou 
syrchovanou vkus urozeného objednavyatele. 


Goticky hlavni oltar sv. Mari Magda- 
leny v Teleci komponovén jest do prostory 
starého gotického presbyteria, v némz stojf, 
jakoby tam byl z pidy vyrostl. Dubova tumba 
étverhrannymi néplnémi rozdélené m4 v pro- 
strednim étverci ozdteny zlaty kriz. Zlabky 
élanki json modré, obruba né4ploi a spodaf 
éastky fimsy zlacené. V pozadi mensy stoji 
laviéka na svicny, za kterou vysoka predella 
na obou bocich v polokruhu vykrojend vystu- 
puje. U prostied stoji tabernakulum se sloupky, 
rosetkami a cimbufim, jehoz cinobrova, dyvou- 
kiideln4 dvitka zlatym kovdanim ozdobena jsou, 
Nad tabernakulum stkvi se meSni kriz. V na- 
plnich mensy po obou stranéch svatostdanku 
vyobrazeny jsou plastické klasy a vino, vse 
lasirov4no na zlatém pozadi, mezi nimiz se 
vinou bilé pasky s napisy. 


Z yozsitené predelly vystapuje vrchni 
vystavnost krésnym rozdélenim a lahodou ba- 
rev primo okouzlujici. U prostéed vypina se 
kaplitka po strandch i v zadu uzavrend, ko- 
bercem bohaté barvami a zlatem vzorkovanym 
vylozené a goticky sklenuté. Predni lomeny 
oblouk klenbiéky ozdoben jest jakoby kraj- 
kami jemnou kruzbiékou zlatou kolkolem vi- 
sici. S postrannich sloupki vyvinuji se svrchu 
nad sklenutym obloukem kapli¢ky fiily, mezi 
nimiZ vystupuje vysoky stit u vnitt kruzbou 
ozdobeny a svrchu rizici zakonéeny. V uté- 
sené kapliéce stoji polychromovanaé socha sv. 
Maii Magdaleny alabastrovou nddobu v rukou 
drzici. Po obou stranach vysoké kaplitky 
spatiuji se n2z8i dva viyklenky. vice do Ssitky 
nez do vySky rozlozené, v nichz se ukazuje 
plasticky vyvedené martyrium svat. Vaclava 
(na strané epistolni), a sv. Ludmily (na str. 
evangelni). Pozorujici se divé na oba vyjevy 
krestanského hrdinstvi a vidi ptimo do kom- 
naty sv. Ludmily naposled se modlici a spa- 
tfuje scénu odehravajici se u zavrenych vrat 
chramovych v Staré Boleslavi. Hlaboké re. 
liéfy, z nichZ osoby v popredi se nalézajici 
svobodné vystupuji od hlubokého pozadi plodi 
dojem piimo dramaticky. Osoby i vikoli, vée 
pfirozenymi barvami polychromovdno, pisobi 
zivéji nad jakykolivék obraz. Vlastné jest to 
obraz, v némzZ na misté vyjevu na platné malo- 
vaného m4é8 pred sebou osoby plastické v pri- 
rozeném jejich rouchu av pfirozeném vuikoli. 
Takovaé plastika zvlasté slu8{ slohu gotickému. 
Ramcem vyklenki, vy jich% dutiné se na oba 
vyjevy divés, jsou sloupky s hlavicemi, nad 


—- 


nimiz segmentovy oblouk oblouékovou zlatou 
-kruzbitékou vespod okrasleny svrchu se klene. 
Trojhrany v rozich tim obloukem povstavajici 
Vyplnény jsou lupenim a rosetou. Nad skle- 
nutym segmentovym obloukem bézi gallerie 
‘nejprvé pind, tezanou kruzbou ozdobend, nad 
“mi pak druhd, prolamovand, do Spiéek lupén- 
-kovitych vybihajici. Postranni sloupky obrazi 
-plastickych zakonéeny jsou svrchu fidlkami. 

Hlavni natér architektury jest zelenavy, 
v jednotlivych ¢4stk&ch polychromovany a bo- 
haté zlaceny. 

Cely oltdt jest utéSend komposice do 
prostory presbyteria jakoby wlité a ve vsem 
pivodni. Pisici redaktor vidél jiz ve svété 
Mnozstvi starfch i novych gotickych oltati. 
Ze by pak podobny oltat sv, Mati Magdaleny 
byl kde spatiil, nevi se pamatovati. Ten 
oltér yze8el z okamZité inspirace uméleovy. 
Zrodil se z ducha takméi bez prace. A proto 
jest snadné pochopitelno, Ze ptivodci jest 
zvlésté milym. Neni tudy ani divno, ze dp. 
farati J. Ka8parovi, osadé i slavnym patronim 
zpusobil radost niéim nezkalenou, jak pYile- 
Zitostné na jiném misté tohoto listu doliteno 
bude, — 

Jeste nadbernéjsi nad oltdét v Teleci jest 
vSak 

Hlavai oltat v Teléi na Moravé, ja- 
kozto tteti typus oltdini struktury gotické, 
© ¢emzZ v pfistim Gisle vice povédéno bude. 


Hlavni oltar a kazatelna pro chram P. 
v Hostouni; dle ndkresi a fizenim architekti 
Bauma a Miinzbergera;*) oltd#nt obraz sv. 
Jakuba a obraézky na kazatelnu maloval J. 
Herman. 


Mramorova kititelna vdp. fardte J. Fa- 
borského, pro farni kostel v Pohofyelicich ob- 
jednand. Stoji na osmihranném mramorovém 
podstavci. S osmihranné, bohaté élankované 
nohy vystupuje tolikézhranny sloupek, ktery 
nese svrchu rovnéZ osmihrannou kotlinu ob- 
roubenou zyené{ bohatou fimsou, jejiz hlu- 
boky zl&bek vyozdobea jest bézici tadou rizic 
étverlistych. V8e vyvedeno jest z éerveného, 
slivenského mramoru, brouSeného a hlazeného. 
Pouze rosetky, uvedeny Z#l4bek ¢i ryhy zdobiet, 

_ jsou jen zelizkem vyvedeny a nehlazeny, plo- 
dice takto bledsi svoji barvou vétsi rozmanitost. 

Kotlina kititelnice prikryta jest pre- 
krasnym, déevénym, polychromovanym a zla- 
cenym vikem, ktery ji na zptisob nddherné 
koruvy uzaviré. Viko osmihranné ovénéeno 
jest ijmsou, kter4é svrchu nese galerii z lu- 
peni zlaceného kolmo stojiciho. Osmihran 
prechazi v jehlanec toliké% hran ¢itajici, v je- 


ObSfrnéjsi popis bude nasledovati. 


91 — 


hoz rozich jsou vystupujici Gervenohnéda ze- 
bra, zlatymi krabolemi okraéslend V_ troj- 
hrannych polich zelenoSedych mezi jednot- 
livymi zebry vzniklych, které jsou stfechou 
kititelny, sedi thledné vykyfky GAsteéné po- 
zlacené onoho pékného tvaru, jako na veske- 
rych stavbéch Mockrovych obdivujeme. Je- 
hlanec koné{ barevnou rosetou, v niZ zasazen 
jest Zelezny krouzek ku vytahovan{ vika, 
k éemuz ziizen jest zvl4stni p¥istroj. 

Nad kititelnou zasazen jest totiz do zdi 
kostelni nosié z kovaného Zeleza v podobé 
trojhranu bohaté ¢lankovany a polychromo- 
vany. Hlubok&i plocha iZeleza jest fialova, 
uzké plochy jsou zlaceny; rosety v ornamentu 
umistnéné jsou zelené lasfrované s lesklym 
zlatym knoflikem u prostted. Na spodnf vo- 
dorovné ty¢i nosiée jsou upevnény dvyé kladky, 
pres které jde struna se zivazim. Tyé troj- 
hranu naklonén4 ozdobena jest fadou pro Ze- 
lezo stylisovanych okras krabolky zastupujicich. 

Celek jest velice zajimavy a zdafril se 
jako olta4te architektu J Mockrovi, ktery n4- 
kres vyvedl a praéci ridil. 


Velky obraz piedstavujici kéest Pané a dva 
obrazy: Srdce Pana Jezise a Panny Marie pro 
farni kostel v Prostéjové, maloval Gareis. 


Dva stribrné kalichy s bohatymi okrasami 
pro vp. Al. Laviéku, kaplana v Ujezdé u Vyzovic 
na Moravé a dp. Frant. Tyla, knihovnika a zim. 
kaplana na Vorliku; — dva kalichy se sttibrnou 
kuppou a patenou pro dastp. Jana Geberta, farate 
v ChotéSové a vp. F. Hromddku, kapl. ve Volyni. 


Kostelni roucha v éervenci a srpnu objed- 
nan& zhotovena a doddna na mista prislusna. 


2. Nova objednani. 


Obnova farniho chramu Pané v Hu- 
sinci. Pius IX kraétce pied svou smrt{ vé- 
noval osadé husinecké na pamdtku skvostny 
kalich (viz Method roé. IV. str. 35), a osada 
husineck4 na vzdjem ze vdéku a lasky vénuje 
na pamatku Pia IX. farnimu chrému svému 
novy hlavni olt4f votivni. Obét za obét, laiska 
za lasku; za dobrotu vdéky, za kalich oltir 
Tak vy z4péti dobrého skutku druhy skutek 
kraéi, Otec dal kalich, ditky ku kalichu zbu- 
duji olté#. Novy oltét vyZaduje vsak obuovu 
celého kostela. A tak za druhym skutkem 
prisel té% tieti. - Do t¥etice vseho dobrého. 
Takova jest dislednost slechetnosti Msgr. A. 
Rodler, fardt husinecky, poZidal za tou pri- 
Sinou akademii kiéestanskou za zhotoveni no- 
vého oltd¥e, a kdyZ pak vybor umélecky praci 
své¥il architektim Ant. Baumoyi a B. Miinz- 
bergerovi, chtél, aby mu byla rada udélena, 
jak by cely kostel s prostredky, jakych poho~ 


OR ae 


tové m4, obnoviti mohl. V listu neopomenul 
pripomenouti i redaktoru tohoto listu, aby 
nezapomnél splniti, co ustné slibil. A tak na 
laskavé pozv4ni vydali se vsichni tfi na cestu 
do Husince. Kostel husinecky ovl4d4 celé 
mésto. Stoji na n4spu. Ze situace lze sou- 
diti, Ze zde st4vala ecclesia castellata. Po 
schodech vstupuje se do oteviené siné a vézi 
vehizi se do vnit?. Kostel jednolodni s plo- 
chym stropem a klenutym presbyteriem jest 
nového pivodu. Jediné zazdéné okno, lomenym 
obloukem klenuté, ukazuje sloh byvaly. Stény 
obilené postradaji v8eho Gl4nkovani. Sténa za 


olté¥em jest viak malovaéna. Na oblacich sedi | 


nazi andélitkové v situacich véru mélo an- 
délskych a na zemi dole kraci privod mné- 
zorhujici povyseni svatého krize. ‘Ty figurky 


a nestastna architektura jerusalemska vydd- | 
vaji nezndmému malifi prabidné svédectvi. | 
Lépe by mu bylo, kdyby toho byl nechal. | 
Ostatné jméno jeho neni zndmo a osobni cti | 
mu tudy neubude. Pred sténou stoji bile na- | 


treny nizky oltd# baroknis velkym pozlacenym | Prerova a dp. J. Bohm, fara¥ v Hrabini u Opavy. 


ki#izZem. Mylénka obého neni bez ducha a - 


bez poesie, kdyby dob¥e provedena byla. Tak 
jak nyni provedena jest, neslouzi k okrase. 
Kdyby mohla umélecky, aneb alespon lidsky 
upraviti se, nebyla by bez vnady. V predu na 


oltéri kiiz a v zadu, na sténé jako v pozadi | 
ten vyjev vysvétlujici. Na diistojné provedent | 


nedostéva se vsak prosttedki. Dp. farér ma 
pohotové 1100 zl. Chudd osada obétovné a 
rida dala, co mohla. Slechetni dobrodinci 


obét osady rozmnozili dary svymi. VétSi pod- | 


pory naditi se nelze Dluzno tudy vykonati, 
éeho s uréenou obéti dociliti lze, Vedle prani 
dp. fardte m& zmizeti nehezk&é malba a po- 
staven byti novy oltdt s kiizem, na némZ by 
mista mél sy, Mikulés, jehoz Husinec v znaku 
svém m4, a sv. Florian co patron na odvra- 
ceni poZzéri, které v Husinci Casto zufivaji a 
od lidu za kletbu povazovany byvaji. Ukol 
uméleiy neni snadny. Holy kiiz na oltdii 
zustati nemtze. PovySeni svatého kiize musi 
dimyslnéji zndzornéno byti, coz bude pied- 
métem porad sekce umélecké. Doéni dva 
oltave jsou slusné a slohu kostela priméfené, 
Dostane se jim pouze ndtéru a pozlaceni sou- 
hlasicfho s budoucim oltdtem hlavnim. Hire 
se to m& s kazatelnou, na kterou jen s ne- 
bezpecenstvim Zivota se vystupuje. Predevsim 
diuzno podlozenym sloupem ji patiiéné opory 
dati a co nejdiive za novou, byt i jedno- 
duchou ji vyméniti. S celkem souhlasic{ tpravy 
dostane se také oltéfiku pod kruchtou, kde 
Bott hrob byv4, zpovédlnici a lavicim, mfiZ- 
kim u oltéfe a na kruchté. Obnovend tiprava 
kostelni vyZaduje vSak i priméten¢ého obno- 
veni celé budovy. Pro pYilisnou chatrnost 


odstrani patrondtni tiad nynéjsi slugnou eci- 
bulovitou sttechu véZe a vyméni ji za novou, 
tvaru vsak dle doslechu jiného; zdaz lepstho, 
teprve se ukaze. Zéroveii povolil tyz ufad, 
aby kostel ob{flen byl vnitt i zevné. Aby 
prace dobie provedla se, najal ji dp. farét 
sim a zamysli pouhé obileni pro kostel tak 
neprihodné nabraditi nétérem v nékolika to- 
nech, které mu od architektaé piitomnych byly 
udany. 

Ze pti té piilezitosti nebylo opomenuto 
navstiviti predilezits mista, kter&é na cesté 
do Husince i nazpét se vyskytovala, netireba 
véru ani dokl4dati. Bavorov, Prachatice, Kra- 
tochvile, Vodiany -—~ kdoz by jich navstiviti 
opomenul? A Ze pri vsi ldsce k mrtvé ar- 
chaeologii nebylo zapomenuto na Ziyou jed- 
notu Cyrillskou, kdoz% by o tom pochyboval ? 
Cyr.“ a ,Meth.* prinesou zpravy cbSirnéjst. 


Dvé monstrance v gotickém slohu zcela 
stribrné: vp. Karel Biléik, kaplan vy Predmosti u 


Kalichy : hladky: J. Ex. hrabé Bedé. Thun, 
pro chram Pané v Tichlovicich ; — goticky: zcela 
stfibrny s bohatymi okrasami, vp. Frant. Porazil, 
kaplan v Hrozné Lhoté u Straznice na Moravé; 
— s ozdobami: vdp. Jan Klein, dékan v Cinévsi a 
dp. Vojt. Cipin, farat vy Ahnapee v Americe. 


Krizovou cestu (barvotisk): dp. A. Zima, 
faraé vy Rapicich. 


Drobné prace kovové: pozlaceni kalicha: 
dp. J. Sova, faraéf v Horni Cerekvi; — patenkw : 
vp. Ferd. Lenz, kaplan v St. Boleslavi; — kadi- 
telmict: vdp. Frant. Parik, dékan a vikat v Mladé 
Boleslavi; — Jlampu v ohni pozlacenou: dp. Jos. 
Kaspar, far. v Telecim ; — lustr a tetizky k lampé: 
vp. Ant. Ostddal, koop. v Stangendorfu u Svitav, 
— konvicky mesni cinové: vp. Fr. Porazil, kaplan 
v Hrozné Lhoté u Straznice; dva pary: dp. Jos. 
Gizek, b. notdé a faréf ve VSestarech. 


Paramenty: plwial cerny nidherny: vdp. 
Fr, Paiik, dékan a viké? v Ml. Boleslavi; — ka- 
sule, bohaté vysivanou bilou: dp. Vojtéch Cipin, 
fardt z Ahnapee v Americe; bilou z vinéného Da- 
masku: vp. Martin Fencl, kaplan v Breskovicich 
— Stolw bohaté vysivanou: bl. pan Jan Zwettler, 
c. k. okresni kancelista v Libochovicich; kfestni: 
vp. Frant. Vyplel, koop. ve Vikosi u Piéerova; — 
velum: dp. A. KoSany, farait v Porubé v Slezsku ; 
vp. F. Tschérner, kaplan v Raspenavé; — bursw: 
bl. sleéna Augusta Rosenkranzova v Praze; velp. 
Ferd. Lenz, kaplan v St. Boleslavi; — korouhev 
skvostnou z Gerveného hedvabného damasku: dp, 
Fr. Urban, faradt v Libisicich; dvé korouhve z bi-« 
lého hedvabného damasku: ct. urgulinsky klister- 
v6, Skalici; — prikrov: vdp. Jan Klein, dékan, 
v Cinéysi. 


— 93 — 


Kostelni pradlo: rochetu se sirokymi kraj- 
kami: velp Vacl. Lachman, koop. ve Smidarech; 
— alby dvé vysivané a rochetu vySivanou: vdp. 
Jan Klein, dékan v Cinévsi; — vysivanou super- 
pelict : vys. uroz. pan Robert hrabé Nostic. 

Rozli¢né: dva birety a dvé cingula: dp. J. 
Turek, far. v Tufanech; — ti birety: sl. zddudni 
trad v Praze; -- péticimbdlovy zvonek: vp. Jos. 
Kudrnaé, kaplan v Zacléti; — trojeimbdlek: dp. 


August. Zim a, farét v Rapieich; — pét krize pro 
Skoly: vdp. S. Bejvl, fardé ve Vinoti; — rukavice 
vysivané: vdp. Jos, Hlavaéek, inf. prelat a probost 
vy St. Boleslavi; — trojeimbal k sakristii; dp. Jan 
Menzioger, fardt v Zlaté Koruné. 


3. Rozpotty. 


Na 10 k¥iza pro skoly: slavna rada méstsk& 
v Ml. Boleslavi. Lehmer, 


Odbor archaeologicky. 


Bézny prehled a struény obsah odpovédi na ,,otazky archaeologické. (Pokracovant ) 
Zaznamenava FE. J. Lehner. 


17. 
Kovanice (podkraj Podébradsky, okres Nym- 
bursky, biskupstvi Krdlové-Hradecké). Sepsal 
Jan Maryska, farsé a bisk, notar. 


»lvrz Kovanice leZi na levém brehu Labe; 
kostel, zimek a nékolik rolnickych chalup 
tésné k ni pfiléhajf. Naves z rolnickych 
dvori pravidelné po oboji strané seradénych 
téhne se od priiéel{f kostela piimo ku silnici 
0 néco povysenéjsi, od Podébrad k Nymburku 
vedouc{, po jejizto bocich rozlozena jest k Nym- 
burku dosti dlouhé fada hospoddiskych staveni 
a domki, kter4 is blizkymi pise¢nymi po- 
zemky ,,Na vinici“ slove, poddvajic svédectvi, 
Ze zde hojné réva uSlechtil4 se péstovdvala. 
Silnice ta byla dostavena r. 1835. Dfive, a to 
od staroddvna vedla tu obyéejné povoznd cesta 
od jihovychodnich Cech do severovychodnich 
kraji, které ¢asa jarniho a podzimniho ne- 
byla nezZ propast, ndsledkem Gehoz dp. farari 
ociti svédkové, kdyzZ zdejsi faru r. 1837 na- 
stoupil, vypravovali, Ze yonu dobu povoznych 
konhti nezridka lezelo potrhanych a zdechlych 
na oné kraétké, ale nesjizdné cesté nemalo. 
Proto bylo zde od prastarych Casi tieba ko- 
varny a hospody, kter4 byla a dosud jest pro- 
stranné, majic velky dvir.* 

,Jmena luk a pod, nemaji nic vyznamného 
do sebe na py. ohrada (louka pansk4), na 
piskach, z4dusn{, feznické, Zabokrik a p. Na 
blizku se nalezd les, nazvin: ,Dubina“ hned 
po levém biehu se téhnouci ve vyméie 30 
méfic, ondy pouze z dubd sestavajici, 2 nichz 
mnohy mnoha sta let ¢fital, boufemi ale byly 
mnohé vyvraceny, ¢ehoz dp. fardt pamétnikem 
jest; roku vSak 1877 uzavrel hospodarsky 
tad lesik ten, okrasu celé krajiny, vymititi, 
éimzZ se v lednu 1878 i poé&tek stal.“ 
Jelikoz Kovanice staroddvné sidlo diivéj- 
Sich rytifi byly, jest i hostel adejsi, pravéji 
kosteliéek, prastary, blize obydli péni na 
Kovanicich a blize levého labského bfehu 
u prostfed htbitova. Prechodni sloh jeho do- 


svédtuji aZ dosud vchodni dvéfe v lomeném | 


‘do kostela. 


oblouku sklenuté a presbyterium. Std¥i jeho 
osvédéuje i napis byvaly, dole uvedeny, ktery 
0 opravé jeho r. 1601 vypravuje. 

Véé pochazi z novéjsiho Gasu. Jest pfi- 
Stavena ku kostelu a vchdzi se skrze ni 
Zvonice m4 dvé patra, dolejsi 
okno jest étverhranné, horejsi okrouhlé; do- 
lejSek jeji jest sklenut. R. 1876 byla na zvo- 
nici postavena nov4é vé% nékludem 200 al. 
Zz natizeni patronky jasné pani Iphigenie, 
ovdovélé baronky ze Sina. 

Do zevni zdi kostela jest zasazen nd- 
hrobni kamen mramorovy nad hrobkami man- 
zelu Karla a Josefiny, rytifské rodiny z Gérzu. 
Okna polokruhovd jsou do hloubky zdé za- 
pusténa. Presbyteriwm polokruhové ku strané 
vychodni obrdacené jest nizsi, nez lod. Kaza- 
telna spodivd na zvl4stnich dtevénych sloupech. 
Sakristie pfistavena ku vychodni strané ko- 
stela ndkladem fardte Jana Richtera, syna 
byvalé vrehnosti na Kovanicich v letech 176..., 
ma jediné vysoké okno polokruhem sklenuté, 
zasklenéné kotouce do olova szasazenymi. 
U_ hlavyniho oltéfe na strané evangelni jest ve 
zdi dosti prostranné klenbi¢éka pro Nejsvétéjsi, 
nyn{ bez dvitek. O hlavuim oltéii, okolo kte- 
rého se do sakristie vchézi, se pravi, ze po- 
chazi z néjakého vyzdvizZeného klastera. Nad 
nim na stéué visi obraz sv. Vaclava. 

Na arkusu byval druhdy ndpis: ,,Leta 
Pané 1601 tento kostel prestaven jest ndkladem 
slovituého Jana pina Hutatyho primasa kra- 
lovského mésta Nymburka nad Labem, Anny 
manzelky jeho, drzitelkyné dédiéné Kovanie, 
aby se v ném éest a chvdéla Bozsk4 skrze 
pisma prorocké a apostolsk& rozmahala v ¢i- 
stoté a pravdé. Amen.“ KdyZ se rodina Gor- 
covsk& r. 1809 v drzeni statku Kovanic uvd- 
zala, ktery pi. Josefina z Girzu, rodila ba- 
ronka z Larisa po své teté baronce z Larisi, 
zemrelé ve Vidni vy domé hrabat Chotkovskych, 
dédiéné obdrzela, dal manzZel jeji rytit Karel 
z Goérzu, byvaly prusky porutik, Feceny ndpis 
zab{liti a na m{sto jeho znak svéj namalovati. 
Viimavosti vsak a pamétlivosti sprostého n4- 


— 94 — 


dennitka Jakuba Krejéika byl zachovin, o ¢emz 
kdyz dp. farét do Kovanic nastoupiv se do- 
zvédél, do pamétni knihy napis vtahnouti ne- 
opomenul. 

Uvnit® kostela jsou v sténdch zazdény 
tii ndhrobni kameny, z nich%Z dva na sobé 
chovaji dosti uméle vytasené y kamené osoby 
rytitské v plném odévu a se zbrani. Skoda, 
ze pred ¢asy poSkozeny a spodky jejich s né- 
pisy na obrub&ch v dlazbé chrémové zazdény 
jsou. Jak dalece jiz pted 40 roky mohl dp. 
faraé ndpisy rozlustiti, vepsal do pamatni 
knihy. Napis prvni zni: ,Zivot sviij doko- 
nala — v jednom hrobé pochovanad — leta 
pané 1582 v ttery na den S — wowsky — 
na Kowanicich a Bileku swij Ziwot dokonal 
w 4 hodinu.« — Napis druhy: ,— tuto jest 
pochovan a oéekdwi budouciho wzkrisent 
w Kristu pan — 0) aI F, VI w stiedu pred 
kwétnou nedéli umféel jest urozeny wytecny 
ritit Jan —‘“ Na4pis tifetiho kamene dobre 
zachovaly s dlouhym ndpisem i se znakem, 
jakoz i n4pisy na zvonech nebylo Ize rozlustiti. 

Kromé téchto starozZitnosti svéd¢i o stari 
téz obraz Ukrizovaného na diéevé malovany, 
ktery nad dvermi chrémovymi visi. 

Opodal kostela v ulici stoji fara zbu- 
dovand roku 1763, Nejstarsi matriky jsou 


Uc pispnmecmctal 


Oprava chramu sv. Barbory v Hofe 
Kutné. Usttedni komise pro zachovdni histo- 
rickych a uméleckych pamatek v Kutné Hore 
méla predesly tyden sezeni. Vrchni stavebni 
rada Bergmann poddval zprévy o nutnych 
opravach v chramu sy. Barbory v Kutné Hote 
a odporucoval, aby dtikladné prozkouman byl 
cely krov a vypracoval se cely projekt opravy 
chramu, kteryZ aby se pak rok od roku po 
éastech provadél. Drahocenné fresky z 15. sto- 
leti, kteréZ vy kaplich chrému toho nalezeny 
byly, budou prozatim v jedné kapli systema- 
ticky opraveny. — Také zéleZzitost kameného 
domu byla jiz vyfizena. Stavitel velechramu 
sy.-Vitského J. Mocker podal znalecké do: 
brozdani o 8kodéch na priceli kameného domu 
v Hore Kutné, jakoZ i o navrhu na obnoveni, 
jez vypracoval fiditel tamnéjsi vyssi redlky 
Zach. Navrh byl celkem uznén za zpisobily 
ku provedeni a puvodnimu stavu priméfeny. 
K ndvrhu vrehnfho rady rytite Ferstla odpo- 
rucila sekee provedeni projektu a vyslovila 
prani, aby stavitel d6mu Mocker pri obnoyo- 
vani radou svyou ndpomocen byl, 

Sv.-Jakubsky chram Pané v Brné ¢ini 
po své opravé na kazdého piichoziho mocny 


| duchovniho, 


zr, 1754, kdyz jeité kostel ndlezel k Nym- 


burku co ,ecclesia commendata.” — Zakla-. 
datelkou kostela a fary jest pani Katerina 
oydovél4 Richtrov4 z r. 1763, a pohnutkou 
k tomu zboznému dilu bylo dle nadaénf listi-. 
ny, aby se, coz poskozeno ,per injuria tem- 
porum et hereseos", napravilo. , 

Zdmek péni na Kovanieifch z novéjat 
doby jest budova spusténd a opusténd, toliko 
nékolik vyslouzilei s panské sluzby v ném pre- 
byv4. Pres dvair vsak blize kostela stoji pra- 
stard budova, obdélnik tvofic, velmi vysok4, 
ktera se zd4 byti starodavnym obydlim pant 
na Kovanicich. Zevnéjsek ukazuje zazdénd 
okna a dyéfe, vnittek ma tramy obarvené roz- 
manitymi barvami (polychromit). V novéjsim 
case slouzivala vrehni{ prostorna mistnost za 
sypku, spodni za Skolu, dokud nova Sskolni 
budeva vystavéna nebyla. 

Na konei pékného popisu prYipsina jest 
stejné skromn4& jako dojemn4é poznamka znéni 
nasledujiciho: ,Raciz tento nacrtek prijmouti 
od starce 74 letého, jemuz i duch, i trpé- 
livost schdzi k sestaveni takych vécf.*) 


*) Pan Buh posilnj a zachovej jesté dlouho pii 
zdravi! Dvojndsobné mila prace ukdzala, Ze 
ani duch, ani trpélivost neschazi. Tisiceré 
diky za zaslané. Red. 


Zonk) weeccha aa 


dojem. Prostrannost u hlayniho olt4fe zba- 
vena nyni vsech nemistnych tam pfrivéska, 
jako byly chorni lavice a dva oltéte takika 
ptilepené na pilffe, pak obraz sy. Jakuba pfi- 
pevnény téZ na dyou pilitich, jevi se ted 
v celé své jednoduchosti a prostoté tistého 
slohu, Nyni teprvyé mocné vystupuje do po- 
predi umélost celé stavby tohoto svatostanku. 
Novi dlazba v presbytéti s novou komposiet 
zvanou ,mramorovy asfalt“ velmi dob¥e se vy- 
jima. Byvald piedsiné kostelni po severnt 
strané je upravena v kapli a zasyécena tcté 
Roditky Bozi. Staré oltd¥e jsou ovsem opétné 
postaveny, jelikoz novych tu neni. Novy hlayni 
oltaét postaven bude asi tak za Sest az sedm 
let. TyZ bude z jemného mramoru y slohu 
cisté gotickém, a bude stati dle doslechu 
40.000 zl. U vrehu oltate, podobajicimu se 
jehlancové vézi, stati bude ve vyklenku ote- 
vreném sy, Jakub. K tplné obnové chramové 
patti tedy jesté nové oltdie, kazatelna a voz. 
— Kostel byl jiz r. 1199 vystavén ar. 1231 
opatren byl fardtskym prayvem od biskupa 
Olomického, Béhem éasu piistavéno nékolik 
kapli¢ek ke chramu tomu a kaZd4 méla syého 
Kaple ty i s chramem byly po- 


mm GR Sy 


- 


zdéji strZeny a zalozen chram v podobs ny- 
néjsi. Kdy byla stavba ukonéena, nelze udati, 
ale roku 1470 to jesté nebylo, V 16. stoleti 
byla fara sy. Jakuba jedinou v mésté a na pred- 
méstich (i s Kartouzy). Teprvé r. 1784 zif- 
zeny nové 3 fary pro mésto a 3 pro predméstt. 
— Od té doby, co m& brnénsky magistrat 
pravo patronitni toho kostela, vystiidalo se 
29 faréti; prvni z nich (1575) jmenoval se 
Elias. Na zacétku 17. stoleti byl chram ten 
protestantskym, nebot far4# Adam Windorfer 
(1620) a kazatel Jan Kaspar Bucke byli pro- 
testanty a Zenati. Nedlouho po bitvé bélohorské 
usazen pri chrému tom zase fardié katolicky. 


Nova kostelni véz v Liberci. Lod dé- 
kanského kostela v Liberci bude piéestavéna a 
vézZ kostelni postavena. Méstsk4 rada povo- 
lila minulého mésfce na ziizeni nové vase a 
hlavuiho portélu 50.000 zl. a na pkestavéni 
lodi chramové 27.000. Potiebné plany zho- 
tovil videtisky architekt Tischler. Vyvedeni 
stavby syéfeno jest liberecké firmé ,Sachers- 
Gértner. “ 

Socha sv. Vaclava. Priti 
mistra p. Em. Skramlika sbfraji se dobrovolné 
prispévky na ziizeni nové sochy sv. Vaclava, 
které m4 byti dilem uméleckym a novou 
okrasou kraélovské Prahy. Myslénka slechetnym 
panem purkmistrem probuzena dochdazi radost- 
ného souhlasu a za nékolik dni seslo se jiz 
nékolik tisie zlatych. Novy, velkolepy pa- 
matnik bude postaven hned na poédtku kras- 
ného namésti sv.-Vaclavského as v téch mistech, 
kde nyni kaSna se nachézi. Socha bude vy- 
obrazovati sv. Vaclava na koni sediciho a bude 
vyvedena z bronzu. Zhotoveni vyZadovati bude 
ovsem ndékladu velmi znacného. Sochatim 
éeskym nastévd krasny tikol. Ze provedeni 


velkého dila svéteno bude rukoum nejlepsim , 


a nejzkusenéjsim, pochybovati nelze. Pamatuik 
Jungmanniv tak zdafily byl prynim krokem 
a dobrou skolou. Zkusenosti nabyté se ne- 
ztratily. Stastny vysledek dila prvniho jest 
rukojemstvim zdaru dalsiho. Sv. Vaclav ne- 
opusti své ndmésti. Zustane zde na strazi stati 
hned na potatku prekrasného mista, jehoz dru- 
hon stranu zakoncovati bude ndrodni museum. 
Starou sochu, které na sy.- Vaclavském nda- 
mésti 200 let stala, vyzidal si vdp. probost 
Vaclav Stule a postavil ji u syé residence na 
Vysehradé. Pohroma, kterou socha pri zve- 
dani utrpéla, zase napravena jest. Historicky 
pamdtn& socha sy. Vdclava byla postavena 
v dobé pro nérod néS neutésené, kdyZ hor- 
livy vlastenec Bohuslav Balbin, zoufaje nad 
pohromou éeského néroda, volal z hloubi 
duge: ,Svaty Vaclave,“ nedej zahynouti nam 
i budoucim}* Sochu zhotovil mistr Pend! na 


objednani obce Nového mésta prazského pro 
ozdobu kaSny, které proti Jindfisské ulici sta- 
vala. Na t6é kasné stéla socha sv. Vaclava az 
do r. 1827, kdy postavena jest na zvlastni pod- 
stavec proti nékdejs{ hlavni straznici ,u Vun- 
Svicti*. Roku 1848 odehral se pred sochou 
kus mistni historie. Ctly se tu nékolikrat la- 
tinské i slovanské mSe a zvlasté pamatnd bo- 
hosluzba slovanskd byla v Svatodusni pondélf 
dne 12. éervna, V dobé novéjsi, zvlasté v le- 
tech 1861—71 vykondény pred sochou sv. 
Vaclava nékteré vyznamné demonstrace a slay- 
nosti, zejmena velkolepd slavnost svécen{i pra- 
poru prvniho spolku feznikt prazskych r. 1869. 
— Pii odstraiovani sochy v postavei nalezena 
byla plechova krabitka, v niz byla mald 
kustka a ztrouchnivély papirek. Kdyz se pti- 
hlizelo k papirku, aby podal’vysvétleni o pii- 
lozené kistce, rozpadl se tento v prach pfi 
prvnim dotknuti. 


Socha sv. Jana Nepomuckého, kter4 
stala do neddiyna na sv,-Vaclavském naémésti, 
postavena bude na ndémésti vySehradském. 


Brikcy-ho zvon z Nechvalic prelit. 
Horlivy a velezaslouzily dp, farét nechvalicky 
J. Roskot dal u prazského zvonare Josefa 
Dépolda v kléstefe sv. AneZky na Frantisku 
preliti zvon ,umiri¢ek*, jehoZ s4m popisuje 
v Methodu roé. V. str. 17. a vyplnil tim zpu- 
sobem nejsnadnéji prosbu odboru archaeolo- 
gického, Zvon ten —~ pfSe dp. fara — mél 
prekrasny hlas zyucny, byvalo ho giroko da- 
leko slychati a tvoril se obéma druhymi 
zvony sv. Mikulésem litym r. 1575 od téhoz 
Brikeyho a P. Marif litou r. 1496 nejlibez- 
néjsi po celé krajiné znamé libozyuéné zvo- 
néni, R. 1856 dostal v mésici breznu trhlinu. 
Byl pohteb jakéhosi Lachouta z Bratfejova a 
zvonilo se vsemi tremi. Najednou lidé mla- 
tice ve stodolach spozorovali, ze zvon umi- 
racek chrapti a ztratil svéj zvuény hlas. Pak 
ale jeSté zvonili, a% dostal puklinu. Zvon r. 
1591 lity ozdoben jest znamou podobiznou 
Rrikeyho a ozdobami kolem koruny vyskytu- 
jicimi se také pi jinych zvonech od téhoz 
proslulého zvonate litych, Architekt Baum 
s redaktorem tohoto listu. prohlédli zvon 
u Dépolda ak Zdédosti jejich otisknul obétovny 
nix sochat Simek, Glen #editelstva a vyboru 
umélec, i archaeologického, podobizuu a znak 
Brikeyho, jakoz i kus opakujici se okrasy 
kolem koruny a daroval je , Museu kiestan- 
skému“ poznendhla vznikajicimi jednotlivymi 
dary prdtel domdciho uméni. Brikcyho zvon 
od Dépolda prelit jest vérné, pouzes pridanym 
napisem a letopoétem pfYeliti. Po 25 letém 
mléen{ kovyovd tista jeho zase rozezvutila se 
Dp. faréfi néleZi zasluha, Ze vymohl pfeliti 


ame JG om 


svonu libozvuéného a pamadtného. Stary umf- 
ra¢ek nechat zvoni ku vzktisenf vsem, jejichZ 
zesnuti ohlaSovati bude. Chréim nechvalicky 
zaznivati bude poznovu ladnym trojzvukem, 

Jan Swerts +. Dne 12. srpna zemfyel 
y Marianskych ldznich fiditel prazské aka- 
demie pro vytvarné uméni Jan Swerts. Na- 
rodil se v Antwerpeu-4ch 1820 astal sev 19. 
roce véku svého Zikem tamnéjsi Akademie 
a pozdéji zikem profesora de Keyser-a. S umé- 
leckym druhem a piitelem svym Guffens-em 
konal napotom studia v Rimé, Parizi, Diissel- 
dorfu, Mnichové a Drazdanech. V roce 1855 
do 1858 provadéli Swerts a Geffens histo- 
rické malby na sténdch nové bursy v Ant- 
werpen, které vsak pozdrem dne 3, srpna 
1858 zniéeny jsou. Pozdéji ozdobili oba umélei 
novy kostel sv. Jifi v Antwerpendch malbami 


na obmitce. R.°1874 byl Swerts povolén za 
nastupce i‘iditele Trenkwalda na akademii 
vytvarného uméni v Praze, kde mu svérena 
jest vyozdobeni sv. Annenské kaple ve vele- 
chrému svat Vita. — Umrtim Swerts-ovym 
uprazdnénoe jest opétné predilezité misto fi- 
ditele akademie pro vytvarné uméni a jsme 
velice ZAdostivi na budoucf obsazeni, zda-li 
opétné v ciziné hledéno bude, éeho doma na- 
lézti lze. Mamet zajisté umélce domaci, kteri 
predeilému fiditeli nejen se rovnajf, nybrz 
v umélectvi jej znacéné prevysuji. Bylo by 
jiz véru svrchované na éase, aby se domacimu 
tistavu takové dileZitosti dostalo té% doma- 
ciho ‘iditele, ktery by za prvni chloubu svou 
povazoval povzneseni uméleckého tstavu vla- 
steneckého. At se jiz koneéné prestane choditi 
pro rozgumy do ciziny! Lehner. 


——_ Fer Ober — 


Mosaihka. 


Narcdni knihovna v Pafizi. I. ro¢nik ,Amaire 
statistique de la France* obsahuje prehledny se- 
znam pokladu knéh v Parizské narodni knibovné 
nahromadénych, z natizeni ministerstva vyucovani 
sepsany. Seznam sestuven jest na zdkladé revise 
r. 1874 predsevzaté, ktera udala 2,049.482 tisténych 
spisu vseho druhu, malych a velkych. V r. 1789 
bylo jich 800,000, pfed dvaceti roky 1,500 000. 
Roéné pribyva 15 az 20.000 novych Gisel, odva- 
dénim povinnych exemplaii ve Francii tisténych 
spisi, darem, vyménou a koupi. Na odbor theo- 
logie pripada z thrnného poétu v r 1784 199 499 
tiskopist, na védy pravnické 299.028, na déjepis 
626.553, na filosofii, prirodovédy a uméni 457.618, 
na belletristiku 411.949, oddéleni dél zvlastnich ko- 
netné 54.835 ¢éisel. Vedle tohoto rozdéleni celko- 
vého jde jiné, zevrubnéjsi, které v katalogu a 
v sestaveni knihovny provedeno jest. Zahruuje 
32 serif pismenami poznamevanych. Prvnich sest 
serii nalezi theologii a cirkeynimu pravu. Z 199.499 
tiskopisi theologického a cirkevné - pravnického 
obsahu, které se r. 1874 v knihovné nachazely, 
bylo viadéno: do serie A pismo svaté, 23.833 deél, 
do serie B Liturgie, concilia, 27.376, do serie C 
otcové cirkevni, 7.183, do serie D katol. theologie, 
86774, do serie D* heterodoxni theologie, 31 821, 
do serie EK cirkevni pravo, 22.512 dél, do serie K* 
prirozené a narodni pravo, zabrauje 9.626 tisko- 
pis, serie F civilni pravo, 289 402; to jest ta nej- 
rozsahlejsi ser. po ser. L, déjiny Francie, 441-836 
isel 6itajici. V ostatnich déjiny obsahujici serii 
G—P? éitalo se takto: obecné déjiny 25.818 éfsel, 
cirkevni privo 22.8.9, staré a byzantské déjiny 
36 822, italské déjiny 12.998, déjiny némec stati 
38560, anglické déjiny 19.243, déjiny ostatnich 
evropskych stat a jinych dili svéta Ghrnem 28. .47 
cisel. Serie R filosofie, fysika, vykazuje 87 858, 
serie S védy prirodui, 69.463, serie T medivina, 
68.483, serie V matematika, primyslova techuika 
a pod. 95.176, serie V? hudba, 177.521 éfsel. Od 
roku 1739 do 1753, kdy prvni zevrubny katalog 
knihovny tisknouti se dal, nebyl odbor hudby ani 
v nem zastoupen, nynf ma v ném svij zvldstni 
seznam. Serie Y poésie, éité 155.672, serie Y? 


romény, 71947, serie Z filologie, 132.576 ¢fsel. — 
Katalogy knihovny jsou pro sebe znaéné bohatou 
knihovnou vy malém. Nynéjsi knihovna narodnf 
jest néco pres 400 let stard. Kral Ludvik XI. za- 
lozil ji r. 1475 — tedy skorem touze dobou, v nizZ 
Maxmilian I. videiskou dvorni knihovnu zalozil 
— kdezto knihovna o stoleti drive kralem Janem 
a Karlem V. zalozena, ktera v roku 1373 910 knéh 
Gitala. v roce 1429 do Anglie odvezena byla. 
Frantisek I dal roku 1544 novou knihovnu, kterd 
tehdaz 1890 knéh, mezi nimiz jen 109 tiSténych, 
Gitala, do Fontainebleau prenésti, kde ji sloucil 
8 knibhovnou svou a jinymi. Za Jindficha 1V. pfi- 
Sla r. 1595 nazpét do Parize a byla od toho krale, 
jakoz i od jeho syna Ludvika XIII. velmi oboha- 
cena. — Ze dvou milliond tiskopisi knihovny pa- 
rizské vy porovnani s jinymi milliony svazki po- 
dobné ziizenych knihoven yv jinych hlavnich a 
mistnich méstech Ize si pfedstaviti to mmnozstvi 
spist od 400 let tiSténych a sebranych. Velmi 
mnohé a sice to nejvzacnéjsi jest ovSem veskerym 
knihovnam spoleéné; statisice svazki nachaézime 
v knihovnach videnskych, mnichovskych, berlia- 
skych, petrohradskych, timskych atd., v téchze 
vydanich jako v Prarfizi, a kazda z onéch knihoven 
jest zase zvlasté bohata na speciality vlastni zemé, 
Jako parizska na francouzské déjiay, bellestriku 
ap. LIoventat throného bohatstvi dal by se sesta- 
viti quantitativné; s qualitou se to ma ovsem jinak; 
uschovany zitistavaji v knihovndach veskeré tisko- 
pisy jednou ziskané, trvanlivou vSak cenu ma a 
podrzi pomérné jen malo spisi, a pfedce jen dle 
poctu téchto méri se duSevni pokroéilost. 


Prorok pred Gasem. Goticky chrém y Ryn- 
ském Koliné neni jesté dostavén a profes. Heim 
v Curychu jiz pfednasel ve spoleénosti piirodo- 
védecké o tom, kdy se chraém ten rozpadne Vy- 
stavén jest chrim ten az na malé Gastky z kamene 
na pohled krasného, ale kamen ten pisobenim 
vzduchu velmi snadno se rozpaddv4 a méni se 
v prst. Poruseni toto pry jizZ nyni vniklo do pi- 
iti ohromnych, Dle slov prof. Heim-ovych neu- 
plyne ani tisic let a katastrofa nastane. Lehitex 


Nakladem vydavatelovym. — Z knéhtiskarny MikulaSe a Knappa v Praze, v Karliné. 


THOD. 


(asopis VENOVANY UMENL KRESTANSKEMU. 
Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie ktestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 9. 


’V Praze, dne 30. zaii 


(879, Rotnik V. 


OBSAH: Votivni chrém Spasitelfiv ve Vidni. IV, Vniténé uprava, — Cirkeyni umén{ na svétové vystavé v Pa- 
MiZi roku 1878, — Z Akademie k¥estanské: Odbor umélecky. —- Domdcf zprdvy; PraSnd brd4na dle ndyrhu 
architekta Mockra, — Mosaika, — Jan Karel Rojek, dékan Budyiisky, Dodatky k Zivotopisu, 


Votivni chram Spasiteliv ve Vidni. 


Pise F. J. Lehner. 


Ku stavbé uzilo se vice druhi kamene, 
jak toho vyZadovala potf¥eba. K uvarovdni 
pozéru jsou krovy jakoz i stolice zvoni ze 
Zeleza, stfechy pak kryty bridlou dvouba- 
revnou. Odtok vody ziizen jest dle soustavy 
stredovéké. Dvéfe a vrata jsou vesmés du- 
bové, kovdnim a fezbou ozdobovand. Poly- 
chromnimu ozdobent vnitrku odpovidié i pod- 
laha rozmanité vykl4dana. 

S architektonickym ¢linkovanim tizce sou- 
visi bohaté sosnicka okrasa, lapida4rnim pismem 
svym vypravujici dilo vykoupeni lidského. 
Chrim Spasiteliv lici predevsim déjiny vy- 
koupen{ na hlavnim prtieli, na obou pak 
boénich stvofenf a posvéceni Clovééenstva, 
tak Ze cely zevnéjsek vymluyné kdze, co 
trojediny Bah ku spdse lidské u¢initi radil. 

Na prostéednim pilfti hlavniho portdlu 
stoji Zehnajici Spasitel, oznamujici, Ze se 
tudy ystupuje do svatyné na Jeho jméno 
zasvéecené; po boku jeho spatfuji se pak 
muzi starozdkonni, ktef{ jej predchazeli, na 
ného pfripravovali a jej piredobrazovali; na 
pravo: Mojzis, Aron, Samson a Jan Kititel, 
na levo: Abel, Noah, Melchisedek a Isak. 
Nad nadpraZim upraveno jest tfindct vyklenkt; 
vy prostrednim nad sochou Spasitele  stoji 
andél s knihou Zivota obklopeny sborem apo- 
Stolskym. A tak navStévovatele vité hned u 
vehodu Vykupitel svéta v privodu svych 


posli starého i nového zikona, VY tympanonn | 


vyobrazuje se pak strucné Zivot Péné tfemi 
vyjevy. Jsout to: Narozen{ Pané, kéz4nf na 
hofe, ukfizovini. V obou tympanonech vedlej- 
Sich yehodi doplhuje se pitirozenou mérou 
zivotopis P4né uddlostmi, které predchazely a 
ndsledovaly. Sochy ¢tyr proroki: Davida, 
Tsaidse, JeremidSe a MichedSe, narozen{ Pané 
véSticich vysvétluji vyjev v tympanonu levém 
vyobrazujici zvéstovani andélské, Pravy portal 
vedlejsi ukazuje pak vzkiiSeni Péné a 4 sochy 
orodovnikd, (sv. Frantisek Ser., Alzbéta, Zofie 
a Maxmilian) vjejichZ ptimluvu odporouci{ se 
v den vzkifSeni plivodcové chrému: cfsar, 
cisafovna, matka mocndie a zvécnély bratr, 
zakladatel kostela 

Je-li spodni Gast hlavniho pricelf ti- 
tulnim listem ,chramu Spasitelova‘, spatiu- 
jeme na vystupujicim portdlu nejsvétéjs¢ Tro- 
jict Bog a po obou strandch sbor étyr evan- 
gelistii a svatych patroni veSkerych rakou- 
skych kralovstvi a zemf. Celé Rakousko bu- 
dovalo tento chrim, Svétcové ndrody své zde 
zastupuji v pantheonu rakouském. Sy Vaclav 
a sy. Jan Nep. své Cechy, sv. Cyrill a Method 
Moravu, sv. Hedvika Slezsko, archandél Mi- 
chael a sy. Stanislav Hali¢é, sv. Rochus Chor- 
yatsko, sv. Spiridion Dalmacii, sv. Jif{i Kra- 
jinu, sv. Stépdn Uhersko, sv. Coloman dolni 
Rakousko, sv. Virgilius jiznfi Tyrolsko, sy. 
Aegid Korutany, sv. Josef Korutany, Krajinu, 
Styrsko, Istrii a severn{ Tirolsko, sv, mar- 


krabé Leopold Dolni Rakousy, sv. Jiff Kra- 
jinu, sv. Mikulds Barsky, patron lodnikd, 
Bendtky, sv. Ladislav krél Sedmihrady, sv. 
Justus Terst a sv. Ruprecht Solnohrad. Par- 
lament svéteci v priéelf votivniho chrdmu 
jest obrazem ¥f8e, zrcadlem déjin; ukazuje 
minulost a ptedpisuje budoucnost. Rakousko 
jest ¥i8e kfestanskych nérodi. Prdva nérodéi 
jsou stanovena, Svétci nérodi a zemi kolem 
nejsvétéjsi Trojice jsou obrazem ‘ise, cestou 
budouef spravy. 

Trett patro hlavnfho priéelf s_ obrov- 
skou lomenic{ oslavuje spole¢nou vsech né- 
rodi v Rakousku Zijfcich pomocuici a oro- 
dovnici, blahoslavenou Pannu, Krdlovnu svétci 
a svétic. Kristus Pan korunuje matku svou, 
Marii Pannu. Krdlovna andéli obklopena. jest 
z4stupci deviti ktiri andélskych. Krdlovnu 
panen velebi za zéstup panensky: sy. Ce- 
cilie s Anezkou, sv. Katetina s Barborou. 
Krélovnu vsech Svatych chvali zéstupci svétcd, 
vidy vojin, duchovni a cisat; na jedné vézi: 
sv. Jiff, sv. Wolfgang a Karel Velky, na 
druhé vézi: sv. Florian, sv. Stépdn prvni 
mucenik a sy. Jinditich II: 

Je-li na hlavnim priéelf velkymi tahy 
vyobrazeno pismem kamenym dilo spasenf{, 
jest na bocnim pruceli ktizové lodi jizni 
v tympanonu vyobrazen pdd prvnich lidi 
v r4ji na vykoupeni ukazujici, v predsini pak 
jest osm proroki lid na vykoupen{ pfipra- 
vujicich: Elias, Ezechiel, Daniel, Joel, Amos, 


Jonas, Zacharids, Malachias, Nadéji a totize 
po spaseni odpovidd s druhé strany splnéni, 
spdsonosnému dilu prvni bozské osoby skutek 
treti bozské osoby. V tympanonu vchodu do 
kiiZové lodi severni spatruje se seslani Ducha 
Svatého; osmero pak prorokim na strané 
protéjsi odpovidd zde 8 otci cirkevnich, 4 
vychodnich: Athanasius, Reho¥ Naziasensky, 
Cyrill a Jan Zlatotsty a 4 zipadnich: Ambroz, 
Hieronymus, Augustin, Rehot Velky. Nad 
dvefmi do sakristie jest tympanon ozdoben 
reliefem dobrého pastyre, malé pak branka 
ku predsini, kudy se vystupuje na dvorni gal- 
lerie soSkami patroni cisafské rodiny a pro- 
tektora chrému i jeho manzelky: Rudolf, Gi- 
sela, Karel Bor. a, Margareta. — Na velko- 
lepém dile pracovalo vice sochafi, mezi 
nimiz: Jos Gasser, J. Benk, nds Levy, A. 
Schmidtgruber, Petr Kastlunger, Melnicky, 
Bauer, Erler, Pilz, Dietrich, Zafouk, Feszler, 
Proleuthner a j. 


ZAstupové kamenych soch na zeynéjsku 
zéslibného kostela videiského hldsaji vymluvné 
katolickou nauku o stvoreni, vykoupeni a po- 
svéceni Clovééenstva. Bohaté a dobre pro- 
myslené soustavé architektonické odpovid4 
rovnézZ bohatéd a dimysln& soustava kfestan- 
ské nauky. Cirkev a chrim jsou v poméru 
vzoru a obrazu. Kiestansky chrém jest jiz 
zevné obrazem kyYestanské viry. U vétsi mire 
pak u vniti svatyné. 


IV. Vnitimi Giprava. 


Vstupuje-li prichozi hlavnim portélem a 
zastavi-li se v hlavni lodi hned pod kruchtou 
(viz pidorys 8 v Methodu str. 86), spatiuje 
najednou veskeré podstatné ¢éstky vnitiku a 
dekorace, jak vyobrazeni ukazuje: pilfie 
uSlechtile Glankované s okrasou sosnickou, 
bohaté malby klenbové, malovand okna, ozdob- 
nou mosaiku podlahy, oltére, kazatelnu, kan- 
delabry ap. Do vniti svatyné pad4 mnozstvim 
oken bohaté svétlo lomené malbami ve skle 
vpdlenymi a plni hlavni i vedlejsi prostory 
chramuyé barevnym leskem. Veskeré okna, 
jichZ celkem 78 se ¢ité, mamnoze rozméri 
obrovskych, vyp]néna jsou bohatymi obrazy 
vétsincu figuralnimi, jejichZ ndkresy pochazejf 
od nejproslulejsich mistri domdcich, jako 
jsou: nas Iiihrich, Sequens, Trenkwald, 
Steinle, Laufberger, Rieser, bratti Karel a 
Frantisek Jobst, Worndle, Geiger a Mayer. 
Velkolepy tikol poskytoval vdéénou  praci 
prvnim uméleim. Dlouho zanedbdévand malba 
ve skle znovu ku cti prisla a péstovana jest 
od mistra nejpovolanéjsich, Vesker4 okna 
sjou darovéna. Clenové domn eisa¥ského, du- 


chovenstvo, Slechta, spolky a osoby soukromé 
zde dary svymi ¢estné zadvodily. Veskery 
naklad dostoupil thrné na 225,000 zl. r. m. 
Déjiny a legendy posvdétné étou se zde kol- 
kolem vokndch nddherou barev sepsané. Tak 
v 19 oknech sedmero kapli kar obklopujiefch 
velky cyklus Mariansky, Zivotopis Roditky 
Bozf v obrazech vypravuje M. Trenkwald. 
Zivotopis kufzete apostolského sy. Petra vy- 
plhuje sedm stran zdvérku chorového nad 
arkidami ochozu; ndvrhy zhotovil Josef Fih- 
rich, cartony vyvedl Worndle, Od naSeho 
Sequense pochdzeji cartony tif oken: Svar- 
cenberského, Rajhradského a Olomtckého da- 
rovanych od knizZete Jana Adolfa Svarcen- 
berka, kléStera Rajhradského a kardindla- 
arcibiskupa Olomtckého landhrabéte Bediicha 
z Firstenberku. V okné Svarcenberském za 
Cechy vyobrazeno jest martyrium sy. Vaclava, 
nad nim pak patronové zemsti: sv. Ludwila, 
sv. Vojtéch, sv. Jan Nepomucky, ve vrehni 
kruzbé: sy. Cyrill a Method, sy. Prokop, sv. 
Vit, sv. Norbert a bl. Anezka Pemyslovna, 
Okno Rajhradské m4 dva vyjevy; na jednom 


- i = 


_——— 


Zane AL __—__ Ze 


ss 


ql 


jf pe 
jf YW = pees a Ee 


yasiteloya ve Vidni, 


Vuittek votivniho chramu 5 


= 100 ~ 


obrazu lié sé zdzrak 2 legandy sv, Benedikta 
a sestry jeho, sv. Scholastiky, kterak k jeji 
modlitbé n4hl4 boufe se strhla a rozlouéenf 
se obon zabrénila; na drubém obrazu spatiu- 
jeme podnét k zalozen{ klastera rajhradského : 
Vintit poustevntk prijimd od biskupa prazského 
Severa naposled télo Péné a um{fra v rukou 
svého kiténce vojvody Béetislava Ceského 
8 prosbou o zalozen{ klastera, Okno Olo- 
mtcké vyobrazuje rovnézZ dva vyjevy: marty- 
rium bl, Jana Sarkandra a sy. Bedficha, pa- 
trona dércova, kréle ku pokéni napom{najiciho. 
A tak kazdé okno m4 svého darce a své 
obrazy. Okno ecfsa¥e a efsafovny, cisafe Fer- 
dinanda a Frantiska Karla, korunn{ho prince 
a ditek rodiny panovnické, Karla Ludvika, 
Vilima, Albrechta, Rauschera a Kinské-ho, 
okno éeskych Sslechtiéen a solnohradské, Jich- 
tensteinské a haynaldsk6é, mésta Vidné a Sinovo. 
Déjiny kfestanské vsech krdlovstvi a zemf 
rakouskych zde vyobrazeny jsou jednotlivymi 
seenami patroné jejich, Cechy a Morava majf 
zde své déjiny sv. Cyrilla a Methodéje, sv. 
Viclava a bl. Jana Sarkandra, Uhry sv. Sté- 
pana, Hali¢ sy. Stanislava, zdpadni zemé 
mocnifstvi sv. Severina, Rakousy sv. Leopolda 
a sv. Ruperta, Styrsko a Korutany sy. Josefa, 
Chorvitsko a Slavonie sv, Hieronyma. K tomu 
déjiny vykupitelské: svat& rodina, narozenf, 
ktest, proménéni a vetefte Pané, skutkové 
milosrdenstvi, podobenstvi evangelické, patro- 
nové dérci — to vse éte sena téch obrazech 
ve skle malovanych, pravd to ,biblia pau- 
perum‘, kdazini barvou zachycené, déjiny 
nazorné. S bohatosti latky zdvodila obétovnost 
darct. Ze také sloh se t¥ibil a technick4 
stranka prospivala, kdoZ by pochyboval ? 
Vétsinu oken zhotovoval tstav Geilingiv ve 
Vidni a Neuhauseriv v Innomosti, menisi 
é4st doddval Kratzmann jun. vy Pesti. Kéz by 
probudil a vypéstoval sv. Vit na Hradéanech 
podobny primysl vy Cechéch! : 
Po malbéch v oknech va4béji oko pirede- 
v8im na klenbé a na plochéch stén malby, 
které ve votivafm chrimu Pdné tak uspora- 
ddiny jsou, Ze s pribyvajici vyskou a 5s pri- 
blizovanim se ku choru barev i nddhery pfi- 
byvé. Malby rozprostirajf se po veskeré klenbé 
chrémové, v presbyteriu pak sestupujfi az na 
vrehni stény nad oblouky arkad a pokryvajf 
v kaplich chor obklopujicich také spodnf 
plochy stén is polosloupky stihlymi nebo pit- 
porami v rozich. A tak nejdilezitéjsi ¢astka 
domu Boziho, svatyné oltéinf, kam zrakové 
véficich stale sméfujf, nddherou a bohatosti 
barev nejvice se vyznatuje, Vyjimajice zcela 
podfizenou dekoraci klenby zistaly predsiné 
pod kruchtou a vé%mi bez maleb. V lodi 
hlavyni a kifizové obmezuje se malba skoro 


jen na klenbu. Stén4m arkdd v hlavnt lodi 
dostalo se jen skromné okrasy malovanymi 
znaky veskerych krdlovstvi a zemi HSe, Jest-li 
ze pilifém a sténdm lod{ boénich ponechala 
se prosté barva kamene teple Sedého téuu, 
vyvinuje se nad pozlacenymi hlavicemi pripor 
polychromie nejprvé v jemnych a prechodnich, 
napotom ale v rozhodaych a Zivych ténech. 
Na klenbdch lodi botnich, na vykrojenych 
trojhranech arkéd a klenby lodé stiedui, 
jakoZ ina veSkerych vice neb méné podfize- 
nych mistech pohybuje se polychromie nazvice 
v ornamentdlnich vzork4ch, druhu bud ro- 
stlinného, bud geometrického. Stiedni pole 
hlavni klenby jsou vsak vyplnéna malbami 
figurélnimi, jimZ% se dostalo mista ina sténdch 
choru. FPot{fnajice od vehodu spatrtujeme 
v klenbé nad krucktou stvorenf prvnich lidi 
s obrazem Boha Otce sborem andéli obklo- 
pen¢ho, K tomu drua{ se ve stfednich polfch 
klenby hlavni lodi rodokmen Krista Pana 
% kotene Jesse vyrtistajici. Poloviéni figury 
rozvétvuji se v ratolestech révovych az ku 
étverci, kde lodi se prostapuji, jakozZ i do 
klenby choru i lodi kifizové, kde ku pribu- 
zenstyu télesnému druzi se dals{ rodina Pané, 
pribuzeustvo duchovnfs, apostolé a muéedlnici. 
Na konci hlavni lodi u étverce kiizového za- 
konéuje se fada obrazem Rodiéky Boz#i, na 
konci choru pak obrazem Spasitelovym. Ve- 
Skeré malby provedli brat#i Jobstové. 
Rodokmen Pané pferugen jest klenbou 
étverce kiiZového, v jehoz stféedisti spatiuje 
se Berdnek BoZfi, v nepravidelnych pak polfch 
klenby hvézdovité vzn4s{ se osm andéli v fas- 
natém odévu s§ ndstroji umuéeni Padné, na 
zlatém pozadi a ve étyrech zevnéj§ich polich 
4 evangelisté. Maloval Ferdinand Laufberger. 
Na sténdch arkddnich z4vérku chorového 
mezi okny a oblouky jsou na zlatém pozadi 
vyobrazeny v sedmi vyjevech déjiny Noahovy, 
jakoZto predobrazeni osudi Spasitelovych a 
Cirkve od ného zalozené, 1. Noah pfijfma4 od 
Boha rozkaz ku staybé archy. 2. Stavba archy, 
3. Vejiti do archy. 4. Potopa svéta. .5. Na- 
vrat holubice s ratolesti olivovou. 6. Vyjiti 
z arcby. 7, Obét Noahova, Dimysln4 kompo- 
sice jest poslednim dilem Fihrichovym. Vy- 
vedl August Worndle. Stény obou étverci 
k zévérku chorovému pf¥idanych (viz pi- 
dorys) vyplnény jsou allegorickou komposict 
predstavujici ¢tvero Zivlé ve sluzbé Cirkve. 
Arkédni stény poslednich dyou étverci ku 
kiZové lodi ptilehajicich posléze jsou po zpi- 
sobu stredovéké fysiologie ozdobeny typolo- 
gickymi symboly obétnou smrt JezfSovu a 
vzk¥isenf jeho vyobrazujicimi: fenix s pla- 
ment vystupujicf, pelik4n vlostni krvi ml4- 
data sv& krmicf, ley na zddnlivé mrty4 ml4- 


— 101 — 


data svi dychajici a jim takto tietiho dne 
Zivot udilejici, orel do vin se ponorujici a 
tak mladost svou obnovujici. 

V menSim méfitku, za to vsak bohatéji 
a rozmanitéji vyozdobeny jsou oku mnohem 
bliz8i_ klenby ochozu-a kapli chor obklopu- 
jicich, dilem ornamentélné, dilem figurdlné. 
Zebra jsou zlacené a pestre obroubenymi pds- 
kami obehnana. Ornamentélni Astky skladany 
jsou z listi liturgického (réva, klasy, palmy, 
raze a p.). Skupeniny figurélni jsou zde ma- 
lovény na modrém pozadi zlatymi hvézdiékami 
posdzeném. Vypodobiuji se tuto hlavni tri 
slavnosti cirkevni: vanoce, velkonoce a svatky 
svatodusni. Kaple jsou pak tplné vymalovany, 
tak Ze holy k4men nikde vidéti nelze, stény 
spodni okrasou éalounovou; vrehni pole zu- 
stavuji se pro pozdéjsi figurélni ozdobu. Na 
klenbé sedmero kapli jest sedmero andéli dr- 
Zicich blanky, na kterych po fadé éte se latin- 
ské ,Ave Maria.“ Malby proved! Fr. Jobst. 

Ku éetnym malbim fadi se plasticka a 
ostatni dekorativni okrasa kostela. Sochafi, 
intarsiatofi, mosaicisté a femes|nici kov vzdé- 
lavajici méli vdééné tikoly. Prvnéjsi dodavali 
praci sosnickou pro pilfte hlavni prostory a 
kapli. V presbytafi stoji na pilifich ctihodné 
postavy dvandcti apoStoli od Fr. Erlera. Ze 
€tyt kapli lodi kiizové jest kazd4 ozdobena 
&tyrmi sochami. V kapli kfestni. (viz pido- 
rys 4) jest ¢tvero mucenniku obého pohlavi; 
svaté Barbora, svat. Stépan, svat. Vavrinec a 
sv. Katetina od Zafourka; v kapli cisarské (2) 
rodina Pané: sochy Marie Panny, sv. Josefa, 
sy. Anny a sv. Joachima od P. Gastlungera; 
vy kapli princi (3) sv. Leopold a sv. Alzbéta 
od Purkarthofra, sv. Helena a sy. Ludvik od 
Bechera; v kapli Salmské posléze postavy 
éty¥ zakladateli feholnich: svat. Frantisek a 
sv. Brigitta od Purkarthofra, sv. Benedikt a 
sv. Terezie od Feszlera. V kapli pravé jme- 
nované postaven jest prvni pamétnik: skvostna 
tumba hrabéte Mikulase Salm-Reifferscheidta, 
cisatského polniho hejtmana za Maxmiliana I. 
a Karla V., obrance Vidné proti Solimanu II. 
y 1529, 
nandem I ziizeny, reliefy bohaté okrasleny, 
jimiz liéi se rekovn{i skutkové hrdiny, byl 
z Rajce, panstvi Salmského, ndkladem staro- 
Zitnického spolku videiského sem prenesen, 
— Také pilite predsiné maji svou okrasu sos- 
nickou. Stiéedni pilff hlavnfho portélu ozdoben 
jest u vnitr kollos4lni sochou andéla blanku 
driiciho s népisem: ,Svédectvi zajisté Jezi- 
Sovo jestit duch proroctyi.“ Zjev. 19,10. Na 
pilitich pod kruchtou jsou sochy sv, Ludmily 
a sy. Veroniky, u vchodu pak do postrannich 
lodi na pilffich sochy svat. Bonifacia a svat. 
Severina. 


Tento pomnik Karlem V. a Ferdi- | 


Architektonické, soSnické a malffské ndd- 
hefe budovy odpovid& stejnou mérou vnitrnt 
vybava. Nejdilezitéjsim a prvnim predmétem 
katolického chramu jest hlavni oltét. Hlavnf 
oltar votivniho chrému jest tudy prvnim skvo- 
stem neobyéejné nadhery. Uzilo se nejvz4cnéj- 
Sfho materialu a nejdokonalejsi techniky umé- 
lecké. Zari drahokamy a mosaikou, zlatem a 
emailem. Jest vyveden s nejskvostnéjsi n4d- 
herou, jaké kfestansky ol4¥ schopen. YV du- 
chovnim stiedisku celého chramu_ soustfedilo 
se vsechno: umélecky dimysl, nejyzdcnéjsi 
material, nejdokonalejsi prdce, Za vzor slouzil 
svobodné stojici oltét ciboriovy, ktery zdobival 
jiz starokrestanskou basiliku a udrzel se az 
do XIII. a XIV. stoleti. 

Formy této uzZito jest nejnovdji také 
v Karlinském chrému P&né sy, Cyrilla a Me- 
thodéje. Ctyfi do pravidelného étverce posta- 
vené sloupy z ¢ervené saské Zuly s bilymi pod- 
valy a hlavicemi nesou baldachin z istrian- 
ského kamene. Baldachin m4 tvar dvou pro- 
tinajicich se stfech sedlovych, Supinatymi de- 
skami krytych, nad jejichzZ tiedem, kde se 
prostupuji, vysok& vizka sedi. Na sloupech 
jsou postaveny v predu sochy dvou biskupi 
a muéenniki (sv. papeze Klementa a sy. Po- 
lykarpa), v zadu dvou krdlovskych matron 
(sv. Adelhaidy a matky jeji sv. Mathildy). 
Krizové klenba ozdobena jest malbou allegori- 
ckych figur pfedstavujicich ¢tvero z&kladnich 
ctnosti: Prudentia, Justitia, Fortitudo a Tem- 
perantia, Na syorniku u prostred vznasi se duch 
svaty ve zpisobu holubice. Kolmé plochy étyr 
ostrych lomenic jsou mosaikou okrdsleny. Na 
predni strané spatiuje se Maria Panna jakozto 
Orans ¢i Orodovnice v zlaté mandorle, hiava 
hadovu potirajic a po obou bocich ve spod- 
nich koutech dva klanicise andélé s bl4nkami, 
na kterych ¢te se népis Luk. I. 46 47: 
»Magnificat anima (mea Dominum) — Exul- 


| tavit spiri(tus meus in Deo salutari meo).“ 


Mosaikovy obraz daroval Pius IX. a pracovén 
jest v papezké dilné vatikénské. Mosaikovy 
obraz na strané protéjsi ukazuje Krista na 
duze sedicihos knihou Zivota mezi dvéma an- 
dély s kadidelnicemi, Na obou boénich lome- 
nicich jsou andélé; andél spravedlnosti s vahou 
a mecem na strané evangelni andpisy v kou- 
tech spodnich: ,, Venit dies magnus irae ipso- 
rum et quis poterit stare.“ Apoc. VI. 17. Na 
strané protéjsi andél apokalipticky s knihou 
sedmerou peceti zavrenou, a v rozich napisy: 
»@ui non inventus est in libro vitae — mis- 
sus est in stagnum ignis,“ Apoc. XX. 9. Ctyry 
jmenované lomenice jsou stranicemi prostupuji- 
cich obou stfech sedlovych. Uvnitt mohittné 
fidly odtud na zpisob vizky vystupujici stoji 
v prirozené velikosti postava Spasitelova pra- 
* 


— 102 — 


vici Zehnajiciho, obklopen4 étyfmi andély s né- 

troji umuéenf Pané na sloupkich spotivaji- 
cimi. VSech patero soch vyvedeno jest z po- 
zlacené galvanoplastické médi. 
gtoji na étyrech mramorovych stupnich vyvyseno 
nad podlahu presbyteria, Pod timto pravé po- 
psanym baldachinem jako by ve své kapli 
umistén jest co nejvzdcnéj8i skvost vilastn{ 
oltar. 

Stal oltdé*ni z¥izen jest z bilého mra- 
moru. Predni jeho strana rozélankovdna jest 
Sesti sloupky z egyptského Zluté oblaékovaného 
alabastru, o které deska se opird a plochy 
mezi sloupky vzniklé vylozeny jsou masaikou, 
tak Ze celek kamenému antipendium se podoba. 

Vystavnost oltdini (retabulum) spoéiva 
na basamentu z egyptského mramora a cela 
vyvedena jest z pozlaceného galvanoplastického 
broazu s malovanymi obrazy a okrasami emai- 
lovanymi (émail champlévé), Az do vysky 
dvirek tabernaklovych vystupuji hladké, jen 
ryté desky bronzové na zpisob hmotného pod- 
stavce Pouze v obou polich bezprostiedné 
k tabernaklu pfriléhajicich spatfuji se typo- 
logick& vyobrazeni vy emailu, na levo Abraham 
syna svého Isaaka obétujici a na pravo Josef 
egyptsky bratiim sen vypravujici. Dvirka ta- 
bernaklu ozdobena jsou monogramem Kristo- 
vym a starokfestanskymi typy: dole berdnek 
velikonotni, svrchu ryba v bilém emailu, Ve 
vysce oblouku jetelovitého, kterym dvirka ta- 
bernaklu zakonéena jsou, bézi vlys s osmi 
emailovanymi medaillony. V obou prostied- 
nich vyobrazen jest Kristus vy pravo co dobry 
pastyr zbloudilou ovci z trni osvobuzujict, 
v levo co muz bolesti, krvi z rany otevieného 
boku kalich naplhujici. Po obou strandch 
fadi se pak Sest jinych kulatych obrazi s mu- 
éediniky a vyzndvaci vesmés sedicimi a pred 
sebe hledieimi, jakozto zdstupci rozliénych 
stavi, v levo: krél Sigmund burgundsky, aba- 
tyse Gertruds, kajicnice Marketa Cortonska, 
Vv pravo: vojin Sebastian, selka Notburga a 
poustevnik Pavel. — Veskeré emailové obrazy 
komponoval n43 Sequens, od néhoz% pochazi 
prace téhoZ drubui na hlavnim oltdfi v chré- 
mé sy.-Vitském na Hradéanech. Nad vlysem 
vyvinuje se bohaté tada vyklenkii; prostredni 
prézdn& pro kiiZ neb monstranci pri vystavu. 
V naplni oblouku jetelovitého, jimz vyklenek 
sklenut jest, objevuje se v emailu Bah Otec 
Zehnajici s ndpisem: ,,Genitori Genitoque laus 
et jubilatio.“ Stiedni tato kaplitka vystupuje 


Celé ciborium- 


nad ostatni, jest okraSlena stojicimi andéli¢ky 
a konéi baldachinkem s vizkou. Ze 6 botnich 
kapligek, z nich po trech na pravo a na leva 
se nachdzi, maji obé ku stiedi8Sti prilehajici 
zadui stény vypinény a pa striskach jejich sedi 
vizky. V obou kapli¢kéch jsou klanéjici se 
andélé, Ostatni étyfi kapli¢ky jsou prolomeny 
bez vselikych stén av nich stoji étvero sock 
rovnéz z pozlaceného bronzu, pfedstavujice 
patrony téeh, kdoz chrém votivni zalozili a 
dokonali: muéedlnika Maximiliana, biskupa. 
vy Lorchu a kardindéla-biskupa mildaského 
Karla Boromejského; pak 2 utitely cirkevnf, 
biskupa Hilaria a opata Bernarda z Clairvaux. 
Veskeré okrasy vystavnosti oltéfni jsou od 
ruky tepany. 


Na nejsvétéjsim mfisté svatyné doplnilo se 
tudy okrasou soSnickou a emajlovanym vy. 
obrazenim, ¢eho soSnickému a obrazovému 
kruhu na zeynéjsku a na vnitrnich sténdcle 
budovy nedostavalo se. Hlavni oltaér mél stati 
se stolem vecere Pd&né, hrobem sv. muéedl- 
niki, v némzZ ostatky jejich odpocivaji a na 
jejichZ hrobech druhdy prvof ktestané hostiny 
lasky konavali, z4stitou a ttocistém utla¢ova- 
nych, jako byval asylem prondsledovanyeh, 
predevsim aie mistem obétnim, na némz- denné 
opakuje se utrpeni a smrt Pané, sidlem Be 
rénka v nejsvétéjsi Svdtosti, posléze trinem 
trojjediného Boha, u jehoz nohou véficf se 
klani a obStuji, jehozZ stupnémi jsou krestanské 
ctnos‘i, po kterych ku Panu vystupuji, jem 
se blizi a vé¢éného vitézstvi hodnymi a téast- 
nymi se stdvaji. Proto spatfuje se na vrehu 
oltarni vystavnosti oslaveny Spasitel, jakoZta 
vitéz skrze muka, jehoz ndstroje 4 andélé jej 
obklopujice drzi; proto na lomenici baldachinu 
spatruje se oslavend Panna, Prostiednice nase, 
na ostatnich pak stranéch andélové posledniho 
soudu a sém budoucf Sondce svéta, uvnit® 
pak Bah Otec, Duch Svaty a ctnosti hlavnt, 
pod tim obrazy osvédéenych muéedlnika a vy- 
gnavach, andélé slouzici a Boha velebie{ az 
nazpét ku starozikonuim typim zdkona nového. 
A tak olta& jest odleskem veikeré budovy 
kostelni a podobenstvim Zivé budovy Cirkve 
Kristovy, kralovstvi BoZiho, které z duSi se 
sklid4, jehoz zikladnim kamenem jest Kristus, 
jehoz jadrem Duch Svaty, jehoz pilit i vira, 
nadéje alaska jsou, z nicht vSak na véénosti 
jen laska zbude, protoze vira v patieni, na~ 
déje ve splnéni prejde, 

(Dokonéent.) 


— 103 — 


Cirkevni uméni na svétové vystavé v Parisi 
roku 1878. 


___ Berlinsky Casopis ,Archiv fir kirchliche 
‘Baukunst und Kirchenschmuck“ piinesl vy 5.a6. 
‘sesitu minulého roéniku mnohé zajimavé zpravy 
® poznamky, z nichZ nékteré tuto uvddime, 
Piedméty vy obor uméni cirkevnibo ndlezejici 
‘nebyly spotadiny jednotné a prehledné, nybré 
rozptyleny jsou v vejraznéjsich oddélenich. 
Nejlépe zastoupeno bylo na vystavé Rakousko, 
Vlachy, Spanélsko, zejmena ySak Anglie a 
Francie. Za posledndjat vynikala zase Pariz, 
které, pravem zasluhuje uazvdna byti ,ko- 
Aébkou moderniho uméni cirkevniho,~ o éemz 
mozno ndzorné presvédciti se, vyjdeme-li si 
ma pr. do Rue Bonaparte poblize kostela se- 
mindiského St. Sulpice; zde Fadi se jeden 
velky zdévod pro cirkevni uméni k druhému; 
‘velka vystavni okna o dyou patrech jsou po- 
gizena nejvzicnéjsimi pracemi ze zlata a 
‘sttibra, vySivanim, skulpturou a p. 

Pafiz velice pouéuje zejmena architekty : 
»Dikladnym studium kostela Notre Dame- 
‘ského v dokonale kr4sné obnové, kterou Hidili 
~architekti Lassus a Viollet-le Duc, piekrasné 
Ste Chapelle, skvostu to gotické architektury 
a polychromni dekorace, nauéi se za kratko 
tlovék vice neZ na mnohych cestach a mnohym 
studium z knéh uméleckych.“ O pafizskych 
kKostelich se pravi, Ze vnit¥ek jejich plod 
vidycky dojem zcela cirkevni, byt by i jinak 
ueynéjsek jejich byl tak necirkevni, jak nej- 
‘vice si jen mysliti Ize, na p?. La Madeleine, 
00% dociluje se zejmena priméfenou malbou 
_polychronmni. 

Prechdzejice k jednotlivym oborim umé- 
leckym byla zastoupena architektura nakresy 
a modelly vSech novéjsich kosteli patizskych, 
vétSinou slohem prvogotickym zbudovanych, 
guplickymi navrhy monumentdlnich staveb ko- 
stelnich a restauratnich projekti bareyvnou 
perspektivou skvostné vyvedenych, a rakou- 
skymi ndkresy Ferstelovymi votivniho kostela, 
které poutaly pozornost stkvélym provedentm. 
Viacby vystavily pékny ndvrh nového praéeli 
florentského dému, jakoZ i n4vrh nového z4- 
padniho priceli dému mildnského — v slohu 
nejpozdnéjsi gotiky — neStastné komponova- 
ného. Spanélsko vystavilo kopii nadherného 
gotického portélu v Belem, vyveden¢ého v tak 
zvané Rue des nationes. 

V cirkevrnim malirstvt, jez zastupovali 
Delacroix, Lehorm, Boulanger a j., dluzno 
Yeleti sméru realistického, ktery v posv4tnych 
adéjinach hledi plané vynZitkovati zhusta jen 
prientdéln{ studia typi; zminka se ¢in{ o mo- 


saikéch, které vystavil Salviati z Bendtek a 
A. Neuhauser v Innomosti, jakoz i o ,hrizné 
naturalistickych“ vyjevech muéennickych ze 
Spanél. Za to zasluhuji chvdélenu byti naivné 
zivé kartony od E Steinle a Fihricha 
z Rakouska. 

V malbé ve skle vykazuje se Francie vy- 
teténymi vzory z 13 a 14. véku, jakoz i 
Vv nejnovejsi dobé dokonalymi publikacemi, 
coz v dilech presné slohovych za nynéjsiho 
véku téz vydalo ovoce dobré. Uvadéji se 
firmy: Bitter v Parizi, Coffetier, Didron, 
Lorin v Chartres-u aj. Anuglické malby ve 
skle mdlé, népraihledné, a pii vs{ sile barev 
predce Ssedivé, tak velice nepodobné svétskym 
jejich malbim ve skle zlatého a rizového 
lesku, které mattirovanim nejsou seslabovany 
— tvori dokonalou odrtidu, jsou vsak v pravdé 
pracemi uméleckymi vy komposici a v prove- 
deni. Malé trojdilné okno od Caum-a Brot- 
hers-a v Birminghamu, s podobenstvim o 
pannach opatrnych a zpozdilych bylo periou 
veskeré vystavy anglické. Z Rakouska vysta- 
vil Neuhauseriv tirolsky tstav pro malby ve 
skle po vice let dobré povésti pozivajici. 

Z oboru kostelniho naéint a drobneého 
umént vystaveny byly varhany nazvice tonu 
libezné jemného, — kazatelny, z nichz jedna 
z Lowen, dilo mistrné prvni tridy, vyfezavan4- 
8 Set¥enim zvld4stniho rdzu diéeva, s vysokym 
poklopem, ale téZ v cené 25.000 franki. 
Zajimavym oddélenim byly oltdfe, na nich 
tak6é obyéejné na podivanou postaveno bylo 
kostelni nddobi a ndéinf. Napadnym byl mra- 
morovy olté*# s broncem a viozenym emailem, 
tiplné pozlaceny olt4é se stitibraymi figurami 
v pozdnim slohu gotickém rézu nddherného, 
Gdstky velice umélého oltdée, predella s bi- 
lého mramoru s broncovymi figurami a ze- 
lenym vétvovim z emailu (Armand-Calliot 
z Lyonu), krasny oltar z vapence svétle Zlu- 
tého ve slohu renaissanénim, oltdéie drevéné 
pozlacené a malované, goticky, mélo pomalo- 
vany oltd* hlavni z mramoru svétle sedého 
(Raffl & Comp. v Pariai), vétsi hlavni olt& 
goticky s ozdobnym tabernaklem zcela Z Ze- 
lezné litiny, ktery bohuzZel v SedéZluté 24- 
kladni barvé své s malovanim a pozlacenim 
mél uplné réz jemné architektury piskovce. 
Kromé uvedenych dél francouzskych zaslala 
Anglie oltét s vystavnost{ slohu pozdné goti- 
ckého z raznobarevného diivi — oltéini anti- 
pendia s vySivanim a fayencf zhotovend, 
z Rakouska pak doSel hlavni oltér ¢isté fe- 


— 104 — 


zany z dubového drivi od fezbite Leimera 
ve Vidni. Nad Francii vyniké Anglie v oboru 
kostelniho n4dobi a nd4¢ini kovového vyteéné 
vyvedencého a to sice zejména i ptivodnosti 
forem a dokonalosti slevatskou. Pamétihodné 
v zporném smyslu jsou v8ak ceny anglickych 
praci, které prevySuji vSe. co az dosud oby- 
éejem bylo platiti za takové véci. Chvali se 
firma Jones & Willis v Birminghamu, Uvédi 
se zvl4st velk& ze Zeleza lité koruna ¢cernd 
a zlat4é, vespod na zptsob polokoule rato- 
lestmi a listim zakonéend, umélecky stojaty 
pult orliti z mosaze médénym ornamentem 
raznych toni ozdobeny (ptivodu anglického), 
mosazné koruny rdzu veselého a nadherného, 
vnadou raznych toni bezlesklého Zlutého kova 
vynikajici (price belgické), vyteéné kovdni 
Zelezné a miize zimetnikt videiskych Ludvika 
Wilhelma a Alberta Milde-ho. 

Z p¥Yedméta cirkevutho vysivdnt byl nej- 
krAsnéjii 20 stop dlouhy ,Lamberquin‘ (opony 


| 


baldachinu), predstavujfci privod ¢éetnych 
svatych krali a knizat k Pieté, mistrovské 
kresby a techniky (J. A. Henry v Lyoné), 
Zvléstni mistnost vyk4zéna byla pracom ma- 
jolikovym ve sluzbé cirkeyni architektury jako. 
druhdy za dob Robbiasi ve Florencii. Vire< 
bent-fréres fils v Toulous-u vystavili z toho. 
oboru velkou arkadu s oblouékovym vlysem, 
dilem z glasirované, dilem bezlesklé Zluté 
hliny, pak dvé karyatidy oblouk nesouc{i a. 
korunovani Marie Panny s mnoZzstvim andélé 
dle Fra Angelico da Fiesole, vse mistrné&. 
préce modernitho uméni hrnéifského. 

Vyznamné pro vék na8 bylo posléze vi- 
déti té% vytvory freskovych imitact ,,Peinture 
Mate inalterable grand feu imitant la fresque“ 
zvanych, od mistra patizského Gillet-a; pred= 
métem byl velky vlys figuralni. 

Jak z uvedené zpravy zjevno jest, bylo 
Ize na vystavé v oboru uméni cirkevniha 
mnohému pfriuciti se. Lehner. 


Z Akademie krestanské 


Odbor umélecky. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Goticka monstrance pro nejd. kr. kapit. 
brnénskou, dilo nejskvostnéjsi a nejzdarilejsi, jaké 
od Akademie dodadno bylo. Popis pristé. 

Kalich bohaté okrdsleny pro vdp. J. Kleina, 
dékana v Cinévsi. 

Prapor spolkw svatého Vaclava v St. Louis 
8! vys., 51/,’ Sir. objednany od dp Josefa Hesouna, 
teského fardfe v St. Louis. Tentyz jest zhotoven 
z tmayomodrého tézkého grosgrainu, s vysitymi 
metr vysokymi obrazy svat. Vaclava a allegorie 
»8vobody*; obrazy jsou obroubeny zlatymi portami 
a vkusnou okrasou. V rozich se nachazeji bohaté 
hedbavim a zlatem vysité arabesky. Pod obrazem 
éte se ndpis zlaty: ,Cesky iimsko-katolicky pod- 
porujici spolek svat. Vaclava* na jedné, na druhé 
pak strané totéz v anglické regi. 

Kostelni roucha y srpnu a zd¥i objednand 
zhotovena a dodana na mista prislusna. 


2. Nova objednani. 


Bozi hrob: vp. v. Matzke, kapl. vy Opatové. 

Kalich st*irny: distp, Mart. Zeman, fardt 
v Koryéanech. — 

Drobné prace kovové: Oprava kalichu: 
dp. Jan Kubiéek, fardt ve Pteni u Plumlova; — 
pozlacent kalichu: dp. Er. Florian, farat vy Tasové 
u Vel. Mezifiée; — nddobky na sv. oleje: tti po- 


hromadé a dvé riizné: dp. Karel Hodinar, fardé® 
v Cern. Kostelci; — vp. Ferd, Tschérner, kaplan. 
v Raspenavé ; — kaditelnict a kropenku: dp. Kar. 
Hodinai, fardé vy Cern. Kostelci: — lampy na vééné 
svétla: blp. Jan Seifert, statkat vy Bélé a dp. Dr. 
Jan Schneider, kpl. v Piibote ; — konvicky: 2 skle« 
néné vdp. Ant. Novak, dékan ve Velisi; 4 pary 
dp. Karel Hodinai, farat v Cern. Kostelci; — dvé 
cinové vdp. Jos. Richter, dékan v Robéi; — svieny 
cinové: vdp. Ant. Novak, dékan ve Veliii. 

Paramenty: pluvialy: éerny a fialovy vdp, 
Ondf. Wilfing, dékan z Veipertu; — skvostny dp. 
Martin Zeman, farai v Koryéanech: — kasule: éer« 
venou: vdp. Ondiej Wilfing, dékan ve Veipertus 
skvostnon bilou: dp. Martin Zeman, fardt v Kory= 
éanech ; — velwm: bohaté vySivané: vp, A. Krops= 
bauer, beneficiat vy Dééiné; vdp. Vojt. Kinzl, dé« 
kan v Plananech; zlatem vysivané pro kldster- 
ursulinsky v Praze; — mebesa: dp. Vaclav Lan- 
haus, farat v Jezniku; — Sstoly: bilou vp. F. Barta 
koop. v Zandové; kiestni: vp. J. Uhlik, kaplan. 
v Lisové; — bursw: vdp. V. Kinzl, dékan v Pla- 
hanech; vdp. Josef Richter, dékan vy Robii; — 
komge pro ministranty éerné a éervené: dp. Jan, 
Ptaéek, zim. kaplan ve Veseli u Bzence. 

Kostelni pradlo: albu, cingulum, korpo= 
ralie, rucniky: sl. patrondtni afad vy Dozicich; hor- 
poralie a pally: vp. Edm. Langer, archiva uJ, Exe 
hrabéte Thuna v Dééiné ; gest vystianiych pall vp. 
Jan Drobéna, sprayce alumnatu vy Olomouci. 


105 


Rozliéné : trojcimbalek: dp. M. Hornsteiner, | 


farat v Otiné; 2 trojcimbdlky: dp, Karel Hodindi, 
farat vy Gern, Kostelei; riz pro skolu: F. Loskot, 
predseda skolni rady v Uhersku; Télo Pané na kriz 
pred chram Pané: p. H. Ullmann, ¢. k. postmistr 
v Neudeku. 


3. Rozpodtty. 


Slav. méstské rada v Brezovych Hordch na 
vsechny véci k vykondvant cirkeunich obfadi nut- 
nych; — na p¥ikrov a svieny: vp. Vacl. Matzke, 
kaplan v Opatové; — na Bod Hrob: vdp. Jan 
Rehak, kapit. dékan v Litométicfch ; 


eR EDD Bir ree ee 


IR) canapteWern! 


Prasna brana dle navrhu architexta 
Mockra. Zastupitelstvo kraélovské Prahy hodld 
zase jednu starou pamatku obnoviti a doko- 
nati — prasnouv brdnu. Ukol ¢estny svéren 
jest architektu Josefu Mockrovi, ktery pravé 
predlozil nivrhy své. 

Konstrukce hmoty nedopoustéla ZAdnych 
zmén, pouze ku trvanlivému spojent zdiva vy- 
zaduje se, aby v kazdém patie nékolik silnych 
klesti zavéSeno bylo. Pri dikladnéjsim zpy 
tovani jednotlivych tvarié poznalo se, Ze staro 
méstska mostecké véz byla asi vzorem, vedle 
které stavitel prasnou branu budovati se jal. 
Za tou pricinou odporouéelo se zakonéciti vé: 
stanovou strechou, ktera charakterisuje ve- 
Skeré starS{ stavebni pamdtky prazské. <Aé 
v bavrhu pocité se na krytbu z dvoubarevné 
biidly, pro véts{ nddheru prekrasné situované 
véze lépe by se snad odporoucelo, aby sttech 
barevnymi taskami pokryta byla. Kolem sttechy 


tahne se galerie dle zpisobu, jakou na staro- 


mostecké vézi spatiujeme, kterd v rozich ma- 
lymi, Sestihrannymi vizkami zakonéena jest. 
Na hodiny, které vedle bezpeénych dat histo- 
rickych teprve roku 1823 ndkladem soukrom 
nika prazského zfizeny byly, nemohl archi- 
tekt, jemuz ulozeno jest ukonéici véz dle 
st4vajicich forem, zddného ohledu brdati, po- 
névadzZ by jinak celé dekorativni vyvinut{ 
soustavy preruseno bylo. Z fragmenta wonit? 
véze zachovanych rozvinula se klenba vladi- 
slavskému slohu odpovidajict. 

Na zevnéjsku snazil se navrhovatel své- 
domité proskoumati jednotlivé ¢lanky archi- 
tektonické, aby v duchu ptivodnim orgdnicky 
vyvinuty a p¥esné provedeny byti mobly. 
Oba hlavni vyklenky pro sochy sedici pre- 
klenuty jsou kulatym obloukem, jehoz paty 
az dosud se zachovaly. Baldachyny nad uve- 
denymi vyklenky, jakoZ idvojaté baldachyny 
rohové musely se dokon¢iti skupenim sloupkt, 
aby dalSi architektura odtud vybihajici nabyla 
svého prirozeného vyvinu. Roubeni prostfed- 
niho okna vybiha ve dvé fialy, a podobnym 
zpasobem vyvinuji se téz fialy z paty velkého 
lomeného oblouku. TolikézZ provedla se i 


architektura. vrchniho patra, jak poztstalé | 


Sper av ys 


fragmenty ukazovaly. Architektonickym pro- 
vedenim byt i zcela dokonalym nen{ v8ak 
program vyéerpin. Celé uspofidanf véze 
poukazuje k tomu, Ze ku doplnéni nutné se 
vyzaduje dekorace figurdlnt rozliénymi vy- 
klenky, sloupky a krakorei st&vajicimi jiz 
podminénd, jako na mostecké vézi prekrésnym 
zpusobem vzorné se ukazuje. Archit. Mocker 
pojmul myslénku tuto ndsledovné. Hned nad 
prijezdem jsou dva siroké vyklenky, zvlasté 
vyznamenané pro sedic{ sochy. Atkoli dle hi- 
storického ud4n{i véz s nynéjsi tvd4rnost{ svou 
yr. 1475 za Viadislava II. zbudovdna byla, 
domniv4 se piedce, ze spodni ¢4stku do prvni 
timsy sahajici a staromostecké véZi ndpadné 
podobnou bud starsfi dobé aneb jinému umélei 
pripisovati dluzno. Jako na mostecké vézZi 
spatfujeme sochy Karla IV. a syna jeho 
Vaclava, jsou zde na prasné braéné oba vy- 
klenky od stavitele dojista ustanoveny pro 
zbudovatele véze Vladislava II. a velkého 
predchtidce jeho, Jitiho z Podébrad. Oba kr4- 
lové vynikali ctnostmi Slechetnych panovnikiv 
a milovnikiv vlasti. Za tou p¥itinou postavil 
navrhovatel do ¢tyf rohi brdovy allegorické 
sochy ¢étvera ctnosti panovnickych. Sochy 
obklopeny jsou znaky obou krélai, jakoz i 
zemi koruny ¢eské. Nad nimi klene se étvero 
obloukt, v jejichz ose na udrzenych dosud 
podstaveich étvero andélai okfidlenych posta- 
veno jest. V téze afte ukontéeny byly rohové 
sloupy hlavicf, na které umistény jsou étyri 
lvi drZici znaky mést prazskych. Ze spodnich 
étyt oblouki vyrist4 u prostied velky obluuk 
lomeny, jimz konéf se prvni patro vénované 
pamitece dvou kréli vlastimilovnych, ¢éimzZ 
pole toto tiplné jest zakonéeno. Jest-li Ze 
oba panovnici byli milovnici ndroda, jsou 
svati patrovové cesti stalymi ochranci ndéroda. 
Proto zdélo se navrhovateli za vhodno, do 
vrchniho patra postaviti sochy patroniv 
éeskych, a sice: sv. V&clava, Vojtécha, Cy- 
rilla a Methodéje s jedné, sv. Prokopa, sy. 
Jana Nep., sy. Vita a sv. Sigmunda s druhé 
strany. U prostted nich stojfi na strané z4- 
padoi Kristus, na strané vychodn{ Madonna 
s dététkem, pod kteruu co prechod od yéei 


e- 106 — 


pozemskjch k nadpozemskym v ose obou dyo- 
jatych oken do Hyberidcké ulice Celfef spa 
tfuji se sochy prarodiéi Adama a Evy, a na 


proti nim s druhé strany do ulice Celetné 


dvé Seské svétice: sv. Ludmila a Dl. Anedka 
Premyslovna, Cim% obé strany priédelni pri- 


méfend av duchu ptivodni stayby oZiveny 
jsou. 

Piijme-li zastupitelstvo prazské vytetny 
ndvrh architekta Mockra, ptibude Praze novi — 


okrasa a znamenitost. 
Lehner. 


——f PF OD tor —— 


Mosaihka. 


NejvétSi chramy svéta. Za svécenf chramu 
v Novém Yorku sestaven seznam nejvétsich chramt 
na svété a byl urovndn dle poétu lidi, jaky tyto 
chramy mohou pojmouti. Nejvétsim chramem na 
veskerém syété iest chram sv. Petra v Rimé, veide 
se do ného 54000 lidf Do chramu milanského 
veide se 37.000, do chramu svat. Pavla v Rimé 
32.000, do chramn v Koliné nad Rynem 30 000 
osob. Po téch ndsleduif chramy sv. Pavla v Lon- 
dyné a sv. Petronia v Bologni, kteréZ jsou dosti 
prostorny pro 25.000 osob. Chram .Bozi Mou- 
drosti* v Catihradé, nyni jako nejvét8i mesita 
v rukou tureckyeh, pojme 23.000, chram sv. Jana 
na Laterané v Rimé 22000, Notre-Name v Partzi 
21.000, novy d6m-v Novém Yorku 17.000, chrimy 
v Pise a Sy.-Stép4nsky ve Vidni 12.009, chram 
sv. Dominika v Bologni 11.000, chrim v Muichové 
11.000 a chrim sv. Marka v Bendtkach 7.000 lidf. 


Marcello-Museum. Pfed nedavnem v Castel- 
lamare zemielaé vévodkyné Collona, jakozto so0- 
charka pod jménem Marcello vseobecné vazend 
odkazala veskeré své poklady umélecké, skladajici 
se z vlastnich dél a sbirky jinych skulptur, go- 
helinf, uméleckého ndbytku ap méstu Freiburku 
(Svycary) 8 ustanovenim. aby v sdlech taméjsiho 
gymnasia jakozto , Marcello-Museum“ chovany byly. 

Assyrské badani. Péedstavenstvu brittického 
musea po mnohych nesnazich postéstilo se najiti 
ndstupce Hormuzd-a Rassam-a pro assyrské dilo 
badatelské. Poruéik Kitchener ze sboru genijniho, 
jehoz jméno po mnoha let v uzsim spojeni jest 
8 dilem spolku pro vyzpytovani Palestiny, prijal 
misto nabizené a jakmile ttadoi jeho povinnosti 
dovoli, odebére se do Mosulu. Badani v Carche- 


=> 


mish-u a na severu Mesopotamie svéieno jest 
Hendersonovi, brittickému konsulu v Aleppo Po- 
slednéjsi jest ndstupcem Skene-ovym, jemuz dé- 
kuieme za obnovenf skulptur a hamatschite-napistt 
v Jeratohis-u. Brittické museum zjednalo si téz 
ferman ku pfedsevzeti badatelskych praci v Ar- 
menii a v distriktu Wan. i 


Pompejanské centennarium. Letosniho roku 
doplnén bude 18. vék. co Pompeji tehdaz 40 az 
45.000 obyvateli Gitajicf s nékolika sousednimi 
mésty popelnym destém z Vesuvu zasypaéno jest. 
Riditelstvi pompeiské. které fidi prace pri kopant, 
zamysli v listopadu védeckou slavnosti konati le- 
tosni centennarium a vyzvalo éelné archaeology 
vlasské, aby slavnostnimi spisy siéastnili se. 


Obraz ukraden. V kostele v Gongi na Sicilii 
jest pted ned4vnem odcizen maly, stary obraz nei- 
lepsi z doby staré Spanélské skoly malitské Pred- 
Stavuje svat. Antonina. poustevnika, a ceni se na 
10.000 lir Stopa zlodéje i nejpilnéjsim pdtranim 
aZ dosud nalezena nebyla. 


Strasburksky velechram. Pravé uverejnéné 
zpravy budgetni strasburkské méstské nadace ve 
prospéch velechramu zalozené, bylo v poslednich 
letech na opravu miinstru 4 fondu stavebniho vy- 
nalozeno 400.000 mark, k nimZ héhem tohoto roku 
pridino bude 190.000 mark. Vedle dosavdduich 
rozpoéti bude potiebi thrnem 840.000 m. 400.000 
m. za malby na sténdch, které édsteéné od Steinle 
z Frankfurtu provedeny budou, 329,000 na zbudo- 
vant kuple, 107.000 m. za vrata hlavniho portdlu. 
Restaurace kuple, jakoz i prace na hlaynim por- 
tilu budou v pribéhu tohoto roku dokonany. 


Jan Karel Rojek, dékan Budynsky. 


Dodathy k zivotopisu. 


Prof, Aug, Sedlaéek li¢i povahu Rojkovu 
nisledovné: ,Knéz Rojek byl postavy vysoké, 
hubené, vzezreni vazného, ano i pro toho, ktery 
jeho upfimnou mys] neznal, prisného Byl spi- 
sobi vaznych, ale i mysli veselé, pirivétiv ke 
kazdému a ovchoten ke sluzbam jakymkoliv, 
obzvlasté byl-li pozédin o néjaky pfispévek 
védecky, tu i nasazoyal éas jemu drahy a 
vzieny a radéji vice napsal neZ méné. Byl 
stridmy jak v jidle tak i v pitf, pozivaje po- 
krmi jeu k nasyceni a kromé trochu vina 
éerveného s yodou smiSeného jinych népoji 
nepil. Otuzen jsa na téle nedbal hrubé obtizi 


na cestach a zdravy Gerstvy vzduch v zahradé 
u dékanstvi Budynského nad jiné miloval. 
Vlasti své jsa s celou dus{ odddn podporoval 
pisemnictvi v hojné mite, odbiraje vSechny 
lepSi ¢eské spisy, které za dob poslednich 
vychdzely. AZ do své smrti ani chvile zby- 
teéné nezmaiil, nybrz éasné vstavaje toho éasu, 
jen%Z mu zbyl po vykondni tfednich povin- 
nosti, vynakladal na vSelijaké prace védecké, 
Dale uvédi 
prdce jeho rukopisné : 

1. Excerpta z archiva Opoéenského, jez 
obsahuji opis verbate ze 16. stoleti a zaji- 
mavé prispévky ke konfiskaci r 1623 zejmena 
k historii knizectyi Frydlantského. 


— 167 


2. Opisy vsech paméti kdl4stera Doksan 
se tykajici. — Nejsou to jen pouhé opisy, 
nybrz vée dokonale propracovand tusim i 
8 mapami, 

3. Kopiéé obsahujfef p¥episy vSech privi- 
legifi méstskych a femeslnickych na panstvich 
Opoéenském a Novoméstském. (Neb prahna 
po pramenech a nemoha jinych dosici, aspoii 
to co mu bylo piistapné svédomité opsal a i 
listiny a peceti popisoval.) 

4, Materi4l k déjinam Opoéenska a No- 
voméstska (ten jsem nevidél). 

5. Material k déjinim Budyné a okoli 
cisté a prehledné na arSich sestaveny, dobie 
spracovany a téZ vyvodem p4éni z Hazemburka 
opatreny. (Na mé vlastni nabidnut{ naznatil 
mi co mu schazelo a j4 jsem mu svymi vy- 
pisy poslouiil). 

6. Vypisy ze knéh erekénfch kromé dyou 
knéh tak bedlivé (s nasazenim nocf) sestavené, 
Ze nahrazuji iplné original. 

7. Podrobné cirkevni topografie gelych 
Cech, napsand na velkych arvich. (Viz dopis 
Yr. 1874 16. biéezna). 

8. Vypisy podrobné z knéh konfirmaénfch 
r, 1873—1390, 1399—1410. 

Bytost Glovéka véak nejlépe se pozndva 
% listt jeho. Z nich vyzatuje bezprost¥edné 
Zivot duSevni, smyslenf a snazeni, starosti a 
prace, radost a Zal. V listu zachycuji se vi- 
ditelné ty rizné neviditelné myéslénky, tuzby, 
povzdechy. Literdrni individualita Rojkova 
nejlépe se pozndvaé z jeho listi. Rouhavé tsta 
zahaleti a mluvki tak éasto otiraji se o ¢cisté 
roucho éeskych knézi. Rouhacim nectnym 
budtez ku pouéent nékteré listy Rojkovy. Podlé 
jest tupiti stav proto, ze jest knézsky, Nam 
ceskym knézim netiéeba véru stydéti se za talar. 
Hrdi jsme na své povolani. V faddch knéz- 
skych mél a md narod éesky ostrazitych bu- 
diteli, vérnych bojovniki, pilnych pracovnikd. 
Véel, nikoli trubei! Knéz klidnou praci slouzi 
viasti. Zvydstavé nadymavost jest pouhou bu- 
_ blinou. Vyleti do povét#i a zmizi — na véky 
Plod prdce potrvé. Falesny peniz neplati 
Neni kazdy doktor doktorem; ani kazdy 
mluvka ¢ecénikem. V prdaci jest pozehnanf. Ne 
usty, ale rukou se pracuje. Kdo vlast miluje, 
po zpusobu yéel pracuje 

Rojek cely zivot pracoval. S jakou l4skou, 
s jakou pilf, nechat listy ozndmi. Prof. Aug. 
Sedlai¢ek zaptj’il redaktorovi nékteré listy 
z korespondence Rojkovy. Stijtez zde na 
ukdézku za mnohé, Psal je kmet. Kdyz statec 
tak pise, jak asi psal muz? jak citil jinoch? 


Z listu psaného dne 12. kvétna, 1872. 
»DBlaboslaveni vy mladici, jimzZ doprén 


by] piistup volny k vSelikym pramenim pi- , 


—> 


vodnim, jeZ mtiscum svymi sbirkami dopliuje, 
vim dostalo se pevného podkladu, na némz 
Ize bezpeéné dale stoupati; a ze tak daleko 
jsme dospéli, to mi aspoi ttéchou, kdy% jiz 
nit Zivota mého na kratko jest vyméfena a 
sim z pramenti téch hojnych éerpati nemohu 
8 vysledkem ZAdoucim, leé co skoupy tisk 
nim obéas poskytuje. — 

Proé nebylo tak jiz pfed 30 lety ? 

Jaké obtize a nesndze dostati se do hu- 
benych archivi panskych a méstskych! Branil 
se ystup do vllikych komor a to knézi, ktery 
jim starobylejsimi, neznamymi pamatkami po- 
slouziti chtél, nez v té registratiie mohl se 
naditi sim; tak na Opoéné odepreno mi, aé 
ten samy Gas pisat kupctim haldy spisi ba 
listin prodaval a pred tim z archivu od ne- 
vzdélaného pisafe vybrakovaného a v panské 
sypce ulozeného, posledni zbytek sSvec v pytli 
odnesl. — Bylo to roku 1843, kdyZ jsem do 
Prahy se vydal, bych stij co sttj do desk 
zemskych se dostal a tu aspoh zépisy panstvi 
Novoméstského si vypsal, aneb vypsati dal. 
Ale zel Bohu! feteno mi, Ze bych si musel 
vymoci povolen{ c. k. gubernia — v tehdej- 
Sich dobaich marné volani — koneéné radéno 
mi, Ze snad jediny Musil, zef Jungmanniy, 
co ingrossator v deskdch mohl by mi prospéti. 
Thned vyhledal jsem ho; radosti pfekvapen, 
netajil obtize a slibil mne tam vpasovati a 
mezi tim fiditele Hasnera uprositi. Vesel 
jsem tam co advokaét oprdvnény a Gisla kva- 
terni mné sdélen& od sluhy vyzadoval. Po 
thi dny v hodiny tiéedni jsem z kvaternt 
tuzZkou vypisoval; posléz s povolenim p. Has- 
nera prohiédl jsem sal, kdez kvaterny byly 
napéchovdny(?) tak, Ze sotva volné mohl jsem 
se prochdzeti. A kdy% p. Palacky mné radil, 
bych do Prahy se odstéhoval, a ze tu jediné, 
éerpaje z pramevi, budu moci dle chuti pra- 
covati — snil jsem dlouhy sen, ze se vzdim 
expositury své v Bohuslavicich a museum 
sluzbu svou zdarma nabidnu; nez vystifizlivél 
jsem s trpkym pocitem, Ze nemdm tolik jméni 
vlastniho, bych ponékud sim se uZivil, nad 
to v tehdej&i dobé pro éeského knéze nebylo 
v Praze mista k zaopatrenf. O snému, ktery 
se r, 1848 pripravoval, mél jsem ndvrh uti- 
niti a provésti, aby staré desky do musea 
byly ulozeny. Roku 1861 chtéli mné ukézati 
desky dvorské, — Ze vSak z nich ¢cerpati ne- 
bylo ten éas povoleno, nechtél jsem je ani 
pro zdrmutek vidéti. R. 1863 v éas snémo- 
y4ni vypisoval jsem z desk zemskych Budyné 
a Libochovie tykajici se zépisy. Minil jsem 
sice kazdoroéné potloukati se po deskaéch i 
archivech Prazskych, vSak dosti mizerné po- 
méry mé v prvnich letech mi v tom brdnily 
—a ted jsem jiz sestarnul, Po 30 Jet konal 


z listin pavodnich s4m opisy si tinil a vse 
liké ty sbirky pfebiral, toliko ie Za éasu 
jesté dita dilezitd, stalo se véru jen proto, | suémovani ve dskéch zemskych jsem pilné 
abyste vy mladi vazili si doby nyndjsi, pilné | pracoval — aé nedopracoval se, Poukézén 
ji vyuzitkujice pro nérod na3 a chatrné Gasto | jsem k tomu, co ném tiskem vycaveyl aneb 
prace predchideai svych dle trpké doby jejich | co mi ktery Samaritan sdelf. Tim prdce ne- 
posuzovali. — ubyvé, ale vék mij i nadéje, Ze bych se 
konce dodélal. Mél jsem za to, Ze pokrato- 

Z listu dne 27. cervence 1872, vini knih potvrzovacich — aspoi mezery mezi 

1. a 2. knihou se urychlf, jelikoz Tingl opis 
ozdé piich4zim az i k viastnimu neuvéFeni; | toho vykonal; neZ laketa dédicova wm kgat pie- 
‘68 i is stran jinych nutné byl jsem zamést- | k4zela,; — nyni pak za mes ete 
ndn, Ze mi, mohl bych iici, ani éas nestacil, V 2ari Pp. Emler mi sdélil, Ze jiz ee “ ae 
o némz i zde opakovati musim, Ze éim vice | Prikro¢ilo a Z4dal mne, bych sestavent rej- 


s ieanhiavai i i cemuZ j lil, — 
stdrnu, tim krat&im se mi objevuje a pyec | Striku prevzal, k Cemuz jsem se uvolil, - 
méné poridim, nez se mi diéfve darilo... ale do dne‘ka marné se dotkavam tisténych 


jsetn praci Sisyfovou — bez ZAdouctho vysledku, 


Ze jsem 0 tom se rozepsal, zamlSey maoha 


Majtez mne omluvensa, Ze s odpovédf 


archi. — Byl jsem tou radou, by se v krat- 

Z listu dne 16, brezna 1874. kosti prepisovali i ostatni knihy, bych ne- 

4 éekaje na tisk rukopisi pouziti mohl. Ovsem, 

Vase Blahorodt! kdyby mi téch prostfedki pti ruce  bylo, 

Vy jste zajisté vice neZli vzor tsluznosti | platil bych si opisovaée s4m a libistce své 

a ochotnosti, kdy% jste mne tak rychle ob- | dle pr4ni vyhovél; — nemohu za to, Ze pro- 
myslil hojnymi zordvami, nad. to jesté pro | vézek maj je kratsi, — Posud jsem si takto 


Vas obtizné nabidnuti utinil. Chcit sledovati | vedl. Seznam ysech mist, kde se kaple a ko- 
list V4s. — Jak lehkovdZné ps&ny byly knihy | stely nalezaji, mdm abcedné sepsdny, pfi 
potvrzovaci, zvlésté IL, — toho zakusil jsem | kazdém tolik prostrannosti, bych excerpty pred- 
aZ az k zoufani — Bah mily vi, jak mnoho | husitské do ni vloziti mohl. Rubriky na jedny 
éasu s tim jsem ztrdvil a jakych zpisobi | strané mdm tyto: Jmeno, vlastné jmena jak 
uZival, bych pravdy se dohodl. Ze tehdejsi | v réznych z4pisech se objevuji, Cislo strany 
plebani Gasto zméhovali fary své, musel jsem | v Popisu. Palackého, kostel farni,  fllialni, 
Si zipisy za léta 1354—1358 v celém znéni | kaple atd. jmeno zalozen{, vicariat nynéjsi; — 
chronologicky pYepsati, a tu hned na prvnf | dle Sommerovy topografie: kraj, stranka, 
strance dogel jsem milého rozfeSen{: ,Bielcz | panstvi, mésto, ves Gi samota; na druhé 
et Bratronicz Conradus presb. ex permuta- | strané pilarchu; stary decanat s desdtkem, 
tione cum Kynlino olim plebano ibidem fuit | ostatn{ prostora pro z4pisy z knih potyrzo- 
cfirmatus* — a na str. 22.: ,Hermansseyff | vacich, — Mimo to, dotitim-li se néjakého 
et Nahor (Ahorn, Javornik) ad present. d. | zipisu neb popisu o kterém kostele, cituju 
Joh. — d, Turkow domini d. Doruanu (Ar- | pouzeLl. Erect, Regesta, Pamatky, Reliquiaeatd. 
now) Kynlinus presbyter ex permutacione cum | Té% mdm seznamy yvsech kosteli’ kazdého 
Conrado plebano fuit cfmatus.“ — Ano, zho- | vikariatu zvld8t, kdez litery D(ecimae), C(on- 
tovil jsem si rejstiik jmen plebaniv a nim | firmatio) E(rectionum) ptipominajf vék i 24- 
nejednou na dobrou stopu byl jsem priveden. | pisy, a nad to mapy byvalych decandti, Ze 
— Prdce to titen4 a mnoho éasu zpotfe- | z toho jde prehled a controlla. Téeba mi jen 
bovala; jen kdyby byl Tingl mohl rychleji | ty zépisy do rukou dostati a kazd& fara. 
prepisovat a u vyddni pokraéovat. Slibil mi | mize seznamem farditi a patroni podilena 
tak Ciniti a opisy sdélovati, kdyZ neméli jsme | byti. Co mizvlasté jest napadné, Ze vyskytujf 
téch penéz na ndklad zbozi, které% tak cha- | se mnohé plebanie, o nichz% in Registro de- 
trné na odbér slo, — V&8ak nedloubo tomu a | cimarum naprosto zminka se nedéje, aniz by se 
zemrel, CimzZ pokraéovani bylo zamezeno, Po- | to omluviti dalo, Ze byly chudé, nebot v rej- 
méry moje bohuzel byly vidy dle toho, Ze | strech takovych plebani neni malo s priday- 
jsem do Prahy obéas se vyd4vati nemohl, bych | kem: pauper, — 


(PokraGovani.) 


TP 
»Method vychazi vZdy 30, ka%dého mésice, Piedplacenf obna%{ 2 z), roéné, P¥edplatné prijimd administrace 
»Methoda« v Karliné ¢, 234, Jen frankované listy pftijimajf se, Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do 
pisy, tykajicf se redakce, budte% zasylény franko Ferdinandu J, Lehnerovi v Karliné, & 234. Reklamace za 
sylany budteZ do expedice vy knthtiskdrné MikuldSe a Knappa v Praze, v Karlfné, Anenska ulice fs, 144, 


Nikladem yydavatelovym. — Tiskem Mikulige a Knappa y Praze, v Karliné. 


ASOPIS VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 
3 Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie ktestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 10. 


V Praze, dne 30. rijna 1879. 


Rocnik V. 


OBSAH : Dvojaté kaple rominské a p¥echodni. — Votivni chrém Spasitelttv ve Vidni, — Z Akademie kye- 
stanské: Reditetstvi, Odbor umélecky, Odbor archaeologicky: Bézny prehled a struény obsah odpovédi na 
»otdzky archaeologické«, — Jan Karel Rojek, dékan Budyisky. — Upomenutt, 


Dvojaté kaple romdnské a prechodni. 


Pise EF. J. Lehner. 


Vedle pravidelného zalozeni a usporaddnt 
kosteluich budov slohu romdnského a prechod- 
niho vyskytuji se vSak téZ jiné tvary pivod- 
nost{ a vnadou primo prekvapujici zvlasté 
u nas v Cechéch. Nejzajimavéjsi jsou kaple 
dvojaté, z nichz tuto zejmena ku doplnént po- 


(Obr. 170.) Spodni pidorys. 


hranou apsidou, vystupujicim portélem a po- 
divuhodnou emporou nad podobné stavby ji- 
nych zemi, z éehoz patrné se vidi, Ze v Cechéch 
mivali stari umélei své vlastni rozumy a ne- 
bylo jim téeba pro né choditi si jinam. Bu- 
dova skl4d4 se vlastné ze dvou kosteliki, prf- 
zemnfho a svrchn{ho, 

Dolejsi kostel m& svou lod v podobé 
skoro prayidelného étverce 19'/,‘ délky a 18° 


Kaple Podvinecké. 


pisu obou slohi dvé pamatky uvedeny budou: 
kaple Podvineckad a Chebskd. 

Kosteliéek Podvinecky v Boleslavsku né- 
lezi k nejzajimavéjsim stavbim cirkevuiho 
slohu roménského v Cechach, vynikaje maleb- 
nym usporddénim, bohatosti ornamentdlni, troj- 


RST 


(Obr. 171.) Piidorys vrehni. 


Sftky. (Viz pador. spodniho kosteliku obr. 170.) 
V té prosto¥e stoji mohutny pilff 4%/,‘ silny, 
ktery emporu nese a kobku uréuje. Kobka, 
daleko vét8i polovice, jest preklenuta. Vlastnfi 
lod aé prostory velmi obmezené ma plochy 
strop diéevény. Sloupky v rozich se nalezajtief 
majf na hlavicfch ozdobu ze spleteného listf. 
Presbyterium samo nenf okrouhlé, nybrZ ne- 
obyéejnym u romdnskych kosteli 7 Cechéch 


= 1104 


zpisobem zakonéeno péti stranami osmihranu., 
Délka dolejsiho kostela i s kobkou pod em- 
porou se nalézajici obndsf 32’, z cehoz pri- 
ch4zi na presbyterium 13’. Vnitrek presby- 
teria zbaven jest okrasy své bezpochyby po- 
Z4rem; klenuti jest nové a nesouvis{ se sta- 
rymi, zachovanymi sloupky v rozich. 

Nad kobkou stoji pak vrehni_ kaple. 
(Obr. 171.) Mistrné sloZend na sloupech spo- 
Sivajicl empora tvori tudiz avlastni kapli nad 
ostatni prostoru chrémovou vyvySenou. Km- 


widbetme Se 


Dir 


=a 


pora jest naskrze zavrena, jsouc od lodi ko- 
stelni oddélena zdi, v nizZto uprostred velky 
otvor na zpisob portdlu, po obou pak stra- 
nach mensi okna sloupky na dvé rozdélend se 
nalezaji, tak Ze tém, kte¥i na kruchté sluzeb 
Bozich se tiéastnili, témito okenci volny po- 
hled na oltar v protéjsim presbyterium se po- 
skytoval. Do vrehniho kostela vystupuje se 
z lodi po schodech v jizni zdi zapusténycb. 
Zajimavé empora téhne se na zdpadni strané 
podle celé sitky kostela, a jakkoli zaujim4 pro-— 


SS 
NS SQ 


CA 


| 
a 


— 


L 


(Obr, 172.) Prasek. 


stor toliko 21’ délky a 10! Sitky, jest nicméné | 


svou stavbou i ozdobou velmi dilezita pro 
znémost zevrubnosti a ornamentiky slohu ro- 


m&nského. Do kostela dolejsiho otvira se tato | 


empora ozdobnym portdélem, kterym se vchdézf 
na pavlan do lodi vyénivajici. Vysok4, bohaté 
élankované podno%Z slouZi za z4klad vnitinimu 
sténovi obloukového otvoru, v némz% bezpo- 
chyby um{stén byl druhy oltar. Nynéjsi klen- 
ba nen{ pfivodni, aé polokruhového tvaru se 
pridrauje, Zd& se, Ze diéivéjsi klenba mivala 
zebra bezpochyby do obou nynf prdzdnyeh kré- 


korci nad portaélem vbihajicf, aby tlak se 
rozdélil. 


(Viz obr. 172.) V é&tyrech rozich 


empory nalezaji se sloupy poloztracené, jejichz 
hlavice nesou hvézdovitou, rozmanitymi pruhy 
lemovanon okrasu. Paty takovy sloup vystu- 
puje ze stény naproti oblouku oltétnimu o 
mohutny pilff u prostted z4padni stény opreny. 

Zajimavému a zcela pfivodnimu ynitiku 
odpovidsa zevnéjsek. Celd budova stavéna jest 
z vybornych kyddré piskovee, ktery se na 
blizku lame. Zevnéjgek velice prekvapuje roz- 
tomilym souladem, (viz obr. 173.) krasnymi 


— 111 — 


poméry choru a teplym mohutnym ténem barvy. 
V_ skutku uSlechtilé a whledné jest presbyte- 
rum se svym krésnym oblouékovym ylysem, 
nad nfm téhnou se klfnovité zuborezy, a nad 
témito jesté dobie vyvedend okrasa z list. 
Silné vyvinuté polosloupy rom4nské k hran4m 


stavby ptiléhajicf poskytuji celku skvély dojem. 
Bohsté zdobeny portdl vyniké z boku lodi 
chramové velkolepé s jednim prosté stojicim 
sloupem a dvéma polosloupy zajimavé podoby 
po kazdé strané. V poli obloukovém (tympa- 
nonu) spatiuje se Spasitel a po obou strandch 


a pF ee 
= , 
( 
? a 
Ge fan iS aE a as ; 
soe (i is 
yay 
AC = US ee 
Se dbase 
iis Bie 
git ; Dt 
Day 
a Ai 
an AU aN I ae 
PU EAU TR : 
C Se BuSor a es fish ny nt a 
FE MA ANNAN cat 
{ Me HLH ARTTR ON : et 
et ee 4 alt IM AN ‘ 
ie Se if} ra si Lipa sy) 
ZA aul ANY 
SNK 
ae MVE in [0 in eS 
; ino a K i UML apart = Sees Ne 
; . : Ci HN : aa al ut ii 5 = 
Lainie rng 1] f 
i ae Ona 1H 
{ lifts ty 7 
ue det] 
i 1 Sa 
2A {2s 5 
i i \\ : fe } | 
ae i \ \ i 5 la 
yin FAT AY . 5 Om, & 
Va ya a ~ | 
I ; 
l l 
[ a ae : 
———————— ARM m IES 
—————— nm t : > WT 5 a % 


7 
it \ 
tl 

1p pA } 
i] 


i peat 
i t 


ii 


ail \ 


re I} r Aa A ARTA 

| 4 {oy i ini 
SSSSSSsaassSssssssq Th j boeil z e ci | 
— an pa = | ach 

—————— idly, at 
aa =a i 
—————————— " i 1 afilliliy 
SS ee 
ate ae Se SEIT AN 


(Obr. 173.) Kaple Podvinecka. 


vzndsejici se andélé. Nad vehodem okrouhle 
obloukovym jest vlys podobny jako u presby- 
teria; nad nim posléze ozdobn4 frimsa. 
Chr4mek tento chovi v sobé vyznamné 
dikazy znamenitého vyvinu stavitelského i pla- 
stického uméni v Cechaéch v polovici XII, 
nebo na potétku XIII. stoleti. Skoda, ze pt- 
yod a déjepis pamétihodné kaple Podvinecké 


kryje se v temnu; vime toliko, Ze ku konei 
XIV. stolet{ byla farnim kostelem. Ze na hla- 
vicich polosloupki kostelitéku Podvineckého 
lupenovité ozdoby podobného tvaru jako na 
makovicich sloupka chrému sv. Jilji v Milev- 
sku se spatrujf, domnivino se, Ze Podvineck4 
kaple taktéZ zeskvélé doby Vladislava I, t. j. 
z polovice XII. stoleti poch4zi. (Pokraéoyvénf{.) 


— 1127 — 


Votivni chrém Spasiteliv ve Vidni. 


Pise F. J. Lehner. (Pokraéovani.) 


Boéni oltaye nerovnaji se ovSem v nadd- 
here — jak slusno jest — oltdéfi hlav- 
nimu, Dva naproti sobé jsou postaveny v kYi- 
zov6 lodi: oltay krigovy v kapli cisarské na 
levém, oltét Matky Boz v kapli princi na 
pravém kiidle. Jsou z kamene grisignanského, 
mirné zlaceny, polychromovény a v n4plnich 
mramorem egyptskym vyklidény. Nad oltdr- 
nim stolem maji jen nizkou vystavnost, s ta- 
bernaklem a vystupujici mélkou kapli¢kou 
uprostéed, kter& zakonéena jest lomenic{ mezi 
fialami. Na kfiZovém oltéri spatfuje se Kri- 
stus Ukfizovany s Pannou Marif a sv. Janem, 
na oltéti Matky Pané korunov4ni nebes kr4- 
lovny. Ve stredni kapli ochozu blahoslavené 
Panné zasvéceného stoji oltd* Mariansky. Jest 
podobné stavén, jako piedeslé, jen pestreji 
vyozdoben. Antipendium jest okr4sleno mosai- 
kou s n4pisem: ,Ave gratia plena.“ Po obou 
strandch tabernaklu jsou vlozeny reliefy z po- 
zlaceného bronzu, na nichZ vyobrazeno jest 
zvéstovani a navstiveni Panny Marie. Nad 
tabernaklem sedi na trinu Madonna s Jezis- 
kem Zehnajicim. V posledni kapli ochozu na 
pravé strané nachdzi se oltay sv. Josefa. 
Mensa z bilého kamene ozdobena jest v predu 
emailovanym medailonem. Vystavnost na zpi- 
sob skifiovych oltéti zhotovena jest s li- 
banonského diivi cedrového. Oltéi vénovaly 
arciknézny domu c{sarského na pamatku svatby 
cisarské. Ve stfednim poli skféiné vyobrazuje 
se zasnouben{ Panny Marie se sy. Josefem, 
na vnitrnich kifdlech sv. Frantigek a sv. 
Alzbéta, na zevnéjsich kfidlech zvéstov4ni an- 
délské, na baldachinu Krélovna nebes a an- 
délé. Cisat pak daroval roku minulého vo- 
tivnimu kostelu té% jeden stary oltar skrinovy 
z XY. stoleti ze dieva fezany, na kterém 
se predstavuje Ukiizovani Pané, snimant 
s krize a pli¢ nad mrtvym télem Pané. 
Oltaéri neni az dosud misto vykézdno. 

Kazatelna stoji v hlavni lodi mezi pilfti 
posledniho étverce klenbového pied lod{ kif- 
Zovou. Jest kamenn4 a m4 tvar Sestihranu, 
ktery o Sest sloupii z egyptského mramoru 
& 8 vystupujici nad tim arkaturou se opfrd. 
Pét stran pazeni kazatelny jest ozdobeno po- 
prsimi Krista udiciho a étyr uditeli cirkevnich. 
Reliefy jsou zasazeny do prohloubenych me- 
dailont, jejichZ pozadi{ vykl4d4no zlatou mo- 
saikou. Také ostatni édstky bilé kazatelny 
jsou barevnou mosaikou ozdobeny. Na Sesté 
strané otviré se vchod ze schodisté ve dvou 


étytech sloupech z egyptského mramoru vrehni 
stavba se vypindé se sochou kazatele pokanf 
na pousti hldsajicfho, Jana Kititele. Nad feé- 
nistém rozprostira se dtevéné viko s-holubict, 
obvyklym to symbolem Ducha Svatého, V je- 
dnom vyplnéném oblouku arkatiry pod ka- 
zatelnou div4 se jako by z okna vyhlizel, na 
dilo své6 architekt chramu — Jindiich Ferstel, 
Na podobiznu Krannerovu bylo zapomenuto, 

Socha sy. Jana Ki. na vrchu kazatelny 
jest z4roveh dobrym ndvéstim kaple krestni, 
pred jejiz vchodem kazatelna stoji. Kititelna 
osmihran4 uprostted kaple osmihrané stojici 
zhotovena jest zjedncho kusa vz4cného egypt- 
ského mramoru. Podpir4 se 0 nohu a oO Sest 
sloupeii v rozich. Viko jest kovové. Z téze 
latky jsou téZ kropenky. 

Aby vnitrni prostora na dojmu netratila, 
postaveno do kostela lavic kostelnich jen pro 
nejnutnéjsi potrebu dvé skupeniny pred mrizkou 
hlavniho oltéte a po jedné skupeniné k dvéma 
boénim oltétim. Dubovym zpovédlnicim do- 
stalo se mista v boénich lodich pod okny. 

Méla-li vytvarnému uméni odpovidati i 
hudba posvdtné, vyZadoval chram dokonalych 
varhan. K vykonéni vSelikého dfla uméle- 
ckého a remeslnického nalezlo se umélct a fe- 
meslnikii domacich, pouze pro varhany nebylo 
v Rakousku mistra k nalezeni. Nasi varhanari 
pokulhavaji za cizinou. A jest-li Ze stroj mél 
byti sourodny 8 ostatnimi pfedméty, muselo 
zhotovenf svériti se rukoum cizim. E. F. 
Walcker & spol. vy Ludvigsburku (Wirttemberk) 
dodal varhany mistrné zhotovené. Citaji 61 
méjicich hlasti, tii manualy po 54 notdch, 
pedal o 27 notéch, k temu 14 vedlejiich 
taht, celkem 3673 pf8tal. 

Ku osvétleni kostela slouzi dostateény 
poéet lustra a kandelabri. Ctvero velkych 
lustri mosaznych po péti metrech vysokych 
8 prumérem 2°80 m. visf vlodi hlavnf a kit- 
Zové, Kazdy pocitan jest na 60 svétel. Kroméd 
téch rozestaveno jest po kostele mnoho bron- 
zovych kandelabri trojiho druhu: dva bohaté 
po stranéch hlavniho oltéte kaidy pro 25 
svétel; 12 syobodné stojicich plynovych kan- 
delabri mezi piliti lodi hlaynf po péti pla- 
menech; 16 jednoduchych kandelabré na sté- 
nich boénich lodf a kapl{ po jednom pla- 
menu. Také empora chorovdé, kruchta a p. 
majf sv6é kandelabry. 

Chram votivnt m4 jiz také svij pamdtnik. 
V pravé kapli pravé lodi kiizové stojf né- 


ramenech yystupujiciho, nad kterym na dalsich j hrobnik Miknl4se hrabéte Salma, kteryz ja- 


— 113 — 


kozto ndéelnik videiiské posddky za obléhdni 
mésta Solimanem II. roku 1529 ranén byl, 
a roku pristiho ndsledkem poranén{ zemiel. 
Pamatnik m4 podobu tumby na 6 nohdch spo- 
Civajicf. Jest na sténdch boénich ozdoben 
12 reliefy upravenymi mezi pilastry bohaté 
kr4éslenymi; po dvou na tzkych, po étyrech 
na podélnych stranéch. Nareliefech z kamene 
kehlheimského spatiujfi se bohaté skupeniny 
predstavujici sec¢e a bitvy, pti kterych Miku- 
148 Salm bojoval. Na desiti pilastrech pak 
nachazeji se medailony s poprsimi slaynych 
soucastnika. Vrehni deska ukazuje Salma péed 
kiizem kle¢icfho v prdci polovykuplé. Na 
blince blize ki¥ize ¢étou se slova: ,,Tibi soli 
gloria.“ Pod vyobrazenim jest pékny ndpis 
dedika¢ni. Pamadtnik mél také jiz své osudy. 
Staval od vr, 1548 ve videiském kestele sv. 
Doroty az do zruseni konventu r. 1786. Pfi 
vyklizent kostela prod4n jest v cené sprostého 
materi4lu kamenfkovi, od néhoz koupil jej 
otec nynéjsiho knizete Salma, Nyni skorem 
po sto letech prisel ndhrobnik zase ke cti 
a postaven jest se svolenim knizete do chrému 
votivniho. 

Veskeré upravé vnitrfku odpovidé i rizné 
zébradli, kterym oddélen jest hlavni oltér, 
chor od ochozu, boéni oltéfe, kazatelua, pfed- 
siné a p. Veskeré zabradli zhotovena jsou 
z kovaného Zeleza s rozmanitymi vzorky. 

Votivni chram Pané m& 7 zvonu, které 
thrnem vazZi 2131/, centi a jsou ladény 
vesmés na Fis-dur akord (Fis, Ais, Cis), 
Stolice Zelezn4 postavena jest na valcich bez 
pevné souvislosti se zdivem, aby pYi zvonéni 
stavenf se neotrasalo. 

KK » 

Jsem u konce s popisem nejnovéjsiho 
kostela v Rakousku a zéroven nejprednéjsiho 
dila stavitelského doby p¥fitomné. Uméni ve 
sluzbé cirkevni jako v zreadle objevilo zde 
svou moc a svaj smér. Veskeré odvétvi umé- 
leck& svorné a stejnomérné pracovala na zbu- 
dov4ni a okrase domu Bodziho. Badatel kul- 
turnich déjin m4 na jednom misté pohotové 
bohaty material. Votivni chrém Spasiteltiv 
jest jedinym svého druhu, kde architektura 
s veskerou harmonickou tipravou souéasné 
se zrodila a provedla. Na stredovékych d6- 
mech slohu gotického vékové pracovali. Zde 
ysechno jest plodem jedné krétké doby. Chram 
Spasiteltiv se pocal a dokonal bez prestavek. 
Arechitekt, ktery névrh podal, také jej pro- 
vedl. Ridké to stésti na svété! Takové dflo 
v celistvosti jest velepouéné. Zevnéjskn od- 
povids vnittek. Obyéejné se stava, Ze zevnéj- 
Sek pohltil veskeré prostfedky a na stejno- 
rodou okrasu vnitfku se nedostalo. Zde také 


{e 


na vnitini tipravu obétovano tolik, mmnoho-li 
vyZadovala podstata slohu a bohatost archi- 
tektury. Otdzka polychromie jest rozh¥eSena. 
Spatriti vnittek gotického velechramu, uvniti 
Gplné provedeny a upraveny slohové, s mal- 
bou na sténdch, s okny vesmés ve skle ma- 
lovanymi, jest v pravdé pozitkem u nds ne- 
zyidka vidanym. 

A jesté s jiné strdnky jest chrdm vo- 
tivni veledilezity, zejména pro vlast nasi, 
I zde se ukdzalo, tim zemé koruny éeské 
jsou v mocndfstvi rakouském. V fadé uméleh 
vykonnych vlast éeské cestné zastoupena jest. 
Pfipominé-li v ¢etnych partiich architektura 
chrému Spasitelova na velechram Svato-Vitsky, 
nesmi se zapominati, Ze Prazan Kyranner 
byl dusi, stavitelem a druhym architektem 
monumentdlni budovy, a v kamenické dilné 
zaméstnino mnozstvi krajant, palir a kame- 
nici. KdyZ pak doslo na ozdobu ynittku mal- 
bou na sténach ave skle, zase mistru z Cech, 
Jos. Fiihrichovi, prvnimu a nejslovitnéjsimu 
v celém mocndistvi, svéreno vzdélani pro- 
gramu pro veskery cyklus cirkevné-symbolicky 
a historicko-nébozensky. A nebylo véru nad 
ného k nalezeni mezi umélci muzZe_ takové 
hloubky nabozenské a, theologické vzdélanosti. 
Vypracoval tedy program, k uméleckému vsak 
provedenit veskerych ndkresti byl vékem jiz 
prilis pokroéily. Ruka jeho vyvedla vsak 
predce jesté icartony ku dvéma cyklim, kte- 
okno a stény choru. Po sedmi obrazech pyed- 
stavuje se jednak povoldni sv. Petra k tirada 
vrchnopastyrskému, jednak zachranéni Noéma 
a rodiny jeho v arse. Vyznamné poukazuje 
se tim na bozsky ptivod primatu a bezpeénou 
ochranu lodi¢ky Cirkve vrozboufenych vindch 
duchu Gasu. Uméleck&é koncepce vyniké hi- 
storickou velkoleposti a dramatickym Zivotem. 
— Druhy malit éesky, Frantisek Sequens, 
zhotovil néikresy na vsechny emailové obrazy, 
jichZ na retable hlavniho oltife deset se ¢ita, 
jsouce nejskvostnéjsi okrasou hlavniho oltdte 
a tudy i celého chrdmu; ndpotom cartony tii 
malovanych oken. Byvaly feditel malitské 
Akademie prazské Matéj) Trenkwald zhoto- 
vil cartony 24 votivnich obrazi, které v malbé 
oken provedeny jsou, predstavujice: Sv. Cyrilla 
a Methodéje, dva votivni obrazy s podobiz- 
nami cisafskych manZeli ajejich ditek (darem 
cisafovny a ditek), skutky milosrdenstvi (da- 
rem arcikniZzete Ludvika Viktora), obrazy ze 
zivota Panny Marie v 19 oknech sedmero 
kapli chorovych. Ctvrty krajan ¢esky, Perdi- 
nand Laufberger, maloval na velké osmi- 
hrané klenbé hvézdové étverce kifzového u 
prostted Berénka Boziho, obklopeného osmi 
andély s ndstroji umuceni a ¢tvero evange- 

* 


— 114 — 


listé, ve vnitini klenbé baldachinu nad hlavnim 
oltéfem Ducha sy. a symbolické obrazy hlay- 
nich clnosti, posléze kreslil cartony pro dvé 
malovand okna. rifts 

Rozliéné sochy, jimiz ozdobeny jsou por- 
taly, priéelf a vnitfek kostela, pracovany jsou 
kromé Levého od nasledujicich ¢eskych so- 
chara: od Antonina Wagnera (SS. Rudolf, 
Gisela, Karel Boromejsky a Markéta na por- 
télu, jimz do cisaéského oratoria se vchazf); 
od £. Zafouka (proroci: Elias, Jon4s, Eze- 
chiel a Malachids na zipadaim prideli lodi 
kiizové; SS. Katerina, Vavrinec, Stépdn a 
Barbora uvnitf na sloupech jedné boéni kaple; 
posléze velk4 skupenina: P4n Jezis na kYizi 
s Marii Pannou a sv. Janem a nékolik re- 
lief na boéni oltét); od Mrantiska Melni- 
ckého (étvero evangelisti na hlavnim praéeli 
a sy. Katetina nad hlavnim portélem); od 
Vincence Pilze (Karel Velky na hlavnim por- 
' télu). Cechy tedy i zde v popiedi stoji v fadé 
ostatnich ndrodi rakouskych. 

Novému kostelu pYidélila se nov4 fara. 
Faratem bude vzdy jeden z kanovniki metro- 
politni kapitoly videiské a nazyv4n bude pro- 
bostem. Povede duchovni spravu s_ tiemi 
kooperdtory. Farni kostel Spasiteliv 


pro- | 


hlésen zdroven za kostel universitni a pokud 
katolické pos&dka viastniho chramu miti ne- 
bude, té% za vojensky, ponévadz sousedis ge- 
ner4lnim komandem a budouci universitou, 
Kolem chramu rozprostirati se bude krdsné 
ndmésti s domy k celkovitému obrazu se ho- 
aicimi. Uprostfed sada stiéti bude pomnik 
Tegetthoffiv. Ndmésti samému dostalo se 
jména: n4mésti Maxmilianova po zakladateli 
kostela, na jehoz pamatku postaven bude 
vchramu samém distojny pamatnik. Myslénka 
Maxmilianova stala se skutkem. Svatostanek 
odevzdan jest icelu svému — sprévé duchovni 
a katolické bohosluzbé, Katolicky chram upro- 
stted osady jest stélym pozehndnim. Bezboz- 
niky stale kérd, zbozné duSe stéle vabi. Spa- 
sitel ze stainku svého ustaviéné zehna. 


* * 


Dodateéné nasledovati bude pfehled po- 
stupu stavebniho a cen jednotlivych. 

Cténému ¢Gteudrstvu nebude snad nezaji- 
mavo, jednak sledovati postup prace pri stavbé 
chramu, jednak vsimnouti se cen a naékladu 
Cinéného. Obé jest velmi pouéné pro prakti- 


ekou potiéebu. (Dokonéeni,) 


Z Akademie krestanske. 


Reditelstvi. 


Dary pro knihovnu: Dp. Theodor Cermak, 
zamecky kaplan v Hartenbergu: Ritratto di Ro- 
mantica zr, 1689. Dp. Jan Pavlicek, farat v Ma- 
krolascich: Hergenréther Photins Patriarch von 
Constantinopel (3 sv.). Déllinger: Die Reformation 
(3 sy.). Holzrath: Der Abfall der Niederlande 
(3 sv.). Werners. Fr. Suarez und die Scholastik. 
Dp. Arnost Vicek, farét v Obiétové: Scriptorum 
rerum bohemicarum tom. I. 1783. Vdp. Hugo 
Karlik, pievor a Alb. Lawrer, kaplan v Teplé: 
mnoho knéh rozliéného obsahu. P. Bedrich Miine- 
berger, architekt v Praze: jednu tisténou a jednu 
psanou modlitebni knizku. Vdp. Dr. Aug. Svoboda, 
dékan v Poédtkach: Formy listiiv od Jitika Czer- 
ného z r. 1572; Sriemska vila v jazyku horvat- 
ském. Vysoce urozeny pan hrabé Hgb. Belcredi 
v Ligsni: celou kollekci dél jednajicich o svobod- 
nych zednarich (47 svazki), dar to velice vzdcny. 
Dp. Vojtech Kouba, farat v Souticich: psanou 
modlitebni knihu. Dp. Norbert Prochazka, fara 
v Kacové: starou psanou knihu v latinském jazyku. 
Vdp. Josef Krétik, os. dékan v Sedleci: bibli Geskou 
ZY. 1715; Prorokové a knihy Machabejské z roku 
1712; obé nikladem Dédictvi sv. Vaclava vydané. 
Blp. Jan Rehak, professor v Kutné Hote: Hora 


Kutna a jeji okoli; Kutnohorské pfispévky k dé- 
jindm vzdélanosti ceské; obé sepsané od darce sa- 
mého. Dr. Hd, Schebeck, cis. rada a sekretaf ob- 
chodni komory v Praze; Die St. Wenzelseiche in 
Stochov; Glasindustrie und Glashandel von Dr. Ed. - 
Schebeck. Dr. Josef Kalousek: Saeculum Sioneum 
Zz roku 1779. 


Dary pro museum krestanské. Architekt 
A. V, Barvitius vénoval odboru uméleckému ve- 
lice vzicné dary a sice: Prvni seriinakresi boho- 
sluzebného nacini v origindlech, jejichz kopie 
pouze sekce uméleck& az dosud udZivala. Druhou 
serii vykresti puvodnich 29 list&i Gitajief co pokru- 
covani vzacného dila o ndéini bohosluzebném re- 
presentujici cenu 600 zl, Ctyry origindly ndkresit 
na oltéfe slohu dilem romansko-vlasského, dilem 
renaissanéniho, v péknych ramcich zasazené a za- 
sklené. — Reditelstvo vzdalo za neobyéejnou obé- 
tavost slechetnému darci nejvielejii dik a vejyyssi 
poctu, jmenovavsi jej zaklidajicfm élenem Akade- 
mie kfestanské, — Architektu J. Mockrovi a red, 
F. J. Lehnerovi ulozeno, aby jmenem ieditelstva 
velezaslouzilému darci jmenovani éestné v zna- 
most uvedli. ‘ 

Dalsi dary: Dp. Ant, Prisa, fardt v Panen- 


— 115 — 


ském Tynci; Stary relief ptedstavujici Rodiéku 
Bodi. Dp. Ludvig Hauwmer, farat vy Pranéiové: 
dlouhy fetéz z jednoho kusu dieva vytezany. Dp. 
Frant. Tyl, kniz. archiva? na Vorliku: ndkres 
V pFirozené velikosti staré monstrance slohu go- 
tického, kter4 se nachazi v zimecké kapli na Vor- 
liku Vp. L. Kaika, kaplan v Tudkové: fotografi 
monstrance malesické v slohu pozdni gotiky pro- 
vedené z r. 1491, kterou sim fotografoval; slibil 
waroveh, Ze pro museum kfestanské zaile jesté 
vice predméti cirkevné-uméleckych od ného foto- 


grafovanych a nabizi své sluzby k dal8{ bezplatré 
praci ve prospéch Akademie kiestanské. Msgr. Ir, 
Jaenig v Rimé: fotografii malovaného okna, kteié 
daroval J. V. cisaf Frantisek Josef chramu Pané 
wall’ anima* v Rimé. Dp. Josef Siritéek, farié 
v Lidicich: dvé japonské mince. Nejmenovany 
darce; kollekei penéz stéibrnych a médénych, star- 
Sich a novéjsich, 


Veskerym darciim vysloveny jsou pisemné 
diky feditelstva. 


Odbor umélecky. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Kalichy celé stiibrné s bohatymi ozdobami: 
pro chrém Péné v Hrozné Lhoté u Straznice; 
v Alnapee vy Americe. 


Kostelni roucha v zai objednand zhoto- 
vena a dodana na mista prislusna. 


2. Nova objednani. 


Ciborium celé stfibrné: dp. Petr Hradkoy- 
sky, farat v Dubanech. 


Kalich rladky: dp. A, Dyotik, fardt v Ne- 
bovidech ; — cely st¥ibrny 8 bohatymi okrasami ; 
dp, Fr. Buéek, nad. kaplan ve Spitkach u Hranic. 

Obraz (Veronikon) vdp. Jifi Lindner, dékan 
v Jachimové. 


Krtitelnici mramorovow: sl. méstsk4 rada 
na Biezovych Horach. 


Zvon 12 cent tézky: dp. Aug. Dostdlek, 
faraé v Libstaté. 

Drobné prace kovové: pozlacenit dvou 
kalichi, ciboria a patenky k nemocnym: dp. fr. 
Vik, farét v Blatnici; — patenku k nemocnym: 
dp. Stépan Ressel, farai v Raspenavé; — nddobku 
na svaty olej: dp. Stépan Ressel, fardi v Raspe- 
navé ; — konvickw is tackem ku krtu: dp. Josef 
Fischer, farat v Nové Vsi u Plané; — mesni kon- 
vicky: d. farni aad ve Slivné; — dp. Stép. Ressel, 
farat v Raspenavé; — kropdcky: dp. Leop. Hruby, 
farat v Kdousové. 


Paramenty: Pluvialy: éernj: dp. Loh. 
Schmidt, sekretét na Strahové; — bily: vdp. Jan 
Korinek, farat v Drzkové ; — cerny vdp. A. Hainz, 
dékan v Novém Kdyné; — kasule: bilow: dp. J. 
Springer, farat v Tisové; — bilow skvostnou: vp. 


Karel Bresky, koop, v Radiméri; — bilou, éervenow 
a ¢ernow: vdp. Josef Kandler, dékan ve Slaném ; 
— vysivany kriz na kasuli : vdp. Ond¥. Biloveszky, 
professor v bisk. seminaii v KaSavé v Uhrach ; -— 
Stolu kiestnt: dp. Loh. Schmidt, sekretéé na Stra- 
hové; — bursu k nemoenym: vp. Fr. Sommer, 
kaplan ve Fridlandé ; — zdslonku do tabernakula;: 
vp. Fr. Sommer, kaplan ve Fridlandé ; — korouhve 
skvostné: vp. Ant. Kunz, fard¥ ve Stranné ; — pii- 
krov: vdp. Josef Kandler, dékan ve Slaném, 


Kostelni pradlo: 3 alby, 3 humerale a 3 
cingula: blp. Karel Skach, sprdvce v Polici; — 
4 paly: vp. Alb. Laurer, kaplan v Chotésove; — 
albw: dp. Lohel Schmidt, sekretét na Strahové; 
— 7 metrit Sirokych krajek: vp. Fr. Porazil, kapl, 
v Hrozné Lhoté u Straznice; — 3 cingula, 2 kor- 
poralie a rucniéek: dp. Leop Hruby, farat v Kdou- 
sové; -- albw, rochetu, 3 cingula a hwmerale: 
vdp. Josef Kandler, dékan ve Slaném; — albu: 
vdp. Anton Hainz, dékan v Novém Kdyné, 


Rozli¢né: msal skvostny: dp. Jos Binder, 
fardt vy ASi; — biret a maly mSdl: vdp. Josef 
Kandler, dékan ve Slaném. 


3. Rozpotty. 


Na mramorovou kititelnict: dp. J. Forst, far. 
v Kostelci; — na monstranci, éervenow kasuli, 
pluvial, dvé Gervené korouhve, albw, komée pro mi- 
nistranty a nddobky na svaté oleje: dp. Petr Gotz, 
faraé ve Zhuii; — na spolkovy prdapor: blp. Ign. 
Berger, professor v Jihlavé; — na ciborium, ka- 
ditelnici a pozlacent monstrance: vdp. Vaclav Ki- 
linger, dékan v Dobrusce; — na kalich: vp. Fr, 
Buéek, kapl. ve Spitk4ch u Hranic ; — na skvostny 
cerveny pluvial, cerny plurial, cervenou, cernow & 
bilow kasuli, 2 alby, 2 rochety a kaditelnici: dp. 
Fr. Siegel, fardt v Neétindch. 


Odbor archaeologicky. 


Bézny prehled a struény obsah odpovédi na ,otazky archaeologicke“. (Pokraéovant ) 
Zaznameniva FL. J. Lehner. 


18, Potiéany, farnf ves u C. Brodu. 
Sepsal Fr. Vlad. Vykoukal, phil. stud. 


Poriéany lef v piijemném tdolf, jimz 


| proték4 potok Sembera (dle nékterych prament 


— 116 — 


Viéembera neb Zembera). Maji asi v 80 éislech 
na 700 obyvateli. 

Mista, kde Pofftéany nyni stoji, byvala 
jiz za pohanskych véka zalidnéna; dikazem 
toho byla mohyla, kterd se pred léty na za- 
hradé usedlosti ¢. p. 24 nalézala, ale bohu- 
zel rozkopdna ana pole rozvezena byla, aniz 
by ze st¥epin, jichZ tu hojné bylo, a jinych 
véc{ co bylo zachovéno. Také na mirném pri- 
vrsi, jezse za Poritany smérem ku Kounicim 
tahne, nalezeny byly starozitné hroby se za- 
chovalymi popelnicemi; zpravu o tom podal 
tehdejsi spravee kounicky p. R. Greiner do 
»Pamatek archaeologickych“ roku 1872; véci 
vide nalezené jsou vesmés z bronzu. — Nej- 
starsi zprava listinné, kterou jsem o Pofita- 
nech nalezl, jest z r. 1295 dne 25. kvétna.+) 
Toho roku uvddéji se z Poritéan dva svédkové, 
kteti byli piitomni pfed4ni vesnice Bylan, jiz 
vyménil kral Vaclav II. s biskupem prazskym 
za jiné zboz{; jsou to ,Zdislaus de Porechan, 
item alter Zdislaus de Porechan* ; tamtéz jme- 
nuji.se svédkové z nékoliko vesnic okolnich. 
— Kr. 1318. uvédf se v deskaéch zemskych’”) 
Stép. z Pofitéan, jehoz Zaluje Boleslav z Roz- 
dalovie pro z&éruku 10 mar. sti., kterou se 
zarucil za Bicena z Kostomlat, jenZ mél se s 
Boleslavem dohodnouti v Rozdalovicich. Stép. 
nedostavil se k soudu, Zalobci ddno za pravo. 

Roku 1328. zaznamenén jest v_ tychzZ 
deskich?) soud Bohuslavy z Kluéova (nedaleko 
Pofican) s Divisem z Oltic, ktery ji zpisobil 
na statku Kovanicich Skody za 100 mar. stf. 
Zalobcem jest Vik (Wylk) z Pofiéan. Neni 
zn4mo, jak pre tato skonéena. 


R. 1339. daroval Vysehradsky kanovnik 
Petr z Milicina kapitule 9 kop rogniho prijmu 
ze vsi Poftéan a Zher,*) vyminiv si uZfvani 
této obedienci na éas ‘Zivota. Patfily tudiz 
Poriéany tou dobou ku statkim kapituly vy- 
Sehradské. Zprdva na to nejblize nasledujici®) 
pochazi zr. 1358 dune 21. listopadu a tyka 
se kostela zdejsiho; toho roku byl kostel po- 
Hi¢ansky jiz vlastnim faréitem opatien. Zprava 
ta znui takto: ,Ad praesentationem providi 
Petri de Kluczoy et Nicolaiac Stephani filio- 
rum ejus, in ecclesia in Porzieczan per obi- 
tum Perhardi plebani ibidem vacantem, per 
dom. Vicarios antedictus Petrus clericus de 
Krzessicz fuit institutus. Plebanus de Lstiborz 
executor.“ — Odtud jest patrno, Ze kostel 
poriéansky jiz pfed rokem 1358. farnim byl, 
nebot toho roku jiz zemiéel zdejii fardit Ber- 


‘) Erben: Regesta II. pag. 725, 

*) Emler: Reliquiae tabularum, é{s, 14. 
*) Emler: Reliquiae tab. I. Gig. 21. 

*) Tomek: Déjiny Prahy II. 

*) Ting!: Libri confirm. I. pag. 73.3 


hard. — V seznamu kostelii z r. 1384. uvddt 
se nas kostel s des4tkem 18 grosi roéné.}) 
Tamté% uvedeny jsou z oxol{ vesnice Vitice 
se 30 gr., Kounice 30 gr, Planany 36 gr., 
Velinka 9 gr., Tismice 10 gr., Lstibor 12 gr. 
desdtku. 

Fardt Petr, ktery sem r, 1358. byl do- 
sazen, vzdal se mista svého, tak Ze r. 1394 
dne 17. tinora praesentovan do Pofféan ry- 
tiem Janem x Kluéova Mikulés farét z Ko- 
stomlat.?) Ale nové jmenovany farat bud’ ani 
do Pofiéan nepfisel, aneb — aé m4me-li pra- 
menim pisemnym vériti — brzy odtud odesel; 
stéhujet se odtud jiz r. 1398. jiny fara* Jan, 
jenz byl p. MikoSem Chotévickym do Cho- 
tévic (Chotyewicz) praesentovan. *) 

Poriéany platily dle ptivodnfho nadént 
zy. 1408 a% do r. 1411 na olté? poeniten- 
ti4ti u svatého Vita v Praze roéné dvé kopy 
grost. +) 

R. 1414 ndleZely Pofiéany ku statkim 
rodu Olbramovicéi. Olbramovici tito byli rod 
velmi bohaty méstansky v Praze, ktery se 
pred touto dobou ve stav rytifsky vySinul a 
kolem Ouval a Ceského Brodu mnoho zbof 
mél. NaAleZela pak polovice Poriéan V4csla- 
yovi, synu Olbrama Menhartova, druh& sest¥e 
jeho Anné. Tato byla provdéna za zemana 
Zdenka z Biskovic, ale jiz r. 1396. ovdovéla. 
Na své polovici Pofiéan, kter4é méla po jejf 
smrti na bratra Vacslava spadnouti, odk4zala 
ry. 1414. tii kopy platu kl4steru svat. Karla 
v Praze. 

Roku 1430 dne 3. Gervence jmenuje se 
panoS Vochek z Pofiéan, odjinud ze Solo- 
pisk jako svédek na listiné, jiz Barbora z Hla- 
zovic, manzelka téhoz Vochka, propousti bra- 
tra syého Stépdna Mrdze z Hlazovic ze zé- 
pisu 300 kop gr., ktery ji a synu jejimu byl 
ucinil. 5) 

Ze Potiéany také pamétnou bitvu lipan- 
skou dobre pamatuji, tomu nasvédéuji penize 
a jiné véci z té doby, které na zdejsich po- 
lich vykopdny byly. 

Roku 1449 uv4di se panos Cenék 2 Po- 
Ficam v seznamu péni a rytiti, ktei{ s Ji- 
tikem Podébradskym kniZeti saskému Fridri- 
chovi valku opovédéli.®) Tyz Cenék uvdd{ sa 
r, 1450 a 1457 mezi pAny arytifi na strané 
Jitika z Podébrad proti Old¥ichovi z Rosen- 
berka. Zde v8ak m4 tyi Genék piijmi z Po-~ 
Fiéan a Ledce; Ledec, druhdy farn{ ves, nynf{ 

*) Balbin: Miscellanea, libri erect. pag. 14, 
*) Tingl: Libri confirm. V. 182. 

’) Tingl: Ibidem V. 314. 

*) Tomek: Déjiny Prahy III. 

5) Palacky: Archiv Gesky II. 502. 

°) Palacky: Archiy éesky III. 544. 


— 117 — 


osamély dvir na Sdzavé u Benedova, byvaly 
Sidlem viadyki z Ledec. Ponévadz tedy u 
obou rytiti Vochka i Cehka z Poviéan find 
jejich sidla nalezime, nemizZeme se domyileti, 
ze by snad v Pofitanech nékdy néjak4 tvrz 
neb hrad staval; pokud znémo, také se o tom 
ani Zidn& povést nezmihuje. 

K panstvi Cerno-Kosteleckému, k némuiz 
dnes patti, dostaly se Poritany zajisté koup{; 
kdyv se to vSak stalo, nemiZeme pro ten ¢éas 
bezpetné udati. Snad stalo se to jiz tehdy, 
kdy Kostelec nad Cernymi lesy patfil slay- 
nému rodu Slavati z Chlumu a Kosumberka, 
snad teprv, kdyz koupil jej neméné slayny 
rod pani Smificxych. Koupil pak panstvi ko- 
stelecké r. 1549. Jaroslav Smificky ze Smific 
za 30.000 kop gr. Zda se pak, Ze alespon 
v druhé polovici 16. st. Porftany jiz zcela 
ku panstvi kosteleckému patiily. 

R. 1603 daroval pan Sigmund Smificky 
zvon dnes ,liny“ zvany kostelu pori¢anskému ; 
napisy se zyonu toho uvedeme nize. 

Za panovani Smirickych, ktef{ byli hor- 
livymi utraquisty, zménilo se také nabozen- 
stvi jejich poddanych za prikladem panstva; 
v té dobé zajisté obyvatelstvo i fardt zdejsti 
utraquisty se stali. VSak kdyZ vl4du cisat Fer- 
dinand If. v Gechdch nastoupil, zavadél zase 
vsude katolictvi; z rozkazu jeho r, 1624 mu- 
sili vSichni knéz{ utraquisté své fary a osady 
opustiti a nesméli se vice vratiti; na jich 
misto dosazovani pak knéz{ katolicti. Téch 
ale nebylo dostatek, a kdyZ byla zemé valkou 


tricetiletou poplenéna, nebylo pro né ani ob- 
Zivy. Proto ztstaly fary a osady vlastaich du- 
chovnich sprdveii zbaveny, fardé Kostelecky 
obsluhoval v nasi krajiné témér samojediny 
vsecky okolni dédiny, a% pak postupem éasu 
opét samostatnych far4ti nabyly.!) Ten osud 
stihl také kostel a faru pofiéanskou, kterd 
od t6 doby dlouho zistala neobsazena, az 
koneéné tiplné zpustla. 

R. 1626. koupil Karel kniZe z Lichten- 
Steina od Albrechta z Valdstyna, jenz byl 
poruénikem na mysli chorého Jitfho Smifi- 
ckého, panstvi Cerny Kostelec, as nim dostaly 
se v drzen{ rodu lichtenSteinského, k némnZ 
dosud ndlez#i. Na poddtku jejich panstvi za- 
vladl v krajiné nas{ opét katolicismus, boho- 
sluzby v8ak v kostele ziidka kondény; bylyt 
Potivany pozdéji k fate Skramnické ptiddny, 
kter& méla jesté jinych nékolik kosteli ob- 
staravati. 

V ndsledujici pak valce tiicetileté jako 
z4dné vibec krajina v Cechach, tak ani nage 
dédina nebyla uSetrena pohtom vdletnych; 
muzeme tak jiz z toho bezpeéné souditi, Ze 
v blizkém sousedstvi Poriéan leZfci ves Mra- 
cenice tehdy tiplné vyvrdcena byla. 

Ze ostatné tcta’ku kostelu a zboznost 
v kraji naSem, kdyZ katolictvi opét pevné ko- 
feny zapustilo, panovala, o tom svédéi, ze 
r. 1695. byly z dobrovolné sbirky pro kostel 
nés zakoupeny obrazy P. Marie; o tom zmi- 
nime se obsirnéji nize. 


(Dokonéeni.) 


Jan Karel Rojek, dékan Budynsky. 


(Dokonéeni.) 


Kdyz tedy mi pisete jakym zptisobem chcete 
knihy potvrzovaci vyéerpati a mné s nimi se 
sdéliti, nepotitebuji ni¢ehoz doklidati, kdyz 
jste tak tka Cetl z duse mé a provedentf 
timyslu mého na se cheete vziti. — Rad chei 
Vam k sluzbam byti; — i nebude tieba pfe- 
pisovati excerpta, nybrz jen dodati je mné. 
— Jedno pak jest, ¢eho bych si na Vas vy- 
zadal, a to, by V4m nebylo obtizno pfribrati 
naznacen{ a urceni odkud novy knéz pochdazel; 
jedno, ze nejedni pochdzeli ze slechty a to i 
panské, — byt to urcité nebylo udano. Po- 
slouzim prikladem: 

4, bfezna 1370 Witko prebyster de 
Czrnezicz ad ecclesiam in Kopanina confir- 
matur II. 26. — 5. ledna 1372 ad eccl. in 
Dobrusea d. Vitum canecnicum ecclesiae Wra- 
tis]. instituimus II. 69 — 


94. tnora 1372 | 
ad eecl, in Copanyna per resignat. d, Viti ca- , 


nonici Wratisl. plebani in Dobrusca quondam 
ipsius ecclesiae plebani vacantem II. 72 — 
26. ledna 1374 Witko plebanus permutat cum 
Zwiestone canonico preb. eccl. Vissegrad. Acta 
judiciaria. —- 1382 byl probostem u sv. Jiljf, 
kanovnikem na hradé, dékanem u sv. Apoli- 
nite —, od néhoz zdpisy na Cerntice, Bo- 
huslavice atd. 

Prvni zA4pis Witko presb, de Czernezicz, 
tim méné nAdsledujfef ukazuji na rod jeho 
pansky; objevi se to jediné z combinace, a 
proto by pri tom i ten mésf4k mohl probéh- 
nouti, i jsout kteri radi doditajise jmena kra- 
jana, byt o ném nebylo zpraév blizsich. — 
Mnoho téZ plebani z rodu panosského i ry- 
titského, kteff zvl4st pri podaci kosteli se 
objevuji, jmenovdéni podle bratif svych. -~— 


1) Pamadtky archaeologické Y, 


— 118 — 


Tolik vidélo se mi predlozZiti isudku Vasemu, 
— Vracim se k drobotindm v listu Vasem. 
— Registra decimarum pfipominaji netoliko 
kl4ster v Sezemicich ale i v Podlazicich, ano 
i biskupa a kanovniky v Litomysli. 


,Komonin* V48 v Pamatkéch mne poté- 


il i byl hned do seznamu a do mapy vnegen, 
— zapomnél jsem o tom se zmfniti v listu pre- 
deslém a prati Vdm &stésti k dolejsim ndle- 
zim, R. 1393 podaci jmenuje se fam. Joh. 
de Luczszensdorf residens in Prins; kdozby 
na to prisel, Ze to m4 byti Bireznice, ku kte- 
rému panstvi Komonin az do nejnovéjsich 
dob néleZel. 

Sprimbersti nejspise k Z4dosti své z kon- 
sistofe samé vypis v znéni ¢ceském obdrZeli, 
a neboli podacim potvrzeni plebani sdéleno by- 
valo v feci jejich materské? Sotva Ze vidy 
v feci latinské pod4ni kfate zasylali. Podaci 
kostela v Bilenci vykonali jiz r. 1370 Litol- 
dus plebanus in Kosovahora, Zavi3, Henricus 
et Petrus fratres de Sprimberk, a r. 1396 
Henricus et Petrus de Sprimberk, — Vésak 
ten zipis r. 1370 Gesky jest podén L Of. II. 
93 — a ten druhy zalozil si Ting] k roku 
svému, Zépis r. 1408 zaznamenal jsem si an- 
ticipato; byla to permuntace plebana, z nichz 
predesly farét Bilenecky nen{ jmenov4n. 

Téch Svatkovekych z Dobrohosté chopil 
jsem se a Svatkovice s Vranovem si vyhledual, 
nez kostely v okolf jsou samé staré plebanie, 
jediné na blizku za fekou je farni kostel sv. 
Jana nad ChieStovicemi, 0 némzZ nelze uréiti, 
byl-li plebanii — neobsazenych posud jmen 
Bylow a Dobrohost. RozfeSeni nepoddva zé4- 
pis: r. 1498 podacf v Chiestovicich u svat. 
Jana divi Vladislay MatiaSovi, mistru §pital- 
skému blizko Mostu vy Praze. Arch. VI. 

»Choate* ovSem posud neobjevily se mi, 
aé kostel stary, snad vidy filialni; na Kolez 
neda se obratiti, ktery byl decanatu Ustského ; 
Choute pak lez{ v Bilinsku. V Usteckém de- 
canaté m&m dvé plebanie, o nichz Decimae 
nevédi vsak, Confirmace je maji: Habartice 
Eberzdorf plebanie 1369; — druhd Rosen- 
thal v Sasku co tvodce, taktéZ Oleina v Sasku 
treti, — 

Chtél jste mis ,Ostrovem“ pfispéti, po- 
dav mi z4pis obsirny, ktery hned vzat na pfe- 
tres, avéak viska Ostrov pfifatené ke Krsim 
nem& kostela, Milo bylo mi shledati ses ple- 
baniemi Joanniti v Manétiné, Kfeéové, Lu- 
kové (vsi), Lechové, Krsech a Jamném; — 
také tam jmenoyvdna ves Chlum, pji niz kostel 
filialn{ se nalezé, o ném% zpravy starsi nemam. 
V knihdch potvrzovacich, pokud ,,Ostrov“ se 
neobjevil, zfistane jesté z&hadny. 

Hradek alias Chlistowiez zn4m, kanoyn{ci 
prazsti méli podaci. V Registrech desdtku pyi- 


chazi na str. 56. pouze Hradek, i p. Tomek 
nevedél kam by ho umistil. 

Winclerdorf je v hrabstvi Kladském, mém 
starsi zapis téhozZ podaciho. — 

Suché (Schénbach) nyni filialni do Ji- 
travy — Dietheri villa — S. Pancratii prve 
do Kiizan. 

Vyhledal jsem pojednini Palackého 0 Ko- 
stelefch (Musejnik r. 1851), i nedivim se, Ze 
vy pochybnostech trval ano i zjevné pobloudil. 
Aé toho popiral, ze by Kostelee (334) nad 
Vitavou byval proboSstvim Breynovskym, predc 
v letech 1352~—1399 decimas solvit Abbas 
Breynoviens. — Jiny Kostelee podaci kraloy- 
ského, udév4 se r. 1356, kdez ale pséno ,in 
eccl. parochiali in Costelecz et ejus filiali in 
Nesuchin“® — vysyité, Ze tu minéna samota 
S. Gotharda pode vs{ Krupou; visak v Regi- 
strech co farni jmenuje se toliko Nesuchyné. 
Takovéto pleteni kosteli farnich a filialnich 
nékolikrét se objevuje. Palacky hledal Ko- 
stelec v osamélém kostele svat. Vojtécha; — 
ji pak v tomto kostele tuSim Rychleby, k ée- 
muzZ zdpisy pri Kounovu v Registrech mne 
vedou. — M4m za to, ze véeliké ty pochyb- 
nosti zmizeji, az se knihy potvrzovaci celé 


budou moci vyéerpati — i Acta judiciaria, 
Erectionum etc. 
Ted lze jen zrnka sbirati — az se vy- 


skytne okamzik, kde prohledneme, 
uloziti. — 

Jak vidim musim jiz prestati. 
Porouéeje Vas do ochrany Nejvyssiho 
trvam vas sluzbovolny 

J. K. Rojek. 
Péed 30 lety jsem si nékolik otiskii pe- 
éeté udinil, o niz i Bienenberg se zmfiuje; 
prisla fet o ni i ukdézal jsem ji velebnitékim 
Svym; pri tom pak poznd4vam, Ze by slusela 
do sbirky Vasi; — peétetidlo bude kofistf 
husitskou z osudné pro nds Lavy. 


Z listu dne 7. brezna 1877. 
Mily piiteli! 

Vite nepodobno, Ze bych se mohl po cely 
rok odmléeti — tak asi na zatatku listopadu 
chystal jsem se Vas osloviti, a prede — av 2. 
prosince exekuce Pyibénické mne dosla, — tepry 
v bfeznu pero do ruky beru, bych aspoii do- 
svédcil, byt jiz jubilarius, Ze na svété trvam, 
a vérnou zprévu na omluvu vydal. V listopadu 
1875 rozbolela se mi leva noha, s niz jsem 
Skoro celou zimu p¥elezel a mimo nedéle ani 
Z pokoje nevySel neschopen byy k jakémukoli 
psani. Kdyz% bolesti pomijeti potaly, zasedl jsem 
bych pro kazdy kostel zylastni list neb arch 
zatidil ado ného chronologicky snesl, co jsem 
sebral z knih konfirmatnich, erekci, Regest atd, 


kam je 


— 119 — 


V sepisovdni tom ztravil jsem vSechen as az 
do podzimku s takou pilnosti, Ze mimo za- 
hrédku ani na Bozi ourodu podivati jsem se 
nesel, ovSem té% za ptftinou nohy seslabené, 
leda vyjel-li jsem si as thikr4t na prochdzku. 
Mamt tedy vysledek vSech excerpt dokonale a 
priruéné sestaveny, Ze jiz mnohym dob¥e po- 
slouziti jsem mohl i k diltim do tisku  chy- 
stanym. Vsak jsou tu jesté leckteid dubiosa, 
s kterymi teprv nyni budu se moci obirati, i 
pochybuji sim, Ze budu moci umistiti vSecky 
plebanie v konfirmacich udané, na mnoze hned 
Vv prvnim zdpisu chybné jmenované aneb Spatnd 
étené, P¥ikladem budiz Lib, Confirm. V. 172. 
179. ad Kty8 executor pleb. d. 
EKngelwerth misto: 
Cugelweith 

30—7. 1415 Borziwog maé byt Lochovice. 
Podaci tu psan ,Henricus dé Borziwog*, viak 
Botivojové ze Svinar pak z Lochovie od roku 
1358 stale byli podacimi v Lochovicich, tak 
ir. 1409, 1418 Bofivoj z Lochovic. K tomu 
Henricus de mohlo by se pYeloziti: dictus B. 
neb et B. byloli vibec toho Jindticha. 

By tak vsude dalo se uhodnouti! 

V z4ri dal jsem se do pfrehlizeni Pala- 
ckého Mappy historické a zaznamenaval opravy 
a dodatky dosti éetné, a taktéZ Palackého 
Popis hlavné plebanii a kosteld predhusitskych. 
Od davnych let jsem opravy a dodatky do 
exempléru mého vkladal, vsak ten se mi 
pujékou ztratil dosti oSemetné. K ZAdosti mé 
p. Emler novym exemplarem mne opatril, a 
tu znovu opravy jsem sndSel, aé pri ruce ne- 
bylo vice byvalych prament. ,,Popis Pal.“ co 
canon citujeme v pradcech topogr. i archaeo- 
logickych i mém za to, Ze i na_ budoucnost 
pri tom zustane. Trebat tudiz, aby vSecky vy- 
skytnuvsi se opravy a dodatky sndsely se do 
jednoho k tomu obraného exemplaru, a sice 
co zéklad nového vydéni a to s zachovdnim 


stranek prvntho vydani. Ze pak p. Kalousek 
jest executorem pdn&’ Palackého a jemu by 
takové vydani sluSelo, sepsal jsem i tyto opravy ; 
vsak teprv tyto dni oboje seznamy panu Ka- 
louskovi k dobrolibeznému poutit{ zaslal. — 

V gas prdzdnin sn4Sel jsem v mysli, ~ Ze 
byste mohl z Prahy sem zarejditi, kdezby jste 
na o¢i spattil, jak si s pracf svou potindm a 
dobrou radou mi pfYispél. Kdy% pak potdétkem 
listopadu pomySlel jsem k tomu, bych pro- 
nedbané correspondence v pofad uvedl a 
ospravedlnil aneb aspoii omluvil se, rozstonal 
jsem se trubicemi dosti povdéliv’, Ze doktor 
za nutna uznal, bych lizko neopoustél a mlu- 
veni se zdrzoval. Jen o vdnocich a na novy 
rok smél jsem do kostela a teprv od popeleéni 
sttedy, pokud povétrnost krutd neprekdzi, i 
vsedniho dne msi sv. slouzim. Jinak télo bylo 
zdravo, nebot po cely tas dobre mi chutnalo, 
jenom tim leZenim a sedénim, pti tom stdlym 
étenim otupél jsem tak, Ze k psani ani fysicky 
ani duSevné schopen jsem nebyl, ano velkého 
namahdni a premahdni mne stdlo, bych aspen 
nékolika fFadky list nutny vypravil. 

' Nabyl jsem jiz volnéj8i dech a jasndjsi 
hlas i doufim, Ze jarnim vzduchem opét se 
zotavim a dale pracovati budu moci. 

Zmotany ten list slouziz Vam_ toliko za 
zprévu a omluvu neobyéejného se zamléeni a 
na osvédéeni mé uprimné oddanosti v uizZ trvam 


Vasnostin sluzbovolay 
J. K, Rojek. 


Sdéltez i pozdrav pdnim prof. Kolati a 
Novakovi. 

V Musejniku citujete ,Dobrohost‘ v pro- 
klamacich ve VodZicich, vSak to neni plebanie, 
kterd se mi néjak tahne k Protivinu; — snad 
byla patronatus regii, Ze o ni v konfirmacich 
zminka se nedéje. 


Jak Slechetné povahy Rojek byl, dosvédéuje nejlépe nasledujici 


prispévek k zivotopisu Jana Karla Rojka 


od dp. Josefa Kleina, fardte Cerekvického zaslany, ktery tuto doslovné podavame. 


Dne 14, kvétna 1851 byl jsem od tehdej- | 


Sfho ,sborového okresniho soudu“ v Novém 
Mésté nad Metuji, kdez t. ¢. 
dékanem byl, vzat do vySetfovaci vazby pro 
uéastenstvi v domnélém povstani o pohtbu 
odpadlika Frantiska Dusil-a na katolickém 
h¥bitovu v Novém Hrddku na Opodéensku. Tak 
jsem se stal jeho ovéitkou po cely rok az do 
12. kvétna 1852, a dobrym pastytem byl mi 
J. K Rojek. 

Ne bez jeho pritinéni poukdézdna mi vazba 
vy separaci kldSterni milosrdnych bratti, zcela 


J. K. Rojek | 


z¥izena jsouc co separace vézitv, jinak bych 
byl mezi sprostymi zlodinci umistén byti musel. 

Kdo mne tefil a sflil v hrozné této si- 
tuaci, byl J. K. R. Témér pravidelné mne 
navstévovav soustrastné védy pohovoril se mnon; 
v jeho srdce uptimné mohl jsem dtivérné vy- 
liti ho¥kost duSe mé. S touhou jsem ho vady 
otekdval zaplesav, kdy% jsem ho ve dverich 
spatril, maje mu co vérnému pfiteli z kalicha 
mého utrpeni vadycky co sdéliti a on neztstal 
radou i pomoe{ dluzen. 

Separace se nachdzi v kouté severniho 


— 120 — 


kiidla kla3ternfho s predsint uzamknutou o 
celém oknu, — dvé¥e jeji zcela jako u vézeni 
utizené, majice otvor k zamikani pro podani 
jidla, okno do polou zazdéné do polou zamft- 
yované, kamen tu neni. Vida pii prvoi navstévé, 
ke se zimou zk¥ehly tresu, hned cuchy a Zu- 
pan teply mi zaslal. K orientovani mému_ fad 
trestniho jednani* zaopattil. Soukromou zprévu 
bratru mému, nyni dékanu Cifovskému, zaslal, 
téz Jeho Exe. panu biskupovi a vel. konsi- 
stori, jmenovité p. Ceikovi Praskému, nejpro- 
slulejsimu t. & radovi a predsedovi, zpravy 
podaval a tohoto prikré ndhledy o véci bez 
obalu mné sdéloval. 

Mém za to, ie také jeho pisobenim se 
stalo, Ze aspoih po 9 dnech mé vazby smél 
jsem pod dohlidkou na hodinu do zahrady 
klasterni — kazdodenné, coz drive za celych 
9 dni.ani jednou se nestalo. Bylt vibec u 
veliké vazZnosti, Ze slovo jeho mnoho mohlo. 
Tak kdy% 12. kvétna 1852 po skonéeném vy- 
Settovani mél jsem dopraven byti ku krajin- 
skému soudu do Jitina a prendhlené ndhledy 
se ozvaly o privodu éetnickém, byl J. K. R., 
ktery hned vystoupil proti tomu, sd4m chté 
mne bezpetné na misto sprevoditi, coz se sku- 
teéné stalo na utraty jeho. Sim mne osobné 
sprovazel v sluSném voze, aé jizda trvala od 
5 hodin zrdna do zdpadu slunce aZ% na misto, 
a teprv pred domem dékanskym v Jitiné se 
se mnou rozlouéil, by mne soudni vykondvatel 
z Nov. Mésta ,Soudu“ odevzdal, kdez, an 
uredni hodina jiz minula, teprv na udinénou 
domluvu pfijat jsem byl. 

Sotva asi na dékanstvi u dobrého ptitele 
dékana se naddl, Ze navzdor dopisu ke konsi- 
stofi, ,soud“ o slugnou vazbu se postaré, a 
Jj& v nejinusnéjsi dite pY¥i zemi na slamniku 
0 stopu kratSim Glovéka po hnusnéjsi jestd 
prohlidee a vyslechu na dvé hodiny do noci 
trvajicim co nejbidnéji jsem byl ulozen s uité- 
chou, Ze pry zitra se vSecko zjinadt. 

Na zpatetni cesté neobtézoval si, aé 8 mil 
obnasela, jeSté zajeti k mé starostlivé statitké 
matce, by ji potésil a zprdvu vérnou ze vSeho 
podal. Nav&tiviv zdrovei chrdm chomuticky, 
Kdez jsem kitén byl a kde% se nachdzi kiti- 
telnice z piskovee se znakem Radeckych, po- 
dal nakres jeji v ,Pamdatkdch arch.“ Zda-li 


ror Oro 


| té% bankal byv. sanktuaria ze star. kostela, 


krésué goticky pracovany s ndpiceem: Hoe 
opus paravit Wenceslaus de Radeé canonic. 
Pragensis — nevim. 

Bylt8 zasvécen zcela v stav véci, vlastno- 
ruénd o ni psal p. Vacl. Frostovi, ktery ji 
podal v %asopisu ,Jen s pravdou ven* & 8. 
Viibec u ného hledali prdtelé dobré véci — 
rady i svétla; v celé té zalezitosti ja~ pak 
zkusil na ném uprimného, prozfretelného pfitele. 
Tudiz se stalo, %e verejné minéni v té zdle- 
zitosti dob¥e zpraveno bylo a jen zruSent poroty 
prititati dluzno, Ze mohlo byti na pozdvizeni 
uzndno a j& za spoluvinna odsouzen. 

Nepatrnd véc, ze jsem psal Zddost kola- 
turnikim o pripusténi, by Fr. Dusil, odpadlik, 
na svém evangel. hrbitové pochovan byl a ne 
na Gisté katolickém, ,musela* byti poburujici 
petici (Sturmpetition). 

Ze se tak stalo k upokojeni lidu, by vsvé 
zaujatosti proti tomu — nic nezdkonniho si 
nedovolil, nesmélo byti uzndno, by se nekom- 
promitovala verejné sprava pYekvapivSi se 
udélenim stribrného krize ¢etnikovi, a po- 
chvaly podkrajskému za potlateni neporddku (!) 
pri pohfbu Fr. D. 

Samé podez¥enf, ani pravnich pfisnych 
diivodi podez¥en{ opodstatiujicich tu nebylo, 
platilo étyfem hlasim mezi Sesti, za to, Ze 
bylo ,,pozdvizeni*. ,Soud mél za to“ jsou celé 
divody, ovSem dle F4du pro poroty daného, 
ale po zruSeni na krajinské soudy preneseného. 

Nez chtél jsem jen se stranky lidumilné 
charakteru J. K. Rojka podati prispévek. — 
Kterak v tom a jiném ohledu k pottebé Vas- 
nosting od jeho bliz8ich zndmych a pfrédtel 
posud Zijicich, jako P. Jos. RoStlapila, fardie 
Opotenského, Pelhtima Novdka, dékana Novo- 
méstského a t. d., zajisté poslouZeno bude a 
sice dostatetné, pevné se divéruji, 

Nahled Vagnostin o J. K. Rojkovi v , Prosbé 
Meth. ¢. 5.“ musi sdileti ka%dy, kdo ptsobent 
jeho znal. 


Trv4m s veSkerou tctou 
Vasnosti nejoddanéjai 
Josef Klein, 


farar. 
V Cerekvici u Hofic dne 19. Seryna 1878: 


Upomenutti, 
Posledni étvrtleti pocalo. Redakce musi vyporadati se a prosi tudy za diuhujici predplatné. 


Redaktor. 


»Method vychdzf vidy 30, kazdého mésice, Predplacenf obna%{ 2 zl, ro&éné, Pyedplatné pfrijima administrace 


»Methoda« y Karlfné &, 234. Jen frankované listy pfrijimajf se, 


Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 


pisy, tykajicf se redakce, budte% zasylany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karlin%, & 234. Reklamace za 
sylany budteZ do expedice v knéhtiskdrné MikuléSe a Knappa v Praze, v Karlfné, Anensk4 ulice &{s, 144, 


Nakladem vydavatelovym. — Tiskem Mikulase a Knappa v Praze, v Karliné. 


METHOD. 


ASOPIS VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 
Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie ktestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J, Lehner. 


Cislo II. 


V Praze, dne 30. listopadu 1879. 


Rotnik V. 


OBSAH: 


Dvojaté kaple romanské a p¥echodnf, — Votivni chram Spasitelttv ve Vidni, — Z Akademie kye- 


stanske: Odbor umélecky, Odbor archaeologicky: BéZny piehled a strutny obsah odpovéd{ na »etdzky ar- 
chaeologické«, — Domaci zpravy. — Mosaika, 


Dvojaté kaple romanské a prechodni. 


(Dokonéeni.) 
Pise F. J. Lehner. 


Jako kaple Podvineck& m4 svéj vlastnf 
pivab rovnéZ velezajimav4 a pivodni kaple 
Chebskd. Budova rovnothelné 51’ dlouhé, 
34' siroké zved4 se do vysky 27‘ nad nynéjai 
rovnost dvoru hradniho, pri éemzZ spodni kaple 
jesté 6’ v zemi vézi. Prosty zevnéjsek lise- 


nami v rovnothelnd pole se déli Se zevnéj- 


(Obr, 174.) Pidorys spodai. 


&tverce 26’ &{tajictho. Men&{ oddélent vy- | 
chodni tvof{ kvadraticky chor, na pravo pak 
a na levo jsou malé komnaty S dolejskem 
(obr. 174.) souhlasf té% usporddéni prostran- 
néjst kaple vrehni, kde (obr. 175.) tloustka 
zdi jen 3/, kdezto spodni 4‘ tloustky obnast, | 


Kaple chebska. 


Skem jednoduchost sdflf i vchod do spodntho 
kostela. O néco bohatéjs{ ¢ldnkovdni ukazuje 
pouze portdél ze sdlu do vrehniho oddélen{ 
vedouci. 

Padorys jest jednoduchy. Vnittek rozdé- 
len jest sténou priéni na dvé oddélenf. Vétsf 
zipadni GA4st tvori lod v podobé pravidelného 


(Obr. 175.) Pidorys vrebui. 


Giyry sloupy v lodi postavené rozdélujf . 
klenbu jak spodnf, tak i vrchnf. Kaple spodnf 
m4 r4z hmotny; sloupy jeji 91/,‘ vysoké pfi 
sile 2‘ v dolnim priméru jsou zjemnény pouze 
ozdobnéjsimi a pruznéjsimi podvaly. Kazda 
ze étvero hlavic ukazuje jinou podobu a jsou 


— 122 — 


vyesmés tvaru krychloyého. Klenba jest kulata 
ponékud prevysené, Prostfedni pole klenby 
jest prolomeno, tak Ze do vrchni kaple vidéti 
a bohosluzby zde konané se téastniti Ize. 
(Obr. 176.) 

Po schodech 2‘ girokych vystupuje se do 
vrchni kaple jasné osvétlené. Ozdobnost tvari, 
petlivé provedeni. a raznost litky stavebni 
zde p¥imo prekvapnje. Vrchni kaple jest vesmés 
sklenuta do oblouku lomeného (obr. 177.) 
s Zebry bohaté profilovanymi, Stihlé sloupy 


pti vyice 10/ 8” jen 111/,” v priméru silné 
jsou vyvedeny z mramoru bilého, jemné le- 
Sténého; z téZe létky jsou také pazeni oken 
a portél na zépadni strané do sdlu vedoucf. 


‘Ze étvero sloupi jsou dva osmihranné a dva 


kulaté; stejné postaveny jsou V diagondle., 
Tomu usporddini odpovidé i ozdoba hlavic, 
tak ze hlavice sloupi osmihrannych okrdésleny 
jsou figur4lné, sloupi pak kulatych listim velmi 
ynadné provedenym. Sloupy na stémich vyve- 
deny jsou ze Zuly drobného zrna a okrésleny 


: 


(Obr. 176.) Vnit¥ni p 


ornamentem dilem z ffiSe rostlinstva yvzatym, 
dilem hlavami muzZia Zen, jejichz vlasy v ara- 
besky vybihaji, a fantastickymi nestvirami. 
Po étyrech schodech vystupuie se s lodi do 
choru, rovné% lomenou klenbou krytého s 
dvéma botnimi prostorami, z nichZ jedna na 
Jevé strané za oratorium, druh4 pak na pravo 
za Sakritstii slouzila, (Obr. 175.) Sténa mezi 
chorem a oratoriem jest prolomena a sloupem 
uprostfed postavenym na dvé obloukové pole 
rozdélena. Sloup z bilého mramoru vyyedeny 


ohled spodni kaple. 


s difkem na prit v cikeaku ryhoyanym vyniké 
nad veskeré ostatni stavebni ¢Astky mistrné 
pracovanou hlavicf. PodnoZi na zpisob imsy 
8 attickym ¢lankovanim obth4 lodi, chorem a 
oratoriem. Ze sakristie vedou totité schody 
do mensi komnaty. 

Vrehni kaple s cfsa¥skymi komnatami 
hradu chebského piimo spojend& byla bezpo- 
chyby pro dvir uréena, spodni ysak, kam z n4- 
dyofi hradniho se vehdzelo, pro ostatn{ deled. 

Dobu stavebni uréuje listina cisate Be- 


— 123 — 


diicha IL, kter& v kapli samé vyhotovena jest, | Bedticha Barbarossy zémecky kaplan ustano- 
jak dotvrzuje zakonéeni: ,actum in capella | ven byl, r. 1213 vesmés hotova a posvécena, 
in castro Egrae anno Domini 1213, IV idus | nebot v listing &tou se slova: ,zde na posvat- 
Juli.“ Byla tudy budova, pii které jiz za} ném mistd.4 Kaple byla sv. Erhardu zasyé- 


Bozi. Stavenf po 56 let bez sti#echy trpélo nepo- 
hodou; ale klenba piéedrzela boure i nepohody 
Zivelné a jest aZ do dneska dobre zachovdna, 


cena. Bylo v ni té% nékolik olt4fi, coz vsak 
is jménim nikoli nepatrnym d4avno zmizelo. 
Od r.1540 nekonaly se zde Z4dné sluzby 


Votivni chrém Spasiteluv ve Vidni. 


Pise #. J. Lehner. (Dokonéent.) 


Prehled postupu stavebniho. 
1856: Prostora stavebni ohraZena, Dilny zi¥i- | 1862: Zbudovdno druhé patro véz{ a hlav- 


zeny. Kamen zdkladni slavnostné po- niho priteli az k fimse stfechy na 

lozen (24. dubna). Chor zalozen. hlavni lodi. LeSenf po vrchni lod po- 
1857: V zaklédéni lodi hlayni pokraéovano postayeno. 

az ku tfetimu etverci (travée). Kaple | 1863: Druhé patro vrehnf lodi zbudovéno i 

chorové zbudovany a% ku zévérku oken, 8 opérami a oblouky az ku kifzové lodi. 

také ¢4stka vnitinich piliti chorovych. Lesent pro tieti patro véze a pro lo- 


menici hlayniho priéelf postaveno. 
1864: TYeti patro véze k vrchnim oknim vy- 
stavéno a lomenice hlavniho priéelf 
vyvedena, 


1858: Empora choru vystavéna, také jeji velké 
opéréky. Zbudovdna sakristie a sin ora- 
toria. Poéato se zadnimi dvéma ka- 


fae acd MErizors. siaple ‘chor 1865: Severni lod kifzov4 |k ifmse strechy 
3 : . dostavéna. Pokraéovdno se stavbou véZf. 
1859: Vystaveno étvero kapl{ lodi kiiZové, | yge¢. Jizns lod kifzovs k Hmse st¥echy do- 


také lod mezi nimi do vyse botnich stavéna a lomenice severn{ lodi kit- 

lod{ zbudovina is vnitfnfimi svobodné F016. dakanicnn wibelboncondsmmcnentes 

stojicfmi pilffi do vyse hlavic. Sklenut Fae hee 

ochoz choru, sakristie a siné oratornf. | 1967; Lomenice jiznt lodi kitzové dostavéna, 
1860: Vystavéno étvero étverctii klenbovych &tvrté patro vési k podeti st¥echy prtl- 

v lodi hlayni a vnitinich pilffi do bové dokon4no. 

vyiky lodi boénich. Véze zalozeny. 1868: Véze dokonény; réZice dne 18. srpna 
1861: Vystavéno nejprednéjsi paté travée lodi slayné nasazena. 

hlavni a obou vézZi s hlavnim priite- | 1869: Potéato se stavbou vrchni partie choe 

lim do vy8e galerie bo¢nich lodi. Lodi rové az ku lodi kéfZové. Sklenuto ora- 


botni a 4 kaple lodé kiizové sklenuty. torium t, j. chorové empora, 


me A 
1870: Vysoky chor dokonten. Potato s usa- | 1875: 
zovanim Zelezné stolice stfechy nad 
hlavni lod{. 


Zasazeno 26 ornamentalnich oken vy- 
soké lodi a velkého okna kulatého. 
Poégato s polychromif vnitrku. 


1871; ita nf pia ane eee hs 1876: Pokratovano v PER Ar: ee 
fly nad opérdky. Na veskerych stre- Potato s provédénim oltéti a kaza- 
chach stolice Zelezné usazeny. Vizka telny y dilné kamenické. Zasazeno ne- 
na stfeSe sedici postavena s_ galerif kolik oken v kaplich choru, a sedm 
na hfebenu a kit% nad zivérkem cho- vrehnfch oken chorovfch. Postaveno 
rovym. Veikeré stfechy pokryty. yalné soch na zeynéjiku a uvnitt. 
1672). Mlaynt tod 2 kitzové lodi eae 1877: Pokraéovéno v polychremovani. Zasa- 
Pea tidal Loloh Ve anions | Se Kant ralkéokvo Todt tans Ep 
; : ; i staven baldachin pro hlayni oltaf, ka- 
1873: Zelezn& stolice na_2zvony Petcare zatelna a kititelna. Zasazeno 5 reliefi 
taki elm schody want Posréseno | hy portleehhavniho.pritell. Pin 
: qe ry. zaveden. 
Ny tat ely rag: 9. x proaiine, Rouse 1878: Polychromie dokonéena. Varhany, hlavni 
rocnici nastoupen{t vlddy panovnikovy ei wedleietvotlave postavenyenmas 
ponejprv zvonéno. Velk& c4st sosnické oltar, tti vedlejst otlare oe h ys h 
ozdoby ua zeynéjsku i uvnitt dokondna. hie Relat T uhtbee Oe 
1874: Terassa kolem kostela z¥(zena. Hodiny poverary ge Smt. Potato a diaédénian 
a sochy v kaplich lodi kf{Zové posta- oken v Jodi boénf. Po “ 08 : 
veny. Poéato s prac{ vnitin{ tipravy a Voda do sakristie zavedena. 
vybavy. 1879: Vnitini Gprava a vybava dokonéena. 
Prehied 


prijmi a vydani za stavbu, vnitrni Upravu a vybavu votivniho chramu. 


Prijem. 
Dobrovolné pfispévky, subskripce 
Subvence cfs. kr4l. ministeria kultu . 
PYispévek nabo%enské matice 
P¥ispévek fondu pro rozSf{fenf mésta 


Urok 2 tsttedni pokladny stétni a razné pifjm 


Prispévek obce videiské na vystavéni vézi 
Piispévek obce videiské na malby ve skle 


Vynos za prodanou hut, nédobi, materi4l a p. : 
Prijem thrnetny . 


Vydani 


za stavbu, vnitrni upravu a vybavu. 
_ eee ee 


zi. 


1,676.582 
600 000 
90.000 
940.000 
474.147 
150.000 
100,000 
22.640 


4,053 369 


e e 


A. Predbézna vydani: 


Konkurs. Zifzeni huti. Uprava mista. Model kostela 


B. Vydaj stavebni: 


Zaklady a stavba spodn{, a% do roynosti ulic . 


Stavba vrehni a klenba ee 
Figurélni préce sosnické na zeynéjsku 
Figurélni préce sognicka uvniti *) 

Ziizeni terassy . : 
Stolice, krytba, véZ na 
Hromosyody . 


stfese sedici 


*) Diluzno podotknouti, Ze sochati na mnoze 


dodavali, podle kterych se pak sochy kamené v hutich 


provadély. 


102.416 


118.948 
2,526 753 
116.248 
23.681 
38.280 
203.430 
2.868 


jen modelly 


zl | kr 

Vrata a dvéfe . . . 25 | Re Pre 12.484 | 11 
Dlazba podlahy kostelni . Se PAGER eA 28.827 | 70 
Prozatimni zaskleni . . ee Ae 2.391 | 40 
Zavedeni plynu, vody a kapalisace eee al eae 3.256 | 52 
Vybava vézi (zvony, hodiny ap.) ....... 39.419 | 852 
Vydaje stavby . | 3,116.590 | 913 
eee ee ere rer er nee UOT R (TEE, RII AU YS eT 

C. Vnitfni Uprava a vybava: 

Polychromie a pozlacovant 79.849 | 252 
Malby ve skle laity 220.471 | 31 
Oltéfe: a) Hlavyni oltaé Halbigte (ehod se nepoutilo) 55.326 | 29 
b) Hlavni oltat : 97.301 | 49 

¢) Dva oltéfe botni 16.656 | 43 

d) Olté® Mariansky 7.696 | 66 
Menatelowewwe (LUGS: Me ai ie OG 16.173 G29 
Nerhanvausds ieee, sails. Stal, | ogee Some, 32.349 | 35 
HEEUROIUG, OIF. atdbe SOL GMOs ea | oe % 2.848 | 11 
Kropenky : Lae, OE || == 
Schranky na obsts I hl he dale 2000 = 
Zaébradli choru . . . DANTE 1. 3 ae 2.584 | 832 
Préce z kovaného ieleza, = lath pela ee 13.484 | — 
‘| Zpovédinice yonlog A 4,024 | 60 
MESGRCOMMCOSLONNL Lt ervas tote Sy bee 5, Re hg 5.850 | 50 
WY DAVRO OFALOHAND . WL. aieel ee | oe 4.699 | — 
My DUVaNsakmstio castie De asliciy Ap ak eS 2.500 | — 
Natini k osvétlovani L7.563 1 =— 
Rizna vydéini... Satins +. eee Pa 5.238 | 44 
Vydaj na vnitini tipravu a vybavu 585.476 | 56 

D. Vydaj za frizeni stavby, uétovani a kontrolu: 
Honordér stavitele Jindticha Ferstela. . . { 91.400 | — 
Honoray stavitele Jos. Krannera a jeho ndstupee 80.095 | 25 
Honora? ti¢etvedouciho Jaggi, remunerace za komise a p. 38,908 | 68 
Kanceldtské potieby, topivo, osvétleni, plat sluhy 20.628 | 154 
Uhrnem 231,032" | 84 
Rekapitulace: 

A. Predbéind vydani aL soesy Mathers sh) 102.4160 ieb 22 
B. Vijdaj stavebni .. . ey ee oa dee LL Gos OL 
C. Vijdaj na vnitint uipravu a 1 vjbavu COPS se Oe Rays 
D. Vijdaj za fizent stavby, victovdnt a kontrolu. 231.032 | 81 
Vydani thrnecné 4,035,516 8 


Bohaty seznam darovanych pfedméti, paramenti, nétini a p. pro obmezenost mista 


tuto podati nelze. 


t) 


coe 


oa 0h oe 


% Akademie kirestanské. 


Odbor umélecky. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Monstrance brnénska. Nejdistojnéjai 
kapitola brnénskdé vyznamné oslavila roku lon- 
ského stoletou roénici trvdni diecése. Maé-li 
nové véz, kterou kathedralka okraéslena bude, 
byti pamdtnikem té slavnosti na venek, m4 
monstrance co nejyzicnéjsi skvost vnitiku 
budoucim vékim vypravovati 0 obétovné sle- 
chetnosti dirciv. Nejd. p. biskup zalozil ma- 
tici na vystavéni nové véze, a nejd. kapitola 
chraému kathedrélnimu vénovala monstranci a 
svérila vyvedeni Akademii ktestanské. Odbor 
umélecky téSe se s prizné tak vz4ené a po- 
téSitelné, odevzdal dilo rukoum umélce v oboru 
slohu gotického nejproslulejsiho — architektu 
J. Mockrovi. Nejd. kapitola urtila totiz sloh 
monstrance, urcila vysku jeji a vénovala 
k uéelu tomu k¥iz ndprsni z poztistalosti J. 
Ex, biskupa Schaffgotsche. V pravdé draho- 
cenny kfiz sklad4 sez péti sibitskych rubiné 
neobyéejné kraésy a velikosti, tak Ze vidy 
jeden kémen celé jedno rameno kiizZe tvo¥t. 
Drahokamy zasazeny jsou do ryzého zlata a 
provedeni zlatnické at moderni jest predce 
tak vkusné a uélechtilé, Ze vybor umélecky 
na tom se usnesl, aby ktiz cely na budouci 
monstranci se stkvél. Architekt Mocker mél 
rozhresiti nesnadny tkol. Ackoli gotika z drob- 
nych tvara se sklad4 a pattiéné vyiky vyZaduje, 
mél organismus komposice tak usporddati, aby 
ktiZi pomérné velkému na monsiranci patrié- 
ného mista se dostalo. P¥ed popisem tolik 
Nutno jest predeslati na vysvétlenou. 


Monstrance brnénsk&é spoéiv4 na mo- 
hitné moze sestikruhové, jejizto dva kruhy 
V ose podélné v tvar hruskovity pfechdzeji. 
Kruhy na vrch vypouklé a sponami vdzané 
J8ou vy dolni C&sti v lupeny rozélankovany, 
Bohaté noha vyristé v gestihranny dik pie- 
ruseny uprostfed makovict ze sesti polokoulf 
utvorenou. Diik zakontéen jest hlavici lupe- 
natou éeryenym emailem ozdobenou, z nizto 
vyristé 6 Zeber nesoucich ostensorium a celou 
Svrchni vystaynost monstrance. Ostensorium 
m& podobu étverhranné skifné dosti pro- 
Stranné, vy predu iv zadu kristélovymi tabul- 
kami zasklené. Podnozi jeji jest lupenim 
a cimbuiim, piedni pak strana drahokamy 
ozdobena a sice: 4 smaragdy, 12 chrysoprasy 
& 16 amethysty. Sklo jest jemnou kruzbou 
obroubeno. Lunula ¢ili Melchisedech, spo- 
ivi na clankovaném lupenu a jest posdzena 
brillanty, uprostfed velkym a dvandcti men- 


Simy kolem. Mnodstvi drahokamtii ukazuje 
takto na téel monstrance. Trin, na nemzZ 
Beranek sidli, jest z ryzého zlata a poset 
nejdraZiim a nejvzacnéjsim, éeho zemé po- 
skytuje. Nad svatoskrint, stylisovanymi ob- 
laky zakonéenou, vystupuje vysoky stit troj- 
hranny, na hrandch krabolemi a svrchu dyo- 
jitou riZici okrdSleny, jehoZ prostorné plocha 
slouzi za podklad uvedeného kifze z draho- 
kamé, podpiraného na pravo a na levo od 
okiidlenych andéli vypukle pracovanych ; nad 
kifZem vzndési se bohaté koruna emailem, 
brillanty a perlami okraSlend. Stit vesmés 
modte emailovany p¥edstavuje nebe, na némzZ 
zlaté slunce, mésic a hvézditky se trpytt, 
uprostfed ného% z4#i jasné onen skvyostny kriz 
s drahokamy, sem jako stvoreny, tak ze nikdo 
ani netusi, ze k vali vzicnému skvostu mon- 
strance komponovdna jest. Kriz s korunou a 
andély, s hvézdnatou oblohou, s mésicem a 
sluncem celou prostoru az milo vypliuji. Stit 
stoji uprostfed fidl, jejichZ ndplué emailem 
okraégleny jsou, ¢imzZ ku zlatu mirnd poly- 
chromie se druz%i. — Po strandch ostensoria 
na pravo a na levo vyvinuji se bohaté bal- 
dachiny, dva vét8i. osmibranné a dva mensi 
Sestihranné, v nichz na sloupe¢kéch hlavicemi 
opattenych soiky postaveny jsou; ve vétsich 
sv. Patr a Pavel, apo&tolé Cirkve, v mensich 
sv. Cyrill a Method, apostolé nasi. — Mon- 
strance brnénsk4 neni ploché, jako obyéejné 
byvé, nybr%Z m4 své télo, jako slusi na dilo 
architektonické, a dvoji fagadu, bohatou na 
pred, s méné nddhernou v zadu; Sstit predni 
a zadni spojen jest a piikryt strechou s pla- 
stickymi a rytymi gupinami. Na zadnim Stitu 
éte se vyryta dedikace: ,Memoriam evectae 
ante annos centum ad cathedralem ecclesiam 
collegiatae ad sc. Petrum et Paulum grato in 
Deum animo recolens regium Capitulum Bru- 
nense fieri curavit*. — Vzneseny dar! Dar 
darce chvali, —- Monstrance 66 ctm. vysoka 
a 29 ctm. Siroké vazi 4000 gr., jest zcela 
stfibrné a v ohni vesmés dobre pozlacen’ a 
dosud nejvz4cnéjiim dilem, které Akademie 
k¥estanské za trvdni svého dokonala. Jako 
komposice, dopadlo i technické provedeni ve- 
lice spravné a tésiti jest se z pokroku, jaky 
ucinila za tak mélo roké stiibrnické dilna 
Em. Kaué-e, u néhoZ umélecky odbor dila 
pracovati ddv4. Modelly k sosk4m vyvedl 
sochat Vesely podle promySlenych ndkrest 
Sequensovych. Odbor umélecky potésen byl 
velmi vrelym listem nejdist. kr. kapitoly, vy- 


® 


— 127 — 


slovujicim diky, jak architektu Mockrovi, tak 

-1odbora uméleckému se slibem dalsi podpory. 
Tak vzneSenym mecendsim § radosti a nad- 
Senim se slouzi. Soud tak vysokého tribundlu 
duchovniho m& v4hu. Akademie kiestansks 
vynasnazi se, aby vezdy hodnou byla davéry 
vrchnosti duchovni. 


Hlavni olta® pro chrém P. ve Méené dle 
nakresu architekta A. Bauma; obrazy jsou malo- 
vany od Josefa Hellicha. Popis bude ndsledovati. 

Kostelni roucha v iijnu a listopadu ob- 
jednana zhotovena a dodéna na mista pifslund. 


2. Nova objednani. 


Krizovou cestu a 2 obrazy: vp. Josef 
Stahala, koop. v Dolanech u Olomtce. 


Monstranci: dastp. Jiti Metochl, faraé na 
Hiarce. 


Kalich stribrny, donate ozdobeny: dp. Fr. 
Preclik, farét v Klominé; - hladky: vp. Jan Vit, 
koop. v Michlsdorfu u Landskrouna, 


Drobné prace kovoveé: patenku k nemoc- 
nym: farni fad v Brnisti; - distp. Josef Hackel, 
kaplan v Rozbélesich; — mddobky na sv. oleje: 
ct. milosrdné sestry v Repich; - dp, J. Metschl, 
fart v Hirce; — konvicky mesni: distp. Lohel 
Schmidt, sekretéy na Strahové; - vdp. Ant. Hora, 
Kanovnik na Hradéanech; — svicny: dva veliké 
dp. Fr. Preclik, farét v Klominé; - dva: vdp. A 
Hora, kanov. na Hradéanech; — lampu na vééné 
“svétlo: dp. Erh. Greger, konventual na Strahové; 
- ydp. Vacl. Kilinger, dékan v Dobrusce; — ka- 
ditelnict: vp, Jan Magerl, kaplan ve Strazi; - dp. 
F. Siegel, far. v Neétinach,; — postribFent lampy : 
ct. sestry Skolské v Kral. Hradci. 


Paramenty: plwvialy: cerveny skvostny a 
cerny jednoduchy: dp. Fr. Siegel, faréf v Neéti- 
nach; - bily: dustp. Jiti Metschl, farét v Hirce; 
— kasule: bilow a fialovow: dp. Jiti Metschl, far. 
vy Hirce; - cervenou, cernow a bilow z vinéného 
damasku: dp. F. Siegel, farat v Neétindch; - cer- 
mow: dp. Fr. hrabé Schénborn, vicerektor v kniz. 
seminati v Praze; - cervenow 8 vysivanym krizem : 
dp. Ondiej Otahal, administr. v Laskové u Olo- 


muce; - cervenow: dp. Ant. Zimmler, farat v Ja- 
vorech; — velum: dp. J. Metschl, far4z v Harce; . 
— plastik na eiborium: farni téad v Strojedicich ; 
- dp. Fr. Preclik, farat v Klominé; - vp. Frant. 
Porazil, kaplan v Hrozné Lhoté u Strdznice; — 
Stolw; slay. sprava porodnice v Praze; — bursu 
k nemoenjm: bl. A. Sénovsky, priv. uted. v By- 
sttici pod Hostynem; — antipendium: dp. Frant. 
Endler, spiritual semindéie vy Litoméficich; — ko- 


rouhve, éervené dvé: dp. J. Metschl, far. v Hirce; 


— polstare na oltdé*: dva, dist. farni ttad v Ho- 
stivatich pro chram P. v Zabéhlicich; - Sest, dp. 
Ferd. Kotzura, farét vy Ouhonicfch; — koberce na 
oltér: vp. Eduard Berg, katech. v ChotéSové; — 
komze pro ministranty: distp. Jif{ Metschl, farat 
v Hirce; - Ssest, dp. Ond¥. Késtler, fara# na An- 
délské Hofe; — prikrov: sl. méstsk4 rada v Bre- 
zovych Horach. 

Kostelni pradio: albw: dp. Jiti Metschl, 
farat v Hirce; - 2 alby a 2 rochety: dp. Frant. 
Siegel, fardit v NeStindch; - 2 alby, 2 rochety, hu- 
merale, korporalie, purifikatoria a cingula: distp. 
Ondi. Késtler, fara vy Andélské Hoée. 

Rozli¢né: dva malé svicny a kiizeh k zao- 
patrovani: vdp. Fr. Patik, dékan v Ml. Boleslavi; 
- kfiZ pro S8kolu: dp. F. Preclik, far. v Klominé; 


- 2 kfize pro Skoly: dp. F. Vohnout, fardt v Dy- 


mokurech; - 14 kit pro skoly: vdp. J. Pachl, 
probost v Roudnici; - kanonické tabulky: dist. 
farni utad v Hostivafich, pro chram P. v Zabé- 
hlicich; - trojcimbdlek: dp. Ferd. Liska, duchovni 
spravce Vv Repich; - 2 zvonky: distoj. farni utad 
v Kornouze. 


3. Rozpocty. 


Na trim u taberndklu: dp. Ed. Berg, kate- 
cheta v ChotéSové; — na oltdr sv. Ji*i do kaple 
na Ripu: vdp. Jak. Pachl, probost v Roudnici; — 
na 2 skvostné korouhve a na obraz: vp. Mor. Ko- 
lankiewicz, kooper. v Cernovicich (Bukovina); — 
na 4 korouhve: dp. Fr. Mura, fara? v Ostrolhoté 
na Moravé; — na 2 pluvialy, 2 kasule, 4 komze 
pro ministranty a 4 antipendia: duchovni sprava 
v Kukusu; — na jesle: vp. Frant: Nozka, kaplan 


v Cermné u Landskrouna; — na poutnickow ko- 
rouhev: vp. Ant. Dvoraék, farat v Nebovidech. 
Lehner. 


Odbor archaeologicky. 


Bézny prehled a struény obsah odpovédi na ,,otazky archaeologické“. (Pokracovani.) 
Zaznamenava F. J. Lehner. 


18. Pofiéany, farnf ves u 6. Brodu. 
Sepsal F. V. Vykoukal, phil. stud. (Dok.) 


Zyléstni blahobyt rozhostil se v_ celé 
zdejsi krajiné, kdyz panstvi kostelecké po J. 
Ondieji z Lichtensteina zdédila dcera jeho 
Marie Teresie, kterdz se r, 1713 za Tomdse 


Emanuele, vévodu Savojského a Kariianského 
provdala, ale jiz r. 1729 ovdovéla, Vznesend 
tato pani, jejiz vdéénd pamét v lidu pode 
jménem ,knézny Savojky“ dosud Zije, dala 
y. 1750 kostel Pofttansky, jiZ chatrny, str- 
hnouti a novy vystavéti, kteryZ dle -n4pisu na 
zadni sténé r. 1751 posvécen byl. Ve farnf 


— 128 — 


knize pamétni') nalezd se od farare M. Svo- 
body zajimavy popis starého kostela, jejz tuto 
v prekladu podati nevihime. Zni pak popis 
onen, jenz utinén dle vypravovani starsich 
lidi takto: ,St4l pak kostel, ktery r. 1750 
zboren byl, na tém% misté, kde nynéjsi, ale 
obracené; presbytér, ktery nyni k poledni s. 
jest obrécen, stél difve na vychod; hlavni 
ychod do chraému byl tam, kde nyni sakristie 
jest; v pradelf, jez k zipadu smérovalo, byl 
vchod mensi. Bylo to tak, jako u kostela 
Skramnického, jehozZ poloha i zevni podoba 
byly stejny s kostelem zbofenym. VézZ stdla 
na témz mist’, kde nynf, souvisic s kostelem, 
rovnéZ podobna Skramnické a% na to, Ze 
stény jeji rovnaly se vySce chrdmu a nad 
nimi déevén4 zvonice se zdvihala, strecha pak 
ve vysoky hfeben vybifhala. Uvnitr kostela 
byl lustr déevény. Pod obloukem mezi pres- 
bytévem a kostelem byl na pyié tram, v jehoz 
stfedu stdl kiiz, nyn{f pod kruchtou visicf. 
Velky olté* byl Gernou barvou natfen a jen 
skroyné tu-a tam ozdoben, jsa vibec chudy, 
s obrazem Bl. Panny Marie Staroboleslavské, 
chatrné malovanym. Poboéni oltéite byly dva, 
jeden sv. Anny, jaks taks ozdobeny, druhy 
sy. Barbory, zcela jednoduchy. Kostnice stdla 
v kouté h¥bitova blizko Skoly, naproti priéeli 
vesnice, Vchod na hibitov byl tam, kde nyni, 
hledé ode vsi ponékud na levo. — 

Prynim farétem pri obnoveném kostele 
byl P. Frantisek Sal. Budil, rodily z Riéan; 
ten sem byl dosazen r. 1754, od které% doby 
jest také vedena farni kniha pamétni. Insta- 
lovan byl 9. listopadu r. 1755 a zemfel r. 
1772; nahrobni deska jeho spatiuje se dosud 
v podlaze kostelnif. Za ného dino bylo dovo- 
leni, aby se na pidé zddusni ve strani ke 
Kluéovu jdouci smélo vystavéti nékolik cha- 
tréi, atak vznikla tada domkt nyni ,Ratana‘ 
avanych. 

Po P. Budilovi stal se farétem pofiéan- 
skym Vojt. Sperling rodem z Prahy; nebyl zde 
vsak dlouho, nebot jiz r.1782 dne 21. kvét. 
instalovién zde P. Mat. Svoboda, knéz vy- 
borny, jenz znaénych zdsluh si zfiskal jak 
o chrém nés, tak o celou osadu. Neunavené 
zde pracoval, a koneéné zalibilo se mu v Po- 
Fi¢anech tak, Ze ani nechtél pfijmouti distoj- 
nost kanoynika pri kap. prazské, za néjz byl 
r. 1790 zvolen; zemféel pak a pohiben jest 
Vv Pofiéanech r. 1798. — Pii¢inénim fardie 
Svobody byl chrém na¥ znaéné zveleben; zit- 
zeny jsou sochy ¢étyé sv. evangelisti praci 
Jos. Drexlera sochate z Kocerad (statuarius 
Koceradensis) a postaveny dva postranni oltdie, 


*) Za ochot. zapijéeni knihy té vzddviém dist. 
panu fardii Jak. Liskovi povinné diky. 


na néz obrazy maloval Vojt. Kandler z Prahy; 
od téhoz malfte dal farét Svoboda r. 1787 
také celf kostel svym naékladem vymalovati. 
Tyz dal také zvon dnes ,polednik“ zvany 
preliti a zvét8iti a spolu s obef zakoupil r. 
1792, vé%n{ hodiny, jez zhotovil Karel Ko- 
finek v Zebrace; pred tim také varhany ze 
zidugnich penéz byly z¥izeny. —- Ve vsi samé 
pak postaveny a posvyéceny jsou dva kiize, 
jeden pied kostelem, druhy u cesty k Velence. 
— Tenkrdt také postavena a naddna jest 
z dichodi knizZecich zdejsi Skola (€is. 9.).— 
Co z té doby jesté zajim& nds, jest, Ze po 
prohldgen{ tolerance (r. 1782) v Poriéanech 
tti rodiny za kalvinské se prohlasily, jez 
d¥ive luteranskymi se stavély. — Po smrti 
Svobodové nékolik faréti a administrétori 
v Poriéanech se vyst¥idalo, — ale za celé té 
doby nestalo se nic zvl4sté pamétihodného; 
plsobili pak zde od ry. 1798; Petr Kvitek, 
Vaesl. Simek, V. Capek, Jan Snicar, Jan Se- 
derle, Jak. Li8ka, Fr. Moravec, Jan Cvik, 
Kaj. Mika; od r. 1857 jest zde fardtem di- 
stojny pan P. Jak, Liska, osobni dékan a 
arcibiskupsky noté’. Tento dal r. 1865 chram 
zdejsi vlastnim ndkladem uvnit® i zevnité 
oprayiti, pri ¢emzZ vnitrek malbou predstavu- 
jici rozeslani sv. apostoli ajinymi biblickymi 
obrazy ozdoben jest. -- Pamatky, jez se pfi 
chramu poriéanském nalézaji, jsou tyto: zvon, 
dnes ,pastouska* zvany, jenz jest valné po- 
rouchén ajehoz se tudiz vice neuziva. V ko- 
runé jeho jest ndpis géticky: ,Anno mille- 
simo CCCCC octavo illa campana fusa est 
per- me magistrum Bartholomeum in nova eci- 
vitate pragensi. Ex hoc laus Deo Patri et 
Beatae Mariae Virgini.“ — Na jedné strané 
pak jest polovypukly obrézek Panny Marie 
s détatkhem. — Druhy zvon, t. zv. ,liny‘, 
pochazi z r. 1603, kdy osadnici zdejs{ byli 
utraquisty; m4 tyto n4pisy: 


KE CZTI A CHWALE PANV BOHV WSSE- 
MOHVCZYMV NAKLADEM .ZADUSSNIM, 
TEZ WSSECH OSADNYCH NALEZEGIE- 
CZYH KOSTELV A CHRAMV PORZICZAN- 
SKEMV, ZALOZENI ZWIESTOWANI PANY 
MARYE TENTO ZWON VDIELAN GEST 
NA NOWEM MIESTIE PRAZSKEM NA 
SSIROKE VLICZY, WDOMIE V ZWONARZY, 
S TOHO BYD PANY BOHVY CHWALA 
WIECZNA. LETA 1603. 


Tobiaf| Steffet 
z Kolodeg. (erb). 


Na druhé strané: Urozeni Ban pan 
Szigmund Smirzibfy 3¢ Smirzig na Staladh 
a Koftelery nad czernymy lefy Feho Milofti 
G3yfarffa Radda. 


— 129 — 


Urozend Panj pany Hedwyfa Smirzitta 
_§ Hajemburfn na Sfalad a RKoftelyy nad czer- 
nymy lefy. (Dva erby). 

Tretia nejvétsi zvon jest ten, ktery 
r. 1866, pfelit a zvétsen byl. Ze zvonu sta- 
rého zachovaly se tyto napisy: 


Rriftus Umrzel 3a hrsyndy naffe 
(Obraz Krista ukrizovaného.) 


Whtal 3 mrtwyd pro ofprawedlnient naffe. 


Slowutuy Srykey Bwouar; 3 Czymberqku 
w Uowem Micstie Prazlkem tento Bwou 
woiclal do Porsyezan. Leta 1590. 


Po pravé strané obraz s ndpisem: 
IAKYVB; po levé strané Sy. FILIP. 


Na drahé strané: 


BRATRZI, BVDTEZ CZYNITELE SLOWA 
BOZIHO, ANE POSLVCHACZY TOLIKO, 
ZKLAMAWAGICE SAMI SEBE: NEB GE- 
STLI KDO POSLAVCHA SLOWA BOZIHO, 
A NECZYNI HO SKVTKEM: TEN PRZY- 
ROWNAN BVDE MVZI SPATRZVGICYMY 
OBLICZEG NAROZENI SWEHO W ZRCA- 
DLE, WZHLEDL SE ZAGISTE, Y ODESSEL 
A HNED ZAPOMENVL YAKYM BY BYL, X. 


Po -~pravé strané obraz s ndpisem Sv. 
SSIMON po levé Sy. TOMASS, 


Z ostatnich dvou zyontii ma ,polednik* 
népis némecky pochdzeje, jak vyse dotteno, 
z konce minulého stoleti, adruhy, ,umiré¢ek*, 
zaveésen jest aZ v samé §Spitce véze, tak Ze 
k nému pfristoupiti nelze. 

Z predméti uvnitt chramu se naléza- 
jicich nejspise pozornosti zasluhuji cbrazy 
predstavujici vyjevy ze Zivota Panny Marie, 
jichz po kazdé boéni sténé ve spole¢ném rému 
po étyéech visi. Ndpisy obrazi téch po levé 
strané jsou: 


Nawfftiwen; Panny MARIAE, Biwieftowanf P. 
MARIAE, Bafnouben{ P. MARIAE, Poegetf P. 
MARIAE. Po strané pravé: Ocjifftiowant $B. 
MARIAE, Utifanf $. MARIAE, Blabhoflawen: 
Ujnutj P. MARIAE, Pobhrgeb PB. MARIAE, 


Co se pivodu obrazi téchto, které jinak 
svou uméleckou cenou zylésté nevynikaji, tyée, 
nevime o ném nic jistého; na obrazieh sa- 
mych neni jméno malite udéno, a jen neza- 
ruéen& povést vypravuje, ze pochdzeji od ja- 
kéhosi mnicha x klditera Strahovského, O 
n&kladu, jakym z¥izeny byly, poddvé zajimayvé 
svédectvi dievén& deska, nyni v chatraém 
stayu v kostnici se nalézajfcf,!) na niz jsou 


Sy. 


1) Bylo by zéhodno, aby deska tato v museum 
akad. kiestanské ulozena byla, 


zaznamendni ti, kdoz ku z¥izeni onéch obrazi 
prispéli. Zni pak obsah dotéené desky takto: 


Wifecfo £ wietify Glumie Boxy tex Eu cei 
wydydy Czifte a Blaho- Rodicze Bos; Panny 
Marhe, u Ogdobie Chramu Panie gegfyo zalo- 
suf Marozen{ tohoto, Pomoc gfou uczinilia 
Natladem gegich tito Obrazowe Malomany byit 
Yetha Punie 1695 na tuto Tabuli wffidnt po- 
anamenani mizegt gfou. 

1, Kdez przednie Zadujfy Porgicganffa neg- 
Wwiel{fy Naklad Ucsinilo aq Baduffnid) Penies 
fmyd) twlaftnid) 20 glathd reyn. dalo. 

2. Owogi Ctihodnhy a RMyjoce Ucgen 
Pan Fan Frpdtydh Ambrofius (Tytul) tobo 
Cyafu dobrze inftoliromany Fararz SGframnicjfy 
Porzcganffy a Stolmirzfy, Rodicg 3 Mtiefta 
Pafowa. 

3. Urozery a Statecyny Wladyfa Pan 
Andreg Frantiffee Chryjt. Bo. Vijt. Hr. Pane 
ftwj Rofteledeho nad Czernyimi lefy dobrze zri- 
xen Weehni Heytman. 

4, Urozeny Pan Martin Wnderle Swrdu 
pfaneho Panftmj dobrze grzigeny Purkrabj. 

5. Slowutny Mtuz P. Samuel Lohow/fy, 
toho Gzafu Mtinarz; Chrauftowffy. 

6. Slowutny Ving Pan Pawel Woftel, 
toho Gzaju Mtinarz, Kluczow)fy. 

7. Jaf. Nemogowfly, toyo Czaju Kantor 
Sframniffy. 

8. Rudolf Waciad Fgnatius Strebisfty, 
toho Gzafu Kantor Planianfly. 

9. Martin Nowotny Rydhtarz, Giraz No- 
wat a cela obec Mtilcgicsfa. 

10. Yon Wernierz Vilaty, Goujed a Ko- 
ftelnjt ftarffy Borgicjan. Waclaw Peringer a 
Tomafs Wafel, tei Gaujede a Roftelnjcy Po- 
exeganffy. 

11. J. Gpernee Gaufed Chotuticly, fpolu 
8 Rozinau Mtangielfau fwau. 

K tomu jest pripojena ndsledujici modlitba: 

OS Mariu Matto litoftiwa pro tu Dtiloft 
a Laftu, fteran3 fy przi Bohu wffemohauzsym 
dojtala, taf fe aly y Wratfau a Rodicsfau wy- 
wolenau Eyna geho gednorozeneho fiala, tebe 
Poniexente profyme, abydom ffrze pryimluwu 
‘wan w hodinu fmrti naffy bozife Milofti a 
flitowanj a Dtilofrdenjtmy aucgaftni ucginient 
byti mobli. 

© Maria, o Maria! 

Gednjm flomem nam fpomugzefs, 

Neb firz Eyua wifedo gmujzefs. 

Promluwiz za nas Slowicsfo 

Promluw mila Wifed) Dtaticgto. 

Racy wiry nas w pamieti mijti 

Miloftiwa, litoftima — 
Wewlafft w poflednim deduutj 
Pomoz nam o Daria. 


Domadeh z2prav ¥: 


Stary obraz blah. Anezky Ceské. Za 
nedlouho bude tomu 100 let, co zrusen jest 
kldster pannen z tdda sy. Klaéry v Tynci — 
po nich nazvaném Panenském. Klaster tento 
zbudovén a naddn jest od panf Plichté z Ze- 
rotina, nejspise jiz za dob bl. Anezky éeské, 
aé nejnovéjsi historikové nasi: Palacky, Zap, 


Frindt, a Rybitka v Slov. naué. docela se ne- | 


shoduji, uddvajice i rozli¢én& jmena zaklada- 
teliv i rozliéné letopocty zalozenf toho, Aé 
nem4me po ruce spolehlivych zprav, kdy asi 
jeptisky naposled opustily klaster tynecky a 
na dobro se usadily v ptivodnim klastere sv. 
Anezky na Frantisku v Praze, tolik s uréi- 
tosti vysvita z pamétni knihy fary tynecké, 
ze od roku 1705 jeptisky ty nikdy vice stdle 
nebydlely v klastefe tyneckém, ovSem ale Ze 
abatySe v privodu n4méstkyné své (vicaria) 
a jinych sester obéas tam pfijizdély. Tak po- 
znamendno pri r. 1746, Ze po uzavreném miru 
zatatkem mésice ¢ervence piibyly tam: ct. 
p: abatySe Marie Anast. Korbellusové z Kla- 
tov, ct. p. vicaria Klara z Reinburgu, ct. p. 
Rosa “ Zeserova a ct. p. Josefa Hieblova, 
z nichZ nejstarsi byla vicaria Klara z Rein- 
burgu, kter4 tehdy jiz54. rok od slibu svého 
kl4sterniho pocitala. Tato ctihodnd statenka 
vypravovala pisateli pamétni knihy, dp. Janu 
Jos. Czizekovi, po 13 let admistratoru loci, 
rozliéné udélosti zbéhlé za pobytu jejiho v Tynci 
asi r. 1705, kdyZ ,do Tynce jsme byly prisly 
a po nékolik dni zde se zdrzovaly“ (nobis 
Teinicium advenientibus et aliquot diebus hic 
subsistentibus evenit . . .) 

A v tomto klastefe tyneckém nalezal se 
obraz nevsedni ceny umélecké a historické, 
obraz, kteryZ po zrusenf kl&stera r. 1782 
Btastnou n&hodou stal se majetkem rodiny 
ucitelské pp. Strachoti, v nizZ s pietou jest 
chovan a spanilomyslnosti ¥idfciho nynéjsfho 
u€itele, p. Josefa Strachoty, letos p¥eSel v ma- 
jetek fary tynecké, kde na vétnou pamatku 
uschovén byti ma, 

Obraz ten 40 ctm. vysoky a 28 ctm., 3i- 
roky, perem kresleny av riznych barvdch 
provedeny, pYedstavuje uprostfted mohutnou 
palmu, v jejizto koruné vznd8{ se sv. Klara, 
,matka sester chudych.* V rozlozenych listech 
palmy vepsina jsou jmena sy. a bl. pannen 
a vdov z fadu sv. Kléry; kolkolem palmy 
pak rozlién& skupen{ téchto svétic a blahosl. 
pannen, jakoz i vyjevy z Zivota jejich velmi 
néZné a dimysiné provedené, 

Nez pro cirkevni historii ¢eskou nej- 
vétsi dilezitost m& obraz jeptisky pod samou 
palmou klecici a obéma rukama pei stromu 


objimajici. V pravici své drZi kiiz z obrazem 
Uktizovaného, 


gegiho.“ Na hlavé jeji stkvi se koruna ¢eské, 
u nohou pak nalezaji se koruny krélovsk4 a 
cisatsk4 s jablkem iisskym, na druhé strané 
palmy koneéné u velebném klidu odpotiva 
korunovany lev éesky. 

Kdoz% by tu hned na prvni pohled ne- 
poznal blahoslavenou knéZnu éeskou AneZku? 
Nez dimyslny maliff nechce nds nechat v ne- 
jistoté. Pod obrazem zajisté nalez4 se népis: 
,A. Sv. Klara Assiska Panna Sazeniczka 
Sester chudych, wieku 18. Kristu Zasnaubena 
v Klassterze S. Damiana, kdez tielo tryznila, 
ctnostmi, diwy a Zazraky se stkwéla, wieku 60. 
w Panu usnula, od Alexandra 4. w Poczet 
SS. uwedena. B. B22 Anyzka Prazska, krale 
Czeskyho P¥emisla Ottogara dezera, opowrsse 
ManiZielstwo, CzysarZe Rzimského a krale 
Englyezkeho za Zywobyti S. Klary sniz do- 
macznost welikau skrze psani miela, chudobu 
oblybila Klasster chudych PP. na Frantissku 
zalozila, w pokorze poslissenstwi Modlytbé, 
a Postech snazna, w Ziwotie Matky k ducho- 
venstvi przedzwiedéna, duchem Prorockym 
obdarzena, w Ziwotie a po smrti Zazraky 
slawné, w Pant usnila 1281.“ A tak jdou 
vysvétlivky déle dle poradu pismen aZ do X. 

Na prvni pohled mozno také souditi, Ze 
obraz ten mize byt na 200 let star, aé leto- 
pocet na ném k nalezen{ neni. Za to nese 
v sobé jmena: C. R. Kulik delineavit. Christ- 
phorus Prentl fecit. O tomto nenalezli jsme 
blizSich zpraév, o onom pak vypravuje ,Na- 
uény Slovnik*: ,Karel Kulik, malff, nar. 
v Praze 1670 + tamtéZ 1719. R. 1700 byl 
zvolen za starsiho cechu malffského.“ 

Pochézi tudizZ obraz ten bud z konce 
17. aneb z pocaétku 18. vyéku a podaév4 zjevny 
diikaz, Ze Anezka P¥emyslovna tenkrate jesté 
— vice nez 400 let po smrti syé — v po- 
zehnané pamdtce mezi sestrami svymi Zila, 
co blahoslavené povazovana a cténa byla. 

PYdtelim ktest, uménf a cirkevn{_ hi- 


Storie éeské bude snad vitdna zprdva, Ze 
obraz ten po deli dobu jest vystaven 
v Kéest. akademii. A Pr 


Vaclav Hollar a pobyt jeho v Koliné 
od roku 1632—1636. Pod timto n4zvem pifi- 
naseji anndly historicksého spolku pro Dolni 
Porynsko! (33. se’. Kolin, 1879) piispévek k ii- 
votopisu nejproslulejsiho médorytce Hollara od 
J. J. Merla. Vic. Hollar, slawny rytee esky, 


| narodil se v Praze dne 13. Gervence 1607 


z ust pak vychdzeji slova: 
»Vstaupym na Palmu a chopym se owotce. 


Y 


— 13t — 


zrodiny zimozné. Za jeho véku Zil v Praze, 
na sidle cisate Rudolfa II., velky potet umélci; 
za prikladem dvyoru oblibovaly si té% vyssi 
stavy v uméni a véddch. Tak i n48 mladistvy 
Hollar zihy nauéil se kresliti a kdyz rodina 


_ nasledkem éeského povsténi schudla, zvelil si 


obor, jimZ dosud se jen bavil, za povoldni syé, 
Ve Frankfart8 n. M. dal se v uméni rytec- 
kém t6zZ vyucovati od slovitného Matéje Me- 
riana. V Koliné n. R. sezndmil se s hrabé- 
tem Arundelem, ktery za poslance na cfsai- 
sky dvir do Vidné se ubiral; vzal jej s sebou. 
V r. 1636 spatiil v praévodu jeho zase rodnou 
Prahu, kterouz tehdé nakreslil krAsné ve velkém 
méfitku. Podle ndkresu toho vydal o tiicet 
let pozdéji v AntverpAch rytinu. Roku nAsle- 
dujiciho dostal se Hollar do Londyna, kde 
1640 obdrzel vynosné misto utitele kresby 
u prince walesského. Hvézda Stésti pocala se 
vsak brzy zatemhovati. V Anglii byl i do Za- 
late uvrzen, pak pfesidlil se do Antwerpen, 
wratil se vSak pozdéji opétné do’ Londyna. 
Zde ryl nyni ,Cromwellovy lidumilné tahy do 
médé, aniz by se mu viéak bylo dostalo, pokud 
zémo, pYizné protektorovy.“ Napotom byl 
kresliéem: kréle Karla a z nafizeni dvoru ode- 
bral se do Afriky, aby vyméril a nakreslil 
pevnost Tangér, kterié eo vybava manzelky 
Karla Il., princezny portugalské, na Anglii 
presla. Odména za praci dopadla skromné. 
Bylo mu mnoho pracovati, aby uziviti mohl 
rodina syou. Upadal do diluhi vzdy hloub. 


Majetek umélce, jeho% pili nakladatelé zbo- 
hatnuli, mél byti zabaven. ,Kdyz véritelé s tim 
umyslem do piribytku sedmdesdtiletého kmeta 
vkrodili, shledali jej bidou a zdrmutkem se 
smrti z&pasicfho; s okem skalenym a hlasem 
mdlym prosil je, aby mu jen pokoje k umyentf 
dopfali a jizZ pouze do hrobu a do Z4dného 
jiného Zaldée nezavirali. Brzy po tom vystupu 
srdcelomném zemiel dne 25. b¥ezna 1677.* 

Jest m&lo umélef, jak Marlo soudi, je- 
jiché uplné dflo by tak poutalo vnadnou roz- 
Manitosti pfedméti, jako se spatiuje u Hol- 
lara, jeho% rytiny dle nejnovéjéiho sefadéni 
2733 list Cftaji. Quandt pak v déjindch umént 
médoryteckého pronés{ se o ¢eském umélei 
ndsledovné: ,Dovedl vynalézati a vyobrazovati 
velkolepou krdsu dila mistrného dokonale, 
jako skrytou yv malém nepatrném predmétu 
pfirodnim; motyl, krtek, od ného ryt, jest 
vnadny a opétné list jeho ,,Tizianova krasné 
deera* rovnéZ tak tzasny, Ze se divime, 
kterak Clovék tak rfizné véci stejné jasné a 
dokonale pochopiti mohl. 

Ovocem pobytu Hollarova v Koliné byla 
fada listi, které pro mésto a vikolf daleké 
tim véts{ délezZitosti majf, Ze jsou vesmés pra- 
cemi uméleckymi. Marlo zaznameniva pak 
V pojednanf svém veSkera dila Hollarova Ko- 
linského arciokrglku se tykajici a opravuje 
takto nékteré véci Gustava Parthey-ova pilné 
pracovaného dila (W. Hollar. Beschreibendes 
Verzeichniss seiner Kupferstiche, Berlin 1853.) 

Lehner. 


POP N  —_— 


Mosaika. 


Co patfi do chramu? VsSeobecna gchiize ka- 
toliki v Céchach usnesla se po navrhu poslance 
Reichensbergra na téchto vécech: 1. Aby ozdoby 
chramové hotovily se jen z latek dobrych a pii- 
rozenych dle pravidel uméni a aby vylouéeny byly 
vsecky tovary sddrové, cementové a z tak zvané 
massy, rovné% obrazy barvotiskové. 2. Slugno, aby 
chor (presbyterium) oddélen byl od lodi chramové. 
3. Opravy v chramech maji se diti dle piedloze- 
ného a schvaleného plénu, co moznd s setrenim 
starozitnosti a dari naboZnych. 4. Bylo by slusno, 
aby chrémy, vyjimaje hodiny poledni, po cely den 
byly otevreny. 


Dom Mariansky v Linci. Biskup Rudigier za- 
lozil na pamatku dogmatu o neposkvrnéném poéeti 
bl. Marie Panny na sidle svém novy velechram. 
Stavi se pomoci dobrovolnych prispévki, které se 
vy celé zemi sbiraji. I nejchudsi obyvatelstvo Getné 
sklad4 své halite. Zaklad poloZen jest r. 1862. 
Nakresy zhotovil stavebni rada Statz, architekt 
v Koliné n. R., stavbu pak Yidi rovn3z kolinsky 
architekt Schirmer. Velechram ma byti velkou 
trojlodni kathedré‘ou ve slohu velkolepych. goti- 
ckych kosteli severni Francie. Na vyvedent dila 
monumentalniho vyzadovati se bude ovsem pené- 
zité pomoci velmi znacné. Stavi se jiz 17 let, pro- 
stavélo se na hotoyosti 1’, milionu zlatych av pa 
pirech pohotové jest jesté 460000 zl. Az dosud 


stoji dil choru az k oknim, édstka ochozu a vénec 
7 kapli. Cely chor ma byti hotov do roku 1882, 
naéez zdi uzavien a pro bohosluzbu ziizen bude. 
V dalsfm dile bude bez pyestavky pokracovano. 


Strasburksky velechram. Pravé uverejnéné 
zpravy budgetni strasburské méstské nadace ve 
prospéch velechramu zalozZené, bylo v poslednich 
letech na opravu miinstru z fondu stavebniho vy- 
nalozeno 400,000 mark, k nimZ béhem tohoto roku 
ptidino bude 190.000 mark. Vedle dosavddnich 
rozpocti, bude potiebi thrnem 840.000 m., 400.000 
m. za malby na sténdch, které casteéné od Steinla 
z Frankfurtu provedeny budou, 329.000 m. na zbu- 
dovani kaple, 107.000 m, na vrata hlavniho por- 
talu. Restaurace kaple, jakoz i prace na hlavnim 
portélu budou v pribéhu tohoto roku dokonany. 

Vatikansky archiv. Papez Lev XIII, ktery 
jako veskerych védeckych tstavi téz slavného va- 
tikAnského archivu viele se ujima, udélil nové 
jmenovanému fiditeli archivu, kardinélu Hergen- 
rétherovi, instrukce rozsahlé, dle kterych bohaté 
poklady vatikanskych sbirek obecenstvu pristup- 
néjsimi budou, nez dosud byvalo. Kardindlu Her- 
genrotherovi bylo ulozeno, aby do sesti mésfci 
predlozil naévrh tiiplné reorganisace archivu. Zé- 
roveh. byl splnomocnén ku vydavani dilezitych 
listin, aby takto vzicna sbirka pokladi, toho dru- 
hu jedinyeh, zndmou utinéna byla 


= 199 a 


Viollet-le-Duc, slovitny architekt a spiso- 
vatel umélecky, zeméel dne 17. t. m. na svém let- 
nim sidle Lausanne v stati 65 1. Nejznamenitéjsi 
price jeho jsou obnovy Sainte chapelle a Notre- 
damského chramu v Paiizi, katedraly v Amiens, 
opatstvi v Saint-Denis, kostelii ve Vézelay, Poissy, 
Carcassone, zimku v Pierrefonds u Compiégne 
atd. Mél také rozhodného vlivu na pracich své- 
tové vystavy roku 1878 a odvedl prdvé navrhy na 
Skoly parizské. Co spisovatel proslul zejmena na- 
sledujicimi spisy: ,Dictionnaire raisonné de I’ ar- 
chitecture francaise du XI. au XVI. sc*, pojed- 
nani o vojenské architektuée stiedovéké: ,, Dicti- 
onnaire du mobilier francais de l epoque carlo- 
vingienne 4 la renaissance,“ a dva prostonarodni 
spisy: ,0 lidskych pribytcich* a ,,déjinach pevnosti*. 
Viollet-le- Duc zemiel v plné sile své Cinnosti, 
nadchnut nejéilejsi touhou po tvofeni novych 


xeves 


cassone, se zam'em Pierefonds, s Notre-Dame de 
Paris a 8 Chateau d’ Eu, neopovrhoval stavbou 
pribytki, vyznamenavajicich se pravé tak prakti- 
ckym rozdélenim a pohodlim, jako krdsou uéelu 
priméfenou. Byl tak velkym pfitelem neodvislosti, 
ze bezvymineéné zamitnul nabiduuti od Akademie 
mu ¢Ginénd. Miloval své uméni nadevse ostatni a bez 
vedlejsich myslenek na vlastni prospéch. Viollet - 
le - Duc sni) o reformé v methodé vyuéovaci svého 
uméni, a snazil se zaklady toho popularnimi uti- 
niti svymi rozkoSnymi, drobnymi pracemi ,,L’ Hi- 
stoire d’ une Maison“ a ,L’ Histoire d’ une For- 
teresse.“ Vedle uméleckych piednosti byl vzornym 
obéanem a stateénym vojinem. Za oblezeni Parize 
tidil dnem a noci za nepratelského ohné prace 
oddéleni ingenieurského, které pevnost opravovalo. 
Po uzavireni miru svléknul uniformu odmitnuv 
vseliké vyznamenani pro sebe a své distojniky 
s podotknutim, ze kazdy, kdo povinnosti zadost 
ucinil, jiz tim dostateéné odménén jest. Voligové 
devatého arrondissementu z dikai zvolili jej do mu- 
nicipalni rady patizské. Bez platu a titule fidil 
verejné prace mésta. Prilisny poéet praci nepie- 
kaze] mu vsak, aby kazdého vecera nebyl se obje- 
vil ve spoleénostech, kde krasny zjey jeho velkou 
roli hral, a aby do verejnych listi nepsal fadu 
zivych a pouénych Glanki. Poéestnost a primost 
zjednala mu snad vice jesté, nez-li nadani, vy malo 
letech velkou popularitu. Podlehl praci. Télo duchu 
nesta¢ilo. Silné z&chvaty k mozku zachvatily jej 
vy Lausanne-u. 


Museum narodni v Krakové. Mal{t Siemi- 
radzki daroval svij obraz ,pochodné Neronovy* 


zvany museu’ ndrodnimu v Krakové, které m4 
-usilim vlastenci polskych povstati a znazornovatl 


kulturni uméleckou vzdélanost ndroda polského. 
V téchto dnech ZAdal tajemnik krakovské univer- 
sity téz proslulého malfte Matéjko, aby jako Sie- 
miradzki daroval obraz k rozmnozenf musea kra- 
kovského. Matéjko, ktery pravé nemocen byl, od- 
vétil: ,Ted nemdm nic piihodaého a ze vymaluji, 
nechci slibovati. KdoZ vi, budu-li Ziv! Ale po mé 
smrti dozvite se, éeho jsem pro vlast uéinil!* 


Uherské museum narodni. Oddéleni starozit- 
nické ohdarovano pravé tak bohatou sbirkou, jako 
se jesté nikdy nestalo, co ustavu toho stava. 
Sbirka sklada se s historickych predmétti bron- 
covych, ze zlatych a stfibrnych pohari sttedo- 
vékych, umélecky pracovanych relikviérd, misek 
sttibrnych, ze Sperkii posdzenych diamanty a dra- 
hokamy. Veskerd sbirka ceni se na 50.000 zl. a 
darovaaa jest od jistého vlastimilovného magnata - 


Knihovna mésta Vidné. Do rozpoétu mésta 
Vidné nar. 1880 pfijat jest prispévek 2.000 zl. 
na méstskou knihoynu a pfi té prilezitosti podot- 
knuto, ze knihovna mésta Pafize ma kazdoroéné 
dotaci 62000 frankii a v Berliné dotaci 16.000 
markt. 


Germanskému museu norimberskému povolila 
videnska rada méstska jako kazdoroéni subvenci 
100 zlatych. 


Pamétni peniz morovy. Personal c. k. min- 
covny zalvzil jubilejni medaili na pamatku, Ze 
roku 1679 personal mincovnay od nebezpecenstvi 
moru zachranéno jest. R. 1679, kdy ve Vidni mor 
zuril a 120.000 obyvatelii zachvatil, pokusil se teh- 
dejsi mincmistr Mat. Mittermayer z Waffenburku 
zachraniti muzstvo mincovny radikalnim cordonem 
tak, ze ufredniky a déiniky mincovay i s jejich 
manzelkami a ditkami v tehdejSim staveni min- 
covny zazditi kazal a tak je od celého svéta uza- 
vrel. Teprv po nékolika mésicich, kdyz rachot 
vozi umrléich nebylo vice slyseti, oteviteli dobro- 
volné uvéznéni asyl morovy, a hle, nejen ze ne- 
schazela zidnd z osob do staveni prijatych, nybrz 
ani zadna neonemocnéla v dobé nékolika mésiéni 
odlouégenosti. Na tu pamatku konaval od toho 
Gasu kazdoroéné personal mincovnay in corpore 
v slavnostnim procesi pout k nejsvétéjsi Trojici 
v Lainz-u. Za priéinou 200 leté pamatky a ée le- 
tosuiho roku nové nebezpeéi moru se ukazovalo, 
konana jako, kazdoroéné i letos- pout a to slavné 
a okazale. 


wove 


zadni strané tehdejsi stavenf mincovny s let. 1679 
a ndpisem: ,Na pamatku zachrénéni personalu 
mincovny videnské od nebezpeéenstvi moru.“ 


Lehner. 


— a 


SS 
»Method vychdzi védy 30, kazdého mésice, Pfedplacent obna& 2 zl. roén&é, Piedplatné prijim4 administrace 


»Methoda« v Karlfné & 234, 


Jen frankované listy piijimajf se, 


Kukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 


pisy, tykajicf se redakce, budte% zasyldny franko Ferdinandu J, Lehnerovi v Karliné, ¢. 234. Reklamace za 
sylany budteZ do expedice v knéthtiskd4rné Mikulase a Knappa v Praze, v Karliné, Anenskdé ulice Us, 144, 


Nékladem vydavatelovym — Tiskem Mikuliie a Knappa v Praze, v Karliné, 


METHOD 


Casoris VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 


Zaroveh 
organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 


Akademie kvrestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 12. 


V Praze, dne 30. prosince 1879. 


Rocnik V. 


OBSAH: 


Benediktinskd kolonie umélcti v Emausich na Slovanech, 


— Z Akademie kYestanské; Odbor 


umélecky, Odbor archaeologicky: Zodpovidané »otazky archaeologické«, — Doméaci zpraévy, PraSnd brana, < 
Velechraém sv.-Vitsky. - Nova stavba probo§stvf na Hradéanech. — Literatura, 


Benediktinska 
kolonie umélei v Emausich na Slovanech. 


Pise EF. J. Lehner, 


Kazdému jest znémo, s jakou ldskou od 
pivodu po vsecka stoleti trv4ni svého ¥éd 
benediktinsky péstoval védy a uméni. Vypo- 
citavati jednotlivosti jest zbyteéno, Vidyt 
pravé péce o védu a umén{ ndlezi k povoldni 
mnichti-benediktini. Co st¥edovék z antického 
uméni zachoval; co z toho k novému Zivotu 
probudil ve sluzbé Cirkve; co s4m nového 
vytvoril a vykonal: to vSe m4me namnoze 
k podékovani syném sv. Benedikta. Védeckou 
pili jejich vyn4Seti neni tfeba; stala se pri- 
slovim. Rad nestal se nevérnym povoldni 
svému a pusoben{ jeho v pritomnosti nezapird 
slavnou minulost. Svétovy fad svétové dilo 
vykonal a vykonda. 

Po novém roce zavité do krélovské Prahy 
nov rodina svétového f4du, ktery slouzi vérné 
Bohu a lidem, Cirkvi a véficim s ldskou a 
obétavosti, s pokorou a oddanosti. V klistere 
Emausském na Slovanech usidli se kolonie 
umélei cirkevnich z fddu svatého Benedikta, 
kter4 vzornou kazni a vykonnou pédci o uméni 
krestanské pozornost celého fidu k sobé upou- 
tala. Klaster Emaussky m4 za sebou velkou 
minulost a nebylo snad bezdivodné voldno, 
aby velkolepé myslénka Karla IV. s oti se 
nespoustéla. Nespoustéjme se ji a v dobé 
priznivé vtéli se mysléaka, je-li schopna Zi- 
vota. Pén Bah umi v pravy ¢as sesylati 
pravé muze, kte¥i vykonfvaji rozkazy jeho. 
Prozfetelnost Boz{ upravuje cesty podivu- 


hodné. Komu Jze jiz nynf tvrditi, co z Emaus 
se vyvine! Uslechtil4 vétev byt iz cizé kra- 
jiny pfenesen4 na pidu jinou uslechtilou zé- 
stane. Zasazena do pidy ¢eské piizpisobovati 
se bude povaze jeji. Karel IV. cizou révu za- 
sadil do piidy ¢eské a uSlechtilé réva révou 
zastala a v Cechéch zdomacnéla. Organismus 
fid{i se dle véénych pravidel. Mnisi benedik- 
tini v Emausfch na Slovanech dopinujice a 
rozmnozujice se Zivly dom4cimi v novém vi- 
koli dom4cimi budou. Nebude to v Emausich 
ponejprv. Metamorfosa jest prirozen4. 

Redaktor zavdéé{ se snad prdtelim kfe- 
stanského uméni, kdyZ je seznami 8 novymi 
obyvateli kl4stera Emausského, s kterymi pred 
lety osobné se sezndmil na byvalém jejich sidle, 
odkud, jedva zafizeni, neronskym n4silnictvim 
vypuzeni jsou. Stovézaté Praha vystvanym 
vypovézencim pohostinného pfistéeSi posky- 
tuje, védouc, Ze za dobrym skutkem prichéziva 
vdék. Pocestné pfrijimati é{t4 Spasitel do fady 
skutka, které odpldci ptijmutim do pribytki © 
vécnych. 

Bylo to na vigilii svitku Nanebevzeti 
bl. Panny Marie r. 1874, kdyz trubka po- 
Stovniho vozky vesele oznamovala, Ze cil jest 
dosazen. Za krytym mostem pres Dunaj Beu- 
ron se vypinal. S postovni kary hbité skotili 
dva cestovatelé, knéz v prostfednich letech | 
a mladik, jehoZ vzezfen{ prozrazovalo akade- 
mického méSfana. Rovnou cestou zamffili ku 


— 134 — 


kl4steru a jali se klepati na zavtenou branku. 
Difve ne% jim vratny otevée, vsimnéme si 
obou cestovatelé. Setkali se ndhodou na po- 
sledni stanici v Sigmaringen na _ noclehu. 
Knéz byl rozeny Cech a vracel se oklikou 
z Rezenské slavnosti cecilské, kde s mnohymi 
prdtely v rozkoSich chrémové hudby se ko- 
chal, Nemaje dosti na pozitku ¢tyry dni trva- 
jicim, zachtélo se mu do kldstera benediktin- 
ského na pomezi Svycar, odkud gla povést, Ze 
mnigi tak krasné a to vyhradné chordal gre- 
goridnsky pfedndsejf. V téch letech chodil 
svétem a udil se cfirkevni hudbé. Ze pak 
umény jsou sestry, ani téch nezanedb4val. 
Z knéh Glovék umén{ se nevyutdi. Vidéti se 
musi ta obrovsk& dila. Cisti se musi z knéh, 
které ze skal vytvorila ruka lidsk4, jejiz pi- 
smenky psali malffi a tesali sochari. Poutal-li 
pred Keznem Norimberk se svymi chrémy a 
naméstimi, pamétniky a kaSnami, domy a uli- 
cemi, arkyfi a stity, sbirkami germfnského 
musea a tpravami soukromych byti, po cely 
tyden; po Rezné vice nezZ tyden vyzZadoval 
Mnichov, mésto, z néhoz kra4l uménf a ndroda 
milovny ucinil Atheny, kam putovati must 
kaidy uéennik umélecky. Co tu chrami no- 
vych a kazdy rozhfeSuje problem jiny! Co 
tu sbirek uméleckych a staroZitnickych! Co 
tu obrazi a pokladi! Uméni zde ujal se stat 
a z¥izovani musef, obohacovani sbirek nmé- 
leckych jest verejnou zélezitosti. O jak chudy 
jsi ty, ndrode maj! V rodiné popelkou! Pres 
starozitny Augsburg a pamétny Ulm s tim 
kollosem chrému a véze, kolossem varhan a 
krésou lavic dorazil poutnik do Sigmarin- 
gen, kde svét kon¢i, ponévadz Zeleznici dal 
se nemohlo. Ze Sigmaringen bylo cestovati 
postou. 

Dal se zaznamenati na posté, kde jiz 
také jiny poutnik Beuronsky oznémen byl, 
ktery sim pozdéji piisel do hostince se pied- 
staviti slovy: ,Jsem z Innomosti a Sstudoji 
préva; slySel jsem jiz tolik toho vypravovati 
o Beuronu, Ze se jdu tam podivati, je-li to 
pravda.“ Za krasnébo jitra jsme vyrazili. Sil- 
nice jde stile po brehu Dunaje, zde jesté 
mladistvého, Ritka vine se mezi samymi vrchy 
a skalami, tu bujnym lesem porostlymi, tu 
nahymi a tak piikrymi, Ze mezi skalou a 
fekou pro silnici nevybylo mista a musela 
skaéla prokopati se. Tuneli dosti dlouhych 
bylo na té cesté asi deset. Jedno tdoli druhé 
stih4, jedno pivabnéjsi druhého. Mldd{ miluje 
romantiku a mlady Dunaj zije veleromanticky. 
Jsi v udolf se véech stran strmymi skalami 
sevfeném, odkud neni vychodu. Reka vsak 
néhle ti uskoéi a jiz se naléz4% v jiné, ne 
méné pivabné kotliné. Bohaté scenerie kaz- 
dych pét minut se méni. Prtbytkai lidskych 


jest poskrovnu, Zde v tom kouté zapomenutém 
jsi brzy na ptidé bdidenské, brzy na pidé 
pruské, Uprostted jednoho z téch udolf na 
pid’ pruské, druhdy sigmaringské, stoji Beu- 
ron: Kostel, kldster a l4zné. Ze v8ech stran 
hlubokého kotle strmi vysoké skély na jedné 
strané holé, s druhych stran bujnymi lesy 
porostlé. Byvaly augustiénsky kl4ster s ko- 
stelem slohu copového z minulého stoleti ob- 
drzel zbozny a uéeny opat doktor Maurus 
Wolter se syou noyou rodinou za sidlo pred 
nemnohymi roky. Netrvalo dlouho a rozchaé- 
zela se povést, Ze beuronsti benediktini cho- 
r4l nejen vzorné a vyhradné prednéSeji, nybrz 
také choralné Zijf, chor4lné se posti, chordlné 
stavi, maluji a socharf. Pritel chordlu musel 
tudy Beuron vidéti a byt by na konec svéta 
bylo mu putovati. ) 

Laskavy étendt zistavil oba poutniky 
beuronské u fortny kl4Sternf. Vratny bene- 
diktin oteviel a oba vesli do predsiiky ode- 
vsad pevné uzavrené i tézal se, ¢eho by sobé 
préli. Mlavil okénkem zamfizZovanym. Studio- 
sus odvoléval se na list rekomendaéni, ktery 
z tobolky vyhal, a knéz odvétil, Ze z daleka 
prichaz{ podivati se na choral a prosf za be- 
nediktinské pohostinstvi na nékolik dni. — 
Vratny za mfizkou zmizel. Za hodnou chvili 
v z4mku zarachotil klit, dvéfe se oteviely a 
v predsini se objevil mlady benediktin, knéz 
hubeny, vzezreni ctihodného. S oka zafil po- 
divuhodny lesk, Oba prednesli své ZAdosti. 
Bylo jim odpovédéno, Ze pf&jde za dovolenou 
pozédati opata. Odesel. Za chvili oba hosty 
beuronské uvital a odvedl do hostinskych po- 
koji. Knoézi vyk4zina jest za obydl{ pro- 
stranné komnata pékné z¥izend ve syrchnim 
patfe. Sklenénym okénkem bylo Ize z chodby 
klésternf do komnaty vidéti. S pfdnim, aby 
v domé feholnim hostu se Ifbilo, opustil jej 
s ujisténfm, Ze o poledndch sdm pifjde a ku 
spoleénému obédu odvede. Bylo pal jedendcté 
hodiny a vypravovateli zbyvalo do obéda pal- 
druhé hodiny, které pouzil k orientovani se. 

Po chodb&ch rozvéSeny byly kartony riz- 
nych p¥edméti cfrkevnich, p¥ekvapujicf jak 
hloubkou pojmuti, tak provedenim stylistickym. 
Zptisob ten byl hostu beuronskému novy. Pii 
neobyéejné uslechtilosti a krdse tvaru, jaké 
vézZnost a p¥isnost vyrazu! Osoby z jiného 
svéta jimaly prostotou a askesi. Na nich zte- 
telné se vidélo, jak umélec mnich dovede se 
potépéti v hlubinéch Zivota duSevniho. Ty 
postavy rodily se patrné za modliteb a hin- 
boké meditace. Glovék vidél antiku prene- 
Senou na pidu kYestanskou. Jaky to rozdil 
bézZného malffstvi cirkevnfho s ndékresy zde 
provedenymi! P¥i sestoupenf do chodby kit- 
Zové pfizemn{ vitala prichozfho blahoslayen4 


— 185 


Panna podle timského origindlu, pted kteron | Json-li Hivé & mrtvé nebylo Ize rozeznat, 


dle podin{ svat. Renedikt se modlival, moezi 
dvéma libeznymi andély v barvdch, v lunet4ch 
pak oblouké nejdojemndjai a nejpouénéjat vy- 
jevy ze Zivota feholntho patriarchy v pouhych 
konturéch na temném pozadi. Ten ¥ekl bych 
asketicky zpfisob dekorace zd4l se dobte od- 
povidati mistu, na kterém se nachdézel Jen 
duge zde mluvila. Pouhy n4kres bez barev 
zustavoval vie ostatn{ tvé meditaci, pravé tak 
jako choral poddv4 ti jen ldtku, kterou sim 
mus{§ spracovati a spracovanou zazivati. Ten 
zpusob jest vazny. ale mluvf k dusi. Pro 
k¥iZovou chodbu benediktinského kldstera p¥t- 
sné kdzné jako stvoreny. Krdteje ktizovou 
chodbou cftf{8, Ze jsi se octnul na jiném svéte. 
Nic ti zde nep¥ipomin4 na poméry venkovské. 
Klaster jest svétem pro sebe. P¥estoupil-li 
jsi prah jeho, skon¢il jsi se svétem. AZ sem 
Sel svét; tady jest nehe. Zde vse jinak se 
pojim4é — duSevnéji. Zde tv4¥ tvou ovivd 
jiny vzduch. Jsi ¢lenem spolecnosti, kterA 
primou a krat&si cestou krAdé{ do nebe. Ten 
malovany choral v lunetéch kfizové chodby 
opatstvi Beuronského oteviel poutnfku jiny 
svét. Doba Beuronského pobytu stala se vy- 
pravovateli epochou Zivota. Od té doby ji- 
nyma o¢ima poéal se divati na svét a na lidi. 
Cesta Zivota obdrzela urtitéjs{ smér. Zivot 
nen{ nez prfpravou k nebi a dluzno véru 
brati vseho do opravdy. 

V celém kl4ste¥e panovalo hrobové ticho. 
Jen zvony takmér ustaviéné hrdly, dAvajice 
mléenlivym bojovnikim bozim stélé sign4ly. 
Brzy udefilo se na velky zvon. Brzy némi 
kollegové volali k dflu. Poutnfk byl posinut 
o nékolik stoletf nazpét. Tak si vzdy pfredsta- 
vovaval Zivot kl4stern{ za nejvétsfho rozkvétu 
stredovékébo. Zde se mu stredovék zjevil 
v Zivé podobé, tak zivé, %e po vice nez po 
péti Jetech dovede vypravovati, o éem z4piski 
si neudinil. Co tehd4z vidél, jesté dnes do- 
vedl by nakresliti, Zivy dojem zapousti hlu- 
bokych kofend. 

Od bezbarevnych obrazii v lunetich obra- 
cel se zrak k vyklenkiim oken ozdobenym re- 
miniscencemi z ¢imskych katakomb, kdyZ pii- 
vétivy pater prisel odvésti hosta do refektare, 
kde ho oéekdvalo nové prekvapenf. Skutecény 
refektér se prdvé malbou okragloval a za ji- 
delnu improvisovala se klasternf chodba opo- 
nou prepazend. KdyzZ privodéi oponu odhalil, 
zatajil se vypravovateli dech. Po obou stra- 
nach dlouhé jizby bézely 2 tady chudobnych 
stoli neprostfenych a za nimi na sténach 
staly 2 dlouhé fady lidskych postav, odénych 
éernymi hdvy. Ruce jejich si nevidél, pro 
toze byly sepjaty pod rouchem. Jen 2 dlouhé 
fady bledych tvdii kapucemi ovén¢enych. 


ponévad% éerné postavy stély nepohnuté jako 
sochy. Hrobové ticho panovalo kolkolem. Vy- 
pravovatele a druhého hosta zadrzel privodé{ 
hned u vehodu, kde za chvili se objevil otec 
benediktin ctihodného a milého vzezten{ .ve 
stejném rouchu, jen Ze na prsou zéril mu 
alaty kiiZ na tenkém fetfzku. 

Opat klé8tera obéma hostiim wu vchodu 
umyl ruce a pak bral se nahoru, kde nejvy¥e 
u prostfed obou fad za malym, neprost¥e- 
nym stolkém se postavil. Oba poutnici uve- 
deni json na jeho pravici ku sténé, kde po- 
S&nal dlouhy stil mnicht, Novy host m4 
vidy u stolu prvni mfsto vyk4zéno V tom 
jiZ opat od svého stolku zvuénym, lIfbeznym 
hlasem zanotoval chor4lné .Benedicite® a jiz fiz 
zpévné odpovidaly a pokraéovaly obé tady 
modlithu, ,ante mensam*. Krdsnéjs{i modlithy 
pred ifdlem jsom a% dosud neslysel. Bylo po 
modlitbé. V8ichni mléky usadili se, ale zase 
nepohnuté sedéli. Jeden mnich vystoupil na 
Fetnisté a predé{tal z pisma svatého. Ale jen 
krétee Opat ude¥il na stil df¥evénym kladiv- 
kem. A jako by elektrickym proudem spadly 
k4pé a kazdy uchopil se sv4 lkice a poédal 
jisti ze svého hrniéku hlinéného, ktery jiz 
pred tim pred kazdym stal, s takovou chutf, 
jakobv netthlednd nddoba nejvz4endjsi lahidky 
v sobé chovala. Byl prdvé pdatek a mni8i 
poehutnavali si na zeleniné, k nimz z hliné- 
nych dzbdnetki chuté si pfripfjeli vody, ale 
vée tak tiSe, jako kdyz v kostele se kaze. Na 
kazatelné &tla se legenda sv otc na poudti. 
Nas hostti, —- jich% kromé dvou novych zde 
u stolu je8té Stvero jinych, v kld&teke jiz 
déle me&kajicich bylo: roztomily knéz Koenen, 
kapelnik velechr4mu Kolinského n. R., misto- 
predseda cecilské Jednoty némecké, jisty je- 
suita z Feldkirchu a dva sochati (laikové) 
ze Svycar. vesmés hosté v Beuronu Sasti — 
piisnost ¥eholni se vSak nedotkla a predkla- 
dény jsou ném pokrmy lepsi a za n4poj pivo 
i vino. 

Obsd byl krdtky. Mnichové rychle a 
snadno zmohli, co jim predlozeno bylo. Hosté 
si takté% popflili. Dtevéné kladivko opatské 
dalo znamen{ a ndsledovala zpfvané modlitba 
»post mensam.“ Ukonéujict ,Amen“ doznélo 
pravé, kdy% ndble dusenym, hlubokym a t4- 
hlym tonem pocind se rozléhati sinf kajiené: 
,Miserere mei Deus. secundum magnam mi- 
sericordiam tuam“, privé tak, jako by se Slo 
s poh¥bem a jiz dva a dva fadi se k sobé 
ubirajice se pozvolna klé8ternimi chodbami, 
jejich% stény ozvénu hrobové récitace vyda- 
vaji, naposled my v priivodu slavnostnim po 
dvou a za ndmi opat sim — primo do ko- 


stela, kde nadsledovala tiché ,,adoratio Sanc- 
& 


aes (Poa 


tissimi.“ Nesnadno vypovéditi, jak hluboce 
dojim& neotekdvany prtvod a jak uchvacuje 
smysly a du8i. 

Vykonav svou pobo%nost porozhlédnul 
jsem se po prostorné svatyni a Zasnul jsem, 
co dimysind ruka municht-umélet' dovedla 
utiniti z copového kostela. Nevazany sloh co- 
povy preméniti dekorativni ozdobou v opatsky 
chrém pfisné fehole benediktinské jest dojista 
praci nesnadnou. Veskeré poméry v budové 
kostelni byly velmi nepfiznivé a nehezké, nad 
to pak vse preplnéno ozdobami slohu nejnevé- 
zanéjsiho. Ornamenty nepfislusné daly se 
ovSem odstraniti. Poméry viak nepriznivé 
v krdsné proméniti nelze. A prdvé pri tem 
umélei objevili v jasném svété nadéni a do- 
vednost neobyéejnou. Rozdélenim, kresbou a 
barvouina nejkpatnéjsim vyloudila se strdnka 
dobr& a nemozné téméY stalo se moznym. Po- 
vstal celistvy, souladny, k pobo%nosti vzbuzu- 
jici stanek BoZi. Nebylo-li beuronskym bene- 
diktinim mo%no, aby sové zbudovali kostel 
dle vlastnich zésad, dovedli p¥edce plnou 
mérou prace restauratni pfizpisobiti tomu, 
éeho stdvalo a vlastni povahu vyjadriti, podivu- 
hodné vse okrdslivSe a uslechtivie. 

Nade vsecko vynikdé ovSem nejvice obraz 
na hlavnim oltéti ,korunovdni Panny Marie“ 
predstavujici a komposici i pohybem obou 
hlavnich osob na podobné dilo zbo%ného Fra 
Angelico ptipominajici. Obraz temperovanymi 
barvami malovany ukazuje sloh, s jakym jiz 
na chodbéch opatstvi jsme se sezndmili. Také 
zde uklddd se dobrovolnd drizenlivost vsemu, 
¢im malifi na effekt poditaji. Zumyslné i 
zde ovladd nejvétsi umirnénost v uzZivdoi barev. 
Celek jest tak komponovdn, stylisovdn a uspo- 
rdd4n, Ze v nigem nepfripomind n4s na dojmy 
tohoto svéta. VSe na ném jest z jiného svéta. 
Clovék na obraz se divajici Ziv citi, Ze ade 
duSe patti na vyjev nadpozemsky. Vyhradné 
bila, fasnaté roucha zlatou obrubou lemovand 
jak Spasitele samého, tak Roditky Pdné a 
cherubi na modrém pozad{ zlatymi hvézdami 
posdzeném, jiz touto zvldStnosti vyluéuji vyjev 
z krajin obyéejnosti a pozemskosti. Nepravim, 
Ze by vsudy kYestanské malifstvi mélo si po- 
Cinatis podobnou askes{, protoze farn{ chram 
od feholniho v mnohém se Ifsiti muze, zde 
oltéini obraz vytetné odpovidal celistvosti a 
jednoté Zivota i uméni. Raz presné ¥ehole ve 
vsem uméni se obrdzel. Komposice sklédé se 
ze dvou ¢désti soumérné roztiidénych a za- 
okrouhlené skupenych. Svrchu sedi Kristus a 
bl. Matka Péné, odéni jsouce bilym rouchem 
jemné dolti splyvajicim, ozd¥eni paprslky zla- 
tymi; bl. Panna ve skromné pokofe s ru- 
kama sepjatyma, Vykupitel pak s velebnost{ 
Jaskyplnou zlatou korunu na hlavu jeji sklé- 


dajicf, Pod skupeninou vidf8 po stranach 
symbolické vyobrazeni zlatého slunce a stiibr - 
ného mésice. Pozorovatel jest si védom, Ze 
se zde divé do otevreného nebe se zdstupy 
andéli. Zde ani postava, ani barva, ani zpi- 
sob vyjdd¥eni nepfipominad na pozemskost ; 
vie jest nadprirozené, velebné. A ¢im déle se 
divaS na skupeninu nebeskou, tim vice vy- 
stupujiz modrého pozadi BoZi Syn a Krélovna 
nebes. Ptibyvd jim lesku, velebnosti a slavy. 
Dojem pozorovénim a meditac{ roste. Skupe- 
nina nebesk& pYerudena jest a dole zakon- 
Sena fadou andéli kvétoucich tv4ti nebeské 
hry slavnosiné provozujicich pod zelenymi 
palmami ovéSenymi ovocem zlatohnédym a 
déli skupeninu vrehni od skupeniny spoduni. 
Dva nejslavnéjs{ a nejvét8i péveci starého a 
nového zdkona, David a Rehor, kral a papez, 
u zbozném vytrzeni opévuji a zvelebuji vyjev 
svrchu jim se zjevujici. Tak jako Rafaél ve 
svém rovné% dvoudilném obrazu_,,proménéni 
Pané* Krista ve sl4vé rouchem bélostkvoucim 
odéného vyobrazil, proroky, apoSstoly a ostatni 
barvami pYirozenymi zndzornil, tak i zde dva 
pévei, jeden zakladatel psalmodie, druhy za- 
kladatel chordlu gregorianského, prihlednymi, 
jasnymi barvami vyobrazeni se pfedstavuji 
oku Zasnoucimu. Cely obraz dySe hlubokou 
poesif. Kazdy pévec jest basnikem. Zde nej- 
vétsi pévei opévuji, kori se Syau a kloni se 
Matce Boii, kazdy svou vlastni pisni opévuje 
slavu korunované nebes krélovny. Krasné a 
dimyslné pojmuti! Distojno a hodno malife 
feholnika hlubokého citu a vrelého srdee! 
Umény jsou jedna rodina. Kde chorél ma 
svij vyvoleny stdének, nutné za chordlem hlasu 
prichazi choral barev. V tom i onom poesie, 
hloubka, nadSenost, nadpfirozenost, nadpo- 
zemskost — na zemi nebe, v slzavém Udoli 
kus ztraceného raje, v wtrapdch blazenost, 
v kftehkém téle simé nesmrtelnosti,, ve viru 
svétovém klid nebesky, uprostfed vin vétrem 
zmitanych pevné skalisko viry, po mrdkotéch 
boure svit zlatého slunka, po pracnych zkous- 
kdch pozehnan& prace, po lopotném jaru po- 
Zehnané leto, po vezdej&i pouti klid v otcov- 
ském domé, 

Jest-li Ze synové sy. Benedikta copovy 
kostel pomértii Spatnych a malo uélechtilych 
dovedli proméniti v dustojny a ctihodny ko- 
stel opatsky, eho od nich nelze naditi se 
v péknych, uSlechtilych prostor4ch chrému 
Piné Emausského? Jestli nahé stény chodby 
ktizové kléstera beuronského uméli po svém 
zpusobu oZiviti malbami druhu starokyestan- 
ského, neni Ize naditi se toho, Ze umélé 
Rtétce novych obyvatelii kld8tera na Slovanech 
ozivi staroslavné a velepamdtné malby na 
sténdch krésné kifZové chodby klasterni, 


— 187 — 


vziené to dddictv{ doby pro ndérod slavné a 
Stastné Karla IV.? Ze novi hosté kralovské 
Prahy zamiluji si ndrod, ktery je do lfina 
svého ptijim4 pohostinné, kdoz% by pochyboval? 
Kyestansky umélec a-katolicky mnich nezn4 
ne% lasku a obéf. KYestanskd vira uti milo- 
vati, kfestanské uméni znd uslechtovati. 

Kdyz do Beuronského kostela opatského 
vypravovatel ponejprv vkroéil v tom tichvatné 
dojemném priivodu za vdiné recitace Zalmu: 
»Miserere mei Deus“ neptipadlo mu ovSem 
tehd4Z ani ve snéch na mysl, Ze nékdy 
po Beuronu hned jmenovati bude Emausy. 
Netusené stalo se skutkem. Jak Pin Bah tak 
podivuhodné osudy lidské Fidi! 

Po tichém ucténi nejsvétéjsi Svatosti 
v kostele priivod zase nazpét se <ubfral po 
dvou a dvou. Jak& vsak netuSen4 scenerie 
nastala hned po navratu na chodbé klasterni! 
Pravidlo feholni mléenlivosti na chvili ustou- 
pilo a jazyk se rozvdzal. Kouzedlny proutek 
proménil n&hle vadzné mnichy v_nevinné 
déti, které rozesly se na vésecky strany 
v skupeninéch po zahradé a chodbdich kldas- 
ternich. Kazdy vyhledal si své mil&tky. Nej- 
éetnéjsi skupenina utvorila se v zahradé kolem 
etihodného opata. Je-li klaster oulem, ma 
svou kralovnu, kterd bez privodu krdlovského 
nechod{. Vypravovatel byl nyni od ctihodného 
patera o hosty pecujiciho predstaven opatovi, 
jehoz veSkerad bytost hned od prvniho spatrent 
sympateticky poutala mne k nému. Od té 
doby dvakrate s nim jsem sev Zivoté setkal ; 
pred dvéma roky v Rimé o jubileum Pia IX. 
a pred rokemvmém vylastnim piibytku. Bylo 
to milé ptekvapeni, kdy% nemaje ani zddni 
0 jeho ndvstévé Prahy z ¢ista jasna dvére 
svétnice mé se otev¥ely a v nich objevila se 
ta milé postava v privodu arcibiskupského 
ceremondre Pachty, ktery hosta residence 
arcibiskupské do Karlina doprovodil. S jakou 
radosti jsem ¢inil privodéiho po naSem chramu 
Pané, net¥eba doklddati. Pozndmky mé sho- 
dovaly se s jeho néhledy a vyloudily na tvati 
jeho mnohy utéSeny usmév, ktery v zahradé 
beuronské na ném tak mile mne jimal. Také 
svétnice m4 se libila vzdcnému hostu. Na 
rozlouéenou zvolal: ,V8ak jest8 éasto se uvi- 
dime!“ Tehd4% jsem tém slovim nerozumél. 
Nyni jim rozumim. NetuSenym a nahlym ob- 
jevenim se jeho Zivé obnoveny jsou v dusi 
dojmy prvniho se setk4ni. Tehdd% shromazdil 
kolem sebe nékteré z hostii a v pruvodu né- 


kolika feholniki bavil se s ndmi tim zvldat- 
nim svym zptisobem. Mluvilo se yazné a Zer- 
tovné. Byly to kraésné chvile, které jsme 
u ného védy po obédé a po veceri ztravili. 
Mél vidy lasky hojnost a to stale nové a poutavé. 
Jednou prinesl fotografie nejnovéjsich umélec- 
kych predmétiiz riznych konéin syéta, a na- 
stal pak zajimavy hovor o uméni cirkevnim, 
podruhé vypravoval véci zajimavé, které se 
pravé uddly a dulezitost mély pro vyvoj Zi- 
vota v Cirkvi, po treti ukazoval pergamenové 
listy, které kazdy syn fehole pti profesu do 
rukou jeho odevzdava, na nichZ se spattoval 
cely ‘Zivotopis jednotlivych mnichi. Kazdy 
z nich vlastnoruéné je vyhotovuje, jak nej- 
krasnéjis to jest. Jsou riizné okrdaleny mistr- 
pymi drobnomalbami a arabeskami v barv4ch 
a zlaté. Kazdy z mnichi na ten svaj list 
ptipovédny na Zivot a na smrt vtisknul pecet 
své vlastni bytosti. Vypravovatel d4vno nevi- 
dél cos poutavéjsiho a Zivé se pocitoval dliti 
o nékolik véki nazpét ve zlatém stéedovéku, 
kde benediktini knihy opisovali, miniaturami 
a inicidlkami ozdobovali, role vzdéldévali a 
kulturu zachovali pred pozérem a povodni 
barbarismu. Zde to vse zase Zivé se provozo- 
valo a konalo. Rozpravy esthetické a histo- 
rické stfidaly se s theologickymi a védeckymi; 
nékdy v bytu opatském, jindy pri prochdzkéch 
v zahradé. Af zde, at tam, vSady jevila se 
pYitulnost a laska fekolnich syni k otei opa- 
tovi skuteéné pohnutliva. Chodil-li s nimi po 
zahradé, houfee syni se vSech stran jej ob- 
klop. val, jedni po strandch, jini v zadu, a jint 
v predu po zpdtku pred nim krdéejice, aby 
jim asi slova neuslo, jako byvad u lidi zami- 
lovanych. Kolem krdlovny véely. A aby si 
nikdo nemyslil, Ze prisny asketa jen stdle 
vzdyché a pldée, budiz podotknuto, Ze zde 
bylo veselo, jako mezi détmi. Mysl nevinn4 
jest veseld. Zertovalo a smdlo se, ti ostrejii 
dobirali si neviidtek a tak vazné s Zertov- 
nym mile sttidalo se. Rodina déti kolem otce 
to byla. O téch krasnych z4bav! Zébava jest 
v8ak pouze nutnym odpocinkem a nikoli uée- 
lem zivota. Zivot patii prdci a prdce Bohu. 
A proto odpotinky byvaly kratké. Na vétzi 
kostelni ndéhle udetilo se na velky zvon a byl 
pojednou konec vSemu. Slovo zapoéaté jiz se 
nedopovédélo. Uvazlo vhrdle. Kapi zasttela se 
hlava a bez pozdraveni mléky rozprasil se na 
vsecky strany roj — tiSe a mléky. In silentio 
et solitudine salus nostra ! 


(Pokracovani. ) 


eee <> 


— 138 — 


Z Akademie kirestanské. 


Odbor umélecky. 


Obraz ,Kiest Pané‘ predstavujici na 
prodej. V mistnostech Akademie kiestanské s¢ 
nachdzi novy, pékné malovany oltd#nt obraz pted- 
stavujici ,ktest Pané“, 7/10” vysoky, 5' Siroky. 
Jest zasazen v bohatém, tplné zlaceném ramci. 
Nabizi se ku prodeji za 175 zl, cenu to neoby- 
éejné nizkou. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Direvéné sosky étyry pro chrém P. v Ho- 
stouni; dvé pro dékansky kostel v Libochovicfch. 
Zhotovil sochar Vesely. 

Monstrance: 
dp. Jitiho Metschla, fardte v Hurce. 

Stribrné kalichy: jeden s bohatymi okra- 
sami pro dp. Fr. Preclika, fardte v Klominé; — 
druly pro vp. Fr. Buéka, kaplana ve Spitkach u 
Hranic na Moravé. 

Paramenty: Skvostny, zlatem bohaté vyst- 
vany pluvial a velwm pro dp. Karla Musche, prae- 
bendata v Litométicich ; — zlatem vysité velum pro 
ct, klaster ursulinsky v Praze; — kasule zlatem 
vysivand pro vp. Karla Breského, koop. v Radi- 
méfi, dale zlatem a hedvabim vysfvané mesni 
roucho s P. Jezisem a P. Marit uprostied dvoj'- 
tého kiize. Ostatni roucha kostelni v listopadu a 
prosinci objednana zhotovena a doddna na mista 
prislusna. 


2. Nova objednani. 


Kalichy: stibrny s ozdobami: dp. Frant 
Neusser, dékan v Pusté Polomé u Opavy; — ka- 
lich hladky: J, M. nej. p. biskup Krélovéhradecky ; 
— dva hladké kalichy: dp, Frant. Patril, farat ve 
Vysokém Veseli. 

Drobné prace kovové: patenky stribrné : 
vdp. Fr. Kahl, c. k. dvornf kaplan a pap. prelat 


v Praze a dist. kolej jesuitsk4 v Praze; — po- 
elacent patenky: vp. F. Giinzel kaplan v Jablon- 
ném; dp. Rud, Scholz, faréit v Miroslavé; — dvé 


dle zvlastniho vykresu pre | 


patenky: dp. Fr. Pattil, farat ve Vysokém Veseli. 


— nddobky na sv. oleje: sttibrnou: vdp. Frant. 
Kahl, pap. prelat ac. k. dvorni kaplan v Praze 
a dist. kolej jesuitskA v Praze; — pozlacent: vp. 
Frant. Patil, farat ve Vysokém Veseli, dp. Rudolf 
Scholz, fardt v Miroslavé ; — kaditelnice dvé: dp. 
Fr. Pattil, far. ve Vysokém Veseli a dp. Jan Ot, 
fardé v Sedloiové a vdp. Antonin Husdk, dékan 
v Nymburku; — kropenku: vdp. Ant. Husdk, dé- 
kan vy Nymburku; — svicny oltdfni: vys. urozend 
p. hrabénka Swérts v Praze a p. architekt Baum 
pro chraém Pané ve Volsanech; — kanonické ta- 
bulky: vp. Fr. Nozka, kaplan vy Cermné u Lands- 
kronu; — mesni konviéky: dist jesuitsk4 kolej 
v Praze a dp. Fr. Patiil, fardt ve Vys. Veseli. 

Paramenty: éerny a bily pluvial: distp. 
Lohel Schmidt, sekretdéi na Strahové; — kasule: 
bilou, éervenou a Gernou: vdp. A. Husak, dékan 
v Nymburku; — pldstik na ciborium: dp. Vacl. 
Jilek, farét v Petrovicich a dp. Fr. Vlasdk, fardr 
v Hradisti u Zatce; — bursu k zaopatfovdnt: vp. 
Fr. Giinzel, kaplan v Jablonném; — velum: vdp. 
Ant. Husdk, dékau v Nymburku; — antipendia: 
vdp. Ant. Husdk, dékan v Nymburku; vp. Frant. 
Porazil, kaplan v Hrozné Thoté u Straznice; vp. 
Jan Vik pro chram P, sv. Bartoloméje; — pol- 
stare oltdfni: étyry a sukné pro ministranty s ro- 
chetkami: vdp. Ant. Husdk, dékan v Nymburce. 

Kostelni pradlo: dvé alby, rochetu, cin- 
gula, purifikatoria a humerale: vdp. Ant, Husak, 
dékan v Nymburku. 

Rozlicné: Fiz pro skolu: dp. Karel Kum- 
mer, farét v Michli; — pultik pod meni knihu: 
vp. Alb. Laurer, kaplan v ChotéSové; — harmo- 
nické zvonky: dp. Vacl. Hithnel, fardt ve Stebné. 


3. Rozpoety. 


Na st¥ibrnow patenku k nemocnym: dp. K. 
Biltik, farét v Roketnici u P¥erova; — na pozla- 
cent deou kalichw: vdp. Frantisek Taugek, dékan 
v Tieboni, 


Odbor archaeologichky. 
Zodpovidané ,otazky archaeologické*. 


19, 


Uher. Hradisté na Moravé. Podava 
J. Hraz. Vitdsek, frantiskan. 


V pozehnaném tidolf, které od prismyku 
Napajedélského nepfetrzené na jih se tdhne 
a Fekon Moravou svlazovdno je, lezi kral, 
mésto Uh, Hradiste, 


UtéSené wdolf to otviré se k jihu vady 
vice a vice, jsouc na vychodni strand i z4- 
padni ohrazeno pasmem hor, které% na strané 
vychodni pozvolna v mfrnou planinu, na z4- 
padni ale v pravé horské pasmo prechdzeji a 
hory ,hftbci ¢i MarSovy“ se zovou. Vysoké, 
éerné chlumy hor ,hfibécich®, na jich% nej- 
vyssim vreholu (1600‘ nad hl. m.) duma od- 


— 139 — 


véky velikan, starobyly hrad Buchlov, ome- 
zuji obzor né8 na zépadu. Rozkosny rozhled 
pa vychod, a% k uherskym Tatram a na 
sever, a% k Hostynu, vdabi tim vice oko po- 
zorovatele. : 

Reka Morava ubfhd zde tokem hadovi- 
tym, vinic se jako st¥ibrny prouzek mezi lu- 
_ Ginami. Po obou b¥ezich feky sttidaji se ry- 

chle listnaté lesy s rozs4hlymi sady, boha- 
_ tymi vinicemi a malebnymi dédinami. 

V misié, kde feka Morava nejvétSi témért 
okliku.éinf a tidoli daleko na vychod od pr- 
votniho sméru svého se otvird a v krdsnou 
prechézi rovinu, lezi kral. mésto Uh. Hradisté, 
rozkladajic se po levém brehu feky. 

Severovychodné od mésta zdvihd se dosti 
vysoky a tahly kopec sv. Rocha, jehoz po- 
kraéovani jevi se v pahorkoviné ve sméru jiho- 
vychodnim, a na vychod a jib otvird se dale 
pozehnané rovina Pomoravska. 

Na zdpadni strané spojuje most Uh. 
Hradisté se Starym Méstem, které% po pra- 
vém b¥ehu feky malebné se tahne po mirném 
svahu navrsi. Kolem Uh. Hradisté rozprosti- 
raji se rozsdhlé luéiny, sady, role a vinice. 

V zemépisném ohledu lezi Uh. Hradisté 
na 49° 4’ 30“ sev. & a na 35° 7 14" vych. 
d..a je vzddleno od Brna 10 mil k jiho- 
vychodu; od Olomouce 8 m. k jihu. 

Méstem vede silnice do Uher a kolem 
mésta do Vidné. Podnebi zdejsi je pomérné 
nejteplejsi z celé Moravy. 

Myélenka, Ze zde stojime na ptdé svaté, 
krvi slovanskou hojné zbrocené, zaujimd ducha 
pozorovatele tou mérou, Ze diive, nez oko 
své pobavi pohledem na mésto, oblizi se kolem, 
hledaje touzebné, vSak marné, pamatky po 
slavném, pevném Velehradu. 

Pamdtek téch reni vice. Kopyta divokého 
koiistva madarského dovedla znititi kazdou 
pamatku; jen ze srdcei slovanskych upominka 
na slavny Velehrad nikdy nevymizela. I vracel 
se rozpraseny lid na staré a jemu mila sidla 
a stayél si znovu na hrobech otci nova 
obydli. Tak povstalo nynéjsi Staré Mésto, na- 
proti Uh. Hradi&ti, jindy prosté , Velehrad“ 
nazyvané, a sice pred zalozenim klastera cister- 
cidckého v nynéjSim Velehradu. — Druhou 
pamdatkou po staroslavném Velehradu je mésto 
»Uh. Hradisté* jmenem svym. Nazev mésta 
pHradisté* vzat byl z ust lidu, a naznaéovalo 
se jim misto, kde kdysi hrad staval, a sice 
divny Velehrad. 

Nuze vstupme na tu ptidu posvdtnou, se 
srdcem tieba stisnénym, abychom prohlédli ty 
chudé pomniky zaslé slavy. Z dalky vitaji 
nis 4 véte hradistské, z nichz dvé stejné jsou 
farnfho chra4mu, z ostatnich jedna patt{ rad- 
nici a jedna kl4steru franti8kdénskému. 


I. Farni chram. 

Farni chram sv. Frantiska Xav., diive 
jezuitsky, naléz4 se na hlavnim ndémésti, kte- 
ré%Z symetricky uzaviré v obdelnik. Priéelf 
chrému, zdobené péti kamennymi sochami, 
z nich’ socha patrona chrdému je nejpozoru- 
hodnéjsi, obrdceno je na ndmésti a kondi se 
Stitem ne vysokym mezi dvéma vdzmi, kteréz 
se nad prtitelim zdvihaji. Véz%e jsou bez 
ozdob a bez slohovych zvl4Stnosti a st¥echu 
maji béhovitou, krytou bilym plechem. Na 
vézich, mimo hodiny novéj&f{, nalezd se pét 
zvont. Dva nejvétsi zvony (40 a 20 ct. tézké) 
pochaézeji z rozbo¥eného, byvalého farniho 
chradmu sv. Jifi, byly v8ak pfelity, a ostatni 
zvony (10, 6, 4 ct. tize) lity byly r. 1594. 
Stayba chrdmu zvenéi nemizZe se pozorovati, 
ponévadZ prilehd na obou strandch na budovu 
cis. kasdren, difve kolej jezovitskou, a na 
strané druhé na méstsky dim. — Hlavni 
vehod je z namésti. Budova chrdmovd je 20° 
dlouhé, 10° Ssiroké a 8° vysoké. Klenuti je 
okrouhlé a zapusténé do hlavnich zdi, kteréz 
prolomeny jsou obyéejnymi okny. 

Chram je rozdélen na tri lodi. 

Hlavni oltét sy. Frantiska Xav. je vy- 
veden édsteéné z mramoru cetechovického, 
Ondfejem Svejglem z Brna, a Gdstetné z ob- 
mitkové malby od TadedSe Suppera z Geské 
Trebové. Obraz sv. Frant, Xav. maloval Jan 
Hajni8 z Prahy (1674), 

V poboénich lodich chrdamu nalézaji se 
vzdy tri kaple a naproti sakristii, v presby- 
terari je kaple loreténsk& s mramorovym ol- 
tifem a sochou P. M., kterd socha ziizena 
byla ze sbirky po mésté a stévala v chramu 
sy. Jif, taktézZ v kapli loretinské. Po zruSenf 
zminéného chrdmu byla socha P. M. pfene- 
Sena do uvedené kaple, kter4zZ zasvécena byla 
svat. Viktorii, patronce mésta Hradisté. O- 
statky svaté Viktorie nalezaji se v pobocnim 
oltari. 

Celkem je v chramu 10 oltdfi, jejichz 
oObrazy jsou ceny nestejné a pochfzeji nej- 
vice od malffe Ig. Raaba, laika ftadu JeziSova. 
J. Raab maloval obrazy: ,Srdce P. J.“, ,,Bo- 
lest. B. P. M.“, ,sv. Josef“, ,sv. Ignac“, ,8v. 
Alois‘, a ,sv. Anua“ pro oltdfe téhoz nézvu. 

Socha sy. Barbory je prace O. Svejgla. 
R. 1768 dal posledni rektor zdejii koleje 
jezovitské, P. Jos. Simer, chrém dikladné 
opraviti, Sochatské price, mimo Svejgla (od 
néhoz je kazatelna) provedli Frant. Hirnle 
z Kromérize a Al. Mordvek z Uh. Hradisté. 
Hlavni olta?, co do malby, kter4z je podobna 
komposici mnoha jinym v byvalych jezuit- 
skych chrdmech (v Litoméficich), obnovil laik 
F4du Adam Freitag. Varhany pro chrém zho- 


a 149 — 


tovil Jezuita, Frantisek Horéiéka, kteréz nynf 
novymi byly nahrazeny. 

Vedle hlavniho chéru, nad vchodem, na- 
lezi se menS{ chor a po strandch dvé tady 
oratorif pro lid a v presbyteriu pro vz4enéjsf 
navstévovatele chrému. 

V chrému jsou tii hrobky. 

Pred hlavnim oltéfem nach4si se kl4- 
Sterni hrobka a v hrobce uprostfed chrimu 
odpotivaji télesné poztstatky zakladatelky 
klastera, Katefiny Alzbéty Zoubkové ze Zdé- 
tina, kteréz r. 1692 z Brna sem preneSeny byly. 

U vehodu, uvnitt chramu, stoji missio- 
néfsky kiiz zr. 1875. — Vnittek chrdmu 
cinf dojem velebny. 


Il. Byvala kolej radu Jezisova. 


Byvalad budova kolejni, kteréz chrém 
obkliguje a nyn{ vojsku k ubytovdn{f sloudZt, 
vynik& pouze roamérem svym. 

Zakladni kapitél ku zalozZen{ nové koleje 
a tud{Z i zdejitho farniho (nynf) chraému da- 
rovala Katerina Alzbéta, dcera Viléma Zoubka 
ze Zdétina, pana na Zdounkéch a Habrova- 
nech, co posledni potomek rodu svého, r. 1635. 

Pro novou kolej byl vyhlidnut Kromériz, 
kdez kardinaél z DitrichStejnii radu daroval 
k témuz ticelu kapitolni dim a ndstupce jeho 
chrém sv. Trojice Jezuité sidlili v Kromé- 
TiZi skuteéné po 8 roki, az kdyZ Svédové 
Kromé}iz vyp4lili, tu utekli se do pevného 
Hradisté (pod rektorem Janem Jaranovskym) 
ar. 1643 pfrenesli sem sidlo své z Kromé. 


¥ize trvale. Hned v prvnfm roce méli Jezuité 
200 24ki ve svych Skolach. Mnozi ¢lenové 
¢4du vypoméhali ve sprévé duchoyni a dva 
méli stélé missie mezi luterény na Valassku. 
— Pi skolach méli Jezuité (od roku 1670) 
i chlapecky seminar. 

R. 1654 zapotato se stavbou nové ko- 
leje a slavnostni polozeni zikladufho kamene 
odbyvalo se dne 24. éervna zm r. Ku stavbé, 
kterdz pro nedostatek pevnych z4kladi pro- 
vedena byla na pilffich, prispéli nejvice Petrs- 
valdsky z Petrsvaldu a na Buchlové; Jan 
hrabé Rotal na Napajedlych; Zuzana z Doti 
na Vsetins; Esther z Forgé¢éi na Broumové 
aj: vy. 

S jakou horlivosti akol svij mezi lute- 
rany zdejSimi Jezuité plnili, svéd¢i jiz ta 
okolnost, Ze od r. 1643 1645 obratili 1791 
protestant a jednoho mohamedéna na viru 
katolickou. ,Litterae annuae* Gi zdpisky kla- 
étera svédéi o cinnosti jejich v letech 1730 
az 1767. 

Dospivajicf stavba koleje a chrdmu 
k svému dokontéen{ zastizena byla poz4rem 
r. 1682, ktery ji docela zniéil, takze fehol- 
nici znova se stavbou pociti musili. 

V_ x&klésternim chramu bylo roéné 151 
kéz4ni v jazyku éeském a 44 cviéen{ nd&bo- 
zenskych, kdezto ve farnim chrému sv. Jiff 
ro¢né 93 kdézdni v jazyku némeckém se od- 
byvalo. Roéné mfvali Jezuité az 30.000 kom- 
munikantiv. R. 1742 vyplatil klaster 9000 zl. 
vypalného pruskému vojsku. (Dokonéent.) 


Domédeci 


Zpravy. 


Zvonice sv.-Jindrisska. Stovézaté Praze | Ale jen v myslénce z&kladn{i spattuje’ pit- 


pribyla v8% nov4, jedua z nejpySnéjich v fadé 
druzek starSich. Architekt Jos. Mocker okras- 
lil Prahu novym pamdatnikem. Prazské véze 
jsou zvldStnosti, jako v jinych méstech ne- 
snadno nalézti laze. Jako strdzcové stoji na 
nejdtilezitéjsich bodech mésta, kde  hlavni 
proud Zivota se shihd: obé véze mostecké, 
praso4 brdna, zvonice sv,-Jindtisskd. Cizinec 
v Praze tak snadno zblouditi nemtze. Véze 
rozestavené u prostted hlavnich ulic a riz 
nych ¢étvrti mésta ukazuji mu cestu, Jsou 
hlavni a charakteristickou okrasou Prahy. 
JdeS-li od novoméstské rddnice vodiékovou 
ulicf k ndmésti sv. Vdclavskému, prichdzi8 na 
misto, kde obé vézZe spatruje’, v predu a v 
zadu, jak na sebe se divaji. Aby dojem jed- 
noty, jakou na prazskych pamdatnicich obdi- 
vujeme, rusen nebyl, sousedka sv. Jindricha 
slouzila patrné architektu za vzor nové véie. 


buznost, ve vSem ostatnim volnost a ptivod- 
nost. Nové tvoriti a jednoty nerusiti jest vy- 
sadou umélectvi. Fysiognomie Prahy vézj sv. 
Jindrisskou neutrpéla, nybrz ziskala. Jako 
u novoméstské véze i zde na vypusténych 
krékorefch ndroznich ¢tyry stihlé vizky ob- 
klopuji hlavni vé% stanovou, na které lehoun- 
k4& vizka jako v sedle sedi. A ptedce jaky to 
rozdil zde a tam. Na zvonici sv. Jind¥isské 
neprebyv4 Zidny hldsny a proto na misto 
galerie ke étyrem uhlim svéta upravily se 
ciferniky zasazené do zvld8tnich vikyri ozdo- 
benych vkusnou lomenici s rizici a krabol- 
kami mezi dvéma fidlami. Prdzdnd pole v levo 
a V pravo vyplnéna jsou do ulice Jindrisské 
ctyfmi znaky mést pra%skych v barvdeh, ku 
kostelu cimbaly hodin. Ctvero néroznich vi- 
zek spojeno jest krytymi chodbami s hlavnt 
stfechou, jejiz% kollosalni plochy oxiveny jsou 


— 141 — 


vnadnymi vikyrky. Na sedle pak stiechy 
sedi preutéSend vitka Sestihrannd s lucernou 
a lomenicemi, které jsou okrasleny riizicemi 
a krabolemi; u prostted pak zdviha se vy- 
soko do vzduchu &tfhly Sestihranny jeblanec 
v ndroZnich hrandch ozdobenymi vnadnymi 
krabolemi. Novd vé% slouzi k okrase Prahy 
a ke cti architekta. — Jako ostatni pamdtky 
prazské ma také zvonice sv. Jindiissk4 svou 
historii. ZaloZenim Nového mésta prazského 
ukdzala se potreba nového kostela, ktery 
r. 1348 podal se budovati ke cti sy. Jin- 
dficha a sv. Kunigundy s vézi v_ priéelf, 
kteraé vsak na velké zvony nestatila. Kdyz 
hlavnimu chrému Nového mésta_ prazského 
mélo se dostati velkych zvoni, pvloZeny jsou 
zaklady k mohttué zvonici bezpochoby na 
pocétku XV. véku, jak rdz stavby ukazuje. 
Valky husitské stavbu pfrerusily a teprvé za 
Viadislava II. zvonice dokonéila se. Jest sta- 
‘véna zevné z kamene tesaného, uvnitr z 14- 
maného a stdvala na severozdpadni strand 
velkého hibitova. Polovypuklaé dtevotezba v 


v chramu Pdénd sy. Vita na Hradéanech a | 


Sadelerovy rytiny z r. 1606 ukazuji drivéjsi 
podobu véze. Na vypusténych krakorcich sta- 
valu ¢tvero néroZnich vizek spojenych galerif 
Kolkolem ob{hajicf, mezi nimizZ vypinala se 
vysoké véz s.tedni zlatou makovici zakonéena. 
Kdyz r. 1648 svédové zmocnili se Mensiho 
mésta prazského, zvonice sv. Jindyi8sk& od 
méstani a student obehnina jest prikopem 
a hrazi a od neprdtel velkych Skod utrpéla. 
R. 1767 dal magistrét Nového mésta praz- 
ského vés chatrnou nové zdélati, Ceho véak 
nedovedly difive kule &védské a napotom 
r. 1757 pruské, zpusobil Zivel mocnéjsi valek. 
Dne 30. ledna 1801 zlomil prudky vitr svrSek 
hlavni véze, kterd sfitivsi se prolomila sttechu 
i klenbu kapli sv. Jana Nep. a sv. Lukase 
a kusou ziistala az do roku tohoto. Rada 
méstsk4, kterd s velikym nakladem pecuje o 
zachovani vzdenych pamAétek, svérila zbudo- 
véni nové véze na zvonici architektu Josefu 
Mockerovi, ktery vékové dilo Stastné dokonal. 


Velechram sv.-Vitsky. Vnitini tprava 
a vyzdobov4ni dému sy. Vitského utéSené 
pokraéuje. Drive nezZ chrdm v celistvosti se 
dostavi, stkviti se bude stavajic{ vnitrek v celé 
nadhere své, tak Ze napotom soustavné bude 
Ize odvazovati se na stejnorodou a nékladnou 
upravu novych édstek. Kdykolivék C¢lovék na 
Hradéany zavité, byva pokazdé prekvapen uté- 
» Senou novinkou. V prvni tadé poutaji malo- 
vand okna, jimiz a% na jediné, o které vSak 
jiz také postardéno jest, veSkeré kaple chrém 
jako véncem obklopujicf ozdobeny jsou. Je- 
vi-ii se v éem neobyéejny, preutéseny a véru 


podivuhodny pokrok, spatfuje se v tomto oboru 
zejmena od té chvile, co stavitel dému svato- 
Vitského architekt Jos. Mocker s malitem F. 
Sequensem jali se komponovati malby do oken. 
Architekt komponuje celek a Sequens zhoto- 
vuje cartony figurdlni. Vysledek spoletné, své- 
domité prace potéSuje kazZdého, kdokolivék do 
chrému sv. Vitského vstupuje. Prvnim spo- 
leénym dilem jest jedna Gdstska velkého okna 
v kapli sv. Sigmundské, vénovaného od nejd. 
p- generdlniho vikate Alberta Kiiffera, rytite 
z Asmansvilly « jeho Slechetné sestry a vel- 
komyslné dobroditelkyné sv. Vitské kathedrdly 
pani Moraveové. Druhy krok uéinén jest na 
sklonku roku minulého zasklenim tri oken 
v kapli Sternberské, z nich% dvé daroval J. 
M. nejd. svéticf biskup Dr. Karel Pricha, 
treti pak uroz. pani hrabénka Saint Quen- 
tin-ové. Pokrok jest tak znacény, Ze oba umélei 
novym tim plodem zastinili jiZ i prvni své 
spoleéné dilo. Cel& composice nese se slohem 
veleuslechtilym. V utéSeném rdmci bohaté ar- 
chitektury jsou zasazeny obrazy ve skle ma- 
lované. V prostfednim okné stkv{ se svrehu 
blahoslavené Panna Maria s bo%skym détat- 
kem, majic po obou stranaéch kletici andély, 
v dolejsi pak fadé jsou postavy sv. Vojtécha, 
sv. Doroty a sv. Benona. V oknech boénich 
spatruji se sv. apostolé Ondiej a Jakub st., 
sv. patronovvé nasi: Vit, AneZka teskA a Jan 
Sarkandr, pak svétci: Alois, Alfons a Fran- 
tisek Pauldnsky. Jedva Ze novd okna vele- 
zdatila, které kazdého uspokojila a potééila, 
zasazena jsou, vzbudil Pén Bih nové dobro- 
dince, kte¥i podobnou okrasou kapli Pernstyn- 
skou opattiti se uvdazali. Vdp. prelat schola- 
sticus Antonin Jandourek vénoval dvé a J. 
Ex, pant hrabénka Leopoldina z Thun-Ho- 
hensteinti jedno okno. Ve strednim okné spa- 
trujeme svrchu sv. Jana Nepomuckého s dvéma 
andély, dole pak po obou strandéch hrabéciho 
zoaku svaté patrony rodiny: sv. Bedricha a 
Leopolda. V oknech na prayo a na levo uka- 
zuji se dva atéSené obrazy: Rodina Péné — 
sv. Josef, Panna Maria s Jeziskem uw pro- 
stred, na druhé strané: sv. Antonin Padudn- 
sky, jemuzZ na modlitbich meskajicimu se zje- 
vuje bo%ské pachole. Pod hlavnimi vyjevy sto- 
ji ctihodné postavy apostolské, sv. Jan a sv. 
Tom4s. Architekturou a celou soustavou od- 
povidaji nové tato okna diive uvedenym v 
kapli Sternberské, Zivost{ vSak, umirnénosti 
a krdsou nad né vynikaji. Mohou vsim praé- 
vem Cestnd zdvoditi s tim nejlepSim, co v 
nové dobé viibec v jmenovaném odvétvi umé- 
leckém kdekolivék vykonalo se. Cos lepsiho 
s t8Z{ by se nalezlo. Oba umélci spokojené 
mohou divati se na dilo své. Zda-li stars{ 
okna malovan4 z doby Krannerovy vedle no- 


— 142 — 


v¥ch na dlouho obstoji, uk&zZe budoucnost. 
Rozdil jest p¥ilis ndpadny a nepochybujeme, 
Ze jednou za stejnorod4 budou vyménéna. 
Skoda! Ze zda¥ilé plody &eskych umélet v 
Gech4ch provddéti nelze. Malovan4 skla do- 
ddv4 innomostecky tistav Neuhausert. Kéz 
se odvazi nékterd sklendrna éesk’ na ne- 
snadné sice, ale za to vdétné a Gasem i vy- 
nosné pole uméleckého primyslu tohoto! MoZzn4 
ze by pak po viasti prubudil se vkus ozdo- 
bovati okna chrdmti Pdéné v méstech i vesni- 
eich sklem malovanym, jako druhdy zde by- 
vdvalo. Redaktor vSak nepochybuje. Ze vy- 
slovené pfdn{ ztistane hlasem volajiciho na 
pousti. Pro&é by vSak nemohla pifsti, dosta- 
vénd Gast budoucfho velechrdmu stkviti se 
prac{ Seskou? Gaeu na vy¥vin zbylo by dosti, 
nez dojde k zasklen{ oken v roz&irené svatyni. 

Jestli vvplnénim veskerych oken v kaplich 
chram obklopujicich malovanymi ve skle 
obrazy celek mile se zakonéuje, utéSené po- 
é&iné se provadéti dilo nové — polychromie 
jednotlivijch kapli. Jedna kaple — sv. Anny 
— jest jiz dokonéna. Jednota prdtel vlaste- 
neckébo uméni v Cechdéch ndkladem fondu 
svého dala celou kapli z¥iditi a okrdsliti. Tri 
umélei zde utinkovali Architekt Mocker stavél 
kamenny olté¥, socha¥ Ludvik Simek provedl 
sochy, + Jan Sverts tdil malby na sténdch 
a zhotovil eartony okna barevného. Malby 
provedeny jsou barvami voskovymi. Na étvero 
sténdch postupuji malby ve trech oddélenfch. 
V nejspodnéjsim oddélenf pouze konturami a 
v druhém barvami vypravuje se legenddrni 
Zivotopis sv. Anny, v tretim pak pod samou 
klenbou ukazuji se étyry vyjevy, jeiichzZ sou- 
vislost s tikolem méné se shoduje: Zvéstovant 
andélské, Narozenf, Smrt a VzktiSen{ Pané. 
Modrd klenba se zlatymi hvézditkami celek 
zakontuje. Ve skle malované okno predstavuje 
rodokmen krdlovského rodu Davidova. Kvitek 
z kofene Jesse vypuéel; z utrob jeho vyri- 
stajici kmen rozklad4 se ve vétve, které ob- 
jimajf poprs{ otctiv a krdliv a zakonéuji se 
rozvitym kvétem, z néhoz blahoslavend Panna 
vystupuje, — kvitek z kotene Jesse. Pod 
oknem stoji kamenny olta¥ a v ném tfi ka- 
mené sochy v kaplitkich pro né upravenych; 
v prostfedni sed{ svaté Anna blahoslavenou 
Panenku vyvéujici, ua pravo a na levo svaty 
Luk4s8 a svaty Method, patronové malifi a 
umélei, prvnt povSechny, druhy nav zvldatn{; 
tento na desce s Kristem Pdnem, soudcem 
svéta, onen s podobiznou Marie Panny, kte- 
rou maloval. Sochy jsou mistrné a vytecéné 
pracované z kamene istrianského medolino. 
Kamenny oltét v kamenické diln&’ sv, Vitské 
vyvedeny nese na sobé rdz gotického slohu 
Mockerova. Stavitel velechrdému tyori dle 


vlastnich my¥lenek sv¥ch, tak %e précé jeho 
s urtitost{ za plody jeho ducha se poznavaji. 
Gely oltdt se polychromoval a prvni toho 
druhu pokus tak se zda¥il, %e polychromie 
slavi vitézstvi. Zlatem a barvou jednotlivym 
él4nkim dostalo se teprv platnosti. Barva 
jest zde pomocnici architektury a plastiky a 
udinila z oltéte skutetny skvost a jak byti 
md, prvni predmét kaple. Porovndvajices nim 
jiné dva olt4te kamené — hlavni a onen 
v kapli Arno&Stové — jak chndymi jsou a ne- 
okivenymi bez zlata a barev! Polychromie 
odivé Zivotem a jarem. Holy kimen opukovy 
znat{ snih a zimu. P¥iroda, kdy% se probouzi 
a raduje, od{v4 se nejpestrej8im rouchem 
barev. Cit zvitézil. — Celd kaple jest plna 
zivota a barev, a atkoli lze ledacos vytykati 
obrazfim na sténdch v koncepci, barvé i zpa- 
sobu provedenf, (redaktor odkl4d& poznamky 
na dobu, a% kaple Martinické vymalovdna 
bude), jest celkovy dojem kaple od podlahy 
a% ku klenbé, olt4tem, epitafiemi a mi{zkou 
opatrené, lahodny. Dojem ten ptisob{ malba. 
Jedna kaple jest jiz hotova a druha v praci. 
Martinickou kapli, v n{Z mramorovy oltat 
Achtermanuiv od vdp. probosta kapitolafho 
Wiirfela se nach4zi, malbami ozdobuje Fr. 
Sequens al tempera. Malovand klenba k¥izova 
jest jiz odhalena a doSla veliké pochvaly 
zualeti kompetentnich. Kolem malovanych a 
zlacenych Zeber tdhnon se bordury bohaté. 
V trojhrannych pak polfeh na modrém hvéz- 
dami posdzeném pozadi sviti s nebe étvero 
allegorickych figur, pfredstavujicich viru, na- 
déji, lasku a pokoru. Stény jsou jiz rozdéleny 
a malovanymi ornamenty opatfeny. Do prdzd- 
nych ploch budou se malovati vyjevy ze Zi- 
vota sv. apoStola Ond¥eje. Budoucfho roku 
bude zed oltd¥n{ dohotovena a Ize naditi se 
dila uméleckého, protoze mistr Sequens ne- 
uZiva pomahaéai, nybrz sim obrazy provAdi. 
Naklad na vymalovani tini J. Ex. p. hrabé 
Jindfich Clam-Martinic. — A jizZ také vyma- 
lovani treti kaple jest pojisténo. Kapli Wald- 
Styuskou uvolil se na vlastni utraty malbami 
okrasliti J. Ex. p. hrab& Arno&t z Wald&teina. 
— Redaktor nepocitil v sobé jesté nikdy touhu 
po bohatstvi; ted by si v8ak p¥al byti dédi- 
cem néjakého amerikdénského stryce. Dal by 
svym ndkladem obnoviti sv. Vaclavskou kapli 
a pak by rdd a Stastnd umiral. — Nent jiz 
pochybnosti, Ze jako okna naleznou i malby 
v jednotlivych kaplich svych dobrodinci. Ho- 
spodin Zehn4 dilu syému. 

Z jara zaposne se zakladati druhd pri- 
celni vé%Z, k niz vyzaduje se %dst dvoru sté- 
vajfctho pod hlavn{ véz{ probo&stvi. Nové pro- 
boSstvi za kostelem na ndmést{ sv. Jitském 
jest jizZ zbudovdno a na jate vnitiek bude 


— 143 — 


upraven. PH8tim rokem bude prolomen zazdény 
poZérem. znigeny jizni portdl. a mosaikové 
obrazy nad nim, dilo toho druhu na severu 
evropském jediné, budou obnoveny. Bude to 
portél preutéSeny, Tremi otevrenymi vchody 
vehdzeti se bude do otevéené pfedsiné, kterd 
uvnitt portal jediny tvoti. Bohat& klenba 
vjedno se zbfhd a na svobodné stojicim sloupu 
spociva. Portal a postranice ozdobeny budou 
sochami. ,Porta aurea“ bude oteviena. Nd- 
rodnimu skvostu pribude také z vené{ nové 
vnady. 


Nové probosstvi na Hradéanech jest 
jednou z nejutéSendjsich a svého druhu je- 
dinou budovou v Praze. Jest stavéaa z tesa- 
ného kamene a z cihel neovrhnuiych. Vysokd 
strecha bridlicové ozdobena jest lomenicemi a 
krésnymi vikyti. Na prvnf pohled se pozndva, 
ze jest to dim duchovniho hodnostdte, ktery 
patti ku chrému Svy.-Vitskému. Popis bude 
nasledovati, a% vnitrek krdsné zalozeny bude 
ztizen. Budovu stavél architekt Mocker. 


Lehner. 


Hrter yvtu ra: 


Hora Kutna a jeji okoli. K pottebs ce- 
stujicich i domdcich sepsal Jan J. Rehak, 
profesor c. k. vyssich realnich skol Kutno- 
horskych. S novym planem mésta od profes. 
V. Laviéky. — Ndkladem knéhkupectvi Karla 
Solee v Hofe Kutné. Str. 232. 


Ve vilasti nasi na Stésti citime nékolik mést, 
kde sbory profesorské jsou skute¢nymi uéiteli ne- 
toliko studujici mlddeZe, nybrz mésta celého, vi- 
koli a vlasti K takovim méstiim ndlez{ zajisté 
Kutna Hora. Shor profesorsky stoji v éele zivota 
védeckého a literarniho. Cim profesofi vyssich 
realnich skol jsou méstu, nejlépe se spatiuje z jed- 
natelskych zprav archaeologického spolku ,,Vocel*, 
z podniktv sméfrujicich ku zachovaéni pamatek 
stavitelskych, jimizZ po Praze zdidné druhé mésto 
éeské vyk4zati se nemtze. Je-li povinnosti kaz- 
dého vilastimila, aby znal minulost ndrodu svého 
a ocenoval i vyazil sobé pamdatnikii byvalé slavy, 
jest potiebi davati lidem do rukou spisy poucné 
vyhovujici potrebé Casové. Takovy spis s pili a 
dikladnosti sepsal profesor Jan Rehik na _ pou- 
éenou nejen domacich a cestujicich do Kutné Hory 
zavitavsich, nybrz také sirsich kruht, kteri sledujf 
rozvoj literatury ¢eské ,Hora Kutné a jeji okoli“ 
jest jednak monografif pamdtného mésta, jednak 
rukovéti cestopisnou, kter& cestovatele provazi 
ndméstimi a ulicemi, ukazuje i vysvétluje, co kde 
pamatného v mésté a ve vikoli se vyskytuje. Bo- 
haty materidl rozvrzen jest na dvandct odstavet: 
I. Poloha mésta a poméry pfirodni II. Rozhledy. 
Ill. Statistika. IV. Kratky ndstin déjin Kutnohor- 
skych. V. Dolov4ni a mincovéni. VI Znamenitéjsi 
budovy. VII. Ozdoba ulic. VIII. Prosluli spisovatelé 
Kutnohorsti. IX. Prochazky blizsia dalsi X. Uka- 
zovatel pro cizince. XI Prameny XII. Seznam vy- 
znamt technickych. Pridany plin mésta nové zho- 
toveny od prof. V. Laviéky v méiitku dosti velkém 
orientovani se nad miru usnadiiuje. Pratelé via. 
stenecké topografie viele vitaji spis Gasovy a ne- 
bude véru knihovny, kter& by s radost{ nevfadila 
zasluzné dilo do sbirek svych. 


Kutnohorské prispévky & déjindm vade- 
lanosti ceské. Vydivi J. J. Rehak. (Pomoct 
archaeologického sboru ,Vocela*, Ndakladem 
Karla Solce v Kutné Hofe 1879. Stran 24. 
Sesit I.) 


Obsah: 1. Jakub tezbar, déd Daniela Adama 
z Veleslavina List z déjin éeského uméni 2, Kdy 
byly malovany fresky v kostele sv. Barbory a kdo 
na né naklddal? 3. Kdo maloval fresky v kostele 
sy. Jana Nepomuckého? 4 Skretova pieta v chra- 
mé sv. Jakuba a pieta Caracciho v Praze. 


Na vysvétlenou stijz zde: ptedmluva spisu 
samého. Profesor Jan J. Rehdk pfie: 


S pééi rostouci hledi sobé novéjsi déjepi- 
sectvo odvétvi historie diive ne valné péstovaného, 
vniterného totiz ziti a bytf ndrodi. jehoZ uéinky 
v ztizeni spolecenském i naboZenském, v mravech 
a obyéejich, v pisemnictvi, uméni a primyslu se 
objevujici zahrnujeme spole¢nym jmenem historie 
kulturni ¢. déjin vzdélanosti. 

UtéSeny ruch ozyvé se v té priéiné také na 
roli déjepisu éeského, a véim prdvem doznavdé tu 
specielni historie mést, jakoZto ohnisk kulturniho 
vyvoje, vzdélavani velice uéinného. 

Hora Kutna nékdy obec po Praze nejlidna- 
téj8i, milaéek koruny, pokladna krdlovstvi, na li- 
terni vzdélani laskavé a uméni milovn4, tato pa- 
métnice skvélé minulosti nad jiné toho zasluhuje, 
by misto, které jia pfednim muzim jejim prislusi 
vy déjinach vzdélanosti, ndlezitého doslo ocenéni. 

V tom ohledu nemalo jiz bylo psino smérem 
predevsim dvojim. Co do déjepisu hornictvi a 
mince jest kniha hrabéte Kagpara Sternberka di- 
lem posud neprekonanym, aé doplnéni ne neschop- 
nym O Getnych uméleckych pamatkach kutno- 
horskych zejmena slavny Jan Er. Vocel klassicka 
napsal pojedndni, a za jeho prikladem brali se F. 
B. Mikovec, B. Grueber, F. Benes, P M. Veselsky 
aj. Mimo to i jinym strinkim Zivota kulturnifho 
v riznych knihdch i éléncich dostalo se povsim- 
nuti; leé prace zbyva tu jesté hojnost. 

K vyplnénf nevyrovnanych dosnd mezer po- 
ctivé priciniti, budiz tkolem ,Kutnohorskych pit- 
spéevku k déjindm vedélanosti ceské.* 

»Kutnohorské ptispévky“ prindseti budou, ve 
lhitdch volnych vychazejice, historické ¢élanky o 
pomérech a proménach ziizeni obecniho a cirkev- 
niho, o hornictvi a mincovnictvi, obrazy ze spole- 
éenského Zivota nékdejsich Horniki, pojednant 
tykajici se uménf a literatury, jakoz i Zivotopisy 


-yynikajicich muzi kutnohorskych. 


Slava! Tésime se na pokracovani. Kdyby po 
vlasti vSudy tak se délo, méli bychom-v kratké 
dobé bohaty materidl k dilu, jakého az dosud na- 


— 144 — 


prosto postradame — k ceskym déjindm kalturnim 
Vivat sequens ! 


0 zakladani mést v Gechach wv trind- 
ctém stoleti. Sepsal Fr. J. Zoubek. Vydala 
Beseda Utitelské. V Praze 1878. Str. 68. 


Velevitanym pfispévkem k déjindm vzdéla- 
nosti geské jest spis uéence a feditele Geskych 
Skol Smichovskych Fr. J Zoubka, »Mezi nejdi- 
lezitdjsimi proménami v déjindch Ceskych jest za- 
kladéni mést a svobodného stavu méstanského ja- 
koto podvali moci panovniéi a podpory jeji proti 
mocnému panstvu. Dalo pak se zakladani to po 
celé trindcté stoletf, zvl4sté a soustayvné za pano- 
vanf Premysla Otakara II.“ Témi slovy spisovatel 
prones] program pracného a zaésluzného dila. Co 
tu materidlu sebrano a soustayné spordddno, uka- 
zuje obsah. i 

I. O sidlech a Zivnostech v Cechach za radi 
slovanskych: Hrady (urbes), pivodni jich sntisob 
i pozdéjsi pfestavovani. Stavitelstvi v Cechach. 
Arabska zprava o Praze 973. Dédiny rodové a jich 
ztizeni. Spisob vsi slovanskych a némeckych. 
Ujezdy. Lhoty. Rolnictvi a femesla a jin4 zamé- 
stndni ve vsech a podhradich. Hosté. Zidé. ob- 
chod 8 otroky, lichva. prvnf jich vybfjenf Tyna 
ungelt v Praze. Obec némeckd v Praze, jeji zft- 
zeni, mésto Pragské, - II. Zakladdni vsi a mést 
némeckych: Mésta vlaski a némecké. Osazovant 
polabskych zem{ slovanskych. Osazovéni Némci 
v, Cechéch. Kterak byly vsi némecké vysazovany. 
Urok. Rychty, rychtéti. Vysazovdni starych vai 
ceskych pravem némeckym, Listinné stopy Zivo- 
bytf méstského pfed Premyslem Otakarem II. 
Hrady za Vaclava I. Promény za Otakara II. 
Umysl jeho Sffiti svobodny stav méstsky. Odkud 
nazev ,stary“ pti méstech. Vyhdnén{ Cech z pod- 
hradi. Dalemil o Premyslovi Forma listu na vy- 
sazeni mésta u hradu. Rychnovy a jind jména. 
Osazovatelé mést. Zalozenf mésta Poliéek. Lany. 
Zdi méstské. Méstané némeétf. Rozlozeni a vy- 
stavnost mést. Rychty najimani Prava méstska. 
Knihy méstské. Hospodafstvi polni Landi premé- 
fovani. Vysazeni Doks. Remesla v méstech Ce- 
chové. Monopol. Déleni prace. Cestovani. Obchod. 
Prdvo skladné. Roland Peéet méstskd. Hornictvi 


{ Némecky Brod. Mésta po zkaze braniborské. List 


Vaclava IL. méstim. Mést branny spolek proti 
Slechté Uvaha z4véreénd. Ukol mést nyni. - TT. 
Starsi zpravy o méstech a mé8fanech nékterych. 
(Porddkem abecedy.) - IV. Pridavek: 1. Privile- 
gium Sobéslava IJ. udélené Némciim v podhradf 
Prazském. 2, Svobody a prdva méstanii Némecko- 
Brodskych. - Registtik mistnich jmen (jména osob 
pti mistech v textu najdes). 

Za dikladné dilo jsme dikem zavazdni uée- 
nému spisovateli a dychtivé o¢ekdvame v pied- 
mluvé slibené ,sepsini o méstech a o uméni za 
Karla IV.“ 


Farni osady dékanstvi nékdy Orechov- 
ského. Z tisténého programu éeskych ékol 
Sm{ichovskych z r. 1878 a 1879. Od Fr. J. 
Zoubka. Nakladem obce Smichovské. Str. 34. 


Co v Kutné Hore za pomoci archaeologického 
spolku ,Vocela* vychdzeti poéind, Gini jiz po né- 
kolik roka teditel éeskych skol Smfchovskych Fr. 
J. Zoubek v programech skolnich, v nich%. uve- 
Fejnuje skuteéné vz4cné a mistrné monografie far- 
nich osad dékanstvi nékdy Ofechovského. K hi- 
storickym dokladiim piid4vA popisy uméleckych a 
starozitnych pamatek s dikladnosti a odbornou 
znalosti, jako fidce se vyskytuje. Useény sloh jeho 
umf malo slovy povéditi mnoho. K vyteénémn ob- 
sahu druZi se krasn4é mluva. Jak doslychame, za- 
ndseji dp. faratové Zoubkovy monografie do pa- 
matnich knéh farnich. V uvedenych dvyou pro- 
_gramech popisuji se ndsledujici osady: Zlechov, 
Reporyje, Butovice. Slivenec, Chnchly. Radotin, 
Svaty Havel nad Zbraslayvi, Cernosice, Mokropsy, 
Sv. Kilian, Jilovisté, Trnova, Tiebotov. Le§atnice, 
Sv. Jan v Skalach, Mofiny, Slupy, Dobfichovice. 
— V let»8nim programu popsal nad to ,nejstarsf 
pamatku historickou na Smichové‘, kostelik sm{f- 
chovsky s romdnskou apsidou. Kostelik, pravim. 
protoze kostel teprv stavéti se bude. AZ pak stati 
bude, kdoz vi, jaky osud zastihne .nejstaréf pa- 
matku historickou na Smfchové“? Fr. J. Zoubek 
popisem svym na diilezitost staré pamdtky upo- 
zornil. Kmeti si vézZime pro stati. Zdaz novy 
Smichov nejstars{ pamatku zachova ?- 

"Lehner. 


a 


Pozvant Ku predplacent. 


METHODS VL ROGIER 


vychazeti bude roku pii8ttho jako dosud dvanactekrat do roka. Pojednanf 
o slohu gotickém zndzornéno bude éetnymi vyobrazenfmi. 


Pfedplatné (2 zl. celorotné) piijima redakce ,Methoda* v Karliné tis. 234. 


»Method vychazf védy 30, kazdého mésice, P¥edplacenf obna%{ 2 zl, rotné, 
»Methoda« v Karlfné & 234, Jen frankované listy p¥ijfmajf se. 


S Predplatné pfijim4 administrace 
Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 


pisy, tykajicf se redakce, budte% zasyl4ny franko Ferdinandu J. L i Carling, & 
isy asyl a . Lehnerovi v Karlfé, & 224, Reklama 
syl4ny budteZ do expedice v knéhtiskérné Mikuld¥e a Knappa v Praze, v Karlin’, hee ae sslahiaas 


Nakladem vydavatelovym. — Tiskem Mikuldie a Knappa v Praze, v Karliné. 


a — 
METHOD. 
a 


CASOPIS VENOVANY UMENL KRESTANSKEMU, 


zaroven 


ongan odbord: pro vytvarngé uméni a arcbaslogi 


pri 


PAKADEMI KRESTANSKE V PRAZE, 


+See 


FP. J. LEHNER. 


VI. ROGNIK.. 


Majitel, vydavatel a redaktor : 


V PRAZE. 


Knéhtiskaérna MIKULASE a KNAPPA y Karliné. R 
1880. & 
7 : SIM 


“e -_. 
i 
aS ; i 
Fer mii y 
a * oay:- &. 
ars Scot ce a ‘ , 
Le deer aa: SS hf ea. 2 hee see 
by Te fafae UgRTe % ity 5 Hy) : td 
Pom ee ; eathe :© i] 
CaP Mth 9 
so pet, © el i< 


Peppa, Mader 


HAFAN? ny inl 


pity fine 


pl 
ae cil 


aa 


Hae wes 
hi big $74 pathy san ble * 
ae hit 4 wa Psa A saga 


} oy) Me 


‘ 


gash: Vo AeA Teme TIM. reopen 


1a 


OBSAH VI. ROCNIKU ,METHODA™ 


SOO 


1. Glanky. 


Cirkevni slohy stavitelskeé: 

VI. Sloh gotichky. F. J. Lehner. 
Pozndmky obecné (str. 2). Zakladni Zivlové, Ob- 
louk lomeny (str. 18), Rozestavenf a tvar pilffti 
(str. 31), Hlavice. Oblouky. Zebra klenbovd (str. 
66). Spodni a vrchni sténa, Triforium (str. 73). 
Okna (strana 90). Piidorys. Kostely jednolodové 
(str. 102.), dvou - troj- (str. 115.) a paterolodn{ 
(str. 138). 

Zodpovidané »Otazky archaeologické« : 
(Pokraéovanf,) 


19. Uherské Hradisté. J. Hraz. Vitdsek (str. 8). 

20. Farnf chrém sv. Mari Magdaleny ve Chval¥indch 
(strana 13). 44. Poutni a farnf chrém Panny Marie 
v Kajové. Josef Hulka (str. 125, 133). 

21, Moravany (str.25). 22, Svétf (str. 26), 23, Chlum 
(str. 27). 24, DaSice (str. 28). 25. Hostovice (str, 
30). 26. Komérov (str. 30), 27. Slepotice (str. 51). 
28, Rove (strana 85), 29, Pléténice (strana 86), 
30. Ost¥etin (str. 86). 31. Veliny (str. 87), 32. Ho- 
lice (strana $7), 33. Redice (str. 89). 34. Vysoké 
Chvojno (str. 97). 35. By&té (str. 98). 36. Dfiteé 
(str. 98). 37. Sezemice (str, 99). 38. Albrechtice 
(str. 109). 39. Kunétice (str. 110), 40, Hradni 
kaple v z4mku Kunétickém (str, 111), 41, Opato- 
vice (str, I11). 42, Osice (str. 112). 43. PodulSany 
(str. 113). 45. Rosice (str. 136), 46, Tiebosice (str. 
137). Napsal J. Nechvile. 

Starobyly chrdmec sv. Martina na VySehrad&. Vaclav 
Stulc (str. 121). 

Stavba chrému sv. Bartoloméje v Rakovnice, Dr, 8, 
Winter (str. 61). 

Historické poznémky o kostele sv, Vaviince na Kafiku, 
Branis (str: 113.) 

Hrob a ostatky sv. Vojtécha, I, Doklady historick é, 
Il, Historické z4hada, IIT, RozluSténi. (S 5 vyobra- 
zenimi.) EF. J. Lehner (str, 37): 

Jubileum fehole sv. Benedikta. F. J. Lehner (strana 
49, 63, 75). 

Benediktinsk4 kolonie umélci v Emausfch, 
Lehner (str. 3): 

Staré zpravy o fardch v Cechdch. Profesor Augustin 
Sedlaéek. 7. Ratibotice (str. 20), 8, Vranov (str, 
53). 9. Protivany a Stusyné (str, 93). 10, Chynov 
(strana 141), 11, Obratany (strana 141), 12, VéZna 
(str. 142). 

Inventéte »kostela Prazského« ze XIV. stoleti, Karel 
Konrdd (str. 53): 

Pyehled cirkevné-umélecké Ginnosti v Praze r, 1879. 
F. J. Lehner (str. 20). 

Papfrové »Bozi hroby«. J, Kaspar (str. 55). 


FE. J. 


Il, Akademie krestfanska. 


Valné hromada (str. 56). 

Audience u J, V, cisate FrantiSka Josefa (str. 71). 

Dary: J. M. biskupa Dr. Kar. Priichy (str, 21, 48), 
dr, Fr, Bauera (str. 48), dalSi dary (str. 119). 

Odkazy ki. Akademii: + farat Sim, Mottl (Strain) 
{ fardt Frantisek Rezdé (str. 21), 


Odbor wmélecky. 
Jednatelska zpréva za rok 1879 (str. 56). 
Memorandum (str, 56). 


Goticka monstrance Akademie kfest, dle ndkresu J. 
Mocker-ova (str. 7). (S vyobrazenim.) 

a) Vyrizené zdlezitosti : 

Upravy chrdmi&: Nadkresy na kostel v Korouhvi (ar- 
chitekt Mocker, str. 35). Ndkresy na rom, kapli 
pro J, J. kniz, Lowensteina (str. 57), Polychromie a 
iprava kostela v Ledéi od archit. Mockera (str, 83), 

Oltdfe : Hlavnt olt4é¥ sv. Martina pro novy farni ko- 
stel ve MSené (str. 22), Hlavnf oltaé¥ pro farnf ko- 
stel v Hostouni (str. 22), Hlavni oltdt pro farnf 
kostel ve Zlonicich (str. 48), Hl, olt4é pro chrém 
sv. Barbory v Kutné Hofe (strana 58), Mariansky 
oltét pro farnf kostel v Kyechofi (str. 95). 

Kazatelny : Pro farnf kostel v Hostouni (str. 22). 

Obrazy: Krizova cesta (str, 158). P. Marie de per- 
petuo succursu (str. 72), P. M. riZencové a Srdce 
P4né (str. 83). Sv. Stanislav, sv. Jan Kititel a Sy. 
Otilie (str, 83), Svat. Josef (str. 95). Sv. Leopold 
(str, 131). 

Sochy: Pro kostel v Kydlinach (str. 48), 
Kititel pro kostel VolSansky, 

Monstrance: Pro Malkovice (str, 7), pro Chicago 
v Americe (str, 22), pro Predmost{ (goticka, strana 
35), pro Ohrozim (got. str. 35), pro dp. J. Stahala 
(str. 56), pro uroz. pf, hrab. Wodzickou (str. 83), 
pro Veselftko (str. 119), pro Hrabin (got., str. 131). 

Ciboria: Pro Malkovice (str. 7), pro urozenou pani 
hrab, Swértsovou (strana 48), pro uroz, pani hrab, 
Wodzickou v Krakové (str. 83), pro dp. Vojtécha 
Gerberta (str. 83), pro Chicazo v Americe (str, 119). 


Kalichy: Pro J. M. nejd, biskupa Haise (strana 8)° 
Pro Malkovice (str, 8). Pro dp, A, Klobouénika 
(str, 8). Pro Pustou Polomi (str. 35). Pro Unter- 
reichenstein (str. 35). Pro dp, Fr. Michlera (strana 
58). Pro vp. Hitlku, dp. L, Ludvika (str. 58). Pro 
dp. St. Ressela (str. 72), pro dp. Polance (str. 58), 
pro vdp. dr, V, Hronka (str. 72), pro dp, Adolfa 
Scharfenbergera (str. 72), pro vdp, opata J, Rot- 
tera k jubileum (strana $3), pro uroz. hrab, Wod- 
zickou v Krakové (str. 83), pro vdp. Jana Je¢mena 
(str. 83), pro dp. Résslera (str. 48), pro Komfrov 


Svaty Jan 


(str 95), pro dp, V. Botschana (str, 95), pro tistav 
Mariansky ve Warnsdorfu (str. 95), pro vdp. V. Haj- 
ného (str. 119), pro dp. Jos. Franke (strana 119), 
pro dp. K. Hopfingera (strana 119), pro vdp. Ha- 
naka (str. 131), pro Msgr. Schénborna (str. 142), 
Pacifikal: vp. J. Konetny (str. 119), 
Relikvid#: Pro J. M. nejdiist, biskupa Haise (strana 
72), vdp. dr. F, Bauera, dp, K. Gosslera (str. 119): 
Sklenény lustr: Pro kostel v Pifsetnici (str, 119). 
Riuzné naéini kovové: Konvitky stfibrné (str. 22. 72), 
Prdpory: pro S, Louis v Americe (str, 48, 72). 


b) Novd objednani: (str. 8, 22, 35, 48, 58, 72, 82, 
95, 120, 132, 142), 

c) Rozpoéty: (strana 8, 22, 36, 48, 59, 72, 82, 95, 
120, 132, 142). 


Odbor archaeologicky . 
Jednatelska zprdva za r, 1879. 


‘IL, Literatura. 


Kutnohorshé prispévky k déjindm vzdélanosti éeské, 
SeSit II, Prof, Jan Rehak (str. 72). 

Nebesky léka¥ Kristus Jez{$ v svém obraze v Chru- 
dimi, Dékan Jan Svoboda (str. 83). 

jan Vachi, Klim. Germdk (str. 84). 

Les arts 4 la Cour des Papes pendant les XV, XVI, 
siecles, Hugéne Mintz (str. 84), 

Wissenschaftliche Studien und Mittheilungen aus dem 
Benediktiner Orden. P. Mawrus Kinter (str. 95). 

Hlavni chrdm sv, Vita. Fr. Eckert (str. 96). 

Die Kunst und ihre Formen, J. Fiihrich (str, 106,) 

Styllehre der architektonischen Formen der Renais- 
sance, Alois Hauser (str. 106). 


IV. Zpravy domaci. 


Oprava malostranské mostecké véZe (str, 23), Arkyt 
na staroméstské rddnici (str. 34), Liberecka véz 
arcidékanského chrému (str. 34). VéZ brnénské 
kathedrdly (str. 35), Kostel sv. Bartoloméje v Plzni 
(str. 47, 105). Basilika svat, Vaclava na Smichové 
(str. 47, 104, 131), Dékansky chrém Pdné v Chru- 
dimi (str. 63), Dokontéenf Kolfnského velechrému 
(str. 96, 108, 132). Probosstvi Hradéanské (str, 105). 
Kostel v TvaroZné (str. 129). 


Franti§ek Sequens (str. 23), Obraz Pavla Veronského 
v biskupské residenci litométické (str. 23), Nej- 
star¥{ obraz svat. Vdclava v Rimé (str.: 46). Staré 
malby objeveny v Prachaticich, v Plzni a v Jindri- 
chové Hradci (str. 71), 


Knihovna kapitoly VySehradské (str. 94. 106), Umé- 
lecké a archaeologické pfednéSky v semindrtich 
(strana 94). Brittické museum (strana 96). Dvorni 
musea Videlisk4 (str. 107). 

Svaty Prokop a byvaly benediktinsky klaéSter na Sd» 
zavé (str, 23). -Emausy na Slovanech (strana 33). 
Benediktinské jubileum (str. 34). PredklaSteii Tis- 
novské (str. 35.) Pro€é Karel IV. stavél kostel sv. 
Jind¥icha (str, 47). Byvaly kl48ter Trinitarsky (str. 
59). Pozemek kostela Smichovského (strana 82). 
Umélec mecendSem (str. 108). 

Vystava spolku architekti a ingenieuri (strana 34). 
Vystava starozitnostf v Cdslavi (str. 79). ; 

Vyro&n{ zprava Jednoty svato-Vitské (strana 68, 80). 
»Vocel«, archaeolog, sbor v Kutné Hofe (str, 106). 


V. Mosaika. 


Praéelf dému Florentinského (str, 24). VéZe dému 
Kolinského n, R, (str. 23.) Kostel sv. Marka (str. 36). 

Rubensova dfla (str. 24}, San Donato (str. 36. 84). 
Staré malby (str. 36). 

Jamnitzerova tabule (str. 60). 

Kazatelna Kapistrénova (str, 24), Cisatsky olta¥ v Na- 
zareté (str. 132), Pomnik Piu IX, (str, 143). 

Ost¥ihomsky poklad (str. 24), Jednota sv.-Stépénska 
ve Vidni (str. 84), Umélecki vystava v Madridu 
(strana 143). 

Vatikdnska4 knihovna (str, 24), Munificence Lva XIII, 
(strana 36), Nové objevené katakomby ve Falleri 
(str, 60). Nové objevené katakomby v Rimé (str. 143). 

Vykopané umélecké pamdtky v Rimé (str. 24). Spd- 
lené poklady (str. 24), Ndlezy v Olympii (str. 36). 
Vystava umélecké v Mnichové (str. 48), Pergamon 
a Olympia (str. 60), Antickaé socha (str, 96), Ba-. 
bylonské napisy (143). Schliemann (str. 143), 

Navrdceny rukopis (str. 132). Biblioteca Vittorio Em- 
manuele — okradena (str, 143), Museum Kirche- 
yianum — oloupeno (str. 144). 

{ Josef Hellich (str. 1). 


VI. Vyobrazeni. 


Gotické monstrance Akademie kfestanské, 
od architekta Jos. Mockera (str. 3), 


Hrob sv, Vojtécha: 1. Piidorys tumby oltdinf (strana 
42), 2. priitez podélny hrobu s rakvi (strana 43), 
3. pritn{ privez (strana 44), 4, deska z roku 1346, 
5. deska z r, 1396 (strana 45), Kreslil architekt J. 
Mocker, 

56 ndkresti na objasnénou éldnku o slohu gotickém 
(obr. 178—232), 


Nakres 


(Casopis VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 
Zarovei 
organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 


Akademie krestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Ferdinand J. Lehner. 
Cislo 1. V Praze, dne 30. ledna 1880. Rotnik Vi. 


OBSAH: Sloh goticky. (Poznémky obecné.) — Benediktfnsk4 kolonie umélcfi v Emausfch na Slovanech, 
(Dokonéenf,) — Z Akademie k¥estanské: Odbor umélecky, Zprdéva za leden, - Odbor archaeologicky, 
»Zodpovidané »otdzky archaeologické«, — Listérna redakce. — Ozndmenf, 


; A tyatita vlast nejstarsiho umélce, narod éesky nejstarsiho malfre, Aka- = 
demi krestanské svého predsedu a spoluzakladatele, sekce uméleck4 svého nd- 
celnika. Nejstarsi délnik odeSel. 


JOSEF HELLICH ZEMREL. 


Kdyz r. 1877 pratelé krestanského umén{ seSli se na oslavu sedmdesaté @ 
roénice jeho narozeni, nikdo se nenaddl, Ze po jubileum tak brzy sejdou se — fF 
na pohteb. Vzdyt Hellich nestérnul. Cily duch v Gilém téle prebyval. Neuby- 
valo sil, ani pruZnosti. Pevné télo chorobu neznalo. Den co den od vychodu 
do zapadu slunce pracoval. Mezi nami Zil a pracoval. Kdo by se byl toho na- fe 
dal, Ze tak ndhle nds opusti? Jesté tohoto mésice vy Akademii krestanské pted- @ 
sedal a v umélecké dilné své maloval. Posledni obraz maloval — krizovou cestu § 
— umuceni Pané — prvni a poslednf. Pred lety dilo komponoval, ale nepro- fm 
vadél. Nyni k Zddosti redaktorové ji proved]. Poslednf obraz krizové cesty do- 
konal. Paletu a stétec odlozil, zaviel oci a — zemfel. 

Chystal privé dary své na pamdtku Akademii kiestanské, kterou spolu- 
zakladal a miloval. Chtél tohoto mésfce své milence vénovati plody Musy a bo- 
haté rozmnoZiti sbirku pokladi. Smrt nelitostn4é zimér prekazila a nedopfala 
éasu ku glechetnému odkazu. Chtél, aby se nerozptylilo, co ma ztistati v jed- & 
noté. Odkaz mél byti illustrovanym Zivotopisem darcovym na véky ulozenym 
v jednoté, kterou miloval. Smrt nedala Gasu k vykonanf slibu. 

Hellich odegel za témi svétci, které maloval. Pokorny za pokornymi 
odegel. Radi nehledal a ¢4di nedogel. Ale miloval a byl téZ milovdn. Jméno 
Hellich jasné znélo po viasti. Jiz ho neni. Ztratila vlast svého malife a pisfet 
redaktor nejdiivérnéjsiho, nejstarsfho pritele. Kus duSe spolu jest vyrvano. Svazky 
pozemské pozvolna se trhajf. 

Josef Hellich zistane u vdécné paméti! 


4 


sme 


Sloh goticky. 


Pise F J. Lehner. 


(Poznamky obecné.) 


Arehitektura jest zrcadlem véki. V nf 
duch éasu obrazi vlastni obraz svij. Déjiny 
svétové maji své mezniky. Lidé umfraji. Ale 
obrové z kamene Ziji ddle svédectvi vyddéva- 
jice o smySleni ddavnominulosti. Takovy vy- 
znam m4 architektura, kter4 mezniky a strazce 
stavi kolem silnice, po které téhnou duSsevni 
vojska nérodi, Jaka doba, takovd architek- 
tura. Velebny sttedovék mél velebnou archi- 
tekturu. Jeduu vétev jsme jiz spatrili — sloh 
romdnsky. Druh& vétev ku popisu zbyvé — 
sloh goticky, 

Plodny a zdzratny byl ten Zivot stiedo- 
véku. Cirkev byla vSim, vné i vnit?. Matka 
nérodai sedéla na trinu. Matka byla panov- 
nici nérodi. Vilddla svétem, kfizem a berlou 
vlddla, vérou a laskou vlidla Rodn& matka 
nemize byti macechou. Co tehd4z zrodila a 
odchovala synti slavnych a velikych! Svaty 
stredovéku! Jsi dobou papezi nejmocnéjsich, 
jsi dobou uéenci nejdimyslnéjsich, jsi dobou 
mést nejstkvélejsich, j:i dobou radi nejpoze- 
hnanéjsich. 

Sloh romansky neprosel jesté ani priro- 
zenou drahu svého vyvinu, v némzZ zradi se 
pocatek, rozkvét a tpadek, a jiz plodné lino 
stredovéku vydalo kofen novy. Na poddtku 
minulého obdobi novy duch probouzel se, nova 
krev poéala kolovati v kamennych utdech slohu 
romainského, v némzZ staré podini zasnoubené 
8 Zivotem kfrestanskym slavilo manzelstvi po- 
Zehnané, Nejuslechtilejsi plody umélecké zro- 
dily se z toho nézného svazka manzelského, 
ktery neznal tpadku. Jesté zcela ani nevy- 
kvétl utéSeny strom romanismu zasazeny na 
pidé ryze cirkevni, kdyZ novy proud pferusil 
ndhle dvouvékovy, 
vota. Prekrasay, ryze cirkevni sloh romansky 
nemél miti svého baroku. Antika, gotika, re- 
naissance dockaly se svého tpadku., Roma- 
nismus jediny zustal slohem panenskym, 
Uslechtilost a cirkevnost jeho dosla vééné 
odmény za sluzbu pokory a ldsky. 

Paedagogicky wkol Cirkve vydal ovoce. 
V dobé romaénské vyhradné duchovenstyu od- 
kézina byla prace na poli lidské vzdélanosti. 
Sidlem védy a skolou uméni byl klaster, Ale 
Cirkev v potu tv4ti pracovala, aby poklady 
jeji staly se obecnym majetkem celé spoleé- 
nosti. S klésteri véda a uméni sestupovaly 
do pfibytki laiki, Cirkev si vychovala hlavy, 
které znaly pojfmati, srdce, které zna'a milo- 
vati, ruce, které znaly pracovati. Katolické 
duchovenstvo neni kastuu egyptského knédstya, 


pozehnany vyvin jeho Zi- | 


Védou zachovanou a vérou osvicenou Cirkev 
odchovala svét. Potfebovala srdef milujicich 
a rukou vykonnych. A jakmile délniki bylo 
pohotové, dosavédni stavitelé duchovni ode- 
vzdali budovu do rukou svétskych staviteld, 
a sami vratili se nazpét ku prdci na stavbé 
duchovni, k éemuzZ predevsim duchovni trad 
jich volal. Uéedlnici ostatné nespronevérili 
se mistrim svym. Neopustili pida zdédénou. 
Duch sttedovéky neznal jesté z4sad moderni 
spoleénosti — plivati v tvadt matky, odkop4- 
vati nejvétsiho dobrodince, hanobiti uslechti- 
lého uéitele. Stiedovék nezapomnél, co jest 
laiska a Geho vyZaduje vdéénost, Pomér Z4ka 
k uciteli ve sttedovéku zistal nezkaleny. Mi- 
lovali se. Rytifstvo ve Francii, méstanstvo 
v Cechach a v Némecku milovalo Cirkev, jako 
dité miluje matku syou a stavice budovali na 
zdédéném zdikladé za rady, souhlasu a po- 
moci svych utiteli. V Cirkvi tehd4z nebylo 
protiv. Cirkevy vsem byla vsim. Rytit a mé- 
Stan byli predevSim kYestany. 

Kdo pochopiti chee vznik a vyvin dru- 
hého, tploé samostatného, stavitelského slohu 
ve krestanském stiedovéku, nesmi z mysli 
poustéti tuto zikladni z4sadu. Vazniknult za- 
jisté sloh goticky z romdnského v podstaté 
asi tak, jako tento z antického, ale neni snad 
jeu pouhym vykvétem jeho, nybrz dospél k sa- 
mostatnosti. Vytvoril si a dokonal svij vlastni 
ideél. Sloh goticky snazil se jinou cestou 
rozlustiti tkol, ktery jizZ na nejznamenitéjsich 
budovach slohu prechodniho proveden se spa- 
truje. Byl-li sloh romansky kulatym oblou- 
kem svym vd4z4n na rozdéleni yice neb méné 
kvadratické, teprv lomenym obloukem bylo 
Ize docfliti volnéjstho uspordddni pidorysu. 
Vzijemny pomér obou slohi stfedovékych po- 
dob& se poméru obou hlaynich slohi feckych 
— jonského a dorského Jako u slohu dor- 
ského triglyfem podminéna byla vzddlenost 
sloupu k sloupu a tim také tvar pdadorysu, 
az nepretrZité bézici vlys jonsky od pout téchto 
chrém anticky osvobodil: tak oblouk lomeny 
na misto romdénského oblouku kulatého vets 
volnosti v usporadani pidorysu propujéil chramu 
kfestanskému, 

A také jinym jesté smérem objevuje sloh 
goticky svou samostatnost, rozezndvaje se tim 
od veskerych diivéjsich slohi stavitelskych.. 
Zrusil totiz mohutny p4s zdiva, kterym az 
dosud pti vSech sloh4ch obehnan byl cely 
vnittek, a hmotnou zed nahradil tadou jedno- 
tlivych pilifi, které jsouce spojeny jen sla- 


- 


a 


bmi stérami, poskytaji mista velikym oknam, 
Teézka, hmotud basilika proménéna tim zpi- 
sobem v lebky, subtilny sklennik Tentyz zdkon 
opakuje se i na klenbé sklddajici se ze sou- 
stavy pevnych Zeber, mezi nimiZ trojhranné 
pole jen tenkou vrstvou zdiva vyplnéna jsou. 
Soustava mystiky proménéna v subtilnou sou 
stavu scholastiky. Hmotnost ustupovala jem- 
nosti, jednota budovy rozklidala se ve mnoz- 
stvi jednotlivych tid& samostatnych a svobod- 
bych, zikladni podminka architektury, poloha 
horizontdlnf, ustupovala sméru vystredné kol- 
méma. Hmota se oduSeviovala. Duch chtél 
Slaviti vitézstvi nad hmotou. Zékladni my- 
Slenka stfedovéku méla byti vyjidéena archi- 
tekturou. Kiestansky stiedovék postavil ka- 
menny pomnik svého smySlen{. Zem{ se pohr- 
dalo a &k nebi se sméfovalo. Proto tu kazd4 
¢astka sama o sobé a celé téleso vespolek 
vysoko do oblak se vzniSelo a od pozemsko- 
sti prstem k nebi ahazovalo. 


Slohem gotickym dvojt snaha tudy usku- 
teénila se. V pudorysu docilena jest volnost, 
v narysu prolomeny jsou hmoty, stavebni té- 
leso rozdrobeno jest v mnozstvi ¢lanki spolu- 
uéinkujictch, 

Klaster postoupil dilo svétskym stavi- 
telim. Bratrstva kl4Sternfi proménila se v 
cechy s mistry a parliry, s tovarysi a uéen- 
niky. Stavebni hut pojila je v jednu rodinu., 

Pokud stavitelstvi od duchovenstva vy- 
hradné péstovino bylo, podrzelo r4z rom4n- 
sky. Rimsk4 tradice ziistala v platnosti. Vidyt 
duchovenstvo, zachranivsi klassickou feé i vzdé- 
lanost, mélo v tctivosti a v poctivosti poklad 
zdédény. Luulo k Rimu a ku slohu fimskému. 
‘Dédicové antického uméni vérnymi mu zi4- 
stali. Jakmile v8ak duchovni stavitelé z4kim 
svym stavu svétského odeyzdali kruZidlo a 
krokvici, novi stavitelé o nové se pokonégeli 
myslénky. Obrazotvornosti volné cesta se vy- 
kazovala. Rytitstvo a bohaté mésta zdvodila 
na éestném poli. Jedni druhé snazili se pre- 
konati velkoleposti dila, Cit nérodnf se pro- 
bouzel. Vedle latiny — sloh romdnsky jest 


4& 


latinou architekttiry cirkevni — poéald 6é 

basniti slovem a dlitem, kamenem a barvou. 

Novymi cestami obchodnimi p¥ivazely se domai 

nové myslénky. Vedle blahobytu, ktery jeat 

zikladni podminkou rozkvétu uméleckého, ne- 
schizelo ani nadsenf, ani obétavosti. Okolno- 
sti svétové prdly vyvinu nového stavitelstvi. 

Kolébkou jeho jest Stastn4 Francie. Sloh 
goticky objeviv se zde na potdtku druhé po- 
lovice 12. stolet{ rychle odtud rozs{til se do 
vSech thli svéta k raiznym nérodim diive 
neb pozdéji. Piti podstatné jednoté od riznych 
nérodui a riznych pomérai mistnich réizné jest 
péstovan, Ve viasti nasi k uSlechtilému do- 
spél rozkvétu, naleznuy ve 14. véku velikého 
milovnika nérodu a velkodusného pYitele uméni 
v osobé Karla IV. V _ polovici 14, véku do- 
spél sloh goticky na vrehol svého vyvinu. 
Pak nastal jeho tpadek. S tvary jeho poéaly 
se provozovati hfiéky, dekorace vitézila nad 
konstrukei; mnastal rozklad tvarti. Predce 
vSak v mnohych krajinich na severu zejmena 
az do 10. stoleti pilné byl péstovan. V Italii 
vsak jizZ na pocatku 15. véku nastala re- 
akce ve prospéch antického stavitelstvi, kte- 
rym poznenahla sloh goticky do pozadi{ byl 
posinut. 

Zde sloh n&sledkem novoty potupné 
nazvan jest ,gotickym* t. j. barbarskym. 
Pravem mél by nazvén byti francouzskym, 
jak za stfedovéku se délo, kde nazyvdn jest 
jménem ,opus Francigenum,* 

Doba jeho saha tudy od 13. do 16. véku 
a rozpad& se na tri periody: 

a) doba prvogoticka — 13. stoleti — slohu 
pfisného, konstruktivniho; razem té doby 
jest urdcité zikonnitost a jednoduchost tvari ; 

b) doba vyvinutého slohu jak konstruktivné, 
tak dekorativné ve 14. stoleti, zejmena 
v prvni jeho polovici; 

¢) doba pozdnégoticka slohu pokazeného, de- 
korativné hravd v 15. a na poéatku 16. 
stoleti. 

V ,Methodu* pojednino bude o slohu 
gotickém povSechné, (Pokraéovani.) 


Benediktinska 
kolonie uméletn v Emausich na Slovanech. 


Pise F. J. Lehner. — (Dokonéent.) 


Mnichové mléky se rozesli, jedenkazdy 
po své praci, a vypravovatel poudil prézd- 
ného éasu k vychdzce do votivni kaple svat. 
Maura od nich zbudované a malbami okra- 
dlené, kterd asi étvrt hodiny od klastera 


~ 


vzddlena na birehu Dunaje o samoté stoji 
vy sousedstv{ venkovského staveni knéZuy sig- 
maringské, okrdgleného na zevnejsku pfeuté- 
Senym vlysem, na ném% vyobrazeny jsou vy- 
jevy ze Zivota svat. Benedikta a jinych fe- 


Pree 


holnich svétci pracf se zaméstnavajieieh 
Z, yauné jednoduchosti pri uslechtilosti eelko 
vého tvaru poutnik na prvni pohled pozaAva 
kapli za plod teholnikt, choral nade v8e mi- 
lujicich. Prostota arehitektury pripomin4 té 
na starokfestanskou basiliku. Poresni vadpe- 
nec, jemuz prisada Zelezita jemné a teplé bac- 
vitosti doddvé, meni ovrhnut. Omitku ma 
pouze vlys presahujici strechou chranény, na 
kterém spatfuji se vyjevy ze Zivota sv. Be- 
nedikta, vyvedené pouhou kresbou na tmavém 
pozadi. Tiiramenuymi schody vstupuje se do 
oteviené predsiné kryté polychromovanym pfi- 
stresim silné vynikaifcim a na dvou svobodné 
stojicich pilitich spotivajicim. Predoi sténa, 
v jejiz stredu dvéte a na pravo i na levo 
malé, rovnothelné otvory se nachdzeji, jest 
malbou preutésené ozdobena. Ve vysce dveu 
tretin dveri ne pfriliS vysokych tahne se po 
obou strandch viys, na némz zlaté koruny 
nesouce svati mnichové a svaté panny z radu 
sv. Benedikta ku vchodu svatyné tahnou, kde 
primo u vefeji na strazi stoji na pravo i na 
levo kratké fada cherubini, strazei domu 
Boziho. Nad dvef¥mi uprostred velkého kruhu 
sedi Madonna na triinu ve své vznesené ve- 
lebnosti, pravou ruku majic pozdvizenou, ja- 
koby ni zehnala, levou pak podpfrajic bozské 
détatko korunované, které vedie matky na 
tréné stojf. Bilé roucho nevinnosti rajské 
spliva v jemuych fas4ch po krdsnych tdech 
téla Bohoroditky vice dusevniho neZli téles- 
ného, a tvai, v niz krdsa nebes se obrazi, 
libezné ovénéena jest ozdobnou obrubou bi- 
lého plasté. Jako zjeveni nebeské vystupuje 
Panna bélostkvouci z pozadi trinu tmavoder- 
veného. Byl prdvé svatvecer slavnosti nane- 
bevzeti bl. Pauny Marie a zdélo se, jakoby 
andélé byli ji pravé okr4slili tim rouchem 
slavnostnim, prisSedsi do nebe. Vo obou stra- 
nach hlavniho toho obrazu v polich rovno- 
thelnych stoji na pravo sv. Benedikt, na levo 
sv. sestra jeho Scholastica v prirozené témér 
velikosti. 

Cel& tato sténa, malovand postupnou har- 
monif barev, kolemjdouciho sem bezdééné vabi, 
aby si zde v stinu svatyné odpotinul a po- 
tésil se s Rodi¢kou Bozi obklopenou rodinou 
sy. Benedikta v nebi oslavenou. <A kdyZ se 
pomodlil, mitize se v kryté a chrdénéné pred- 
sini usaditi na lavice na obou strandch ro- 
zestavené, odkud obéma okny do vnitt kaple 
se divd, 

Jest-li Ze na zevnéjsi vechodni sténé ne- 
Setrilo se vnady barev, veSkerou jejich n4d- 
herou priodily se vSecky prostory wnitrku. 
Stény pokryty jsou vesmés malbami na ob- 
mitce a vchazejicimu zda se, jakohy vstupoval 
do raje, Ale json to skuteénué rajské postavy, 


4 


=a 


které odevzad na tebe se divajf. Nad nizkot 
tumbou z bilého mramora po zptisobu staro- 
k¥estanském mistrné zdélanou s péknym ta. 
bernaklem z4¥i na zténé umirajici Vykupitel 
obklopen: rodinou svételi. Kdy% duSe se zadi- 
vala do té nebeské tvd¥e, usta bezdééné Se- 
ptala: ,Ano, tak umird bozsky Spasitel mij !* 
Maélo kterému malffi po&téstilo se lépe vyja- 
dtiti svétovy okamzik, ktery zemi s nebem 
smifil, jako tuto umélci hluboké viry se zda- 
tilv, Kdyz o tri léta pozdéji vypravovatel 
stal v refektéti dominikdnského kldstera ve 
Florencii pied velkolepym obrazem uktizovani 
Pdné od andélského Fiesole, dojatému az do 
litrob duge prigla na mysl beuronské kaple 
sv. Maura. Dva mnichové malovali ukiizo- 
vani Pdné, dominikén a benediktin, prvnt 
v rozmérech rozsdhlych, druhy v obmezenych, 
ale oba hluboce citili, co stéteem vyjadrili 
— ldsku, dobrovolné na smrt se davajici. 
A ruzné lomeny paprslek toho svétla s ktize 
zaticiho obra4zi se v osobdch svéteti kiiz ob- 
klopujicich a tajemstvi kiize rtzné obdivu- 
jicich a rozjimajicich. 

Pod kassetovym stropem kaple pravidelay 
étverhran tvofrici z tmavého vlysu vystupuji 
svétlé postavy andéli ku olt4ri zbozné pohli- 
Zejici. Cely vnitrek hluboce mi v dusi mluvil. 
Divokrasné postavy jiného svéta na pezemStana 
s nebe se tu divaly. Dlouho jsem prodléval 
uvnitr svatyné, az zvony Beuronské volaly 
k veéerni poboznosti. 

Na samoté, v klidném tdoli ptekrésua 
kaple, prosté a bohataé, poustevna nebem odénd 
— choral z barev a kamene. Jesté z dali 
jsem se ohlédnul. V otvoru zadniho Stitu visi 
zvonek, jen% do vukoli hldsé: ,Ave:“ Na 
vrchu stitu predniho s broncu andél se vzna- ° 
Sel — strdZce svatyné a krajiny. 

Mnichové v chrémé klaSternim zpivali 
neSpory. Byl svatveter velikého vy Beuronu 
svatku. Na hlavnim oltéti stkvél se obraz 
korunovani Panny Marie. A na den pfristi 
ptipadal svdtek Nanebevzeti P. Marie. Ne- 
veda, prisel jsem k nejlepSimu, jako vidycky 
na cestdch, které jsem kondval, pokud zma- 
Yeny mi nebyly. Rizenim Bozim cesty byly 
mi vysokou &skolou Zivota, co v knihdch se 
nenachazi, ua cestéch jsem se naucil. Sladké 
upominky! Andél strdzny vodival po vyvo- 
lenych sidlech poutnika chodiciho za harmonif 
trojavuku: pravdy, dobra a krdsy. Do sidel 
takovych vSudy mané byval uvdédén. Dojmy 
zivé dusi Zivily. A nevybledly. Dnes tak pa- 
sobi mocné, jako pred lety. Sladké upominky ! 

V noci ze sna mne probudil velebny zpév 
mnicht. Marianskou hymnu prozpévujicich. 
Zpivali Matutinum za skuteéného tsvitu. Zpév 
ten znil jako zpév andélii v noci na luzich 


‘betlehemskych. Kdy% svdt spi, mnichové pro- 
~spévuji v chramé. Zpivaji za sebe, i za ty, 
kdo% jim spilaji, Tak mnich, knéz a k¥estan 
‘se odméhuje tém, kdo% mu spilaji. 

Z rana odslou2il jsem m&i svatou a pak 
‘dychtivé jsem ekal na hlavni sluzby Boit. 
‘Byl jsem dychtiv slySeti pri slavaé bohosluzbé 
Zpivati chor4l od beuronskych benediktini. 
Vypravovatel se pYizndvé, ze pti v8{ ldsce 
‘K chorélu byl tehd&% toho minéni, %e chordl, 
‘aé velmi krasny, nestati predce k slavnostnim 
sluzbim Bozim s veskerym liturgickym appa- 
ratem konanym. 

K nevidanému bohatstvi ritueloimu ten 
chudobny choral, v jakém jest poméru! Zlaté 
@ stribrné nddobi bohosluzebné, roucha hed- 
bAvad drahocenné vySivand, ozdobeny oltar 
wahradou obkiopeny, zdtici svétlem bezéetnych 
svici, plny kostel lidu slavnost otekAvajiciho, 
celebrant pod infuli a s berlou v pretetuém 
@ slavostnim privodu assistenti a akoliti, a 
k veskeré té slavé a nédhefe za podstatny 
privod — chordal, chudj zpév jednohlasy, 
8 vylouéenim velebného, bohatého, pivabného, 
jasavého zpévu vicehlasého bud slohu Pale- 
‘strinova: nebo slohu novéjsich skladateli cir- 
kevnich: Jaky to souhlas? NevyZaduje-li ve- 
liké oslava liturgické sourodného zpévu umé- 
leckého? Prahnul jsem oéekAvanim tim vice, 
kdyz mi bylo sdéleno, Ze zdroveh v ten den 
pri slavnych sluzbdch Bozich sklddati bude 
slavné sliby teholni novy mnich. Bylo to nové, 
neoéekfvané, ale dvojadsobné milé prekvapeni 
a to tim vice, kdyz jsem byl doz4dan za svédka 
ku slavnostnimu vykonu. Slavné sezvdnént ko- 
meéné oznamovalo podédtek slavnosti. 


‘hostim kldSternim vykézéno jest misto v pres- 
bytati. Prtivod se blizil. 
krizem, hned za nim novic; pak ostatni mni- 
thové po dvou s o¢ima sklopeayma. Na kazdé 
iv4ti Getl jsi Zivotopis. Za nimi ndsledovala 
¥ada akoliti, pak assistence, konetné opat 
pod infuli. Mnichové zaujali sv4 mista v pres- 
bytdti, celebrant s duchovni druzinou u ol- 
tate. MSe svaté podgala. Mnichové zpivali In- 
troitus v4zné za jemného pruvodu varhan 
mezi dvéma pilifi presbyteria postavenych, je- 
jichzto klaviaturu mnich varhanik v tadé ostat- 
mich brati{ sedici na svém misté mél. 
tom zbozném zpévu muiché poéal jsem v duchu 
povolovati a piipousséti, Ze z nouze choral i 
k veliké slavnosti bohosluzebaé stati. Po 
Introitu hned se zpivalo Kyrie. Opat zatim 
stél jiz u trinu. Po boku o stupeh nize 
dvojndsobné assistence. Rada akoliti tizend 
ndtelnikem stdla opodal. Bylo po Kyrie. 
S trinu zavznéla intonace slavného ,Gloria 
in excelsis Deo“ av tom jiz cely sbor mnichi 


Kostel | 
byl preplnén lidem vzorné se chovajicim. Nam 


V predu jahen s | 


PH | 


jasavé vpadoul do zpévu a pokraéoval ve chva= 
lozpévu et in terra pax hominibus“, Opat 
na trinu sedicf, assistence po boku jeho, ako- 
lité na stupnich triau kolem u nohou opata 
sedici, mnichové ve svych stolicich jednémi 
lusty péli ten rozkoSny chvalozpév bray ry- 
chleji, brzy volnéji, brzy tise, brzy hlasité. 
Pri tom zbozném jasotu srdce se mi roz- 
h¥4lo, o¢i se zalily a poznal jsem a presvéd- 
éil se, ze choral jest nejslavndéjsi Fett Cirkve, 
které svat4é matka uZiva pti nejvétSich slav- 
nostech. Choral ptestal mi byti nedostate¢nym 
k ostatni oslavé. V mych odich pojednow 
byl stejnorodym s nadherou déjstvi ostatniho, 
bohatych rouch bohosluzebnych, s ozdobou ol- 
tate, vzneSenosti ukont a veskerou oslavou. 
Zamilovany chordél stal se mi desaterondsob 
milejsim. I k nejslavnéjsim tkonim Oirkve 
neni treba umélého zpévu vicehlasého. Prejic 
vsak a pestujic uméni dopousti ovSem, miluje 
a schvaluje Cirkev také zpév vicehlasy, okras - 
lujic jim posvdtnou bohosluzbu. Doznélo ve- 
lebué ,Amen* chvalozpévu. Na ,,Pax vobis“ 
opatu odpovédéla celé rodina ,Et cum spiri- 
tu tuo!* a tak to Slo v zajemné jedaomysi- 


| nosti v tom nebesky krdsném organismu sv- 


obéti az do obétovéni. Po obétovani kalicha 
posadil se opat u oltate konventem jako ven- 
cem obklopeny, natéeZ magister novicti privedl 
k nému novice, ktery polibiv prsten opativ 
do prostted presbytérte se vratil. Kdyz opat 
po osloveni nad nim modlitby vykonal, pred- 
éital novic u prostred chéru stojici hlasen 
zvuéoym a zretelnym svou listinu ptipovédnou, 
pretténou polozil na oltdt a ktizkem ji po- 
znamenav své jméno na ni podepsal. 

Polfbiv n&potom oltart ukazoval listinn 
podepsanou po fadé opatovi, levitim, mrichim 
a ostatnim svédkiim profesu, kteri kyvnutim 
hlavy potvrzovali, ze podpis spatrili. Na to 
klekl pred oltdétem a opat stoje promluvil 
ku konventu: ,Oremus, fratres carissimi, ut 
quod frater iste ore professus est, opere fe- 
liciter compleat.“ po kterych slovech munich 
slib sklAdajief stoje rozpjatyma rukama a 
o¢ima k nebi pozdvizenyma po trikraéte zpival 
vidy vySe a vySe: ,Suscipe me, Domine, se- 
cundum eloquium tuum et vivam* a padna 
na kolena s rukama kyizem na prsou polo- 
zeuyma a s hlavou sklonenou: ,Et non cou- 
fundas me ab expectatione mea.“ A konvent 


| mnichi po trikrat zpivaje vZdy vyse a vyse 


ta slova po ném opakoval, pridavaje pokaZzdé: 
,Gloria Patri.“ Ukonéivse stridavé zpevy 
viichni padli na kolena a ndsledovaly mod- 
litby, které opat stitidavé se sborem mniché 
zpival, co zatim mnich slib sklidajici s hla- 
you zahalehou na svém misté klecel. Modlitby 
skontily se pripadnou praefaci, po které uovy 


‘mnich hlavu odkryl, Dva bratri mezi tim 
piistupovali k oltdti, jeden s rouchem ‘ehol- 
nim, druhy s vodou syécenou a opat jal se 
roucho svéetiti. Za zpévu hymuy ,,Veni Creator 
Spiritus“ svlékl opat nového muicha s roucha 
novicidtniho a obléknul jej skapulifem a kapi 
profesti, k jeho% prosbé: ,Ora pro me, Pater 
Reverendissime !“ opat odpovidajici , Proficiat 
tibi, frater!* jej polfbil, Za zpévu Zalmu 
,lece quam bonum et quam jucundum babi- 
tare fratres in unum“ yésichni mnichové no- 
vého bratra prosiciho: ,Ora pro me, Pater! 
jeden po druhém kletice libali odpovidajice : 
pProficiat tibi, frater!“ a pak na sv4 mista 
se navratili. Mnicha pak nového pyed oltatfem 
kleticfho odvedl mistr novici do prostfed 
presbyteria, kde zatim prostreno bylo ¢éerné 
sukno, k mystickému hrobu. Zde zastrel 
plastém tv4r i ruce a ulozil se v hrob, naéedz 
nad nim rozprostien jest prikrov, jehoZ cipy 
dva pozvani drzeli. Jednim byl vypravovatel 
o tu sluzbu lasky poZzidany, druhym svycarsky 
fezbar, o némZ vy minulém Cisle zminka se 
stala. U hlav a u nohou hofely jako pri 
pohirbu svice a s véze kostelni hlasal umi- 
raéek, Ze umfel bratr svétu, aby Ziv byl 
Kristu. Zde pohitbeny leZeti zistal aZ do sy. 
prijimani, a umirdéek zvoniti neprestal. KdyZ 
byla incensace, pyisel k hrobu mystickému 
od oltéte j4hen s assistujicim knézem, ktery 
Katafalk mléky incensoval, naéez teprv jahen 
kir ostatni incensoval. Velebny obrad a 
tichvatny poh¥eb hluboce dojaly vypravovatele, 


ktery nad novym bratrem cip prikrovu drzel | 
kdy jéhen metvého prisel | 


az do prijimén{, 
zbuditi slovy: ,Surge, qui dormis, et exurge 
a mortuis, et illuminabit te Christus.“ Vstal 
as hlavou odkrytou Sel k oltari posilniti se 
télem Pané. Pred poslednim evangelium sla- 
vnustné vyk4zal mu mistr novici stallum 
v choru. 

Celou msi mezi tim zpivali mnichové 
zpusobem nejslavnéjsim 8 intouac{ vysokou, 
choral s bohatymi neumami, Setiice do po- 
drobna predepsanych pravidel ,in festis so- 
lemnibus, * 

Téhoz dne apo dva na&sledujfei dni 
zustal mnich novy odény kapi, v refektari 
hostim vstupujicim ruce umival ajedl u opa- 
tova stolu kvitim okrdsleném 

Odpoledni slavné nespory odpovidaly msi 
slavnostni Konalo se vse, jak predpisuje se 
na nejvétsi svatky. Neschazel ani ten pied- 
apévak, ktery intonsce autifon tise predzpé- 
vuje tem. kdozZ po ném pak blasité je into- 
nuji,, Pri v8em vlddnul dramatismus ¢arokrasny. 


Kdyby se. viudy Settilo svédomité pravider,, 
jakych Cirkev. pfedpisuje, prestalo by se Ze-. 
hrati na chordl, ze jest jednotvarny. 

Prvniho dse_ slysel jsem v Beuronw 
choral, kterak se zpiva o nejvétSich slavno- 
stech. Nésledujiciho dne byl duplex majus a. 
nedéle, v pondéli pak pouhy duplex. A tak 
béhem tii dn& naskytla se mi prilezitost sto=- 
povati, jakym zptsobem choral se predndst 
o raznych slavnostech pri msi syaté a pfi- 
nesporach. Na prosty duplex se valué ¢dstek 
jen recitovalo, v duplex majus se skorem. 
vsechno zpivalo, na duplex I. cl. cum Octave. 
vsechno slavnostné a bohaté se zpivalo. Ve- 
likosti slavnosti také rostl poéet téch, kdoz 
intonace pocinali, Gtyfi o slavnosti, dva v na-— 
sledujici dny. Jakou rozmanitosti stkvi se 
chordél! Jak tzce souvisi s cirkevnimi svAtky- 
a pamdtkami! V chordélu obrazi se vzdy ve-— 
likost a podatata svatku. 


Daleki pout do Beuronu se vyplatila. 
Chtél jsem seznati beuronsky chordal, a seznak. 
jsem jej ve vSem — ve zpévu, v architekture, 
vy malbé, v zivoté. SlySel a vidél jsem vice, 
nezli jsem se nadal. Skutecnost poskytla vice, 
nezZ véStila povést. Piisny Zivot mnichi plny- 
obéti vabil k ndsledovani. Ta jednota Zivota,, 
védy a uméni zdzracéné dusi pretvorovala. 
Z pobyta beuronského odnesl si vypravovatel. 
pamatku trvanlivou, Nejsa vyluénym chvalo- 
feénikem choralu, nezastéav4 se ani naprosto- 
asketické malby. Ale obdivuje se jednoté 
uméni a Zivota. Zivot lidsky musi byti obéti. 
Kdo nedovede ujimati sobé, kterak mu lze 
Zidati obéti od jinych? V Beuronu bylo vie- 
Zz jedné litiny. Nerad a téZce jsem se loutik 
s tim klidnym tdolim. Kdyby prace tehdaz. 
jiZ zapocaté k navratu nebyla nutila, s téZf. 
byl bych odolal hlasu ynitfnimu. 

Podavaje na rozlouéenou pravici mla-. 
dému pravniku, s kterym ze Sigmaringen do- 
Beuronu jsem putoyal, otdzal jsem se, kdy 
on na nadvrat pomysli? Odpovédél: .J& odtud, 
vice nepijdu, leé budu-li vylouéen. Zde ve- 
vsem jest jednota. 


* * 


* 

Blizky vodopéd Rynu, rozko&’né jezero. 
Bodanské, rozhled za jitra s vrehu sy. Gott- 
harda, velkolep& cesta Tyrolskem, — to vée- 
nesmazalo na zpatecui cesté dojmy beur onské. 


| A po péti letech dojmy jesté nevybledly. 


Kdo by se byl nadal, Ze mnich, ktery- 
pod piikrovem mnou drizenym y Beuronw 
zemfel, y Emausich na Slovanech ozivne ? 


ee a 


Z Akademie kéestanské. 


Odbor umélecky. — Zprava za mésic leden. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Goticka monstrance Akademie krestanské. 


umélecky Akademie krestanské 
soustavné rozmnozuje a dopliuje material 


' Odbor 


svuj, aby poznenahla mohlo 
zadost uéiniti se veSkerym 
pozadavkim a_ potiebam, 
Bohaté sbirka ptvodnich 
ndkrest pro vSeliké kovové 
nacini kostelni, jako jsou: 
monstrance, kalichy, cibo- 
ria, relikvidfe, pacifikdly, 
maddobky na sv. oleje, pa- 
téaky k zaopatrovani, vasy 
na kvétiny oltérni, svicny, 
konvi¢ky a pod. které v 
pravidelném postupu mi- 
strné provedl architekt A. 
V. Barvicius, potind nyni 
rozmnoZovati se také ji- 
nym smérem. Jsou-]i pred- 
méty uvedené, abych tak 
tek], povsechného  slohu 
ejrkevniho uslechtilosti for- 
my jimajici, pomysli se 
myni na kollekci ndkrest 
pavodnich, slohu gotického. 
Poédtek ucinén jest s mon- 
stranei gotickou, provede- 
nou architektem Josefem 
Mockrem, jejiz vyobrazeni 
tuto se podava. Pékné pro- 
filované Sestikruhové pod- 
nozi, obndsejici v priméru 
%7“ dvyéma odstavei vystu- 
pujici a v rozich listim o- 
zdobené zvedd se v &stihly 
krk svrchu ovénéeny uile- 
ehtilou fimsov, kterd jest 
podvalem ohrannéhv sloup- 
ku u prostted preruseného 
makovici dosti bohatou ak 
drzeni pohodlnou. Sloupek 
svrehu zakonéen jest timsou 
v Zabku listim vylozenou 


a klene. se v podstavec cilindru vnadné vy- 
vinuty, jehoz plochy rytbou, hrany pak styli- 
sovanym listim bohaté oziveny jsou. Sklenény 
vélec s dvou poloviéek ge sklddajicf a pcho- 
dlué na zptsob dvifek se otvirajici, obrouben 
jest priméfenou arkatirou na zpisob korunky | 
ve spod i svrchu, jejizto klenbové fimsa ro- 


pirany. 


(i——e = See ER \ 


PA 


Feo ee 
2 


ca 1 
ab by } e 
i) : ISH i 
it iN el sa) 
Fl ; A 5 | 
S| |e” | SI 
Seeger] MEE 
a 


ERICHTER, 


Komponoyal a kreslil architekt A. Mocker. 


setkami posdzena jest. 
valce spattuje se melchisedech riziékami pod- 
Vrehni Korunka kruhovd prechézi 
v Sestihranny baldachin y_ rozich opatfeny 
prolamovanymi spérami a vyplnény na zpiisob 


Ry 
SGA ¢ 


post FS 


Uprostied sklenéného 


malych okének. Baldachin 
na vSech stranaéch oziveny 
okénky s kruzbou a vybi- 
hajicimi &Stitky, které jsou 
ozdobeny krabolkami a ri- 
zici, vyristé v 6hrannou 
pyramidu na rozich kra- 
bolemi opatrenou, svrchu 
pak krucifixem zakonéenou. 
— Po cbou stranach stied- 
niho baldachinu na pravo 
ana levo upraveny jsou 
dva nizsi baldachinky, v 
nichz na toéeném sloupku 
s hlavici stoji dvé sosky. 
Boéui architekttra potind 
ve spodni ¢dfe cilindru a 
spociva v ose prodlouze-. 
pnyh sloupki na_ nosi¢i, 
jebos jeptiska vnadnym lu: 
penim vyplnéna jest. 
Sloupky, jejichZ hrany na 
venek Fadou list ozdobeny 
jsou, nesou ¢étverhranny 
baldachinek s osmihrannou 
fialou uprostfed. K ven- 
kovskym slonpkim posléze 
organicky pYipojuje se na 
pravo ana levo jiny, mensi 
sloupek fialkou ukonéeny, 
na zvl4stuim nosi¢i posta- 
veny a spérou s_ vétsim 
sloupkem spojeny, pred 
nimZ pod jemhounkym bal- 
dachinkem malitka soSka 
stoji. — VySka celé mon- 
strance obnési 25%, nej- 
vetsi Sitka 9” 9“’, 

Podle ndkresu uvede- 
ného dohotovuji se pravé 
dvé monstrance, jedna stii- 


brnd, druh& bronzovd, u Akademie krestauske 
objednané. — Nakres jest majetkem odboru 
uméleckého a vieliké padélaui se zapovida. 
Monstrance pro dp. Dr. Jindticha Kubita, 
fardte v Malkovicich., 
Ciborium pro dp Dra, Jindiicha Kubata, 
fardie vy Malkovicich, 


Kalichy: cely stibrny: pro J. M. nejdist. 
p. biskupa Krélovéhradeckého; - hladky kalich 
se stttbrnow kuppow: pro dp. Dr. Jindé. Kubata, 
farate v Malkovicich a dp. Ant. Klobouénika, fa- 
rate ve Zhori. 

Roucha kostelni v prosinci a v lednu ob- 
jednana odvedena. 


2. Nova objednani. 


Kalichy: st#brny: dp. Antonin Kral, fart 
v Raéicich; - hladky: dp. Karel Gossler, benefic. 
v Chomttové. 

RelikviaF: dp. Josef Frolik, administrator 
ve Vitavotyné. 

Pacifikal: dastp. Dr. Jindi#ich Kubdt, fardé 
v Malkovicich. 

Drobné prace kovoveé: pozlac. kalicha: 
dp. Ant. Dvorak, farat v Nebovidech; dvow kali- 
cha: vdp. F. Tousek, dékan v Tieboni; patenky 
k nemocnym: dp. Dr. Jind. Kubat, fara? v Malko- 
vicich; dp Jos. Frolik, admin. ve Vitavotyné; dp. 
Ant. Gizek, farét v Tismicich; dp. Jos. Hammer, 
faréé v Kéemysi; dp. Stép. Ressel, fardié v Raspe- 
nayvé; — nddobky na sv. oleje: dp. Josef Frolik, 
adm. ve Vitavotyné; — kaditelnice: dp. Antonin 
Klobouénik, farat ve Zhoti; dp. Dr, Jind. Kubat, 
farét v Malkovicich; — kropenky: dp. Ant. Klo- 
boucnik, faraét ve Zhori; ctihod. sestry milosrdné 
v Repich; dp. Dr. Jindié. Kubat, fardt v Malkovi- 
cich; — miassdl: ur. pi hrabénka ze Schénborni; 
dp. J. Baudys, farat v Ném. Prusnici; — svicny 
oltafni: dp. Dr. Jin. Kubat, farét v Malkovicich; 
14 ku kiizové cesté: dp. Fr. Kares, farét ve Vol- 
Sanech; dp. Josef Frolik, adm, ve Vitavotyné ; — 
mesni konvicky: dp. Josef Semerdd, farat v Poté- 
chach; vp. Ign. Knap, kapl. ve Velisi; — oltdini 
zvonky: dva 4cimbaly dp. Josef Frolik, administ. 


; Musch, prebendat v Litomé8ticich. 


ve Vitavotyné; 3cimbal: dp Karel Gossler, bene~ 
ficidt v Chomutové; dp. Ad, Pazout, farat ve Ve- 
limi; dp. Josef Tschérch. administ, v Ryuolticich. 


Paramenty: kasule, cervenow a fialovou : 
dp. Ant. Klobouénik, faraf ve Zhoti; — éervenow = 
vp. F. Tschérner, kaplan v Raspenavé; — bilow = 
dp. Dr. Jindiich Kubat, farét v Malkovicich; — 
nebesa: Ap. Vojtéch Ptaénik, farét v Plosich ; — 
velum se zlatym trepenim: dust pan Frant Vik, 
fardt v Blatnici; — bursu k nemocnym: dp. Flor. 
Scharwort, katecheta v Praze: — plastik na ci- 
borium: dp. An. Klobouénik, farét ve Zhori; — 
polstare oltdFnt, vysivané: sl. méstsk4 rada v M 
Boleslavi; — konopeum: dp. Stépéo Ressel, farat 
v Raspenave. 

Kostelni pradlo: wysivanow albu a 2 ol- 
tdini plachty: vdp. Dr. Fr. Bauer, reditel knizec . 
arcib. semindéfe v Praze; — dvé alby a rochetw: 
vp. Ign. Knap, kaplan ve Velisi; — albu vysiva- 
now: uroz. pi. hrabénka ze Schénbornu. 

Rozli¢né: 10 krizi pro Sskoly: sl. mastsk 
rada v Mladé Boleslavi; — skolni krizg: p. Vacl- 
Karfik, predstaveny v KoSticich a dp. A. Pazout, 
farét ve Velimi; dp. Jos. Frolik, admin. ve Vita- 
votyné a slavnd mistni skolni rada v Hlavné Ko- 
stelnim. 


3. Rozpoéty. 


Na bohaté vysivany prapor étenarského sp- 
v Milwaukee v Americe: dp. J. Ler Suchy, fara? 
tamtéz; — ma mesni roucho: vp. Josef Baudys, 
kaplan v Prusnici Némecké; — na mesni rouchd 
a kostelni nadéint: dp. Jos. Sem-rdd, fardt v Po- 
téchach; — na stfibrnow monstranci, velum a 
oltdint polstare: vp. Fr. Jureéka, kaplan v Sobé- 
chlebich: — na stribrnow patenku k nemocnfm. 
a zlatem vysivanow bursw k nemocnym: dp. Kar . 
Lehner. 


Odbor archaeologicky. 


Zodpovidaneé 


Do 


Uher. Hradisté na Moravé. Podav4 
J. Eraz. Vitdsek, frantiskan. (Dokonéeni.) 


Cis. nafizenim r. 1773 byl kléster Je- 
zuitsky vyzdvizen a kldsterni skola zavrena. 
V roce tom Zilo zde 21 knéZi. Budova kla- 
Sterni byla odevzddna c. k. eréru k udxivant, 
jak je az dodnes. 


Il. Byvaly farni chram sv. Jifi. 


Vychazime-li 2 farniho chra4mu, pyehl{- 
Zime celé prostranstvi hlavuiho ndmésti, které 
druhdy, téméi uprostiéed, zastaveno bylo chrd- 
mem svat. Jiri, — Kdyz krdl Otakar IL. si 
uminil zaloziti pevnost proti hranicim uher- 


yotazky archaeologické. 


skym, aby tak snize loupeZaym vpddim ma- 
darskych rot odpirati mohl a za tim téelem 
zvléStni komisi vyslal k vyhlidauti prilezitého 
mista, tu zvolen byl ostrov teky Moravy, na 
némZ mimo nékolika rybaétskych chatré{ a ka- 
pligku sv. Jiti, niéeho vice nebylo. Na tom 
ostrové zaloZeno pozdéji Uher. Hradi&té,*) co. 
ochrannd pevnost pro cely jih moravsky a 
z kaplitky sv. Ji¥i uéinén farni chrdm. Bez- 
pochyby vystavéli vrativSi se lidé do sv¥ch 
domovi po strainém vyvraceni Velehradu ka- 
plitku sv. Jiti jiZ asi v 11. stoleti, ponévadz 
o nékterych kaplich z doby oné trosky za- 


*) Po odvedeni teky Rsavy a GAste¢ném upra~ 
veni feky Moravy zmizel ostrov. 


chovaly sé aZ na nage doby. R. 1257 byla 
kaple svat. Jiti prohl4Sena za farnf chrém a 
sprdva chrému odevzddna Cistercidkim na Ve- 
lehradé. 

R 1290 rozsitil chrém svat. Jiti Botek 
% Kun&tdtu a zalozil a nadal pti ném, s man- 
Zelkou svou Gertrudou, kapli sv. Anny, kte- 
r4z pozdéji s budovou chrdmovou splynula, 
ponévadz v r. 1460 pfipomind se oltat ,sv. 
Anny“ ve chrdmu sv. Jiti co velmi schudly 
a pro kterou% pYfitinu cech feznicky nadal 
ho opét 12 hiiv. a pro néj zvlastniho knéze 
ustanovil. Roku 1462 ziizen byl ve farnim 
chrému oltéf sv. ,Petra a Pavla“ ndkladem 
méstana Petra DirnkeSe a mésto samo vykd- 
zalo pro oltéf maridnsky 4 h¥ivny roéné. 

Jak podotknuto, vedli duchovn{ sprévu 
Cistercidci, kte¥i zde ale usazovali svétskych 
knézi, jizZ byli podéizeni cisterc. fardfi u sv. 
Michala ve Starém Mésté a%Z do r 1360. Od 
r. toho byli usazovéni v Hradisti samostatni 
knéZi, i faréti od klastera a%Z do roku 1671, 
kdy patrondtni pravo ptisouzeno bylo méstu 

V uvedeném r. bylo v chramu sv. Jiti 
7 olté@i, a sice: hlavni oltdt ,svat. Jit a 
pnejsv. Trojice*, pak poboéni oltate: ,Matky 
Bozi*, ,sv. Anny“, ,sv. Katetiny“, ,sv. M. 
Magdalény*, ,svat. Petra a Pavla“ a ,svaté 
Barbory*. Mimo to byly pri chrému kaple: 
psvat. Jiti* a ,svat. Krize“ o jednom oltati. 

Dne 13. dubna 1682 shofel chrém 2zé- 
rove s vétsi casti mésta a 3 zyony chramové 
se rozlily. Skoda obndela na 23.000 zlat. 
Farni sluzby Bozi po ¢as stavby chramu no- 
vého odbyvaly se v kapli ,svaté Alzbéty*, 
v méstském chudobinci. K nové vystavenému 
chramu, konsekrovanému od Jakuba hrabéte 
z Lichtenstejni, biskupa Olomouckého, dae 
22, kvétna 1740 pfistavél jesté tehdejsi dé- 
kan Frant. Supler (1749) kaply loretdnskou. 

Viak jiz po vyzdvizeni klastera Jezuit- 
ského byl chram sv. Jiti na rozkaz cisarsky 
(r. 1778) zaméen a konetné r. 1785 uplné 
rozboren i s méstskou strdaznici, kterdz pti 
ném stdla. Dne 16. ledna 1778 byl kldsterni 
chrdm prohlésen za farni. — 

Rozbo¥enim chrdmu sy. Jiti ziskalo mésto 
jen rovného a soumérného ndmésti, ztratilo 
ale jedinou svou starobylou, historickou pa- 
matku, kter4z s mistem tim byla spojena. 


IV. KlaSter a chram fadu sv. Frantiska. 


Z hlavniho némésti prichazime tzkou, ale 
zivou ulici na ndmésti Marianské, v jehoz 
severo-vychodnim rohu spattime holou, vyso- 
kou (19°) vés kldstera frantiskanského. 

Pohled na kléster z vonku neni velice 
krasny, ponévadz oa nds ziti taktés jen hold 


zed éelnf Po pravé strand vehodu do ki4- 
Stera naléz& se chram a po levé dvoupatrovy 
dim, na jehoZ misté stévaia a%Z do r. 1876 
kaple sv. Rozarie, vystavénd r. 1716 na pa- 
matku odvrécenf moru od primatora, Barto- 
loméje Lehnicia, V kapli nach4zivala se hrobka 
zakladatelova, — 

Klasterni budova md podobu étverce, na 
jehoz jihovychodni strané pristaven je chram; 
na vychodni rozklad& se klastern{ budova a 
na zdpadni nddvori. Uprostéed kléstera je 
uzavrené prostranstvi se studnou, z nfz se 
éerp4 nejleps{ zdejsi voda. 

V pfizemi klastera nalézajfi se dva refek- 
tafe, a sice refektéf zimnis podobiznou polské- 
ho kraéle Jana Sobéského a syna jeho, olejo- 
vymi barvami vyvedenou, jez pochdzi pry od 
téhoz krale co dar za pohosténf, kdyZ tahl 
oblezené Vidni ku pomoci. 

Veéefadlo letni je velmi nadhernd a vkus- 
n& sih, ackoli je nyni velice jiz seslé. 

Zaujim& plochu 24()°, a bylo vystavéno 
a ozdobeno od p. Armanda Petrsvaldského 
z Petrsvaldu a na Buchlové, kteryz provedl 
i vSecky dolejsi stavby celé budovy. 

Obmitkové malby ze Zivota svatych a bi- 
blické seény zdobi stény, jez jindy i zlatem 
bohaté vykrasleny byly. Vchod do veéeradla 
je zdélan z mramora cetechovického. Hofejsi 
mistnosti jednopatrové budovy jsou prijemné 
a svétlé; chudby hojné obrazy, a¢ ceny ruzné, 
ozdobeny a cely dim velmi peélivé spravovan. 

Klasterni knihovna chov& asi 4000 sv. 
rozli¢nych dél. Nejvice bohosloveckych spist, 
Knihoyna byla hojné rozsifena knihami ze 
zrusenych klasterii na Velehradé a jezuitského 
ve mésté, kteréz za nepatrnou cenu byly pro- 
divany. Pozoruhodné jsou Zaltéte na perga- 
mené s krasnymi inicid4lkami. Knihovnn uspo- 
radal zemfely quardian P. Gold za pomoci 
P. Kalasance Leidla, — 

Klasternt chram jest budova neveliké, 
bez zvl4Stniho slohu, ale uvnit® tak vkusné 
a peclivé ozdobend, ze mélo podobnych chra- 
mu najdeme. 

Klenba chramova spotiv4 na 6 pilirich, 
jimizZ je chram rozdélen na tii lodi. 

V presbyteriu stoji hlavni oltér ,,Zvésto- 
vanf P. Marie“ zr. 1721, a pred nim na- 
chazi se kldsterni hrobka. 

Ve vedlejsi lodi po strané epistolni je 
oltat ,sv. Petra z Alkantary“; ,,Bolest P. M.“ 
a ,sv. Antonina‘. Posledni dva postavil svym 
nikladem Zikmund Skydina, pin na Buchlo- 
vicich vr. 1712. V poboénf lodi na strané 
evangelni je oltat ,svat. Frantiska Serafin.,“ 
,Bl. P. M.*, vénovany od Adama Antha, ec. 
k, sudiho vy Hradisti, a oltér ,svat. Josefa‘, 


Obrazy oltd#nf maloval po vét8in’ Elias 
Heberl z Hradisté. 

Pivodné stavaly posledné jmenované ol- 
tive ve zvl4stnich kaplitkach. Ponévadz tim 
vychodni zed velmi trpéla, byly kaple ty 
r, 1790 zruseny. 

Za hlavnim oltdfem je sakristie, vedle 
niz je mistnost pro zpovidéni, s oltérem sv. 
Jana Nep., zifzenym r. 1713 od baronky 
Horecké z Horky. 

Nad sakristif, za hlavnim olt4fem, na 
1éz4 se chor pro reholniky, nad jehoz klenu- 
tim zdvihd se mala vizka s dvéma zvony 2 
Degli 2H 

KifZovi cesta byla sem darovana od roz- 
li¢nych rodin Slechtickych r. 1733. Socharské 
préce pro chram provedl Alois Mordavek. 

Nad vehodem chramovym jest chdér pro 
hudebniky s malymi varhanami. Na _ velké 
vézi jsou tri zvony z r. 1687. — Co se za- 
loZeni klastera tyké a déjin jeho, o tom zpra- 
vu nim poddvaji ,Memorabilia“ klastera. 

Jiz r. 1334 slibili méstané hradiststi, Ze 
vystavi kl48ter na podékovani za zdzraéné 
zachovani mésta pred loupezZivymi Madary. 
PapeZ Benedikt XII. dal svoleni své v Avi- 
gnoné 1, kvétna 1334, 

Avsak nepfislo ku stavbé klastera, az 
teprve 1491 proved! myslenku tu biskup Va- 
radinsky, spravce osirelého biskupstvi v Olo- 
mouci, Jan Filipee (Vitéz) z Prostéjova (nar. 
r, 1431 zemf. r, 1509). 

Jan, biskup, byl arcidiplomat véku svého 
a nejvyssi kancléf koruny uherské a radce 
kréle Matydse a posléze i krdle Vladislava. 
— MuzZ znamenity, s déjinami ¢eskymi té 
doby v tizkém spojenf, avsak nyni Casto kiivé 
posuzovan. 

R. 1492 z¥ekl se Filipec vsech svych 
hodnosti a vstoupil (10. éervna) do radu fran- 
tiskanského v klaStefe sv. Bernarda ve Vra 
tislavi. 

Kral Vladislav za svého pobytu v Uher. 
Brodu zajel do Uher. Hradisté, aby navystivil 
hrob svého nejlepsf{ho radce. 

Za prilezitosti té daroval Vladislav dan 
od mésta Hradisté komote krdlovské odv4- 
dénou ku stavbé klastera, kteraz jesté r. 1542 
nebyla ukonéena. V zminéném roku byli fe- 
holnici od luter4nského obyvatelstva z mésta 
vypuzeni a klaster zistal pustym a% dor. 1605, 
kdy se pYes{dlili sem frantiskdni z provincie 
Uherské (19. birezna). 

Na schizi kapitolni vy Brné, 9. srpna 
r. 1611, postoupen klaster v Hradisti tehol- 
nikim Uherskym v fadné drzenf. Odstup 
tento stvrzen papezem Urbanem VIII. r, 1638 
a radou mésta Hradisté 10. ceryna 1623. 


— 


Nové usazen{ feholnfei bojovali stateens 
proti duchu novotarskému a pilné dbali stavby 
kléStera a chramu. Vznikly ve mésté pozdr 
znicil ¢4steéné stavbu, tak Ze r. 1647 nebylo 
jesté ani strechy. 

Pod sprdvou provinciéla P. Jiliho Boni- 
levee poéalo se stavéti poznovu (1657) za 
podporovdni mé&tanstva i slechty okolni. 

V roce 1681 padl opét klaéster zhoub- 
nému pozdru za obét a nové zapocata stavba 
(1688) protdhla se az do r. 1757, v kteréma. 
roce vysvécen byl chram kldsterni od Miku- 
l48e Stanislava, 7 f4du sy. Frantiska a bi- 
skupa v Nikopoli v Bulharsku, 

V letech téchto a pozdéjsich ziskali si 
feholnici velkych z4sluh za obétavé zaopatro- 
vAnf lidf morem um{rajicich 

Cis. natizenim r, 1782. ptesel klaster v 
Hradisti opét v drzenf provincie Ceskomo- 
ravské, 

V dobé vyzdvihovani klasteri obstél kl4- 
Ster zdejsi, aé po nemalém boji a odporu proti 
nepritelskym Zivlim. Baltazar z Bossy, hejt- 
man kraje hradistského, stél nejvice o zru- 
Sen{ klaStera, aneb po pYipadé o prelozent 
jeho z mésta na Velehrad, do prdzdného klé- 
Stera cistercidckého. Zalezitost ta vyrizena 
r. 1788 cis. dekr. ve prospéch klastera. 

V dobé té Zilo v klastete 24 knéZi, 
12 kleriki a 10 bratif. V klastefe byval no- 
vicidt a klerikat. 

Zajimavé jest, Ze jmenoyec slayuého vadce 
taboriti hledal a nasel ttulku ve zdejsim 
kl4steke, kde Zil pod jmenem Candidus Zizka 
z Trocnova, Za pritinou jeho vysvéceni na 
knézstvi r. 1735 daroval otec jeho, Jan Ma- 
ximilian Zizka z Trocnova klésteru mimo 
jiné i meSni roucho v cené 550 zl. ryns. — 

Nyni Zije v kla8tete 7 feholnikf, a sice 
3 knézi a 4 bratii pod quardianem P, Benno- 
nem Zahradnickym, 

Od klaéstera franti8kdénského prijdeme 
kratkou ulici k mostu, vedoucimu p¥es feku 
k Starému Méstu. V ulici té naleza se kaple 
sv. Alzbéty s méstskou nemocnict a chudo 
bincem. 


V. 
Kaple sv. Alzbéty, nemocnice a chudobinec. 


Méstsky chud binee p¥iléhé ku kapli sv. 
Alzbéty, kteréz zevné nelii se mnoho od pri- 
vatnich domi, jen pouze stit a okrouhlé okno 
ukazoji na néco jiného, nezli na obyéejny 
dim. Vchod do kaple je z ulice i uvnit¥. 
Kaple je 6° dlouhé, 31/,° Siroké a tolikéz 
vysok& a mivala jindy 3, nyni ale pouze jen 
jeden olta¥, u sice sy. Alzbéty. Ve vizce jsou 
2 zvony r. 1610 znoyu pYelité a 11/, ct. tézké, 


= ft S 


; R. 1610 byla kaple sv. Al%béty dikla- 
dn€ opravena a m4 stati na témz mist’, kde 
druhdy velky chrim s rozsdhlym h¢bitovem 
se nalézal, — 

Méstsky chudobinee je star ustav. Zé- 
kladni{ listiny (opisy) shotely r. 1682. V ori- 
gindlech jiz na zaéétku 17. stol. se pravi, 
ze jich vice nen{f k nalezenf. 

Jaky zdkladni kapitél prvotné tstav mél, 
nepravi se nikde. 

R. 1727 byl poéet podilnikii zv¥Sen z 
osmi na dvandct. Nové pfibylé osoby byly 
povazovéany za podilniky tiidy druhé a do- 
stavali méné, nezli prvnf az do r. 1755.. 

Chudobinee zdédil (r. 1739) 4061 zl. em 
po méStanu Janovi Pogliesovi, a z troka 
téch penéz vydrzoviny takté% &tyry osoby. 

Po vyzdvizenf koleje jezovitské piipadl 
chudobinci dvir v Starém Mésté, kteryz mé- 
Stan, Jan Cesky (1643), Jezuitim byl daro- 
val, ale pro pfipad, jaky nyni nastal, chudo- 
binec dédicem svym utinil. Dvir p¥evzalo 
mésto Hradisté a vyplaci chudobinci v natur4- 
lifch. Nynf jsou v chudobinci dvé tiidy po- 
dilniki, kte¥{ dostavaji bud 20 kr,, neb 12 kr. 
denné na vyzivu, krom jinych mensich davek. 

R. 1875 byl potet podilnfk& o 2 roz- 
mnozen na pamatku shatku princezny Gisely; 
Zije tedy nyni zde 14 osob. Celkem se pati 
jméni hotového pri chudobinci na 17.000 

V téchZe mistnostech nalezé se i verejna 
memocnice. -— Nemocnice byvala vy Hradi&ti 
snad od zalozen{ mésta. 

Jiz r. 1370 pripomind se zde nemocnice 
8s hrbitovem as kaplf zasvécenou ku pocté 
sv. Prokopa, Vojtécha, Cyrilla a Methodéje, 
Mikul4se, Antonina, Katefiny a Klementa. 

Kldster Velehradsky zastavil méstu ve 
prospéch nemocnice r. 1374 roéni svij prYt- 
jem ze soudu ve mésté, a sice 4 hfivny na 
20 let za vyplacenych 40 hiiven. Az do r. 
1413 netinf se pak zminky nikde o nemoc- 
nici zdejsi. Uvedeného roku daroval Jindfich 
Kravar na Plumlové nemocnici na _, predmésti* 
hradistském louku k uZivani. 

V rozsudku krdélovském z r. 1582 se 
pravi. Ze ,oba“ méstské spitaly (soudime, Ze 
minéna nemocnice a chudobinec) ,jeden ve 
mésté a druhy na predmésti* v nivec uve- 
deny jsou; nadace a jméni jejich Ze je roze- 
bréno a v kapli Spitélnf Ze nekonaji se vice 
sluzby Boz#i. Ku konci rozsudku se pravi: 
%e to vSecko napraviti se m4, coz bezpochyby 
ale se nestalo. O nemocnici nemdme v po- 
zdéjsich Gasech Z4dnych zprdv i da se mysliti, 
Ze béhem téch bouflivych dob ustav docela 
zanikl. 

R. 1797 daroval a kapitélem nadal hejt- 
man kraje hradistského svob. p. 2 Bevird, 


dvé postele pro nemoené v méstském chudo- 
bineci a tim ddn zdklad k opétnému z¥izenf 
méstské nemocnice. 

R. 1801 daroval k témuzZ uéelu svobod. 
p. z Linnenburku, c. k. major na odpotinku, 
77 zl, 46 kr., P. Hynek Smykal, cooperdtor 
v Derfli w Hradisté (1824) 100 zl. 40 kr. 
a hrabé Laurenzin (1826) 50 zl. pod tou 
vyminkou, aby vsickni nemocni, bez ohledu 
na prislusenstvi, do nemocnice pfijati byli. 

Hrabé Antonin Bubna, hejtman kraje 
hradistského, za¥idil r. 1836 sbirku mezi ob- 
éanstvem pro nemocnici, kterd vyneslal 394 zl. 
53 kr. Dne 10 ‘nora 1843 byla nemocnice 
prohlagena za verejnou. R. 1847 daroval A. 
Schobl, hejtman kraje hradigstského, nemoc- 
nici 2400 zl. ec. m. Toho roku zi¥fzeno bylo 
jizZ 12 postelf pro nemocné. 

Od r. 1856 pfijimaji se nemocni vsech 
stavi, ndrodnost{ a ndbozenstvi k osetfovdaf. 
Nynéjsf jméni nemoecnice obnési asi 8127 zl. 
Spravu vede méstsk4 rada. 


VI. Sochy a kaple. 


1) Na ndméstf Maridnském stojfi socha 
»Nep. poéeti M. P.,“ kterou postavilo mé- 
Stanstvo vr, 1716 na pam4tku odvrdceni moru. 
Socha provedena od Vlacha, Antonina Riga, 
Zz mramovu cetechovického barvy sedoZzluté. 
Na podstavei sochy je p¥ihodny népis. Prace 
je vkusné a umélecké. 

2) Socha sv. ,Jana Nep.*, nedaleko mo- 
stu. byla r. 1712 stavena ndkladem Ludvika 
Kaspara a r. 1796 znovu obnovena od purk- 
mistra Jos. Friedricha. 

3) Sochu svat. .Floridna* na ndméstf 
,marianském* postavil Jan Svare, kral. sud{; 
a sochu sv. ,Vendelfna* za byvalou Josefovou 
branou postavilo méStanstvo, byla vSak nyni 
odstranéna. 

A) Kamenny kiiZ u byvalé , Vodni brany® 
postavil purkmistr Jan Entel a méstan Josef 
Halla (r. 1803) ulozil 160 zl. ¢. m, na udr- 
zeni kYize. 

5) Kaple sv. ,Sebestidna* za branou Jo- 
sefovou byla od vojska postavena za odvr4- 
ceni moru ar. 1716 vysvécena. Je velmi sesla. 
Nyni slouZ{ pri obéadech pohfebnich. 

6) Kaple, sv. ,Rocha* na vrehu téhozZ 
mésta, 1/, hodiny severo-vychodué od mésta, 
byla takté% za piicinou moru r. 1680 vysta- 
véna méstanstvem hradistskym, hlavnim pfi- 
éinénim knihafe Zacharidése Fuxe. Stavba 
byla r. 1687 ukonéena. Na blizku pochov4- 
vali se morem zemyelf. Za cis. Josefa byla 
kaple sv. Rocha zruSena a proménéna v pra- 
ch4érnu. Nynf stoji prazdna a ve velmi bfd- 


a= 7 


ném stavu, Oltd*# sv, Rocha byl prenesen do 
kldktera franti8k4nského, kdeZ stoji v dolejsi 
chodbé kldsterni, — 


Vil. 


Pohrebisté a chram ,Nanebevzeti Panny 
Marie‘ u Mafatic. 


Kde se asi nalezalo nejstarsi pohrebisté 
zdejs{, nelze nyni z uréitostf udati. Pied za- 
lozenim mésta, zd4 se, Ze byvalo spoleéné 
pohrebisté u kaple sv. Jana Kititele, za ry- 
baérnami na pravém brehu feky, blize k Sta- 
rému Méstu. O kapli té jsou zminky jiZ v 
11. stoletf. 

Nejstar8i méstsky hfbitov byval bezpo- 
chyby kolem chrdmu sv. Jiff. 

Pri kapli sv. Alzbéty pripomind se hrbi- 
tov r. 1370. Méstsky hibitov, pfi chramu sv. 
Ji¥i, zaujimal prostranstvf, na kterém nyn{ 
stoji farni chram, byval4 jezuitské kolej a gy- 
mnasidlni budova se zahradou. 

Se zalozenim klastera franti8kénského 
prenesen hrbitov ku klésteru, kdez trval az 
do doby josefinské. Za cfs. Josefa bylo usta- 
noveno pochovdvati mrtvoly u chrdmu_ ,Na- 
nebevzeti P. M.“ u Mafatic a tak aZ dosud. 
Hibitov je dle novéjsiho zpisobu zalozen. — 

»Chram Nanebeveett P. M.“ je velmi 
pékn4 budova. Dvé krésné véz%e vitaji mile 
prichoziho a jsou zdali vidét, ponévad% chram 
jest ve vrchu. Budova je 9° dl., 31/,° Sir, 
a 5° vysokdé. V chramu jsou tii oltdéfe, a 
sice hlavni olté® ,.Nanebevzeti P. M.“ a dva 
poboént ,,sv. Josefa“ a ,posledni vecefe Pané.“ 

R. 1858 byl chrim dtikladné opraven a 
novymi stolicemi a varhanami opatien. 

Jmenovany chram zalozil Vaclav Kulf- 
Sex, dékan v Hradisti, se svolenim kardindla, 
arcibiskupa olomuckého, z Ditrichétejni a rady 
méstské dne 18. pros. 1613. 


Dékan KuliSek zamySlel zt{diti zde farnf 
chr4m a proto nadal novy chrém dostateéné, 
postaviv ale podminku, aby jinak, kdyby far- 
nim ckrémem se p¥edce nestal, prikd4zané 
jménf se dostalo chrému sv. Jif{ ve mésté, 
a aby jménf spravovdno bylo  bratrstvem 
,Nejsv. Téla P.“ Fara zde skutetné zalozena 
nebyla a jménf po mnohych hadkdch dostalo 
se teprv do rukou opravaénych. Roku 1655 
uéinén smir a potddek v zdlezitosti té a od 
té doby dochdzeji duchovni z mésta do chramu 
toho k vykon4vanf obf¥adi a obétovinf mie sv. 

R. 1850 byly vyménény véechny davky 
a desitky chrimu v Mafraticich za 219 al. 
Tukpre t: 


* 
* ¥ 


Skolstvi. 


Zbyvalo by jesté o skol4ch a podobnych 
astavech promluviti slovo ; leé ty vSecky pfi- 
padajfi dobé nejnovéjsi a tudizZ Ssirsi a jiné 
duileZitosti pemaji, kromé mistnf a pouze snad 
jen tim se zgnadi, Ze jsou Cisté némecké mezi 
Gisté slovackoéeskym lidem. 

* 24 * 
0 ,Déjinach mésta‘. 

Co déjin mésta se tyk4, v hlavnfch rysech 
jsou znamy., Nen{ tudiz treba struéné o nich 
pojednavati. -— Monografif o Hradisti neni 
dosud, aneb jen ¢&steénych pouze, nikoli ale 
topografickych. 

Pisatel téchto fadki zamyéli vydati , Pri- 
spévek k déjindm a mistopisu mésta_ ,Hradi- 
8té“ a neopomene pak p¥edbézné zprdvy tyto 
doplniti vydanym spisem, ktery slavné sekci 
zaslati si dovolf. TolikéZ uéinf i zminky z 
okolf, bude-li yiténo.*) 


*) TéSime se na slibené. Red. 


Listarna redakce. 


Dp. Filip Konds, farét ve Vranové, prosi pana profesora Sedldcka za zpravy o Vranoyé bliz 


Komorniho Hradku. 


OZNAMEND. 


1, ,Otdzky archaeologické* jsou na sklad’ v kanceléti Akademie kiestanské, a kdo by 
jich potteboval, aby je zodpovidal, ratiz ozndmiti a budou zaslany bezplatné. 


2. Veskeré rotniky , METHODA* mé na skladé redakce v Karliné. 


»Method vychazi vidy 30, kazdého mésice, Pfedplaceni obna&{ 2 zl, rotn&é, P¥edplatné ptijim4 administrace 
»Methoda« v Karliné ¢ 234, Jen frankované listy ptijfmajf se, Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 
pisy, tykajicf se redakce, budteZ zasylany franko Ferdinandu J, Lehnerovi v Karlfné, & 234, Rekiamace za 
syliny budtez do expedice v knéhtiskérné Mikuld4‘e a Knappa v Praze, v Karlfné, Anenské ulice &fs, 144, 


Naikladem vydavatelovym. — Tiskem Mikulase a Knappa v Praze, v Karliné. 


METHO 


C 


(Casopis VENOVANY UMEN!I KRESTANSKEMU. 
Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie ktestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 2. 


V Praze, dne 29. tinora (880. 


Rocnik VI. 


OBSAH: »Zodpovidané otdzky archaeologické«: Farnf chrém svat, Md¥f Magdaleny ve ChvalSindch. — Sloh 

goticky. (Zikladnf Zivlové. — Oblouk lomeny ) — Staré zprdvy o fardch Ceskych. VII. Ratibotice, — Pre- 

hled cirkevné-umélecké Cianosti v Praze roku 1879, — Z Akademie kiestanské: Odbor umélecky, Zprdva 
za mésic vinor, — Domaci zpravy. — Mosaika, 


Zodpovidane 


,»otazky archaeologickeé“. 


20. Farni chrdm sv. Mati Magd. ve Chvalginach. 


Sepsal Josef Hitlka, kaplan ve Chval8indch. 


Chvalsiny, méstys dosti vystavny, lezi 
na jiznim svahu Blanského lesa na starobylé 
silnici prachaticko-krumlovské. Nedaleko, as 
x hodiny vychodné, maji kniZata Schwarzen- 
bergové letni sidlo ,Cerveny dvir“ gs kr4s- 
nym anglickym parkem. Cerveny dvir g oko- 
lim, Blansky les a zvlAsté nejvyss{ jeho témé 
Schéninger (3420' nad morem), na némz pa- 
nujici knize Josef ze Schwarzenbergdé v létech 
1825-26 deset sdhii vysokou véz vystavéti 
dal, z niz rozkoiné panorama na Sumavu a 
,do Cech“ se oteviré, byvaji dosti zhusta 
v leté zdaleka Siroka navStévovény a obdi- 
vovany. Ale obyéejné nepovsimnut zistava 
chvalsinsky chrém svaté Mii, tento jediny 
pomnik po nasich predcich mezi nynéjsim 
obyvatelstvem némeckym. 

Zevnéjskem svym nevab{ ovsem cesto- 
vatele. Spatné vyjim4& se jeho vysok4, t&z- 
kymi prejzy pokryté sttecha od thlednych 
sttech jednopatrovych domi; zacéernalé zdi 
nelahodi oku tak, jako ¢isté, bilé stény sou- 
sednich domi a mimo to neodporucuje se ni- 
kterak jeho nizk4, na prvy pohled nedosta- 
vénd véZ, na nizZ postavili vysoky kizel, taktéz 
prejzy pokryty, s korouhvickou. Pyistavéné 
na severni strané kulaté kaple, bilym plechem 
(r. 1835 za 200 zl.) pobité, jest v patrném 


odporu s celou stavbou.') Nevabi, nepouta 
tedy kostel svym pohledem piichoziho cizince 
a neni tudiz snad ani divu, ze mnohy cestuje 
skrze Chvalsiny, do jeho vnitra ani nezavita, 
aé pri samé silnici stojt. 

A p¥ee kostel ndS jest tak velkolepy a 
krA4sny, Ze, zvl4sté na venkové, daleko a §i- 
roko nemdé sobé rovného. M&t ovSem na sobé 
nékolik zbyte¢nych pfilepki, jest na ném 
mati, Ze cizi, nepovolan4 ruka v jeho vnitfni 
tpravu zasahovala; ale vadyt i tyZ osud pot- 
kal celou cirkev svat., jejiz vérnym obrazem 
jest. AvSak diky Bohu! Stavba sama zistala 
neporusena, podstata nezménéna; poskvrnény, 
poruseny byly jen mimotné, vedlejsi ¢Astky, 
které, da-li Pan Buh, snad zase nékdy v sta- 
rém duchu obnoveny budou. 

A jako jest chram n48 vérnym obrazem 
svat. cirkve a jeji osudi, podobné jest také, 
— abych tak fekl — jedinou pamétni knihou 
Chvalgin. Nékolika hroznymi pozdry (r. 1516, 
1620, 1741, 1808 a 1877) prisly ChvalSiny 
aZ na skrovnou vyminku skoro o véecky své 
pamdtky. Za pal étvrta sta let prestaveny 
jsou zuplna. ‘ Jediny chram P. pirestél vSecky 
pohromy, zlistal od véelikych téchto poZdré 
jakoby divem neporugen. Dne 15, éerv. 1741 
vyhorelo 63 domi! oheh vysel o pil noci. 


1) Na kapli té jest pozlaceny dvojity kifz, Tento tecky k¥iz maji skoro viecky zdejii kapliéky, 
jez pri cestéch a v polich postaveny jsou a kaplicek takovych — az na nékteré velmi hezkych 


— jest asi 18. 


«=< 14. 


Jakoz poleticky?) chronista ve své pamatné 
knize poznamenal, bylo aZ hrizno divati se 
na rozzuteny Zivel, an vzhiru k nebesim vy- 
Slehuje, plamenyma ramenama Erdsny chrém 


kolkolem objimal. Jiz zachvdtil vysoky, die- - 


vény kifZ u chramu. I naffkali Chvalsinstf, 
rukama lomice, ne tak nad ztrdtou svého 
majetku, jako Ze dim BoZ#i nezbytné zkézu 
vezme, tpénlivé za ochranu jeho z hrozict 
zihuby prosice. <A hle! ten Spasitel, ktery 
sebe sama za nds na krizi zmaril, prinesl za 
obét rozzufenému Vulkdnu svou bolestnou, 
ostrym trnim beztoho jiz zranénou hlavu. Na 
vysokém tom ki{zi uhofela pouze hlava Spa- 
sitelova a — chr4m svat. Mali ziistal nepo- 
rusen. Podobné nebezpeti hrozilo kostelu i 
pri poz4ru dne 4, tnora 1808, kdy 65 domt 
popelem lehie, mezi nimi opétné fara, ale 
bohuzel tentokr&te i v8ecky matriky, pisem- 
nosti, zkratka vSe. Rozkaceny Zivel zachvatil 
jiz také stfechu na kapli, na sever ke ko- 
stelu piistavéné. Bylat Sindelov4, fermezi na- 
trend. Nebezpeti, Ze i kostel shofeti musf, 
bylo o¢ividné. A ptece ztstal zachranén! 
Matka Bozi, jiz tato kaple zasvécena jest a 
na jejiz stropu na obmitce krésnymi malbami 
se znézorhuje ,sub tuum praesidium“, pfijala 
jej pod mocnou ochranu syou a vysvobodila 
ode vseho nebezpecenstvi. A tak téS{ se nds 
chram jiz skoro po étyry sta let z ochrany 
Spasitele a jeho sv. Matky, z téZe ochrany, 
které i celé sv. Cirkvi jest zaruéena. 


Chram sv. Mavi vystavén jest v uslechti- 
lém slohu gotickém a sice asi v 1. 1489-1506, 
jakZ z rozli¢nych dat na kostele samém lze 
souditi. Nad dvefmi u sakristie (z kostela) 
nalezi se v kamenném ¢tverci vytesand péti- 
listé rfiize, znak pdni z RoZmberka, pod nf 
dvé éerné podkovy a mezi uimi letopodcet 
(1489), jenz zajisté znacf rok zalozenf. Na 
vitézném oblouku stoji napsdno: aedificatum 
1494, Na okénku nad jiznimi dveimi Ize 
vidéti: 1499, a konetné ve Stitu kurovém 
(zvenc{) vypuklé érty, jez étu 1506, kt-rymzto 
rokem byl kostel bezpochyby dostavén. 


Zevnejsi stavba zhlezi hlayné z opé- 
racich piliri, nebot zdi, jeZ prostor mezi 
nimi vypliuji, jsou velmi slabé a nad to v 
nich udélana vysok4 okna, zakonéujici se go- 
tickou kruzbou. Pilffe jsou vSudy stejué ; 
nikde se neseslabujfi. Rozdéleny jsou na tri 


*) Poletice lezi as hodinu jizné od Chvaliin. Na 
vysokém pahorku stoji starobyly kostelik sv. 
Mikulage, jejz lid za nejstarsi v celém viakolf 
povazuje a jej kratce Andél-babiéka nazyva. 
Pri ném naléza se starobyly (inventéf z r. 1609 
nazyvé jej opus antiqui laboris) romansky 
kalich s Geskym napisem na noze: ,Miku- 
lass bisk. Myrsky.“ 


poddily vyvstévajicimi kameny, jez se zakon- 
éuji vidy v dvé dohromady srostlé krychle. 
Tyto krychle jsou na spodni strané vyhlou- 
bané, takze celek ze vzdali poskytuje pohled 
chrlici tlamy. 

Vég, vyzdén& z tesanych kamenivy, jest 
ve spojeni s kostelem a rozdélena na C¢tyfi 
patra. Mezi tfetim a ¢tvrtym patrem, pod 
zvony, umistény jsou symboly sy. evangelistiv, 
nyni ovSem jiz oprselé a zvétralé, hledici 
proti éty# uhlim svéta na znameni, Ze ,po 
vi zemi vySel zvuk jejich a ad do konéin 
okrslku zemé slova jejich“. (Zalm 18, 5.) 
Tolikéz étytmi krasnymi gotickymi okny roz- 
1éhé se hlahol nasich zvonu. Ze tfi velkych 
zvoni nejzajimavéjsi jest nejmensi (vyska 
0°93 m. a primér 0°89 m.). Nese na sobé 
tento, jiz zaSly a tézko Citelny ndpis: Ya 
- wacz - aw - zZwodnian - dielal - gsem - 
tento - zwon - S ~ otcem - swym = augusti- 
nem + anno - dni ~ milesimo - quadringen- 
tesimo - septuagesimo - secundo (- 1472), 
jakoz i jakysi znak, snad zvyonariv, majici 
podobu dyojiho W nad sebou stojiciho. (Za- 
Géteéné pismeny jsou: Waclav — Wodiany ?) 
Ze sluzby své jizZ davno kon4, poznati Ize 
z toho, Ze jest jiZ po dvou stranach dosti 
otfen a Ze masel byt obracen. O tomto svonu 
se vypravuje, ze pry byl kdysi na néjaké 
louce u Chvalgin nalezen, coZ upominé na 
krumlovsky zimecky zvon, Stierglocke, ktery 
byl od byka na nedalekém Kugelweité vy- 
hrabén, Ostatni dva véts{ zvony ulity v Pa- 
sové v r. 1762-1763. 

Staré hodiny, s nimiz maji Chvalinst{ jiz 
divno svatou trpélivost, tlukou étvrt3 na stary 
zvonek, ktery diive za ,umirdéek“ slouZil a 
ktery na sobé nese népis: ,Simon Vrndorfer 
guss mich 1657.“ Cimbal, na némz se celé 
hodiny oznaéuji, ozdoben jest antifonou de 
pace e commemorationibus comb.: ,Da pacem 
Domine in diebus notris, quia non est alius, 
qui pugaet pro nobis, nisi tu, Deus noster“. 

Do kostela se vchazi tremi vchody, kér 
i sakristie maji své zvld8tni dvéke, Pokud 
souditi lze, byvaly druhdy viecky tyto tii 
vehody gotické, Nejkrdsnéji zachoval se bo- 
haty portdl na jizni strané, proti Skole. Proti 
zhoubnému vlivu pffrody postavili péed nim 
predkové malou predsiiku, kebku, k ni% vedly 
taktéZ vysoké gotické dvéfe. AvSak opatrni 
potomei tyto dvéfe znatné vyzdili a snizili. 
Aby ale hoteni Gast zdiva byla néjak ozivena, 
udélali na nf dvé v lomeny oblouk vybihajfet 
diry. V této malé kobce naléz& se po levé 
strané stary, vysoky krucifix s letopottem 1615 
a pri ném sochy bolestné Matky a sy. Jana. 
Sousosi toto jest ale mdélo vkusné a zcela- 
dobfe udélino, Ze bylo z kostela sem p¥esta- 


ee ea 


veno, Portal z této kobky do chr4mu ve- 
douci jest prace piekrésné, umélecks, slohu 
gotického, Jest tetné a bohaté élankovan. 
Nadprazi spotivé na krakoreich a ozdobeno 
dvéma lupeny, uprostted nichz maly kitz. 
Tympanon ozdoben jest~ polovypouklymi pla- 
meny, nad nimiz se éte kalligraficky prove- 
deny ndpis: Jakob . 

Vstoupivsimu zadnimi dvermi do chramu 
naskytuje se pohled velebnj. Zadny sloup 
neprekazi rozhledu. Udiven pozdvihuje pout- 
nik bezdéky zrakii svych ku pfekrdsné v 
pravdé umélecké klenbé. Po celém stropé 
lodi, 12 m Siroké a 20 m. dlouhé, rozestira 
se ve vysi 14°5 m. sé protinajicich se Zeber 
a zauzlujicich se ve trech svornfefch, z nichz 
posledni (k presbytéiti) maje podobu koruny 
spletené svédéi, Ze stavba tato podniknuta 
pééi byvalych zboznych knézi zlatokorun- 
skych. Zebra ta upinaji se tak lehce po 
stropé, ze se zd4, jakoby sdélany byly z dreva 
lipového, a pec nad celou lodi tesdny jsou 
z kamene. Jako na stropé se zauzluji ve 
svorniky, tak zase na sténach sbihaji se v pif- 
pory. Posledni par pfipor (u kuru) neni 
uplné proveden. Mizi ve zdi, ukonten jsa 
vkusnym krakorcem, ozdobenym rozmberskou 
ruzi. Stavbu tohoto v pravdé umélého kle- 
nuti fidil zbozny a vysoce vzdélany knéz, 
po némzZ se nam také jesté jeden latinsky a 
1 vlastnoruéni éesky list zachoval, P. Michael 
Pils, rodék ChvalSinsky. Tyz vystavél r. 1488 
poutni kostel kéjovsky av Polné (Stein), a 
zoacné rozsifil kostel v Poleticich. Zemfel 
jako faréf v K4jové r. 1503. Zdejsi lid rad 
a ponékud is chloubou si a% posud vypra- 
vuje, ze, kdyZ chvalsinsky kostel se klenouti 
mél, nejprvé ona kaumennd Zebra z iplna po- 
stavena, jako néjak&é ohromné kostra, na 
zpusob, kamenného krovu a pak teprve, Ze jed- 
notlivé ¢Astky byly vyzdény. Krasny vitézny 
lomeny oblouk prepazuje lod od presbytare o 
stupei vyvySeného. 

I na klenbé presbytd‘e umisténa jsou 
zebra, avSak ne jiz tak lehounce se upinajict, 
ne tak rozmanité se protinajici jako v lodi; 
rozdélujit strop pouze v jednotvérné koso- 
étverce. Za to vsak rozdéleno jest pétistranné 
preskyterium hezéimi priporami, nezZ jaké jsou 
v lodi; zde vyzna¢éuji se kr4snymi hlavicemi. 
Také jeden pdr pripor neni zde uplné pro- 
veden Ztrdci se ve zdi, ukonéen jsa krakor- 
cem hlavici podobuym. 

V patrném odporu s krésnym slohem 
stavby jest sloh olidyu. Pivodné zajisté tak 
nebyvalo. Na misté nynéjsfho a% do stropu 
dosahujictho hlavntho oltéfe staval zajisté druh- 
dy jiny, mensi, se slohem kostela souhlasic(, 
jakoz souditi Ize z vysokého okna za oltatem, 


nyn{ ovsem zazdéného. Jaky pfivodni oltdr 
byl, ned& se nynf z nedostatku pamatek. vice 
urciti, avSak Ze byl ndkladny, za to rud{ jiz 
jednak obétivost staviteli a jinak skrovniéké 
zpravy o hrabivosti nepratel. 
Aékoliv Chvalsiny lez{ hluboko v Sumavé, 
nezistaly uktyty pted Setnymi nepFately, pod 
nimiZ celé naSe vlast v 17, st. ipéla a krvdcela, 
Dne 2. dubna 1611 dal passovsky arci- 
vévoda Leopold plukovnika Vaviince z Ramé 
verejné na budéjovickém ndmésti stiti; av8ak 
nemaje s&m prostfedki, aby zadrzany Zold 
vojakim vyplatil, trpéti musel, Ze Passovsti 
okolni mista a% do éervna tého% roku plenili, 
nasledkem tehoz ku pf. samo mésto Krumlov 
dluh 30°000 na sebe uvalilo. Poslednf RoZm- 
berkovié Petr Vok pijéil koneéné  arcivévo- 
dovi potfebuych penéz, natezZ vyplacené vojsko 
propusténo. Ale Budéjovitti se zmylili, do- 
mnivajice se, Ze nevitanych host{ svych prosti 
jsou. Dne 25. éervence piirazil k méstu voj 
440 muzt s praporem, v éele maje hejtmana, 
jenZ se rozkazem krdlovské komory vykazo- 
val. Mésto ale zdrdhalo se, oteviiti mu brdny 
své, natez, kdyZ ani do Krumlova se nedostal, 
na Chvalsiny se obratil a zde po 3 nedéle 
s lidem svym na obeen{ ttraty zZil.3) Chval- 
Siny tedy, nemohouce se jako Budéjovice a 
Krumlov proti tak mocnému nepfYiteli uzavriti 
a obh4jiti, museli jej, aé pred étyfmi lety 
(5. bfezna 1607) ohném o 27 domd piisli, po 
tri nedéle hostiti! Nez jesté vétsi nestésti 
je potkalo, kdyz dne 3. dervence 1620 Uhfi 
s poblizkého vrehu, Galgenberg zvaného, kr4- 
lovskou posddku ve Chvalsindch pfepadli a ji 
vypudili. Utekla se do Lhenic. Zufivei ti 
zavrazdili tehdiz 13 obéant, vyplenili domy 
i faru, odehnali 80 kusi dobytka a zapdlili 
cely méstys, Jediny kostel unikl poZ4ru, 
avsak neunikl pf¥ece vSem pohrom4m onoho 
bouflivého véku. Byl€ oloupen o své skvosty, 
a ke vsemu tomu konaly se v ném prote- 
stantské sluZby Bozi, kazalo se v ném na po- 
tupu katolického n&bozenstvi. V preshytdri 
pred oltéfem nalézaji se dva néhrobni ka- 
meny, Zz nich% kaZdy nese na sobé vytesany 
kalich. AZ po dnegsn{ den udrzela se zde 
povést, Ze na téch mistech pochovdni jsou 
dva protestantsti pani. Bohuzel, neni népis 
nyni jiz citelny. Tataz povést i vypravuje, 
ze tehddz pravovérnych kfestani bylo tak 
milo, Ze se ke svym poboZnostem schazivali 
do nynéjsi — farské kuchyné. Jak dlouho 
zdejsi chrdm P4né znesvécovén byl, nedd se 
vice urtiti. Sporé zprivy kladou ke dni 
2. inora 1621 tuto poznamku: Opat (zlato- 
korunsky) Jiti Huber vysvétil zdej8i kostel 


3) Budivoj, 2. prosince 1877. ¢. 96. 


oe ee Oe 


a pri té pYilezitosti nadélal vyloh za — 
A kr.! Tytéz zpravy zminuji se dfle, ze Své- 
dové s hlavniho oltéte vzali stfibrnou sochu 
sv. Matis velikosti ditéte. — I stalo se 
asi, Ze pivodni goticky oltdi, jsa 0 své skvosty 
oloupen, i jinak seSel a schudl& obec Ze 
nemobla na jeho okrasu potiebného ndkladu 
sehnati. Teprve za ctihodného opata Matéje 
Ungara, jehoz chvdlu paméti korunské i k4- 
jovské hldsaji a jenz fidiv po 331/, roku 
Zlatou Korunu dne 8. prosince 1701 v po- 
vésti svatosti zemfel, postaven na misté sta- 
rého, zajisté jiZ valné seslého oltére nynéjst, 
8 pevnym tabern4kulem uprostied. Na pt- 
vodnim oltd4fi nebyl pry svatostének, za to 
vwsak po strané evangelia nalézal se krdsny, 
samostatny, z kamene tesany taberndkul, o 
némz ysak dnes nikdo Hci neumf, kam se 
podél. Rezbétsk& prace na novém olt4ii zak- 
kordovana s Martinem Lindenmayerem z Krum- 
lova za 400 zl. Dne 7. kvétna 1688 jest 
z Krumlova piivezen a v osmi dnech posta- 
ven, Na den 16. mdaje t. r., totiz v nedéli 
4. po velikonoci, kdy se od nepaméti slavila 
a posud jesté v prifafenych vesnicich slavi 
pamdtka posvéceni chramu naseho, posvétil 
jej nejd. opat Ungar s4m a prvni msi svatou 
na ném slonzil domécf farét Albericus Ho- 
belsberger, z fidu cisterciakiv ze Zlaté Ko- 
runy. Oltdini obraz pYedstavoval sv. Mart, 
jiz se nové yzkiiseny Spasitel jako zahradnik 
divi poznati. Byl pry to obraz velmi krasny; 
pozdéji v8ak, aby se pro jiny obraz nékolik 
loktti plétna uspoyilo, pfemalovan. Nyndjsi 
oltétni obraz: sv. M4ii u nohou Spasitelo- 
vych v domé Farizeové, malovén jest v kra- 
soumné jednoté prazské od p. A. Lhoty. Vyty- 
kaji na ném pfyi osobé Pané velké rozméry,. 
Po strandéch olt4tniho obrazu jsou polychro- 
mované sochy sv. apostoli Petra a Pavla, 
taktéz z krasoumné jednoty prazské za 475 21., 
jeZ oproti starobylé tradici oba svétce velmi 
mladé pfedstavuji. Cely hlavni oltdt m4 troje 
oddéleni s vice obrazy a sochami a zasluhuje 
v tom ohledu zajisté zvlastni pozornosti, aby 
byl co nejdiive odstranén, oltétni obraz opét 
sochou sv. Méff nabrazen, aby vychdzejfci 
slunko barevnym oknem celou svatyni jiz 
brzy oz4fiti mohlo, Mimo hlavnf oltdt nalé- 
zaji se jesté v presbytati dva vedlejsi oltdie 
a taktéZ jiné dva v lodi. Vsecky tyto ve- 
dlejs{ oltéte obstardvaji od nepamétnych dob 
az po dnesni den jednotlivi temeslniét{ ce- 
chové, kteriZ aZ posud jesté u nds Zivort, 
v urtity ¢as se schdzejice a na jisté dny mse 
sv. za sebe a za zemiclé své spolutidy slou- 
Ziti davajice po starodavném zvyku, jejzZ opa- 
tové korunsti, jakoZto byvalé yrchnost chval. 
Siask4, zayedli, 


V presbytati pri evangelu{ strané stojf ol- 
tik cechu pekarského; Celoy obraz, pribuzenstvi 
Kristovo, pofizen r. 1676 Pévodné zasvécen 
ssy. Kosmu a Damianovi, jichZ obraz aZ 
podnes nad éelnym se nalez4 . Zvldstni po- 
zornosti zasluhuje mensa tohoto oltaére, kter4z 
chatrnymi prkny jest zabednéna. Jest cela 
gs tesaného kamene a po krajich dvojndsob- 
nymi Zebry ozdobena, Po pravé strané to- 
hoto olt4¥e aneb snad na jeho mfsté stdval, 
trv4m, az do r. 1688 onen kamenny svato- 
stanek a mozn& Ze i pravé na této krdsné 
pracované mense. 

Mél bych také upozorniti na krtitelnu, 
které hned vedle na vysokych, tenkych no- 
hich stoji. AvSak lépe jest, vSimnouti si té 
pivodni, staré, kamenné kititelny, které venku 
pred kostelem na desti a mrazu lezi, Cekajic 
aZ se nékdo nad nf ustrne a ji — rozbije. 

Naproti olt4fi pekartv stoji, jakozZ v 
kruzbé okna barevné nizky naznacuji, oltar 
cechu krejéovského, zasvéceny nyni sv. Janu 
Nep. Celny obraz, z minulého stoleti, pred- 
Stavuje sv. Jana, an klece na nebe jest vzat. 
Jest pékné pracovén. Zdkladni kamen k to- 
muto oltéi#i polozen a zasvécen jest puivodné 
na pocest sv. mucednika Floriana a sice od 
korunského opata Jakuba na den sy. Luk4ése 
r, 1542 za zdejstho fardte P. Michaela. Die- 
vend socha sv. Floriana umisténa jest nyni 
na vrchu oltdte. Pivodné nalézal se u ni 
jesté horicf domek, jejz svétec vodou z né- 
doby uléval, Kdy% vsak due 6, fijna r. 1808 
prvni biskup budéjovicky Jan Prokop Schaaff 
gotsche pri zdejsim kostele generdlni visitaci 
odbyval, porudil, mimo jiné, tento domek i 
nddobu z ruky svétcovy odstraniti. A tak 
stoji nynf jeho socha s pozdvizenou rukou 
— bez vyznamu, Na mense tohoto oltdte na- 
lez4 se za sklem obraz sv. Bernarda: ,,Vera 
effigies s. Patris Bernardi,“ prdce v skutku 
umélecké, jiz se posud kazdy, kdoz zdejai 
chram navstivil, obdivoval. Soudic dle pisma 
pochazi z druhé polovice 17. stoleti, avsak 
“ivost barev, vyraz tvdéte jsou tak jasné a 
zachovalé, jakoby obraz teprve nedayno z umé- 
lecké dilny byl vyésel. 

O vytézny oblouk v lodi opfr4 se taktéz 
dv6 vedlejsich oltdti. — Oltéé po levici, 
jehoz tpravu obstar4vé cech tkalcovsky, za- 
svécen jest Panné Marii na nebe vzaté. Celny 
obraz jest beze vii ceny. Zajimavéjsi vsak 
jsou postranné sochy sy. Sebestiana a Rocha 
a pak tumba. Na té nalézé se 13 osob bidné 
vymalovanych. Rozdélenf poli jest na prvy 
pohled pochybené a mimovolné napadd n4m, 
zdali snad malit, maluje téchto 12 apostolt 
kolem Krista, nemél pred sebou néjaké staré, 


i snad jiz porusené predlohy, jiz neporozumél, 


ee ee 


ku pr. 14 pomocnitki? Mimochodem budiz 
podotknuto, Ze se na den sy. Fabiana a Se- 
bestiana se syét{ ve Chvalsinaéch maly sv4tek 
a Ze nejstarsi éeskd listina zdejsi a sice cechu 
pekafského datovana jest roku 1463  ,ten 
eztwrtek swatych muczedlnikuow boziech Ffa- 
biaua a Ssebastiana.“ Zdali by vsak kdy v 
zdejsi krajiné bud mor neb jin hliza byly 
Fadily, 0 tom nestdv4 Zddnych paméti. 
Z pravé strany jest oltd? sy. Linharta. 
pravu na ném obstardv4 cech obuvnicky. 
Vedle tohoto olt4te zavéSena jest na pilfti 
vitézného oblouku dievénd kazatelna, na niz 
se ze sakristie vystupnje. Jest skroynym dé- 
dictvim, které% chval’insk4 svatyné od ko- 
runské, své matky, po jejim zruSeni obdriela. 
Ozdobena jest reliefy novozikonnymi a sym- 
bolickymi sochami: Viry, Nadéje a Lasky. 
Vysoky klobouk zakonten jest sochou Matky 
Bozi obkliéenou andély, pod nimiz kleéi sy. 
biskup. VSecky sochy jsou bile natiéeny a vy- 
jimaji se od lesklé, hnédé kazatelny velmi 
dobre. 

Ale ne tak hezky vyjimaé se dvojé hur. 
Spodni, pivodni, jest kamenny a spociva na 
dvou étyrhrannych sloupech. HofejSi kir 
dali si postaviti r. 1846 hudebnici. Potfebné 
diivi dal pan farai, prkna sousedé. Myélénka 
ta byla zajisté nestastnd. Kdyby se byly tii 
Ctyrti starych lavic z lodi vyhodily, bylo by 
Se ziskalo vice m{ista neZ druhou kruchtou 
a kostel by byl ziskal — v obojim ohledu. 
Diazba v lodi po¥izena ptisobenim fardie 
Stanislava Placedy v m4ji a v Gervnu r. 1778. 
K tomu cfli pouzito z vétsi ¢Asti starych nd- 
hrobnikti ze hrbitova, jenz se, jako vibec, 
prostiral kolem kostela, V letech 1797 az 
do 1798 zalozen novy hibitov za méstysem 
a znendhla zdi ohrazovin. Kdyz pak r. 1841 
Stary hibitov byl srovndv4n, objeveno pod sa- 
kristif sklepeni, o ném% pry diive nikdo ne- 
vedél. Naplnémo bylo ztiplna kostmi jez pak 
Sebriny a na mnohych firdch na novy hibi- 
tov odvezeny jsou. 


* 


Pri velkém poZzdru dne 4, tnora 1808 
zachovala se na fate zvléstni néhodou jen 
jedina listina na pergamenu, datovand v Rimé 
za papeze Julia II. posledniho dne z4¥i 1508, 
vy niz uvedeni kardindlové, ,,cupientes, ut 
capella ad altare Sanctae Mariae virginis si- 
tum in Eelia Marie Magdalenes in opido, Chal- 
sching congruis frequentetur honoribus ... “ 
za jistych podminek na jisté dny odpustky 
100 dni udéluji. Kaple, o niz v uchované 
listiuS feé, nemiize byti Zidn4 jind, leé ona 
mald rotunda, do niz se z kostela velkym 
portélem k seyern vchdzi a kterézZ se u nds 


fiké: kaple rizenecké, Nad portdlem nalezé. 
se freskovy obraz: ,Zvéstovani Panny Marie“ 
a tato dvé chronografica: 

Po levici: FLorete fLores rosar|] qVasi 
LiLla oLete & fronDete In gratlaM (Ec. 39, 19.) 

Po pravici: FLores Me! fr¥CtVs DeCen- 
tes honorls (Ee. 24, 23.) 

Letoéet ten (1762) oznaéuje rok, kdy 
kaple malbami na obmitce ozdobena byla, 
Pod obrazem: ,Zvéstovani P. Marie“ nalezd 
se na portdlu znak opati Zlatokorunskych 
ozdobeny mitrou a berli. Rozdélen jest kif- 
zem na Ctylti pole. V prvém poli (po levici) 
vyobrazuje se ovénéeny kiiz a pod nim Be- 
ranek, v druhém poli (pod predeslym): pelikaén 
vlastni krvi mladata Zivici, v ttetim (v hote- 
oim po pravici): Panna Maria Kajovské a ve 
étvrtém: dp stojicf na zlaté korané (pomf{- 
jejicnost). 

Kopule kaple ozdobena jest malbami od 
proslulého bratra Lukése ze Zlaté Koruny, 
Zndzorhuji prekradsné modlitbu: ,,Pod Tvou 
ochranu se utfkime* a pak nékteré vyjevy ze 
zivota sv. Dominika. Oltéfni obraz, taktéZ 
od bratra Luk4se malavany, predstavuje Pannu 
Marii se Synem, ana svaiému Dominiku nize 
v-pravo kleéicimu riZenec poddva. Proti sy, 
Dominiku kleci sy. Katetina Sienské. O tomto 
obrazu slus{ poznamenati, Ze prvobiskup Jan 
Prokop Schaaffgotsche pfi vySe udané své vi- 
sitaci rizenec na ném zabarviti kazal. Nej- 
novéji vSak jest riZenec ten opétné jiz pri- 
malovin. Uprayu celého oltd#e obstarava po~ 
éestny cech kovaéti, zimetniki a kolaru. 

P¥i onom velkém pozdru r, 1808 sho- 
Fela, jak jiZ svrchu praveno, i sindelova stiecha ~ 
na této kapli, kteréz pak po dvé leta nepo- 
kryta zistala. Dest pronikl az do vnitr a 
porusil kraésné malby. Prace stukova a né- 
které pozlacené ozdoby opadaly. -— Teprve 
r. 1835 opravil u¢inénou skodu z dobrovol- 
nych piispévki p. Felix Faber z Prachatic; 
avéak tato oprava nevyrovnala se ani zdaleka 
pivodni praci. Ponévadé vSak pifispévki byio 
prilis m4lo, neZ aby na ,,celou opravu* sta= 
tily, bylo diivéjsi pozlaceni, jakoZ i 15 ri- 
zeneckych tajemstvi zabfleno. Teprve v mi- 
nulém desitileti proved! Prachaticky p. Lud. 
Tilp celou oprava k tplné spokojenosti, — 
Proti dvétim, jimiZ se ze sakristie do této 
kaple vch4zi, nalezal se ptivodne obraz pred- 
stavujici bitvu krestani u Lepanta. Na 
mist’ jeho nalezd se obraz sv. ,tti kraliv“ 
a jemu naproti, nade dvermi, ,uték do Egypta%. 
Oba maloval p. Tilp r. 1867. 

Aékoliv vnitini tiprava tohoto milého 
chramu neni provedena v slohu souhlasném, 
gotickém, ptece zasluhuje cely chraém vetsf 
pozornosti, neZ jakou mu cestovatelé posud 


BAA ay Oe, 


vénuji, zvldsté stavba sama a préce kame- 


nicki.) Co se této tyée, osméluji se jesté | 


*) Nebylo by mozno doplniti popis pfrilezitostné 
illustracemi bud kreslenymi, nebo fotografo- 
vanymi? Pidorys, prisek, vnitfek perspek- 
tivni, zevnéjsek, portal, ornamenty, staré men- 
sa, stard kititelna a pod. Také nakres pole- 
tického kalicha byl by velevitany. 

Pozn. red. 


upozorniti na kaplitku, kter& stoji vy Cerve- 
ném Dyore za parkem v lesech kfenovskych. 
Nazyvi se , Waltersruhe* ; postavena a vysvé- 
cena byla r. 1841, aby zde ulozena byla 
mrtvola dvouletého ditka Waltera ze Schwar- 
zenberkt. Nad jeji portdélem nalez4 se ka- 
menny kiiz, ovinuty véncem 2 ruzi. KitZ 
i vénec pracovény jsou z jednoho kamene a 
vseobecné se povazuji za préci velmi umélou, 


Sloh goticky. 


Pise F. J. Lehner, (Pokraé.) 


(Zékladni zivlové. — Oblouk lomeny.) 


Novy duch podrzel starou tradici. Ro- 
minsk4 basilika klenut4 zistala zdkladem, na 
ném% novy sloh své dilo budoval. Vzdyt bo- 
bosluzba, jeji potrteby a jejf udéelové se ne- 
gménily. Stari Zivlové v novy zpisob pouze 
preménéni jsou. Nebylo treba vymysleti teprv 
zevnich pomtcek. Byly jiz pohotové a zby- 
valo pouze, aby dileZitost jejich ocenéna a 
v konstruktivni soustavu slouéena byla. Ten 
dimysl zrodil se v hlavdch stavitelii severo- 
francouzskych. Zakladni tvar pidorysu ztstal 
beze zmény. Zvolena jest bohata forma z4- 
vérku chorového s ochozem kaplemi ovénéenym, 
jaka jiz v romd4nském slohu v Burgundu zdo- 
micnéla, Odtud pochazi téZ pétilodni zalo- 
Zeni hlayni lodi a tiilodni budovy kifzové, 
jako taméjsi kathedrély mivaly. Také nejda- 
jiz difve na mnohyech mistech. Opérdku 
(opéraciho pilffe), ktery jiz na mohttnych 
vodnich stavbach fimskych se vyskytuje, uméla 
dobée pouzivati architektura romdnsk4 a také 
spéra (opéraci oblouk) pfichdzivi namnoze 
na romdnskych budovach. 

Lomeny oblouk posléze jiz divno zdo- 
micnél ve slohu prechodnim a uZivalo se ho 
disledné nejen pri oknech a portdlech, nybrz 
téz na klenbé. Nasledujici pojednani visak 
zjeyné uk4éze, Ze gotickou architekturou tento 
tvar zcela novym duchem pojat a vyvinut byl. 

Zamyslime li dvé opory spojiti obloukem 
kulatym, stfed jejich vzddlenosti bude téz 
stfedistém polokruhu, ktery ops4n byti m4. 
Vezme-li se v8ak radius vétsi, a optse-li se 
nim kruh s té i oné strany, oba segmenty 
budou se protinati dive, neat s kuZzdé strany 
étvrtina kruhu opsdéna byla; povstava takto 
oblouk sklddajici se ze dvou segmentai kru- 
hovych, ktery obloukem lomenym slove. V tadé 
jinych tvaré konstruktivnich Ize oblouk lo- 
Meny prdvem nazvati zdstupcem volnosti a 
neodvislosti, Nebot je-li mezi dvéma opéra- 
cimi body pouze jeden oblouk kulaty mozny, 


lze nad nimi opsati podle libosti vétsi neb 
mens{ poéet obloukti lomenych, sestrojenych 
z kruhu mens{ho neb vétsiho, jak hned pfi- 
klady dovozeno bude. 

Lomenym obloukem pojmenovén byv4 
kazdy oblouk skladajici se z dvou neb vice 
kruhovych segmenti, které se protinaji v thJu 
jakémkolivék. Jsou ndsledujici hlavnt tvary 
oblouku lomeného sefadéné pokud mozno po- 
stupem chronologickym: 


a) Lomeny oblouk twpy, mnohdy téZ roman- 
skym zvany 


(obr. 178.), jest v temeni 
svém malo lomeny a zhusta 
Kulatému oblouku velmi po- 
dobny. Oba kruhy, z nichZ 
se skladé, maji stfedy velmi 
blizké tou mérou, Ze byvé 
veliké pozornosti treba, aby 
naleznul se lom malo zna- 
(Obr. 178.) telny, kterym se lisi od 
kruhu uplného, Tento tvar lomeného 
oblouku vyskytuje se zhusta na stavbach 
z potétku gotické periody a opakuje se 
zase ku konei obdobi gotického v posled- 
nich letech XV. a na poédtku XVI. stol. 
b) Lomeny oblouk ostry ti lancetovy (obr. 179) 
skladajici se z dvou obloukdé, jichz stiedy 
vné lomeného oblouku lezi; tim se stava, 


CObr. 179.) 
ze délka base jest kratsi neZ polomér, 
jimz oblouk se opisuje. Nazyv4 se lance- 
tovym pro podobnost s ndsirojem chirur- 


(Obr. 180.) 


gickym, jehoZ jménem se vyznacuje. Po- 
dobuost tato stévé se jesté ndpadnéjai, 


— 19 — 


jest-li Ze — jak nékdy byv4 — oblouky 
se prodloudi pod ¢aru stiedisek. (Obr. 180.) 

c) Stejnoramennym nazyva . 
se onen oblouk lomeny, 
(obr. 181,) jehoz sttedy 
se nachdézeji na konci obou 
bodi opéracfch, a ktery || 
Se opisuje celou délkou Yam 
této vzddlenosti, tak ze v “=m 
ném Ize sestrojiti trojhran — 
stejnoramenny. 

d) Lomeny oblouk zvyseny 
(ob. 182.) prodluzuje seg- 
menty své pod linii vlast- 
nich stfedi dyéma dilci 
kolmymi a rovnobéZnymi. 
Vyskytuje se ¢asto v cho- 
rech velkych chrami. — jj 
Posledné jmenovanych tii tit 
tvara oblouku lomeného 
pod literami b, c, d uZi- 
valo se zejmena ve XII. 
a XIII. stoletf, 

e) Trirohym nazyya se (ob- 
louk Jomeny (obr. 183.) 
jehoa sttedy nach4zeji se - 
na basi a sice v bodech, 
které povstdvaji, jest-li = 
ze zikladni é4ru na tri — 
stejné dily délime. Druh eT) 
tento vyznatiti jest tim dilezitéjsi, proto 
Ze mnozi tifrohy oblouk lomesy vynechd- 
vaji a tim jménem vyznaéujf onen, ktery 
jsme popsali pod literou c. Vyskytuje se 
ku konci’ XIII. st. a jest velmi zobecnély 
na stavbach XIV. a XV. véku. 

—) Lomeny oblouk prohnuty (obr. 184. 185.) 


(Obr. 185.) 


sestrojuje se pomoci oblouku ze étvero 
stfedisk; kaZd& strana m& dva kruhové 


stfedy, jeden vné, druhy vnit? a sklad4 
se ze dvou segmenti kruhovych proti 
sobé postavenych, ¢&{m% spodek kon- 
kavnim a svrsek konyexnim se stdv4, 
Jsou dva drahy tohoto tvara, jeden nizéi, 
druhy vy8sf. Obou uZivalo se vy XV; a 
XVI. véku. 

J) Oblouk tudorsky, nazvany po krali, ktery 
byl na trinu anglickém v dobé, kdyzZ v 
zemi vseobecné v obyéej vchdzel, tvori se 


(Obr. 186.) 


‘Obr. 187.) 

ze étyr obloukt, jejichZ sttedy nachdzeji 

se yesmés u vnitt lecmeného oblouku. 

Obr. 186. ukazuje jeho nejstarsi_ tvar, 

ktery se vyskytuje na anglickye’ stavbach 

vétsinou v XV. stoleti; a obr. 187. uka- 
zuje tvar mnohem pozdéjsi, jehoz se uZi- 

valo obecné koncem XV. a pocétkem XVI. 

véku. Angli¢ané nazyvaji prvnéjsi oblou- 

kem ¢tyrcentrovym a druhy stla¢enym. 

Mezi témi dvéma extremy vyskytuji se 

éetné odridy. 

Oblouk tudorsky spatéuje se také na 
nékterych stavenich kontinentu zbudovanych 
Vi XW eave de vet. 

Oblouk lomeny poziv& pred kulatym 
dvoji vyhody. Nim lze jednak spojovati riznou 
vyzddlenost oblouky stejné vysokymi, jednak 
ze statickych dtivodi ma znaénou pfednost, 
Za jedno mohou lomené klenby pri kazdé 
Sifce a libovolné vySce stavéti se a staly se 
proto nutnou pottebou pii vysokych, boéni 
lodi p¥evySujfetch lodich sttednich. Za druhé 
umensuje se znaénd lomenym obloukem roz- 
pindni a tlak. Pri oblouku kulatém rozpt- 
naji se jednotlivé kameny mocnéji, plodice 
proti sobé tlak mnohem vétsi a pisobice 
tihrné silnéji na stranice. U oblouku lome- 
ného jest rozpindni mensi, ¢imZ i tlak se 
zmeusuje, prechazeje vice do sméru kolmého, 
nez postranniho. Kolmy tlak pfijimaji na 
sebe pilife na nejmensi miru hmotné sily ob- 
mezené, kdezto postrannt bez toho jen maly 
tlak odvadi se na venkovské spéry a témito 
pak na venkovské pilite. UdZiva-li se vesmés 
oblouku lomeného ku sklenuti prostor, Ize 
vyvésti stavbu sklidajicf se z jednotlivych 
mocné tvorenych Glinki do vysky vidy Sti- 
hlejsich a lehéich. Na této zdsadé zakladd 
se novy sloh, (Pokraéovant.) 


—— ae, 


— 3) — 


Staré zpravy o fardch Ceskych-) 


Podava Aug. Sedlacek. 


Vil. Ratiborice. 


Fardéové: Mikula’, faréf v Purkarci, po- 
tvrzen vr. 1391 dne 19. kvétna sméniv si 
misto své s Petrem. 

Chval, fara ve Svojanové (Litom. diec.), 
potvrzen r. 1392 dne 7. kvétna, dostay faru 
tu vyménou s predeslym. 

Pyibyslav, faraét Janovsky, zméniv faru s 
Hermanem potvrzen r, 1412 dne 20. ledna. 

Mikul48, fardt v Pravoniné, potvrzen 
r. 1417, 18. tinora po odstoupeni Pfibikové. 

Patrony byli: 1391—1392 Jan Médé- 
nec, mésténin vy Usti nad Luznic{; 1412 Petr, 


farsi Vozicky, a Jan z Ratiboric, bratri, sy- 
nové snad predeslého (Tomuto Petrovi vedle 
starého syédom{ archiv 1.180 fikali Kobyly 
D&bel; zemiel za v4lek husitskych asi r. 1428.) 
R. 1417 poddvali sem faréte Jan Prastovic, 
farét v Usti, a Jan Médénec z Ratibotic. 
Jan Pragtovic byl napfed farétem v Ol- 
bramovicich, roku 1393 dostal se do Tuéap, 
odtud r 1401 sménou za fiditele Spitéla v 
Usti a koneéné r. 1409 za fardie tudiZ. 


*) Viz Method r. IY. str. 68, 81, 116 


Prehled cirkevné-umélecké ¢innosti v Praze 


roku 


V minulém roce byla ¢innost na pidé 
uméni cirkevniho dosti poZehnand a zazna- 
mendv4 se tuto jako léta minuld strucny se- 
znam vytvori uméleckych od nejéelnéjsich 
umélei prazskych vyvedenych. Jevi-li se tim 
jednak Zivot i smér v oboru dilezitého od- 
vétvi kulturnfho u ndrodu éeského, jednak se 
tim poskytuje budoucim déjepiscim vypiso- 
vénim nejuslechtilejsiho vyvinu duSevniho se 
zanasejicim spolehlivy material. 


Architekt: A. V. Barvitius: Nakresy 
a rozpotty na budouct farni kostel svatého 
Vaclava na Sinichové. Na z4kladé navrhu, 
ktery pred ¢asem méstsk4 rads Smichovska 
architektu Ullmanovi, mezi tim na venkovsky 
statek se presidlivsimu svétila, vyhotovil ar- 
chitekt Barvitius ndkresy a rozpoéty na novy 
farni kostel smichovsky, které v ¢ervnu m. r. 
jak od méstské rady, tak od stavebniho ko- 
mité schvdleny jsou. 

Nékresy kostela v Nigebohdch jsou od 
uroz. pani hrabénky Herbersteinové schvdleny 
a zddéno pouze, aby projektovanéd kamenna 
prilba bridlicovou, kamenick& prace cihlovou 
nahrazena byla a od vnitiniho vyozdobeni 
prozatim upusténo bylo. (Z Akademie kre- 
stunské.) 


Bohaté sbirka pfvodnich ndkresi na 


kovové nacini kostelné minulého roku o no- 
vych 27 list rozmnozena a cyklus tim zpt- 
sobem po étyfleté, disledné praéci prozatim 
zakonéen jest. Uplu& sbirka dité nynf 80 
listi, a sice: kalichy 40 listi, ciboria 10 1J., 


*) Viz Method roé. V., str. 5. 


1879.*) 


monstrance 4 1., mesSni konvicky 1 1, reli< 
kvidée 4 1, pateny 1 1. retizky ndprsni 11, 
kiizky na relikvie 2 1,, nédobky na sv. oleje 
21, lodky 11, kaditelnice 4 1, kropenky 
11, lampy 31, vdsy na kvétiny 1 1, svicny 
5 1, Podotknouti diuzno, ze muohé listy k vali 
dokonalosti dva- i ttikraét prepracovany jsou. 

Nova fada potina vznikati objedn4vanimi 
v Akad. kfestanské rizné se naskytujicimi. 


Architekt Josef Mocker: Podrobné 
nikresy pro hlavni kostel svatého Vita na 
Hradéanech, zejména hlayniho a obou bod- 
nich portali; dohotoveni kameného oltdrve v 
kapli svat.-Annenské u sy. Vita; n&kresy a 
provedent t/% oken do kaple Pernstynské z ka- 
thedralniho skla barevného; podrobné ndkresy 
na kanovnickou residenci bliz kostela svat.- 
Vitského. (Jednota sv.- Vitskd.) — Nakresy 
na olté¢ do kaple nového proboSstvi na Hrad- 
éanech. (Objednal vdp. probost Wiirfel.) 

Dokonéent véze sv. Jindricha a nakresy 
na dostavént prasné véze v Praze. (Méstska 
rada pragska ) 

Vyvedeni hlavnich oltd?t slohu gotického 
v Teléi na Moravé, v Telect a v Dobricta- 
mech; zhotovent stiibrné, skvost. monstrance 
gotické pro biskupskou kathedrdla brnénskou 
od nejd. kr. kapitoly brnénské vénovanou ; 
nakres na gotickow monstranci do Piedmostf 
a ¢eské Hrabiné; nakres a vyveden{ mramo- 
rové k¥Ftitelny s poklopem a Zeleznym nosi- 
éem, bohaté polychromovdno, do Pohofelic na 
Moravu. (Z Akademie ki'estanské ) 

Néhrobnik pro + spisovatele a fardiée 


ORE eee 


Tom. Novaka (objeduali spoludei a piutelé | 


zvécnélého). 
Architekti Antonin Baum a Bede. 


Malit + Josef Hellich: Oliasni ob- 
vagy na legendérni hlavni oltét sv. Martina 
ve Msené; krigovd cesta pro farni kostel 


Miinzberger: Restawrace kostela a vyvedent | v Cerném Kostelci. (Z Akad. krestanské.) 


hlavntho a krigového oltdve vy poutn. chrému 
Pané sv. Janav Nepomuku; postaveni hlav- 
niho oltd*e sv. Martina slohu romanského do 
nové zbudovaného kostela farnfho ve Méené; 
dohotoveni hlavniho oltd*e slohu renaissan- 
éniho a kazatelny do dékan. kostela v Ho- 
stouni po pozéru znovu ziizeného; ndkresy 
na vnityni ozdobu a oltdi do pamatného ko 
stela romanského na Ripu; nakres na novy 
hlavni oltdy do farniho kostela v Husinci ; 
dvé mramorové kititelny; postaveni velkého 
krize s kamennym podstavcem uprostied hibi- 
tova v Podébradech. (Z Akad. kiestanské.) 

Stard roménské kaple sv. Martina na 
Vysehradé novym portélem opatifena, uvniti 
vydlazdéna a dekorativni malibou okrdglena. 
(Nakladem vys. dp. Fr. Kociho, kanoynika 
na VySehradé.) ; 

Sochaé Ludvik Simek provedl tri sochy 
z kamene dulmatského medolino (v Pole) pro 
oltér v kapli sv. Annenské u sv. Vita a sice: 
sv. Annu,sediei a Panenku Marii vyuénjici; 
pak dva sv, patrony malifi, co ochrancti jed. 
noty viast pratel uméni vytvarného v Cechach, 
které celou kapli vlastnim ndkladem zif- 
dila: sv. Lukadse driziciho obraz Madonny ze 
St. Maria Maggiore, jejiz pivod se svétci pfri- 
pisuje a sv. Methoda s obrazem Vykupitele 
Zehnajiciho v rukou. Je-li prvni patronem 
malffi vubec, jest tento patronem éeskych 
malffi a umélei vytvarnych zvldsté. Sochy 
5’ vysoké maji lemy a obruby rouch pozla- 
ceny. Obrdzky na deskéch vytazeny jsou v 
éervenych kontirach na zlatém pozadi. 

(Objednala jednota vlasteneckiych pidtel 
umént v Cechdch.) 

Skica sv. Vdclava na nové probogstvi 
Hradéanské. (Objednal wdp. probost Wiirfel.) 


——-_ 


Malift a prof. Frantisek Sequens: 
Cartony na figurélni t4st t¢ novych oken 
kaple pernstynské v chramu P4né svat. Vita 
na Hradéanech. Dvé vénoval vys dp. skola- 
stikus Jandourek a predstavuje se na jednom 
ovata rodina*, ana druhém ,JeZiSek svat. 
Antoninu Pad, se zjevujici* ; kromé toho sv. 
apostolé: Jan Evangl. a Tomas. TYeti okno 
vénoyané od J. EK. pi. Leopoldiny hrabénky 
Thun-Hohensteinové lici oslavu sv. Jana Ne- 
pomuckého mezi dvéma andély nesouc{mi vi- 
téznou palmu a korunu muéedlnickou; pod 
obrazem pak postavy svatych patrondi rodiny 
don&torské: svat. Bedtich a svat. Leopold. 
(Z jednoty sv.- Vitské.) 

Kiizova klenba kaple Martinické u sv. 
Vita ozdobena ¢étvero allegorickymi figurami 
predstavujicimi; Viru, Nadéji, Lasku a Po- 
koru. Ornamentdln{i Gast celé kaple doko- 
nina jest. Malovéno nékladem J. EK. Jind?. 
hrabéte Clam-Martinice. (Z jedn. sv. Vitské.) 


Obrazy tabulové: svat. Jakub, oltétni 
obraz pro chrém Péné v Zeleticich na Mor.; 
Veraikon pro far. chram P4né v Jaéchymoyé, 
(Z Akademie kiestanské.) 


Nadért ,Nanebevzet{ Panny Marie* pro 
malby v apsidé staroromdn. kostela vy Mohel- 
nici, (Nakladem patrona J. E. Arnosta hra- 
béte Waldsteina.) 


Malit + Jan Sverts: Celd kaple sv.- 
Annenskaé vymaloyana. Spatfujf se zde nej- 
a legenddrni lfi¢enf Zivota mAtete jeji, svaté 
Anny. V malovaném okné rodokmen Roditky 
Bozi. Ndkladem jednoty pidtel vlasteneckého 


umént v Cechach, Tine’. 


Z Akademie kéestanske. 


Dar biskapsky. J. biskupsk4 Milost nejd. 
pan Dr. Karel Pricha, ktery roku minulého da- 
roval Akademii kresfanské Gtyti statni obligace, 
vénoval pravé tstavu nasemu zase 135 zl. na ho- 
tovosti. Slechetnému darci a mecendsi kfestan- 
ského uméni ,zaplat Pan Bih!* 


Druhy odkaz. Prvni knéz, ktery v zAvéti 
pamatoval na Akademii kiestanskou, byl + Simon 
Mottl, farét v Cervené ReGici. odkazayv ustavu to- 
muto nékolik uméleckych predméti pro kiestanské 
museum a 100 zl. na hotovosti. K prvrimu pfisel 
nyni druhy odkaz, Zaslouzily pred neddvnem v 
Panu zesnuly dp. Frantisek Rezaé, farat v Litni, 
odkazal Akademii kiestanské 100 zl. 


Vlastenecti ' 


knéZi a milovnici uménf cirkevniho, jako za Ziva, 
i umfrajice pamatuji na zamilovanou Jednotu, pé- 
stujicef védu a uméni vy duchu kfestanském. Nenf 
jiz pochybnosti, Ze po ptikladu prvnich dvou dé- 
stojnych knézi pamatovano bude v zavéti na Aka- 
demii kiestanskou od veskerych Cirkve a vlasti 
miloynych prdtel ustavu tohoto. Laska nevymird, 
Co miloval élovék za Ziva, neprestéva milovati i 
po smrti. Jistina takto ulozend ponese bohaty a 
pozehnany urok. V prsou éeskych knézi laska a 
obétovnost nevymira. Darcové, kteri takto zivé 
pomniky buduji si v sinfch jednoty védecko-umé- 
lecké, ziistanou u vdécné pamatce, Velkodusnym 
dobrodinciim po praci vérné vykonané sladce se spi. 


awe LO? Se 


Odbor umélecky. — Zprava za mésic Gnor. 


1. Vyrizené zalezitosti, 
Hlavni olta* svat. Martina ve Msené. 


vegvers 


iidili architekti Baum a Miinzberger. 

Hlavni olta# a kazatelna pro farni 
chram Pané v Hostouni. Hostounsky chrém 
Pané vyhofel a musel byti dikladné opraven a 
znovu sklenut Vyvedeni nového oltate hlavniho 
a kazatelny svéteno Akademii kfestanské, Oltar 
sy. Jakuba Vétsiho ma po strandch obrazu bohaté 
sloupeni a jest ozdoben fezbou ¢etnou. Po stra- 
nach jsou sosky svat. Mikulase a svat. Floriana. 
Tabernakulim a trin jsou zcela zlaté. — Na ka- 
zatelné spatiuji se 4 svati otcové, jest fezbarskou 
praci okrdslena a konéi kiizem. Obé prace pro- 
vedli architekti Baum a Minzberger. 

Monstrance dle vykresu akadam. pro dp. 
Jos Molitora, faréte v Chicagu v Americe 

Kalich stribrny pro J. M. nejdistojnéja. 
pana biskupa kralovéhradeckého. 

Konviéky stribrné mesni pro dp. Frant. 
Dostala, fardte ve Smrzicich na Moravé. 

Roucha kostelni v leduu a tnoru objed- 
nana odvedena. 


2. Nova objednani. 


Dva postranni oltare a kazatelnu pro 
chrém P. ve MSené. 

Sosku P. Marie: v. u. brabénka Swérts. 

Obraz oltarni sv. Josefa: dp. Jos. Frolik, 
administrator ve Vitavo-Tyné. 

Kalichy: pro chrém P. ve Zhoti, vénovany 
od J. V. cisatovny Marie Anny; - stfibrny kalich: 
vdp. Frant. Neisser, dékan v Polomé na Moravé; 
- stribrny kalich: d. farni ttad v NebuZeli. 

Monstranci stribrnow: dp. Josef Vychodil, 
farét v Ohrozimi na Moravé, 

KFtitelnici: dp. Jan Harsky, sideln{ kaplan 
v Piéedboficich, 

Sklenény lustr: yap. Jan Otava, arciknéz 
v Keléi na Moravé. 

Drobné prace kovove: pozlaceni kalichi:: 
dp A. Flesar, fardt v Prepychach: dp. Jos. Pen- 
ker, farat v Neklefové a dp. Jos. Stingl, fardi ve 


Domédetf 


Frantisek Sequens povolan jest od jed- 
noty pratel vlasteneckého uméni v Cechach za pro- 
4esora na malitskou Akademii vy Praze. Ze dile- 


Svatém Kiizi; — pozlacent ciboria: dp. Fr. Lud- 
wig, farét v Rychnové; — operkulum: dp. Leop. 
Urban, fardt ve Velké Pecici; — 3 ndadobky na 
sv. oleje: dp. Leop. Derka, fara v Milonicich a 
dp. Leopold Urban, fara ve Vel. Pecici: — jednu 
nidobku: distp. Josef Sykora, farat v Ovédtich a 
vp. Josef Heyne , kaplan v Brnisti; — patenku k 
nemocnym: dp. Stép. Ressel, farat v Raspenave ; 
dp. Flor. Hlustik, kurdt v Pobuéi, a Kar, Musch, 
prebend. v Litométicich; — poztacenow z kovu: 
dp Josef Sykora, farét v Ovéatich; — lampu na 
veéné svétlo: dustojny farni ufad v Kinzberku; — 
mesni konvicky: vp. F. Kvasnitka, fart v Lipové 
u Strdznice; — trojeimbdlek: dp Frant. Klima, 
farat v Krasné 


Paramenty: kasule: éernow se zlatymi por- 
tami: dp F. Mura, farét v Ostrolhoté na Morave; 
- fialovow: dp. Jos. Tangel. far. ve Chvalenicich; 
- bilow: dp. Frant, Fiala, farét v Horni Péné; — 
éty? kasule: vysoce uroz. pi. hrabénka Swérts; - 
fialovow: dp. J Tschérch, admin. v Rynolticich ; 
- bilow 8 vysivanym kiizem: vénoval dp. Edmund 
Langer, archivaéf a bibliotekéi u hrab, Thuna pro 
chram Pané v Rozbélesich u Podmokli; - blow, 
bohaté zlatem a hedvabim vySivanou: dp. Roman 
Kiml, farat v New-Marketu v Americe; — velum: 
dp. Florian Hlustik, kurat v Pobuéi; dp. Lamb. 
Ludvik, adminstr. y Grafenriedu u Domazlic; — 
plastik na ciboriwm : distp. Florian Hustik, kurat 
v Pobuéi; - dva plastiky: dp. Loh Schmidt, se- 
kretér na Strahové; — Stolw kfestni vysivanow: 
dp. Frant. Malota, fardt v Majetiné a distp. J. V. 
Doubrava, admin. v Dublovicich; - fialovow: vp. 


J. Heyne, kaplan v Brnisti; — bursw ziatem vy- 
Sivanou; dp. Karel Musch, prebendat v Litomé- 
ticich: — korouhve, dvé éervené a dvé fialové: 


dp. Fr. Mura, fardt v Ostrolhoté na Moravé; — 
koberce na oltdt a opony z yilnéné latky: dp. A. 
Flesar, far vy Piepychach a ctihod. skolské sestry 
v Mnichové. 


Rozli¢né: kiize pro skolu: dp. Fr. Preclik, 
farat v Klominé; vp. J. Karel, kaplan v Miuicich 
a dp Jos. Sykora, farét v Ovédrech. 


3. Rozpoécty. 


Na kftZovow cestu, zlatem vysivanou kasuli, 
dvé vela, nebesa a rochetu: dp. Frant. Antl, faraé 
v Lemontu v Americe; — na str*ibr. monstranci: 
vdp. Jan Svéda, dékan v Prachaticich; — na vy- 
Sivané antipendium: dp. Leop. Derka, faraé vy Mi- 
lonicich; — na Télo Pdné v hrobé, 2 kleéici an- 


'déle a sosku ,,Vekrisent Péné“: dp. Ign. Havlik, 


farat v Borotiné; — na stFibrnow monstranci: 
dp Jos, Stahala, kooper. y Dolanech; — na ko- 
rouhve: dp. Vaclav Oliva, fardét v Dugejové; — 
na stribrny kalich  st¥ibrn. nadobku a korouhve: 
dp. Fr. Florian, fart vy Tasové; — na kostelnt 
roucha a praddlo: dp. Vacl. Lanhans, farat v Ze- 
zniku; ~ na Bodi hrob: dp. Josef Hozak, farat 
v Dol. Slivné. 


Zprav 

P ae 

zité misto po emrti Jana Swértse uprdzdnéné ob- 
sazeno vytecnou silou domacf, prijato vesmés s ne- 
ligenou radosti a panuje vSeobecné presvédéent, 


— 23 — 


ze mistr Sequens vychova vlasti valny zdstup ma- 
litt ku slavé jména éeského. Zdat Buh! 

_ Obraz Pavla Veroneského v biskupské 
residenci titomérické. P¥ed nékolika dny siat 
byl ve velkém sdle obraz znatnych rozméra, ktery 
az dosud nepovsimnut visél mezi ostatnimi obrazy. 
Po bedlivéjsim prozkoumdni shledino, Ze to dilo 
velké ceny umélecké. Jest to totiz obraz Pavla 
Veroneského, pochazejici z roku 1575 a predsta- 
vujicf uvitani krdle francouzského a polského 
Jindricha tietiho v Bendtkach. Jindiich tieti ce- 
stoval vy Gase tom z Polska pfes Benatky do Fran- 
cie a uviténf jeho v hlavnim sidle bohaté, mocné 
republiky bylo proslavenému mistru litkou umé- 
leckou. Jindrich tfreti, postava mladicka a svézi, 
uvitin na pfistavisti dogem bendtskym v herme- 
linu as phrygickou Gepici na hlavé, pak éetnymi 
svétskymi i knézskymi hodnostafi, Sta divaki se 
nalez& na bohaté ozdobenych lodich sousednich. 
Na pfistavisti zrizena slavobréna s ndpisem: Hen- 
rico III., Franciae atque Poloniae regi. Christia- 
nissimo ac invictissimo christianae religionis acer 
rimo propugnatori adveniculi Venetorum resp. ad 
veteris benevolentiae observantiae declarationem, 
(Jindtichu IIL, krali francouzskému a polskému, 
kaz oddanosti a prdtelstvi republika bendtské.) 
Y levém rohu naleza se rodinny znak Foscarai a 
a napis: ,pro serenissima Foscarorum aede.“ — 
V dobé té byl dogem benatsky Ludovico Moce- 
nigo Foscara (1423—1457) a jest tudiz na snadé, 
ze postava v popred{ obrazu jest potomek pro- 
slulé rodiny patricijské a maecends, ktery obraz 
u Pavla Veroneského objednal. AZ dosud myslelo 
se, ze obraz predstavuje vjezd Karla VI. do Be- 
natek, aneb snoubeni se doge benatského Adrii; 
teprvé nynf, kdy v staletém prachu objevil se vyse 
uvedeny ndpis, shledano, ze to dilo velikého itai- 
ského umélce. Jakym zpisobem dostal se obraz 
do Litoméfic, neni dosud zjisténo. Na zadni éd- 
sti obrazu nalez&4 se znak rodiny Vratislavi; hr. 
Jan Vojtéch Vratis'av byl od r. 1676 —1709 bi- 
skupem litoméfickym a lze tudiz za to miti, Ze 
biskup ten, znam co veliky pritel uménf, vénoval 
obraz galerii biskupské. 

Oprava malostranské mostecké véze 
byla téchto dnt po 2 roky trvajici praci dokonéena 
a leSeni odstranéno. WéZ zbudovana nyni presné 
vy pivodnim slohu. LetosSniho roku byla stiéecha 
nad vézi zfizena, osazeny bané, zrizeny schody 
uynitr véze, vyménény chatrné ¢Gasti zdi a ozdob 
na hlavnim priéeli smérem k Starému méstu, Ze- 
jmena ozdoby v prizemku nalezaly se ve stavu 
nad miru bidném a musily byti zcela novymi na- 
hrazeny a mimo to novym klesténim opatreny. Po- 
véstnd dilna a komin uvnitr véze byly zruseny. 
Dosavddni improvisované prichody byly uzavieny 
a upraven dle dobrozdini znalecké komise slohu 
priméfeny prichod mezi prijezdnim obloukem. 


Velmi slusné vyjim4 se nyni hofejsi patro, které 
bohaté fialami, kruzbami a krabulemi jest vyzdo- 
beno. Spodni &4st tohoto patra spociva na karia- 
tidach, mistrné z piskovce vyvedenych. - Hlavni 
pole obsahuje 3 ozdobné vyklenky, do niché pa- 
vodné, jako na vézi staroméstské, byly rozliéné 
sochy postaveny. Bohaté profilované hlavni timsa 
zdobi celou galerii a jest na rozich étyfmi karia- 
tidami zakonéena, na jejichZ hlavdch vzndés{ se 
postranni 11 metrti vysoké véziéky. Pri opravnich 
pracich bylo piisné Setteno rdzu ptiivodntho. 

Svat. Prokop a byvaly benediktinsky 
jeho klaSter na Sazavé6 v poméru k bene- 
diktinskému klast. vy Emausich na Slovanech, 
Cisat a krél Karel IV. pojal daleko hledici my- 
Slenku, kter4 teprv sto let po jeho smrti édsteéné 
v cirkevnim suému v Lyonu se splnila, totiz do- 
cileni spojeni vychodni cirkve s Cirkvi timskou. 
K tomu cili zalozil klaster na Slovanech neb v 
Emausich, uvedl do ného slovanské teholniky tadu 
svatého Benedikta, kte¥i k tomu uéelu méli raziti 
cestu. Tomu svému milovanému klasteru daroval 
drahocennou reliquii sv. Prokopa, kterou s velkou 
uctou choval, pozdéji nazvanou evangelium sazev- 
sko-emauské, rukopis to cyrillsky, ktery psal sv. 
Prokop, opat, svou rukou. Rukopis ten obsahaje 
zlomek staroslovanského prekladu ¢tenf evange- 
lickych perikop, psanych pismem cyrillskym. Nad- 
pisy kapitol a zaééteéni pismeny jsou ¢ervené, 
nékdy modré neb éerné. Hlaholsti reholnici emaus- 
Sti spojili tuto drahou reliquii se svou skvostnou 
pontifikilni knihou, kter4 roku 1395 v ozdobném 
hlaholském pismu byla vyhotovena. 

Pisaf hlaholské édstky pravi o Gasti cyrillské, 
Ze ji psal sv. Prokop svou rukou a Ze ji Kar. IV. 
daroval emausskému klasteru, Oba rukopisy, cy- 
rillsky a hlaholsky, byly v jednu knihu svazdny, 
zlatem, drahokamy a svetymi ostatky ozdobenou. 
Ty evangelie a epistoly byly zpivany, kdyZ opat 
pod infuli msi sv. slouzil. — Klaster sv. Prokopa 
na Sazavé jest ale-i nyni jaksi obrazem nynéjsiho 
nového radu svatého Benedikta v klastefe Emaus- 
ském. Kléster svat. Prokopa byl v duchu fehole 
sv. Benedikta nejen sidlo poboznosti a modlitby, 
ale i Skolou védy a krdsného umélectvi: malirstvi, 
sochafstvi, lasky k préci ruéni. Sv. Prokop s4m 
vzdélaval pidu, pole oral, rozsival, sekal, tim, co 
vytézil, mnoho chudjch Zivil, V novém radu sy, 
Benedikta vy Emausich déje se néco podobného : 
pri horlivosti v modlitbé a poboZnosti vlddne téz 
laska k prdéci ruénf, k védim, krésnym uménim, 
cirkevnimu zpévu Radd ten vyslal celou skolu 
umélet (devét na poéet) do hlavniho klastera sv. 
Benedikta na Monte Casino, kde sy. Benedikt Zil 
a zemfrel, kde se déjou pripravy k slaynosti ¢tr- 
nactistoleté pamdtky trvani radu svat. Benedikta. 
Novy #4d sv. Benedikta trv4 teprv jen ¢trndct let, 
jest ale jiz tak poZehnin, Ze jej 2 bratti opatové, 
Maurus a Placidus, prvni co vrchni opat, druhy 


24 


co opat v Belgii na vice klasteri rozmnoaili v jiz- 
nim Némecku, v Beuronu, v Tyrolsku, Anglicku, 
v Belgii, v Praze a ve vSevh téch feholnich do- 
m.ch fad ten 108 élené poéita. 

Télo sv. Prokopa ze Sazavy do Prahy prenesl 
arcibiskup Martin Medek, rameno sv. Prokopa do 


Sazavy navratil a osobné prenesl arcibiskup Mat 
Ferdinand Zoubek z Bilenbergu z radu sv. Bene- 
dikta Viaak ostatek sv. Prokopa, jeho evangelium 
gazavsko-emausské dogud odpotiva v Remedi, kde 
patéivalo k oznakim korunovani kralii francouz- 
skych. V. 9. 


ee PII NO III 


Mosaihkia. 


Vatikanska knihovna. J S. papez Lev XIII. 
kazal, aby rizné katalogy vatikanské knihovny tis- 
kem uverejnény byly a ustanovil k dilu zvlastni 
komisi, do Fteré patti kardindlové Hergenréther 
a Pietra, jakoZ i slovitny archaeolog Rossi. Pa- 
pez zaroven nafidil, aby ve vatikénském archivu 
vykazala se siti uGencim, jimz archivu poudtivati 
dovolilo se. — ,Times“ uvitala rozkaz papeztiv 
zvlastnim uvodnim ¢lankem, v kterém se pravi, Ze 
zprava od uceného svéta uvitana bylas tak zivym 
oéekavanim, jako by snad byla novina, ze biblio- 
téka Alexandrinskaé v ndmofnim pisku vykopana, 
nebo bibliotéka mésta Pompeji objevena jest 8 ob- 
sahem ponékud vice ku rozlustovani poskytujicim, 
nezli jsou desky s tkoly Skolnimi, které dosud 
ues nalezem literarnim vy mésté pohtbeném 
byly. 

Priéeli domu Florentinského. Priceli domu 
Florentinského dobrovolnymi ptispévky vystavé- 
ného se dokonalo a leSeni se odstranilo. Princ 
carignansky, predseda komitétu stavebniho, pri té 
prilezitosti méstanostovi florentinskému Conte Ba- 
stogi-ovi psal ndsledovné: ,Pocituji radost a hr- 
dost ndrodni, ze v tomto stoleti a ndmi velké dilo 
Arnolfovo, velkolepou kathedralu dokonanou spa- 
truji, o které pravem se feklo, ze dosta¢uje jedina, 
aby dokézala velkost a silu méStanstva floren- 
tinského.“ 


Rubensova dila. Vedle zprav méstské radé ° 


antorfské ptedlozenych, zanechal Rubens 2235 
obrazti, z nichzZ 228 skic se Cité. Kromé uvede- 
nych pochazi od ného jesté 484 vykresti. S ob- 
razii a skic nebylo jich jesté 829 reprodukovano; 
670 dél jeho jest pouze reprodukcemi zndmo a 
z 293 zmizela vselikaé stopa. Ku prani kongressu 
umélci roku 1877, aby mésto Antorf tplnou 
sbirku dél Rubensovych sporadalo, komité za tim 
udelem ziizené oznamuje Ze méstu bude treba 
538 obrazii reprodukovati a 921 listi tisknutych 
ziskati, ma-li stati se po vali kongressu. Uhrnny 
pocet listi tisknutych jez ziskati dluzno, pAti se 
tudy na 1947, k nimz 653 fotografif pripodisti treba. 
Naiklad na kazdy list tisku pdaci se na 10 franké, 
a naklad za kazdou fotografii na 60 fran. Bude-li 
mozno, aby polovice obrazi v listiné komitétu 
uvedenych a vsech 117 kreseb fotografovano bylo, 
k vykonani z4méru vyZadovati se bude thrnem 
30.000 franki, Méstsk4 rada antorfskd usnesla 
se, ze kazdého roku na zakoupeni tiski a na fo- 
tografie vénuje 1500 fran. a stat povolil k témuzZ 
ucelu stejnou sumu. Doufi se, Ze béhem 10 let 
sbirka pokud moZno bude tplnd, kterAé ndpotom 


vy novém museum antorfském, s jehoz stavbou 


pravé zapoéalo se, ulozena bude. 

Ost?ihomsky poklad chramovy. Po prikladu 
podobnych pokladi dava J. EH. kardinal primas 
Simor mistrovsk& dila klenotnice ostrihomského 
chramu fotogr.fovati, kter4é ndpotom vysvétlujicim 
textem opattena budou vydana ‘Text umélecko- 
déjepisny pise kanovnfk kapitoly ostfihomské v 
tom oboru zkuseny a velmi osyédéeny Dr. Josef 
Danko. 

Kazatelna Kapistranova, 8 venci videnského 
kostela svat. Stépdna postavena, jest odstranéna, 
aby dikladné obnovena byla. 8 této kamenné ka- 
zatelny, pobliz které vchod do nové hrobky se 
nachadzi, hldsal r. 1451 mnich frantiskansky Jan 
Kapistran ktizové tazeni proti Turkiim a vyvolal 
tehdaZ mezi méstanstvem videnskym veliké nad- 
Seni. Dnesniho dne kézal by hluchym. Kazatelna 
ozdobena jest sochou sv. Jana Kapistrana. 

Véeze domu v Koliné n. R. jsou nyni jiz nej- 
vy8si stavbou na zemi; prevySuji nejvyssi véz ko- 
stela sv. Mikul4se v Hamburku 14420 m. vysokou 
01,50 m. Po dokonéeni budou od dlazby klastera 
pocitajic 160 m. od podlahy kostelni pak 157 m. 
vysoké. — Vysku jinych vynikajicich staveb viz 
Meth. r IIL, str. 36. Véze votivniho chramu vi- 
denského jsou 96 m. vysoké. 

Spalené pokiady umélecké. Pri nedavném po- 
zaru v fimském palazzo Sforza-Cesarini padlo za 
obét nékolik vzicnych pokladi améleckych, mezi 
jinym obraz honebni od Poussin-a Judita od Quido 
Reni a jeden Van Dyk, za ktery pred kratkym 
éasem nabizelo se 60.000 fr. Veskerad skoda po- 
zarem zplsobend paci se na 200.000 lira. 

Vykopané umélecké zhytky v Rimé V_,,paldci 
cisari* prislo se kopdénim jiz az do areny. V te- 
plych laznich Karakallovych (211—217) jest velka 
palaestra uz celd na svétle a mA na sobé posud 
vsechny stopy timské télocviény pro mladez; véak 
zevnéjsi, zdény obvod jest posud zemi zaneSen. 
Na timském namésti Forum romanum, prokopava 
se Gast k vrchu palatinskému hledicif. Museum 
kapitolinské, kde jsou sloZeny vykopaniny z vrchu 
Ksquilinu, jest rozmnozZeno skvostnou, nové obje- 
venou sochou, kterou uéenci posud neproskoumali. 
Ma se za to, Ze jest to obrazné predstaveni ,,po- 
pravy“, naznacené umirvjicim otrokem, opfenym 
o kmen stromovy. Socha byla rozbita nalezena, 
byla vSak modernimi umélci italskymi doplnéna a 
spojena. Archaeologové ceni tuto nové nalezenou 
pamatku starotimského sochafstvi velmi vysoko. 


Lehner. 


SU EE eee 
»Method vychazf vidy 30, kafdého mésfce, Pfedplaceni obna%{ 2 zl, rotné, P¥edplatné ptijimé administrace 


»Methoda« v Karlfné &, 234. 


Jen frankované listy pfijimajf se. 


Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 


pisy, tykajict se redakce, budteZ zasylany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, € 234. Reklamace za 
syliny budteZ do expedice v knéhtiskdrné MikuldSe a Knappa v Praze, v Karliné, Anenskd ulice fs. 144 


Nakladem vydavatelovym. — Tiskem Mikul&Se a Knappa v Praze, v Karliné. 


ASOPIS VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 
Zéroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie ktestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 


Eerdinand J. Lehner. 


Cislo 3. 


V Praze, dne 30. brezna (880. 


Rocnik VI. 


OBSAH: »Zodpovidoné otazky archaeologické«: Soubur pamétnosti chrému Piné Moravanského, Syétinského, 
Chlumského, DaSického, Hostovického a Komérovského, — Sloh goticky. (Rozestavenf a tvar pilfffi.) — 
Domdact zprévy, — Z Akademie kiestanské: Odbor umélecky, Zprdva za mésic b¥ezen, — Mosaika. 


Zodpovidané ,otazky archaeologické. 


soubor pamétnostt 


ghramu Pans Moravansktho, Svétinskeho, Chlumsleho, Dasickeho, Hostovicktho a Komérovskeho, 
Pise J. Nechvile, administrator fary Dasické.*) 


21. Farnf chrim Pénd sy. Petra a Pavla | asice: v presbytéti hlavné oltdi sv. apostolic 


v Moravanech u Pardubice. 


Moravany, ves 24 hod. jihozdpadné od 
Holic vzdélend, byvalé panstvi Pardubické, 
nadrazi, telegrafni stanice, fara a Skola. 

Na severui strané vsi stojf ze dvou stran 
stavenimi obklopeny, z tieti ale strany do 
pole, a ze étvrté do vsi hledici farnt chram 
P. sv. apostolu Petra a Pavia. 

Piwodni kosteliéek staval na misté fary 
nynéjsi, byl direvény (bohuzel pidorys ani 
ndkres jeho nikde se nezachoval), hrbitovem 
obroubeny. Dle zpravy: ,Libri Relationum 
r. 1677* byval sturodévny, mél kalich stff- 
brny, médénon monstranci a 4 zvony Stal 
k vychodu, bez véze, dvéfe mél od zApadu. 
Véi byla pro sebe, prkny pobité a Sindelem 
kryta i m4rnice stéla pro sebe. — 

_ BR. 1782 polozen byl ziklad & novému 
kostelu k strané severn{ za vs{ n4kladem nd- 
boZenského fondu, konkretdélni kasy panstvi 
_ Pardubského i z p¥ispévki osadnikti. Je po- 
staven z Vinarského kamene, leZi ku strané 
vychodnf, m4 30 kroki délky a 15 Stfiky. 
Presbyté® jest obracen k vychodu, m4 za 
hlavnim oltdtem pripojenou vézZ, pod ni pak 
je sakristie, do které se jde z venéi. 

 Kostel jest staven slohem copovym, m4 
jednu lod podloublou. Jsou v ném tii oltdte 


“*) Redaktor prosf o slibené pokraéovani, 


Petra a Pavia, ktery m4 tumbu kamennou, 
podstavee pak pod svicny toéité, tabernakulum 
déevéné, Oltéini obraz, zhotoveny od Ignace 
Velse, malife v Litomysli r. 1817, visi zvlasté 
na stéaé, tak Ze se kolem oltdte mize cho- 
diti. Svicny jsou cinové, altare portatile jest 
r. 1624 od Arnosta, arcibiskupa Prazského 
svéceno, a m4 ostatky sv. Achaice a Vorsily. 

Presbyté®# m4 na _ stropé rdkosovém 
krasné na obmitce malovany obraz koruno- 
vant Panny Marie od jesuty Kramolina, 
ostatni malbu zhotovil r. 1812 Jos. Stehlik, 
malit z Chocné. Po strané epistoly stoji diée- 
vénd krtitelnice tvaru obyéejného, okrouhlého 
z doby neznamé, piril ryvka jeji ozdobend so- 
chou sv. Jana Kititele hrubé fezby. 

Kazatelnice upevnéna jest na zdi v pres- 
bytdti na strané evangelia, jest visuté a o- 
krouhld, na poprsniku ozdobend fezbou pied- 
stavujici P. JeziSe co dobrého rozsévaée a sy. 
Petra. Pokryvka jeji na hote m4 dvé desky 
s desaterem BoZich prikdzani. 

V lodi stojt dva oltdve: Sv. Jana Ne- 
pomuckého, socha dievénd z r. 1817, druhy 
P. Marie, socha dievéna v sklenéné skf{ni 
— u obou tumba dievéné. Altare portatile 
u sv. Jana svéceno r. 1715, 7. zai od bis- 
kupa Krdlové-Hradeckého Josefa s_ ostatky 
svatych Desideria, Benedikta a Valentia Mm. 
Altare portatile u oltéte sy. Anny jest syé- 


aie) Gages 


ééno r. 1828, 13 finora od biskupa Kralové- 
Hradeckého Aloisia Josefa hrabéte Kolovrata- 
Krakovského, 

Obrazy: Kromé na hlaynim oltati_ jest 
zde 12 obruzt. svat. Apostolit od Brandla 
‘ze zruseného kléstera Sedleckého sem zane- 
Senych; 10 je jich zcela dobre zachovalych, 
jeden jest v schodisti na choru schovdn, cely 
setlely, druhy na choru taktéZ roztrhany. 
Obrazy ty zasluhuji brzké opravy.*) 

Nacini bohosluzgebné : Kostel ten m4 fe- 
den stribrny kalich z doby nezo4mé, jednu 
médénou, gothickou, jednoduchou monstranci 
(snad z r. 1676) a médéné pozlacené cibo- 
rium z ry. 1844. Jiné nddoby starozitné zde 
nejsou. 

Knihy bohosluzebné: Missa'y zr, 1734, 
1865, 1748, 1725, 1752. — Rituale Romano- 
Pregense z rv. 1642 a 1815, 

_ Ves chrdmovad: Ctverhranns, z kamene 
vytesané jest pristavena za presbyterium. — 
Sttecha jeji podoby prismovité jest kryta sin 


delem, m4 okna okrouhl4, podloullé. Na této 


vézi visi dva zvony stejné velkosti, tonu c aa. 

Na jednom jest sv. kfiz a kotem koruny n4- 

pis v latinskych literdch: 

Leta Panie MDLXXXIV slyt gest tento zwon 

ke czti a chwale Bozi od Mistra Eliasse Swo- 
_body. w Hradei Kralowe nad Labem. 


Na druhém, ktery jest bez obrazu ¢teme 
kolem koruny népis: ,,Omnipotenti Deo et 
SS. Patronis Anno MCCCCC, 

Fara. Chrém Moravansky byl mezi ko- 
stely farnimi r. 1350 k biskupstvi Litomysl- 
skému odstoupenymi. (Palacky: déjiny ¢eské, 
dil 1, oddéleni 2, strana 389) Ale i pred 
timto rokem byl zde kostel, ku kterému mél 
klaster prévo podaci, nejspise od moravskych 
Svabenici, kteri jak se podob4 osadu tu za- 
lidnili. Kl&ster sim si tu koupil pozemky a 
Vitek se synem Janem ze Svdbenic 1. 1311 
% koupi jednoho lanu, breh potoku Bobravy 
ostruziny (rubum), fecené Kuchyika a loukn 
blize Bobravy v Moravanech ztvrdil. (Diplo- 
matat Musejni a Zoubka Potenstein str. 3.) 
Pozdéji byl do r. 1806 chrdm Moravansky 
filidlnim od Rovné, a sice jiz 1614 a 1645; 


v spisku: ,l#iymy byvalich far na panstvi 
Pardubickem* udéno pri. Rovetiské fate: 


oltem k té fare vdlezi filialni kostel ve vsi 
Moravanech, odkud se Zz4duého obilniho de- 
satku od starodayna neschazi, toliko za kazdon 
msi a za obéd z dichodi z4dusnich 2 kopy 
mis, se d4v4, co nyni 4krate do roka se vy- 
konava, a tak prichazi 8 kop* — Pozdéji 
kdyZ se obec uvolila da4vati p. faréti Roven 
Shému 9 korefi Zita, byly tu kondny sluzby 


*) Jen at plijdou mistru do ruky! Poz. 7 


‘naproti fate pres cestu, 


Bozi 18kréte do ruka. Roku 1806 postavénd 
jest tu lokalie, r 1854 obnovena fara a stoji 
pod patronatem fonda naboZenského 1 8 _ko- 
ste'em. 

Hrbitov jest kolem kostéla” ohirazeny ob- 
rubou kamennoo, na ném pak néhrobky doby 
novéejsi. 

Torz. Na seyero-24padnt strané Moravan, 
lze na zahradé rol- 
nika Kratkého 2zfiti stopy byvalé tvrze, malé 
podlouhlé n4vrsf asi 10° dlouhé -a-5° siroké, 
tvaru podlouhlého a p¥ikop kolem do kola 
bézicf. Tvrz ta byla .rozdélena na tvrz a 
predtvrzi a chranéna pevnou zdi které stopy 
dosad Ize vidéti, Saad znivena byla ohném, 
neb pri kop4ni na téch mifstech nalezl se 
popel, ublf, hlina a jil péleny. Bylo to ro- 
dué sidlo vladyki z Moravan, z kterych dle 
déjin Palackého (dil T., odd{l IT., straua 458) 
se pripomind r 1244 PYibislav a bratr jeho 
Nizbor Oba byli také svédky Otakarova li- 
stu LitomySlského 1263 *5/,. (Zoubka Poten- 
Stein str. 2,, Odtud memdule zidného, kdo 
by se psal z Moravan az roku 1388 Ludvik 
z Moravan, spolumajitel Popova dolu, r. 1415 
Habart z Lomnic, jindte z Moravan, r. 1432 
Smil z Moravan, roku 1433 Jan z Moravan, 
r 1440 Zden&k z Moravan. (Pam. 1871, st. 
148, A. C. I. 256, IIL 189;.416,;.504) - 

Kfige jsou v osadé jen dva, dtevény bez 
let za vesnicf na cesté, au fary Zelezny s ka- 
mennym podstavcem z r. 1845. Obou patro- 
nem jest obec. 


22. 
Filiélni chram Piné sv. Ondfeje apoStola ve 
Svéti u Hradce Krdlové, 


Svéti ili Svéty, ves 1 hod. severo z4- 
padné od Kraélové-H-adce vzaddlen4, patrfef 
k fare VSestary, byvalé panstvi Smifice a Ho- 
Tinoves, m& maly zametek bis hari ph SE 
dviir popluzni a miyn 

U prostied vesnice stoji filidlni kostel 
sv. OndFeje, apostola. Presbyterium sklenuté 
bohuzel v slohu copovém ma venku opéraci 
pilive a dosvédéuje, Ze jednou muselo Dbfti 
goticlé. — Jsou vy ném okna segmentoyd, 
okrouh 4, danaé sem po velkém ohni, ktery 
dle vyroku zvonika pred 15 lety sttechu i véz 
chrimu st Avil. Obraz hlavuf sv. Ondieje z 
doby neznamé, ceny prostrednf, se sochami sv. 
Marka a Vaclava, tumba kamenn4, — altare 
portatile jsem nemohi oddélati, an bylo ku 
ploge oltére pridéldno. 

Mimo to jsou zde postranni oltdFe Zvé- 
stovant P. Marie a sv. Josefa, obrazy na 
platné malované, (jakoZ i na velkém oltéri). 
U obou oltdra jsou tumby kamenné. Jinych - 


me OA me 


obrazi a soch v tom kostele nent. 
portatile zr. 1728. 

Nad sakristii jest zbudovana z cihel a ka- 
mene ¢tythrann4& véZ, konéfef malou lucernou 
plechem pobitou, v které visi: 2 malé zvonky. 
Dole ve vézi nad sakristi{ jest poloZeny zvon, 
ktery v ohni vySe jmenovaném se utrhl, p4- 
dem praskl,: a bray prelyt bude. An sikmo 
leZi a pro velikou tizi jsem jej nemohl obra- 
titi, toliko na jedné strané mohl jsem Cisti: 
»lento zvon ode mne Simeona zwonarze". 
Druhy velky zvon visicf ve vézi samé md 
napis v literdch latinskych: ,Leta - Panie - 
M - DXXXIX - tento zwon gest slyt ke cti 
a chwale = Panu Bohu -. 

Venku'kolem kostela jsou starobylé nd4- 
hrobky postaveny, mnohé z nich setlelé; tak 
dva stojici na presbyterium, z nich jeden 
s letem 1571 a erbem kiidlo. Tieti ma né- 
pis: ,Urozeny a stateezny Rytirz Pan Gan 
Mladota ze Solopisky na Skalce Narozeny 
wtielné magycze- wieku sweho 44 letha 9 ne- 
diel a 4 dni dokonal ziwot w Panu na den 
swateho Goseffu, to jest 19. Marti mezi 12. 
a 1. hodinau leta 1669. Kdez tielo geho 
tuto weseleho wzkrzisseni oczekawa. Obkli- 
czily mue strzely geho, roztial ledwy me bez 
wssy lytosti: wylil na zem Zlucz mau ranil 
mne ranau na ranu a utok uczinil na mnie 
gako sylny. Job 16. Kap.“ Ctvrty s népisem: 
»Leta Panie 1605 na den rozeslani aposstolu 
Panie w hodinu XVI. umrzel rytirz Pan Ham- 
za Borzek z Zabiedowicz a tuto pochowan 
Pan Bob raczil se smilovati nad geho milau 
dussy.“ -—— Paty ndhrobek m4 népis: , Leta 
Panie 1569 — w sobotu przed swatau Tro- 
giezi — Girzika Dlaska Wchynskyho ze Wehy- 
nic. — Sesty: ',Leta — urozeny a statecz 
rytirz Znoiek Hamza Borzek ze Zabiedowicz 
a na Swiet: ziwot swug w Panu dokonal — 
(uprostted rytit ozbrojeny). Sedmy: Urozeny 
a Stateezny Rytirz Pau Pawel Hamza ze Za- 
bieduwicz ... 

Chram tento byval v 14. stoleti farnim, 
vlastnim pleb4nem opatfeny, patril do deka- 
natu. Hradeckého. (Palacky déje dil I., oddé- 
leni 2., str. 386.) Praesentovali na plebanii 
tuto krizovnici: fidu kfizovnického P. Marie 
u sv. Jakuba v Hradci Krélové na predmésti 
bydlicf. —  Plebin ve Svéti uvédél plebdna 
ve Vsestarech r. 1360. (Lib. I Conf. C, X.) 
R. 1365, 8. kvétna zménil Benedikt plebin 
ve Svéti s povolenim Rudolfa z Homburgu, 
provinci4la f4du vySe zminéného misto své 
s Mikuldsem plebdnem ve Vodéradech. (Lib. 
I. Conf. G, IV.) Ale Mikulds plebén s po- 
volenim Ludvika z Essen, previneidéla radu 
kéizovnickéh>, zménil 2, prosince 1370 misto 
s Bartoloméjem, plebanem v Starém Trutnove. 


Altare 


(Lib: II. Conf D, IV.) R. 1394, 19. Hjna: 
proménil plebén Vaclav ve Svéti s povolentm 
Oldficha Komendétora jmenovaného domu kif- 
Zovnického misto sv6 s plebénem v Téemesné, 
(Lib. Conf. V. anni 1394 L. IV.) Pleban ve- 
Svét{ platil desdtku papezského roku 1384. 
1385, 1405 po 10 gr, r. 1399 ale 20 gr, 
(Tomek registra decimarum papalium pag. 91.) 


23. 


Fili4lni kostelitek ve Chlumu u Hradce 
Kréloveé. 


Chlum, vesnice na mirném n4vréi, 2 ho- 
diny severo-z4padné od Hradee Krélové, ku 
fate Véestarské patiict. 


Na vychod. konci vesnice stojf filidlné 
chram P. Proménéni Krista Pana jednolo- 
dovy. Presbyteria klenba je gotickd, zebra 
jeji sbfhaji se dohromady v erb p4n&i Dobfe- 
nickych z Dobfenic, byvalych majiteli tohoto 
statku, Ptidorys presbytére jest pétistén ne- 
pravidelny, okna jsou ale copové. Hlavni 
olta* proménéni Krista Pana jest zaviract 
archa. Uprostted jest obraz z4kladnf celého 
chrdmu, r 1866 po pruské vdlce’ ndkladem 
J. V. cfsate Rakouského sem dany. Pravé 
ki¥idlo archy ve dvé pole rozdélené m4 uvnitr 
v prvni polovici obraz Zjevenf Paéné a dole’ 
obraz Pana Jezige sediciho mezi utiteli (ma- 
lovano na dievé r. 1866). Levé ktidlo uvnitt® 
nese obraz nahofe Zvéstovani P. Marie, dole’ 
Narozeni Péné (na déevé r. 1866 malovdno). 
Zevnéjsi strana kiidel m4 obrazy zhotovené 
na dfevé, staré, ale bohuzel ot¥elé. Na’ pra- 
vém kiidle jest nahofe umutéent Péné, dole 
Kristus Pén nesoucf té%ky k¥iz. Na levém 
kfidle nahofe jest zajeti Pana Jezise, dole 
Kristus Pin pfed soudcem Pildtem. Nejvrch- 
néji nad hlavnim, prosttednim obrazem jest 
obraz vzkf¥isenf Pané. Kanonické tabulky na 
hlavnim olt4f%i jsou krasné tisténé, tumba ol- 
tate dfevéni, na predni strané starym ob- 
razem proménén{ Krista P. ozdoben& Mimo 
to pod hlavnim obrazem jest obraz Vetere 
Pané na diéevé malovany, ceny prostiedni. 
Po stranéch na zdi visf u hlavniho oltdfe 
obr4zky nezndmych svatych na pldétn® malo- 
vané, vyteéné Po strané evangelia jest sa-— 
kristie, ale copové 

_ Po strané evangelia jest na zdi pripev- 
nén& kazatelnice vysuté, okrouhlé, na kterou 
vedou schody z presbyteria, poprsi jejf jest 
okraésleno krésnymi sochami &ty® sv. apostoli, 
opravenych a pozlacenych r. 1866. Na zdi, 
u které stojf, jest vyobrazeno 10 Bozich pfi- 
k4z§nf; klohonk jeii okraslen sochou Panny 
Marie ozifené 12 hvézdami. 

Lod kostelni m& okna okrouhl4, ‘strop 


a): a 


na rékos plochy. V nf jsou dva oltdfe svat. 
Isidora a sice se sochou tohoto svatého, 
s dvéma andély r. 1866 opravenymi, tumbou 
dfevénou a starymi relikvidti ditevénymi. U 
oltéte sv. Isidora jest stard cinova krtitel- 
nice, dole na éty¥ech zvifecfch nohdch, které 
nahore lidskou tvati konéi, postavena. Po- 
kryvka jejf konéf ki#izkem, pod kterym stoji 
P. Marie a svat. Jan Milééek Pdné. Kolem 
obruby té pokryvky jest n4pis v pismu latin- 
ském: ,,Ndkladem + Jana + Hamble + ginak 
Tirnra + i manzelky geho Marianny + ze 
Wsse - cisslo — Anno 1662*. 

V lodi po pravé strané u zdi jest po- 
mnik padlijch vojini r. 1866 rakouskych a 
pruskych, predstavujicf andéla s obrdcenou 
pochodnf, a dole slozené vénce s éeskym né- 
pisem i némeckym. Po levé ruce na zdi jest 
starobyly obraz Proménéni Krista Puna snad 
dfive na hlavnim oltdé¥i zavéSeny. Okna seg- 
mentova po pravé strané lodi majf skla ba- 
reynd a v nich rok 1866. 

Pod chorem jest stard lavice, ozdobend 
tezbou lupenovitou. Kropenka u dveri z éer- 
veného mramoru m4 népis: ,Vénovand od 
Jana Rataje z Karlina 1861 4/,,°. 

Dilem v presbytari, dilem v lodi jest 7 
nahrobnich kament; dva z nich maji{ ndpisy 
negitelné. Ostatnich napisy tuto poddvdme: 
1. Tuto pochowani gsau dwa synowe uroze- 
neho pana Waczlawa Czakowskeho z Wimi- 
slicz. Przedkem umrzel gest Gan... we strze- 
du po Welikonoci leta ... Waclaw tu noc 
na den trzich kraliv letha ...8, ktervzto w 
Paou odpocziwa. 2. L Panie MVvCLXXVIIL. 
dokonal gest w Christu Panu ziwot swug Uro- 
zeny Pan Hamza Borzek z Zabiedowicz a 
tuto pochowan gest w pondieli przed Swatym 
Matiegem Aposstolem Panie. 3. (u oltdiée sv. 
k¥iZe): Tuto pochowano gest tielo urozeneho 
Pana Borzka Hamzy Negstarssiho z Zabie- 
dowicz a na Swietie, a dokonal gest ziwot 
swug ... a odpocziwa w pokoji czekagicz s 
wiernymi w den saudny przissti Krista, Pana. 
Pan Buh racz dussy geho Milostiw byti. Gest 
let Ziwota sweho miel ... 4. ... w Panu pan 
Martin Borzek ... jehozto... 5 Letha Panie 
... 1607 w autery na den swat. Gana Bu- 
ryana ziwot swug dokonal W. K. P. Urozeny 
.-+ Borzka ... Negstarssi ... (uprostied ka- 
mene): Isai. w. 43. Ga gsem ten, kteryz 
schlazugi neprawosti twe —. 

Nad kostelnim vehodem v priéelf jest 
étverhranné vé% z cihel a% nahoru zbudovand 
8 okny copovymi, podlouhlymi ; koné{ jehlan- 
cem, ktery plechem jest pobity a navrchu 
jednoduchym kifZem ozdobeny. Na této vézi 
visi t*7 zvony a maj{ tyto napisy: 1. Vetero- 
Pragae fudit me Antonius Schoerfeldt Anno 


1698. Helfried Franz v. Kaiserstein. 2. Tento 
zwon dielan gest ke cti a chwale Panu Bohu 
a wssech swatych - Leta Panie MDXXXI. 
Skrze Waczl. Konwarze wosadaim na Chlumu. 
3. Tento zwon gest od Waczlawa Konwarze. 
Leta Panie MDLII. 

Na zdi venku jest zazdéno na strané 
epistoly 6 grandti z prusko-rakouské valky, 
kter4 ten kostel valné porouchala. 

Kolem kostela jest hbitov, jehoz ohrada 
jest krasné z cihel zhotovena. Zide ledzf 
v pruské vdlee padli: Rakousky jener4l Fer- 
dinand Poschacher z Poschacheru a rakousky 
major Ferdinand hrabé Griine, mimo to pru- 
sky major Jindiich z Reussu. 

U hitbitovnich dvé#i jsou hamenné ob- 
louky a pili*e, snad ze starého htbitova, né- 
které lupenim ozdobené. Také tu lezf (coz 
jest velk4 nedbalost) kamennd kititelnice 
stard, kulaté, velkého objemu, které jak jed- 
notlivé pismeny dokazuji ndpisem byla opa- 
trena. Opoddl od kostela v poli jest hrbitov 
druhy padlych v r. 1866 a zde pohrbenych 
pruskych a rakouskych vojinti, jakoz i také 
v rozli¢nych mistech hroby a pomniky mnohé 
se nalezajf, an v tom misté bitva nejvice zurila, 

Kostel ve Chlumu byjval v 14. stoleti 
farnim. Nejstarsi zndmy fardé éili plebin byl 
Vicemil. Po jeho smrti byl od duchovniho 
tradu 10. listop. 1358 na jeho mfisto usta- 
noven Mikul4s DaleSiiv z Rokytné, knéz die- 
cese prazské, za plebdna do Chlumu ve svo- 
lenim patronditniho pana a majetnika statku 
Chlumského Jana ¥feéeného Znoika z Chlumu. 
(Lib. I Conf. Tom. I. edit. F. A. Tingl p. 71.) 
R. 1365 uvaddél pleb4n v Chlumu plebdiua 
ve Svét{ (L. C. G@ IV.) ar 1366 plebdna 
ve Vsestarech (Lib. I. Conf. G. IX) a roku 
1367 plebina v Nedélistich (Lib. Conf. H., 
III.) Desitku papeZského platil pleb4an Chlum- 
sky r. 1369, 1384, 1385 a 1405 vidy po 
12 gr., jen r. 1399 24 gr. — R 1384 déla 
se 0 tom kostele zminka v tittech desdtki 
kostela, ar. 1412 v téttech zdduSnich, dle 
kterych 1 kopu roénich piijmai dala se étyrmi 
slepicemi Bétkaz Lipy, deera MikuldSe z Lipy 
k tomu kostelu ‘Balbin de decimis eccles.). 
Leta 1578 20. #ijna Hamza Borek ze Zabé- 
dovic a na Svéti odk4zal louku Charvatku 
kostelu na Chlumu (Svenda Hradce Krdlové 
Paméti). — R. 1745 byl nékladem ovdovélé 
svobodné pani Dobtenské z Dobfenie obno- 
ven, Nyn{ jest patronem jeho majitel Dobie- 
nic p E. Weinrich. 


24. DaSice. 


V Dasiefch jest farni chrdm Narozent 
P. Marie jii roku 13°0 plebénem opatéeny. 
R. 1391 jmenuje se plebén Jan, na potatku 


— 29 


16. stoleti farét pod oboji Jan, a kolem r. 
1619 evangelicky far4t Kapar Adam Vlave- 
ridnus Zenaty. Kostel ten jest tiflodovy ve 
slohu copovém zbudovany, bohuzel nedosta- 
veny. Staven byl (dle farni pamdtni knihy 
ZY. 1707) od rv. 1677 ze sbirek a r. 1707 
od Tobiége Bekra, biskupa Kralové-Hradec- 
kého consekrovan. Presbytdéé nepravidelny pé- 
tistén, Lodi jsou od sebe oddéleny hmotnymi 
jednoduchymi pilffi, 

Hlavni oltas Narozent P. Marie cely 
is mensou diéevény bez sloup&, bile natteny 
S obrazem na plétné malovanym (altare por- 
tatile z r. 1715 s ostatky sv. Eleutheria a 
Rustika.) 

Postranni oltd/e: 1. V poboéni lodi 
oltét Srdce Pané (bratrsky) ze déeva, starobyly, 
ZY. nezndmého (altare portatile z tohotéz r. 
a se stejnymi ostatky jako na velkém oltdri;) 
2. v hlavni lodi olt4éf Nanebevzeti P. Marie 
S mensou kamennou; 3. v hlavyni lodi oltar 
sv. Anny zr. 1785 cely diéevény, (altare por- 
tatile z r. 1783 s ostatky sv. Kasta a Klary). 
4. V hlavni lodi olté% sv. Jana Nepomuckého 
téZ z r. 1785, mensa kamenné, altare porta- 
tile z r, 1686 s ostatky muéednika Felicis- 
sima; 5. v postrannf lodi pod chorem oltdr 
cely dfevény sv. Josefa péstouna Paéné (bez 
altare portatile) se sochou sv. Josefa péstouna 
Paéné z mékého diéeva dosti dovedné vyre- 
zanou. Po strané jsou sochy sv. Vaclava a 
Vita, nahore svat. Ludmily a svat. Vojtécha, 
nejvyse obraz sv. Jana Kititele. Napis dole: 
y Leta Panie 1689 dne 10. Septembris tento 
oltérZ gest vyzdvizen rzezbou a malowanjm 
nakladem slowutneho muze P. Petra Kosstiala 
ke czti u chwale Rodiczky Bozi Marie Panny 
a §. Gosefa za spraweze czirkewniho dustog. 
welebneho a wysocze uczeneho P. P. Franti- 
sska Antonina Ebrta fararze Dassiczkeho s 
wiedomim urozeneho a stateczneho Rytirze 
P. Tobiasse Ludwika Swickera z Dossperku 
G. M. C. panstvi Pardubskeho a Smrkovskeho 
Hegtmana a za Primatora P. Rudolfa S. Ko- 
sstiala, kteremuzto dobrodinczi Pan Buh Ro- 
diczka Bozi w nebi odplatu dati raczi. Amen.“ 

V kostele tom jest pamatn4 cinova krti- 
telice, jejizto nohy nahofe lidské tvére nesou. 
Bohuzel n4pis pfipojenim hlaviéek cinovych 
pokazen, cteme jen v pismu gotickych majus- 


kulf: leta 1559 tato kratitelnicze .... ke 
KUBEE To 34, 

Ostatni véci v chrému tomto, kazatelna 
i lavice nic pamdtného nevykazuji. Krizova 


cesta z vr. 1783 bez ceny. Mezi obrazy jeden 
Zvéstovani P. Marie z r. 1716 (krasnd je zar 
od holubitky dolu jdouci a kytice u noh anjela) 
a P. Marie z r. 1710 s podpisem: ex voto. 

Zyonice jsou dyé na konci obou postran- 
nich lodi v priéeli kostela, vchod do nich 


jde z venku. Konéi sttechou prismovitou..Na 
pravé z nich jsou 4 zvony. Nejvéts{ z nich 
m4 napis latinkou: Tento zwon gest w Mie- 
steczku Dassiczich przelyt za spravy dwogi- 
eztihodneho Pana Pana Fararze K. F. Stie- 
pankovskyho uroz. statecz. Ryt. Pana Frane, 
Kwiet. z Rosenwaldu Hegtmana Pardubic. Na- 
kladem dobrodinezu a kolatury Dassiczke za 
prim. D, H. Pauli. Valentin Kyng goss mich 
in Prag aaf der Kleinseite 1710.“ Zvon tento 
vahy asi 50 centi daleko se rozléhd. Druhy 
zvon maly polednik libého zyuku s ndpisem: 
Tento zwon ulyt gest ke ezti a chwale Bozi 
(bez let dle gothického pisma ze 16. stoleti.) 
Ostatni dva malé zvonky, kterymi se zvoni{ 
ke m&i sv. a umiraéckem, jsou bez let. Na 
druhé vézi jsou dva zvony Marianské (s ob- 
razem P, Marie), prosttedni velkosti. Prvnf 
nese népis: ,Joh. Georg Kihner goss mich 
in Prag 1716,“ druhy v pismu némeckém: 
lento zwon ulyt gest k zadussi do Dassicz 
1565.“ 

V chrdmu tom byly dvé bratrstva, jedno 
u velkého oltéte Narozeni P. Marie mélo fi- 
gurku Panny Marie s Jeziskem se stitibrnymi 
korunkami, poéet jeho nalezd se ve farni pa-~ 
métni knize zr. 1716 uéinény za r. 1704, 
Mélo na jistiné pijéenych 210 zl. Uéty ty 
jsou podepsdny od Lectora a Assistenta bra- 
trstva. Druhé bratrstvo bylo u oltéte Srdce 
Pané zalozeno té% slavné, mélo 5 sv4tki do 
roka: 1. v nedéli 2, po Devitniku, 2. na sv, 
Josefa, 3. v nedéli 2. po velkonoci, 4. v ne- 
déli 3, po sy. Dachu, 5. na svatek sv. Mérf 
Magdaleny. V ty dni byly kajicnikim udileny 
plnomocné odpustky, pro zpovédniky placeno 
bylo 20 zl. a obec pro né davala koné. Trvalo 
do r. 1855, kde zaniklo. Zbytek jeho jsou 
dva stiibrné kalichy a stéibrné monstrance 
z 18. stoleti, krasné prace. 

V chrdmu tomto byl také spolek literdku, 
kte¥i dle staré radni pamatni knihy se délili 
na starsi a mladsi; pokladnici vlastni méli, 
Bohuzel stanovy spolku toho nikde se nenale- 
zaji. R, 1851 byl obnoven, ale zanikl; zbyl 
toliko jeden liter4k, ktery zpivi pisné s li- 
dem ponejvice z kancionalu Svato-Vacslay- 
ského, Zbytek toho spolku jest snad staro- 
byl& rordint kniha 2 roku 1612 ve velkém 
folio v listarné farni uschované. Jest psdana 
na silném papife dobrou éerni, vazand v tuhé 
desky, jejichzto rohy silnym kovénim jsou 
opatteny. Na prvni desce jest napis: Rorate 
1612. Jen jeden list té knihy jest pergaume- 
novy. Officium nedélni nese v Cele obraz 
Zvéstovani Panny Marie v barvach bez zlata ~ 
dosti dovedné zhotoveny. Officia jinych daf{ 
maji zacdteéni pismeny jen obyéejnou barvou 
provedené. Plén notovy jest pétitadkovy. Jest 
to roréte dle za¥izeni Arnosta arcibiskupa, 


oa GR aes 


jen tu a tam néco pfiddno. Pisar a nakla- 
tel knihy nejsou znémi, an posledn{ listy byly 
vyfezany. 

Farnt budova zr. 1757 neskyta nic 
pamatného. V listarné farnfi jsou pamitni 
knihy z r. 1707 a 1716, stary inventdf z r. 
1699, inventéfe pozdéjsi, matrika nejstarsf 
zr. 1645 v malém kvartu svdzané. Jest zde 
také knihovna s knihami z minulého a ny- 
néjsiho stoletf, zvlasté ale s pékné zachova- 
lym exempléitem : , Paprockého zrcadlo mark- 
rabstvt moravského 2 r. 1598. 

Radnice jest dvoji, jedna z roku 1834, 
druh4 z vr. 1878. Chovaji se v ni privilegia 
mésta, stfibrné 4 peceté, jedna kniha zelend 
ze 16. stol. a 2 knihy kropené z 17. stoleti. 
V zelené knize jest seznam desdtku fary a 
inventéf kostelni z r. 1637. 

U nového hibitova jest kaplitka Sedmi- 
bolest. P. Marie jednoduch4 déevén4 se zvon- 
kem z doby neznimé, Neskyt4 nic pamdtného. 

Na jihovychodni strané mésta, kde nyni 
jest pivovar a sprdvcovstvi, byla nékdy tvrz, 
asice pf¥edhradi bylo na misté pivovéru, tvrz 
na misté sprdvcovstvi. Prikop hradni jesté 
nyni znaly obkli¢oval tvrz kolem do kola; 
slouzi nyni za Iuka. NavrSi tvrze jest asi 
5° vysoké, objem prikopu v Sifce éité 700 
kroki. Pfi kopfni sklepi v pivovdre nale- 
zeny byly silné dubové tramy, stary rezivy 
klié, a kulitky z kéemene. Bylo to sidlo pd- 
niv Dasickych z Barchova. 

Za méstem vykopény pohanské popelnice 
svédcici o tom, Ze to misto v starych dobdch 
bylo obydleno. 


25. Hostovice. 


Ve vsi této jest filid4lni chr4m sv. Ja- 
kuba apostola Vétsiho, ktery byl roku 1350 
farnim. To dokazuje jméno jednoho pule zva- 
ného ,na farském“. Chrém ten vystaven ve 
slohu copovém r. 1716 a téhoz r. dne 20, 
prosince benedicirovin. Stiecha jeho r. 1853 
shofela a nové zbudovéna jest. Jest jedno- 
lodovy se sakristif za presbytétem, a téemi 
vehody, v praécéelf m& sochu sv. Jakuba. Ol- 
taf hlavni zcela dievény se sloupy korinthi- 
ckymi m4 obraz na platné od Sritka 1853 
malovany, vetchy. Za oltétem v dlazbé jest 
kémen z r. 1210. Mimo to zminky tu zaslu- 
huje starobyld kazatelna z mékkého dieva 
8 obrazy étyf sv. evangelisti, dflo vytetné, 
V sakristii se chovA cfnovy koflik, snad dle 
inventéte z r, 1609 pro komunikanty. Také 
zde bylo cinové lavabo, ale na pistaly k var- 
hanim upotiebeno jest. Altare portatile hlav- 
niho oltéte m& ostatky sv, Nerea a Achillea 
ZY. 1686. Postranni olté¥e jsou novéjai, zcela 
dfevéné, majf obrazy sv. Anny a sv. VAclava 
8 ostatky sv. Klary z r, 1834, Kromé toho 


jest oltét Boziho hrobu s ostatky sv, Krize 
a svaté Méii Magdaleny; pak pod chorem 
pékné, staré obrazy teskych patroni sv. Nor- 
berta a Nep. Poéeti P. Marie. 

Zvonice stoji opodal kostela na hfbitové, 
spodni ¢4st jest kamenn4, vrehni dfeven4, 
pyramidovité, Visi na ni 4 zvony. Nejvetsi 
mé napis: Anno 1707 die 8. Septembris 
haec campana a fulgure et incendio destructa 
industria perillustris generosi Domini Franc. 
Venc. Kvieton de Rosenwaldt Pardubicensis 
capitanei adlaborante generoso Franc. Tichy 
seriba pupillari refusa et renovata est. Anno. 
Domini 1709; na druhém a tietim zyonu jest. 
r. 1716, étvrty bez let. — Na choru jest. 
kancion4él dédictvi sy. VAclavského. Chrém 
ten byl pfivodné dievény, plan jeho nikde se 
nezachoval. Na zahradé ¢. 1. a 2. byla ture 
pani g Hostovic, jejizto zdklady neddéyno 
byly objeveny. Ostatné zde neni nic pamat- 
ného. 


PG ek Omi Tt On Ve 


V Komérové vesnici jest filidlni chrém 
sv. Mikuldse, sv. Petra a Pavla, ktery byl 
jiz r. 1350 filidlnim od Rovné, Piivodné byl 
déevény tétézZ podoby jako pidorys nového 
kostela okazuje, jen ze véz byla nad vcho- 
dem a sakristie za oltéfem. Zbofen byl r. 
1875 dne 4. kvétna, a nalezen na jednom 
trdmé rok 1668 a Zelezny kohout. R, 1877 
dokondna stavba nového jednolodoyého ko- 
stela, pti kterém sakristie a vézZ byly mimo 
lodi umistény. Na hlavnim oltéfi jest obraz 
sv. Petra a Payla od Fr. Marscheidra ze Ze- 
lezného Brodu r. 1877 malovany, postrané 
dva obrazy sv. Katefiny a svat. Barbory ze 
starého oltéfe, nahote obraz Nejsvét. Trojice 
Bozi od Heinricha z LitomySle z roku 1877. 
Rim, sloupy, podstavec svicnii nechfény ze 
starého oltére. Na podstavei tomto byl diive 
népis: ,Ke czti a chwale Nerozdilne Trogicze 
swate Narozeni Blahoslav. Panny Marie za 
sprawy urozeneho Rytirze Pana Gana Hogena. 
ze Schwarzenpachu a Czernodubu G. M. C. 
Hegtmana Panstvi Pardubsk. a Smrkow. tezZ 
za czasu dustogneho a welebneho Pana Fran- 
tisska Xaveria Skaly Fararze Dassiczkeho a 
Drziteczkeho Oltarz tento malovanim okr4- 
sslen gest nakladem chudeho zadussy Miest 
Dassycz, Leta 1668 14. Junii. Stalo se za 
powinnosti Purkmistra Pana Gana Pokor- 
nyho, Prymatora Pana Rudolfa Kosstiala a 
spolu Radnich Miesta Dassycz. Napis ten ale. 
zabarven. Altare portatile na velkém oltdii 
m4 ostatky sv. Hypolita a Cassiana zr. 1873, 
v druhych dvou oltéinich kamenech jsou ostat- 
ky sv. Dorothey zr. 1854. — Kazatelna 
étverhrannd ozdoben4 obrazy: ,Kéz4ni Christa. 
Pana a Dobrého Pastyfe,“ od vyse jmenova- 


aaa) eee es 


ného Zelezno-Brodského mal{te malovanymi. 
Missale Romanum z r. 1670 a 1698. Pro- 
prium Bohemiae z r. 1643, kancion4l sy. V4- 
clavsky na choru, truhla pohfebni z dob ci- 
sate Josefa II., s&tecek pod kalich éernym 
hedvabim vySivany, prostéradla a rucniky k 
lavabo pldténé bez okras z r. 1777 jsou je- 
diné pam4atnosti v tom kostelee — Na véizi 
mimo lod postavené ¢étverhranné pyramido- 
vité s jednoduchym kifZem visi tii zvony. 
Nejvét8i m4 kolem koruny ndpis: ,Ya wolam 
zwucznym hlasem Panu Bohu ke czti. Napo- 
minam kazdym eczasem k chwale, lidem k spra- 
wedlnosti nenadale.* Dole kolem obruby: 
»Hawel SSudyne strassy kostelnick® a na 


druhé strané: ,Kaubic rychtarz 1616.“ Pro- 
stfedni: ,Goss Mich in Prach Mathias Ale- 
xander Christi Anno 1705“ a pod tim kizZ, 
Nejmensi polednik m4 jen sv, Kifz ar. 1799, 
Pod Fimsou kostela venku jest vlys oblouchovy. 

Na severni strané Komérova jsou zbythy 
byvalé turze, o které di lid, Ze zde st4l klaster, 
z kterého sla chodba do kostela, Navr8i toto 
jest homolovité, kol pirikopem obehnané, 50 
kroké sir., 40 dl. Piikop d& se vodou z bliz- 
kého potoka naplniti. Na jedné strané jest i 
prichod na to nadvrsi znaly. Lid jmenuje toto 
misto na Turyni. (Vice o téch tii mistech 
viz Pamaétky X. 294) Mimo to byly také 
turze u Hedéan, Métic a Zidina. 


Sloh goticky. 


Pise & J. Lehner, (Pokraé.) 


(Rozestavenf a tvar pilff i.) 


Jakmile sloh romansky rozkvetl a basi- 
lika sklenuté se vyvinula, zménila se celd 


soustava. Opusténo od ctvercového rozdélent 
_ piidorysu, tak Ze sttedni lod vykazovala ten- 


ree epee 2 


Obr, 190, Kolin, kostel sy. Bartoloméje, 
pilif kaple. 
(Druhé polovice XIV. stoleti.) 


Obr. 188. Kutna Hora, chrim arcidékansky. 
(Prvni polovice XIV. stoleti.) 


tyZ potet klenbovych polf, jako lod boénf. 
Co vsak tam jen vymineéné se délo, zde se 


Obr, 189, Praha, Karlov, 
{lit pfi sténé, 

(Od polovice do konca 
XIV, stoleti,) 


Obr. 191. Kolin, kostel sv. Bartoloméje. hlayni pili¥, 
(Druha polovice XIV, stoleti.) 


pravidlem stalo, Uspo¥idénf ve slohu ro- 
minském vyminééné u slohu gotického po- 


— §?2? — 


moci klenby lomenym obloukem vyvedené stalo 
se pravidlem zékladnim. Proména tato méla 
za nasledek, Ze veSkeré piliye nyni stejnou 
platnost majici téz steyné zdéldvany jsou. Ne- 
bylo také na dale treba, aby veddlenost jed- 
notlivych podpor obmezovala se na polovitnf 
miru Sitky lodi stredni. Atkoli zejmena v 
prvogotickych chrdmech miry té jesté pridr- 
Zovalo se, brzy od toho pravidla upusténo 
jest. Pilffe rozestavovaly se aZ na dvé tietiny 
Sitky lodi stfedni. Rozsifenou vzddlenosti 
docileno volnéjsich préihledi. U porovnanf 


il 


s roménskymi kostely nynf hlavni lodi na 
Sf¥ee namnoze ujimalo se. Co pak na &ifce 
ubylo, do w¥sky se pridalo, tak Ze lod stredn{ 
jesté uzs{ se objevovala. F 

Tovar pilira uchyluje se naprosto od 
élankovaného pilfte romdnského. JAdro jest 
totiz kulaté, z kameni dobie tesaného zdé- 
lané, kolem dokola oblozené véncem polo- 
sloupké, které priporami sloyou a za pod- 
poru Zeber klenbovych slouzi. V dobéch dob- 
rych Gité se na bohaté vyvinutych stavbdch 
kolem jddra nejméné osm p¥ipor ve zplisobu 


Obr. 192. Kutn4 Hora, chrém sv. Panny Barbory, profil pififa smérem priseku p¥itniho, 


prvni perioda stavebni. 


(Konec XIV. a potatek XY. stoleti.) 


kiize rozlozenych a sice ttvero vétsich a étvero 
mensich. Prvnim fikalo se pifpory staré, 
druhym piipory mladé i nové. Ctyero sta- 
rych, silnych p¥fpor neslo étvero pdsi Gi hlav- 
nich zeber jak podélnych, tak piiénich; étvero 
pak mensich p¥ipor mezi starymi umisténych 
neslo ostatni Zebra lodi stredni a botnich 
lodi. Ohebné tvary tyto postridaly v8ak vz4- 
jemné mezi sebou souvislosti jsouce jen zevné 
@ libovolné spolu zdruzeny. Za tou piitinou 
vyhiouben jest pili pif{porami kolkolem obe- 
hnany hlubokymi Zlabky, tak Ze ptipora od 


Obr. 193, Kutna Hora, chrém 
P. Barbery, pilif kaple. 
(Konec XIV. a poédt. XV. véku,) 


pripory zlabkem( hluboce za¥{znutym oddélena 
byla, ¢imZ valcovity tvar pilife vizdy vice a 
vice mizel. Jadro pilffe tim na venek zddnliyé 
ustupovalo do pozadi v primé¥eném souhlasu 
Ss vyznamem, kterym byl pilif obdaten. Nebot 
atkoli pilif pfipory skutetné podpird a drif, 
m4 se zd&ti, jakoby p¥ipory zcela samostatné, 
vlastni svou silou klenby nesly a podpiraly. 
Svobodné zdruseni ¢lanki zddnlivé samostat- 
nych prohlJasuje se zde za vée podstatnou. 
Ale ze i klenuti v pozdéjs{ dobé boha- 
téji Clankovéno a v sitové pole rozdéleno 


_ bylo, a kaZzdé Zebro piece svou vlastni pod- 
_poru v nékteré na jddro pilffe pripejené pi- 
pore obdrZeti mélo, pridavalo se k takto jiz 


" : 
i 
allie 


c. 


Hl, | 


Obr. 194, Kutna Hora, Kostel Nanebevzeti Panny Marie, 
pilife v lodi. 
(Konec XV., zaédtek XVI, véku,) 


élankovanym pilffim dle potteby vice a riizné 
silnych p¥ipor, takZe potom cely pilft vyhl{- 
Zel jako svazek rozliénych polosloupai, spoje- 
nych mezi sebou Zlabky a malymi_ plochami. 

Nejbohatéjsiho vyvinu dogel pilif, kdyzZ 
i kazd& jednotliva Zebrov4 podpora opét na 
vice Gl4nki se rozlozila, takze kazdy ¢ld- 
necek Zebrového neb vibee obloukového pro- 
filu na pilifi samostatnou pifporou nazna- 
éen by), 

Na vysvétlenou uvddi se tuto celd fada 
pilifi v posloupném vyvinu, jako spatiujf 
se na nejlep8ich budovdch vlasti. (Viz obraz 
188 —195.) 


Peoraa'e f 


Emausy na Slovanech. Mnickové bene- 
diktinSti poéali pravidelné sluzby Bozi v den svat. 
Josefa, patrona Cirkve katolické V presbytari o 
stupeh vyvyseném a nové dlazdén¢ém rozmnozen 
jest pocet lavic, varhany s kruchty sneseny, no- 
vymi rejstiiky ku privodu zpévu choralniho roz- 
mnozeny a na stranu evangelni mezi dvéma pilifi 
postaveny jsou Spoleéné modlitby chorové ko- 
naji mnichové v kapli, v niz opat, jakoZto kaplan 


krélovské Geské kaple mii sv za dim panovnicky 


83 — 


Pomér sdrugZenych pitpor k jadru pilffe 
vyjadiuje se té% na podnozi. Cely sloupovy 
svazek m4 spoletné, mnohothelné podnoZ{, 


ai Tal “HBT 
a 
ile! | 


| 
A a 
| 


MINT 


| | 
HA | 


SSS = 


Obr, 195. Kutnaé Hora. kostel sv, Panny Barbory, 

pilit v lodi; posledni doba stavebni. (I. poluvice XVI. stol.) 
z kterého vyrist4é rovnaé% mnohothelné pod 
nozi jednotlivych p¥ipor, svrchu a vespod chra- 
nigené nékolika jemnymi ¢lanky. Na téchto 
élancich spatfuji se sice zdkladuf znaky an- 
tickych tvarfi, ale znacné jiz seslabené, ne 
jsouce jiz ani vlastnimi patkami, nybrzZ pouze 
ku spojenf hlavnich ¢Glanki spoleéné patky 
| slouzice. 


Za Ty 


slouzivé. Mse konventudlni a neSpory konaji se 
vidy v kostele. Kromé dosavadniho otevfeli be- 
nediktini nyni i druhy vchod boéni, dosud za- 
zdény, ktery zase v piivodni své uslechtilosti se 
objevil, V klastefe pak samém vybourany jsou 
dvoje staré gotické dvéfe na chodbé kfizové do 
refektéte a do siné kapitolnf a obé mfstnosti ob- 
novily se. Pro mnichy ziskan jest potfebny pocet 


ve ovever 


Nade dyermi kazdé celly jest psino jméno Svétce, 


as 


i ie 


jemuz mistnost zasvécena a po ném pojmenovana | celistvé a uvniti 2 vétsi Gdsti jiz zbudovaného. | 


jest. Nabytek jest vaude stejny a chudobny, jak 
toho piisn& tehole vyZaduje: stil, zidle, stojan, 
klekitko 2 hrubého: diivi bez véeliké ozdoby. — 
Geho mnichové pottebuji, zhotovuje se v klastere 
od brati{ laika, ktefi truhlaf{, krejéuji, Sevcuji, 
kuchaii. V konventé velmi éetném, ktery skladé 
se z knéz{, bohoslovci, novici a bratii laiki, ve- 
smés professi, panuje prisnd klausura Nad vniti- 
ni brankou, do kiéizové chodby vedouci, ‘te se 
tento ndpis: .Anno reparatae salutis MDCCCLXXX 
pontificatus SS. P. Leonis XL, imperii Francisci 
Josephi I augustissimi caesaris et regis, 8. Adal- 
berti sedem Illo. Cardinali Friderico principe 
Schwarzenberg tenente XXIX, S. P. Bencdicti 
Mundo ante XIV. saecula feliciter nati, Monachi 
Beuronenses O. S. B. sub abbate D. Mauro Wol- 
ter post exilii dolores tiroliensium asylo lenitos, 
tandem supremo annuente numine, diva aptatas 
sedes ex clementia, pietate, munificentia aposto- 
licae Majestatis intercedente ac favente memorata 
Emmo. Cardinali, venerabile hoc regium coeno- 
bium divae assumptae Virgini in Emaus dicatum 
in pervigilio festi purificationis ejusdem ovantes 
nacti sunt. Id quod Christus fautoribus hospitis 
benigne excipientibus optime vertari eosque ad 
manentem civitatem coelestem Hierusalem feliciter 
pervenire concedat, ita optant voventque Abbas et 
monachi Congregationis Beuronensis, qui in per- 
ennem rei memoriam oratimi ergo H. M. P “ 
Arkyf na staromést. radnici prazské 
pocinad se dikladné obnovovati. Ukdsaly se na 
ném trhliny nebezpe¢éné. Také vézZ staroméstské 
radnice bude podchycena. Pamatny orloj s ve- 
8kerou svou tipravou velezajimavou bude zcela od 
zakladu aZ ku stfese opraven Kaple bude uvniti 
polychromovati se. Krdsné kalendarium od Jos. 
Manesa na médi malované pfeneseno bude do 
nové zasedaci sing a na jeho misto postavi se kopie. 
Cela obnova vyzadovati bude nékolik rok prdce, 
Pro letosni rok pfijala méstskd rada do prelimi- 
nare. 5000 zl. 
Vystava spolku architekta a ingeniré. 
V feéeném spolku panuje jiz od poddtku jeho za- 
lozeni utéSeny Zivot, ktery kromé jinych uéeli se 
jevi pravidelnymi piedndskami a vystavami. Na 
letosni vystavé jest i cirkeyni uménf pékné za- 
stoupeno Z oboru sochaiského yystavil L. Simek 
skicu sochy sv. Vaclava, ktera zdobiti bude ndérozi 
nového probosstvi hradéanského, pak skicu pro 
tympanon budouciho postranniho portdlu u svat 
{ta, na némzZ se pfredstavuje blah. Panna s Je- 
ziskem uprostfed dvou andéli. 
zuji mistra, jehoz rukou provedena jsou, Ar- 
chitektura jest Getné a cestné zastoupena zajima- 
vymi plany budov bud jiz vyvedenycb, aneb ku 
vyvedeni prichystanych. — VSeobecnou pozornost 
poutajfi pliny st-vitele chraému sv -Vitského, archi 


tekta J. Mockra, hradéanského probosstvi z venti 


Obé dila prozra-. 


Jest to budova svého druhu v Praze jedind pravd 


to okrasa utéSeného ndmésti sv -Jiftského, vysta- 
-véna z cihel neovrhnutych a kamene tesaného a 


fadi se distojné k nejzajimavéjsim budovdm kra- 
lovskych Hradéan. Od téhoz uméice vystaveny 
jsou navrhy na restauraci a dostavéai prasné bra- 
ny (viz Method, r. V., st. 105), pak ndkresy ma- 


lovanych oken do kaple arcibiskupské a Wald- 


steinské u sv. Vita, jejichz figurélni ¢4st od prof. 
Fr. Sequence pochazi, jehozto malované cartony 
pro okna kaple Sigmundské zde vystaveny jsou. 
Jeden z nejzajimavéjsich pamétniki ¢eského sta- 
vitelstvi, kostel sv. Panny Barbory v jednotlivych 
detailech svédomité provedenych za pfi¢inou na- 
stavajicich oprav predvadi ndm architekt Antonin 
rytir Surda. Novy kostel v Gakovicich slohu ro- 
manského vystavil c. k. vrehni ing nieur Karel 
Seiner; dinny archaeolog a znatel gotiky, ‘editel 
vy8sich 8kol redlnfch J. Zach ndkresy objevenych 
maleb na sténdch a klenbé v chramu sv. Panny 
Barbory, ndkres oltafe vénovany rodisti, nakres 
na opravu priéeli kamenného domu, fotografie ol- 
tite kostela v Kozlové a ndvrh nového oltare u 
sv. Jakuba: malit Wachsmann plany kaple a go- 
tického oltafte; cizozemsky architekt Moth nakre<y 
gymnasia a kostela, j/ hoz nddhern4 uprava vyza- 
dovala by ovSem zna*nych obéti; architekt Karel 
Janda tadu pivodnich plant pro stavby kostelnt, 
zejmena vnitini upravy 8s bohatou malbou na sté- 
nach; civilni ingenieur Achill Wolf, navrh na 
rodinnou hrobku slechtici z Ratzenbecki 

Benediktinské jubileum Rad benediktin. 
bude slaviti dne 4. dubna slavnost svého 1400le- 
tého zalozeni. Na pamatku této slavnosti bude 
zalozen benediktinsky Gasopis, jenz bude tvofriti 
usttedni organ védeckych snah Benediktini Po-— 
predué bude vénovdn studiu historickému a dé-— 
jindm uméni. Redakce tohoto Gasopisu pfene- 
chana archivari v klaStefe rajhradském, Maurovi 
Kinterovi. Clanky budou se psati jazykem latin- 
ssym aneb némeckym. Prvni sesit bude obsaho- 
vati ¢linek dp. Bened Braumiillera v Mettenech 
(v Bavorsku) o thematé: PovSechnd povaha fradu 
benediktinského na zdkladé jeho pravidel a déjin. 
Dosud se pfihlasilo za spolupracovniky 43 bene- 
diktind. 

Liberecka véz arcidékanského chramu 
pociua se dostavovati. Makovice vézni s kifzZem 
jizZ sejmuta jest. Zvony budou o jedno patro vy- 
tazeny, a% stayba piimérené zvysena bude. Krom 
rozliénych pamatek nalezeno jest v makovici sest. 
listin, Nejstersi pochazi z r. 1654, kdyz% starou. 
makovici boufe srazila, Bylo to pravé v dobé 
vykonané protireformace, kdy kostel az do oné” 
doby té% od Lutheréni uZfvany katolikim jest. 
vyhradné navrécen. Stavba kostela podgala r. 1579 ~ 
a dokondna za Bedficha z Radern r. 1587. Druha 
listina pfibyla r. 1682 po opétném spadnuti ma-_ 


a ae 


vkovice 's kifzemi a vypisuje historicky dilezité 
“udalosti obecni — spor méstani pravovdretnich, 
Mor r. 1679—80 zdhubné vystupujicf a p. Daldi 
listiny priddny jsou po r. 1787, kdyz véz bleskem 
zapalena jest a shoiela, naéeZ pak v nynéjsi po- 
dobé snizila se. Nyni-ze 120 stop bade -zvysena 
“na 217 stop. 

Véz brnénské kathedralky nebude, jak 
se pise, stati na misté staré véze, proto Ze se sble- 
dalo, ze zaklady pro priméfené zvyseni nedosta- 
teénymi jsou. Stalo se usnesenf, aby nova véz od 
zdkladu pied hlavnim vchodem kathedralntho ko- 
stela zbudovala se. 

Predklasteri Tisnovské na Moravé ma 
opétné aéelu svému byti navraceno Pfekrasny a 
v déjinich uméleckych vlasti prosluly kostel opat- 
‘sky m& zase ozyvati se modlitbami a zpévem fe- 
holnic cistercianek. Kéz se tak stane! Az do 19. 
brezna 1782 byl klaster od Konsti:ncie, vdovy po 
‘Premyslu Otakarovi I. zalozeny, sidlem bohatého 
opatstvi cisteridnek pode jmenem ,porta coeli.“ 
‘Pretrval vseliké boute. Panstvi Tisnovshé bylo 
jeho majetkem. Pii povstani protestantskych stava 
moravskych r. 1619 a pred Svédy roku 1642 bylo 


Jeptis.im prchnouti na hrad Vernstyn: Opatstv{ 
vsak brzo zase zmohlo se, tak Ze pii ztizeni bi- 
skupstvi brnénského prava na presentaci dvou ka- 
nonikati kapitolnich nabylo. Cisat Josef II. zru- 
Sil kléster 19, b¥ezna 1782, ktery tehdd% kromé 
abatyse hostil 15 panen, 7 sester\a tii ‘novicky: 
Cena stiibrného a zlatého naéini sama pdéila se 
na 4655 zl KR. 1799 prodany jsou veskeré ‘statky 
klasterni za 277.179 zl. 35 kr. svobodnému panu 
Vilimovi z Mundi, jemuz rok pied tim dédiéné 
pronajaty jsou za 13.829 zl. 54 kr R. 1821 koupil 
c. k. komoft Schell ze Schellenberku panstvi od 
barona Jana Mundi. Pied desiti lety jiz prodala 
tehdejsi majetnice baronka Schellové panstvi zase, 
tentokrat cistercidnkim luzického klastera Marien- 
thalského. Panstvi za 480,0u0 zl koupené mélo 
vraceno byti pivodafmu téelu; usidleni konventu 
zdrzelo se véak, byvalé staveni klésterni — na- 
potomni tovarna — znova se zfridilo, administra. 
torem panstvi byl cisterciak klastera Oseckého, 
jemuz pfislusi pravo visitanéni panenskych ‘kla- 
Sterii téze Tehole. Ted se odekdva navrat cister- 
cianek do Predklasteri Tisnovského. 
Lehner. 


-% Akademie kiestanské. 


Dar. Sv.-Vaclavsk4 zdlozna darovala Akademii kiéestanské vedle usneSeni valné hromady 100 zl. 


Odbor umélecky. — Zprava za mésic brezen. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


‘Kostel v Korouhvi. 
“u Policky jest chatrny a tak maly, ze sotva polo- 
vice osadnikii v ném mista ma. Wtstp fardt Jan 
Hejtmanek usiluje o to, aby kostel pro osadu pii- 
mérené rozsifen a upraven byl. Kostel ma staré 
gotické presbyterium, ale lod bez slohu s plochym, 


“chatrnym stropem rakosovym. Sakristie jest pouha | 


chodba nedostate¢nd. Zvonice stoji opodaél. Zada 
o nakresy. kterak by kostel, jak toho potteba kaze, 
‘primérené a laciué rozsiten byti moh] Kostel jest 
stavén z dobrého staviva. Material na stavbu no- 
you: kamen, cihly, drivia p vyskytuje se v misté, 
Sbirky se jiz konaji a patron kostela, J. V. cisar 
pan, u néhozZ slyseni si vyprosil dp. farar, slibil 
vsemozné uéiniti, az potrebné nakresy a rozpoéty 
predlozeny budou. — Vybor sekce umélecké od 
-kdzal zélezitost architektu Jos. Mockrovi, ktery 
y nékolika nedélich predlozil hotové plany na ce- 
lou stavbu k posouzeni vyboru. Cely dosavadni 
kostel zfistane stati a pouze lod prodlouzi se o 
celou délku svou. Strop rakosovy vyménén bude 
po prani objednavatele jednoduchou klenbou kti- 
zovou, éimz nizké lod primérené as budouei dél 
kou soumérné zvysena bude. Nad vchodem do 
Jodi vystavéna jednoduché véz, kryta stivchou sta- 
novou. Lod vystavi se souhlasné se starym pres- 
bytérem slohem gotickym jednoduse a laciné z ma- 
teridlu, jakého misto samo poskytuje. takristie 
se vvétsila a k ni pristavi se kaple pro zpovédl- 
nice. Buzi hrob a), ovkud také na kazatelnu se 
ychazi. Rozpotty potiebné nejlépe zhotoveny bu- 


Farni kostel v Korouhvi | 


dou v misté samém. Nakresy a rozpotty predlo- 
zeny budou J. V. cisaii pAnu, co patronu kostela. 
Budou-li schvdleny, poda redaktor vy Methodu na 
porovndni starého kostela s novym obrazek, aby 
se ukazalo, jakym zpisobem lze ze starého délati 
nové, z nethledného uslechtilé. 

Goticka monstrance zcela stribrna die nakresu 
architekta J. Mockra v 1. Gis. ,Methoda* uverej- 
néna, Tuto drahocennou monstranci vénoval zbozny 
dobrodinec chramu P. v Péedmosti u Frerova, 

Goticka monstrance st7ibrnd dle nakresu ar 
chitekta J. Mockra pro chram Pané v Ohrozimi 
u Plamlova pofizena milodarky farnikt. 

Stribrny kalich bohaté ozdobeny pro kostel 
v Pusté Polomé v Slezsku a pro chram P. v Ne- 
buzeli; - kalich hladky se stribrnow kupow a pa- 
tenow pro f rni chram v Unterreichensteinu. 

Roucha kostelni objednand vesmés odvedena. 


2. Nova objednani. 


Obraz oltafni: dp. Fr Hala, farét vy Dubicku 
u Vyskova. c 
Kfizovou cestu: dp. St Ressel, farar v Ras- 
penavé. 
Lustr: dp J. Frolik, administ ve Vltavotyné. 
Drobné prace kovové: pozlacent kalicha: dp. 
Fr. Florian, farét v Tasavé na Moravé; — pozla- 
cent cibovia: dp. Jos. Penker, farét vy Nakléiové; 
- patenku k nemocnym: dp. Konst, Winter, far, 
ve Velichové; — nadobhu na sv oleje: dp. Fr, 


a ‘(56 a 


Blazko, fardt ve Vel. Popovicich, — meini kon- 
vicky: dp. Jan Eybl, farét v Kétechofi; — lampy 
na vééné svétlo: dp. Jan Klumpar, faraé v Dobri- 
chové a vdp. Vaclav Kilingr, dékan vy Dobrnusce ; 
— kaditelnice: dp. Adolf Ludwig, farat v Unter- 
reichensteiuu a dp. Jos. Frydrycb, far. v Mladé; 
— oltdfni zvonky: trojcimbalek: dp. Jan Sicha, 
farét v Liblicich, dp. Ant. Bouchal, ferdt v Chle- 
bich; 4 a 3cimbalek vp. Fr, Zima, kaplan v Trebé- 
chovicich; -. étvercimbalek: dp. Ant. Suchanek, 
vicerektor v Kral Hradci a blip. Frant. Bittner, 
nadu¢itel ve Wiistte; - péticimbalky: vp. Vaclav 
Truhlai, kaplan v St Rozmitdle a blp Jos. Woli- 
mann, naduc¢itel v Rozmitale. 

Paramenty: ¢cerny pluvial: vdp Pavel Pilat, 
faréi a vikar v Kiizk. Kostelci; — skvostny bily 
slav. sprava méstské chorobnice v Praze, dvé 
cerné dalmatiky: vys. ur. pi hrabénka Lazanska; 
— kasult bilow: blahp. Vaclay Flossmann, pekat 
v Kladrubech: bursu k nemocnym: farni trad 
v Bohdalu; - veluwm: dp. Ant. Prisa, fardi v Pa- 
nenském Tynci, dp. Ant. Ludwig, farat v Unter- 
reichensteinu, dp. J. Brejcha, farat v Nalzovskych 
Horach, dp Josef Sigmund, kaplan v Mastové a 
farni trad v Mladosovicich; — Stoly: bohaté hed- 
vabim a zlatem vyswwanou: vp. F. Porazil, kaplan 
v Hrozné Lhoté; - vystvanow: dp. Frant. Malota, 
farat_v Majetiné; - krestni a jednoducnou: distp. 
Jun Sicha, faradé v Liblicich; — plastiky na cibo- 
rium: dp. Mart. Fencl, farat v Breskovicich, blp. 
Ant. Hykes, postmistr vy Rychmburku a dp. Ant. 


Ludwig, farat v Unterreichensteinu; — korouhve 
kostelni: dvé bilé: dp. Jan Klumpar, farat v Do- 
biichové a dvé cervené: dp Frant Cap, farar ve 
Vseradicich; — 4 komze pro ministranty i 8 ro- 
chetkami: vdp. Fr. Auerhann, dékan ve. Zlonicich 
a dp. A. Ludwig, , farat v Unterreichensteinu; — 
prikrov : dp. Jan Sicha, farat v Liblicich ; — pft- 
krov skvostny a éerné sukno na stupné oltarni: 
vdp Fr. Auerhann, dékan ve Zlonicich. 

Kosteini pradlo: rochetu a humerale: dp. Y. 
Richter, farét v Boreslavé; — albw: distp. Ant. 
Ludwig, farat v Unterreichensteinu; — krajky: 
vdp: Vine. baron z Ehrenburgu, kanovnik v Olo- 
muci; — dvé alby, nékolik plachet a pokryvek na 
oltd*: vdp. Dr Fr. Bauer, feditel cts. kra!. semi- 
nate v Praze 

Rozliéné: missdl: daistp. Martin Uchytil, fardt 
ve Strazi. 


3. Rozpocty. 


Na stiibrnou patenku k nemocnym, na bursu 
a zelenow kasuli: dp. Jul. Jitik, fart v Slavkové; 
— na svicny oltéfni: velp. Vaclav Pisa, kaplan 
v Novych Hradech; — na prapor skolnt mladeze 
a spolkw: dp. Jan Bezdék, faradt v Chroustovicich; 
— na krizovow cestu: farni ttad v Jarosové; — 
na 2 obrazy; vdp. Jan Mich, arcidékaa v Pusto- 
méti; — na stribrny kalich: vp. Frant. Miehler, 
kaplan v Chrastavé. 

Lehner. 


ror 


Mosaihkia. 


Munificence Lva XIII. Videisky stavitel chrama 
Sy.-Stépanského, vrchni rada stavebni Schmidt byl 
pied nékolika tydny od svat. Otce Lva XII do 
Rima povoldn, aby v dorozuméni se dvéma jinymi 
vynikajicimi architekty, Francouzem a Vlachem, 
dobrozdani podal o opravé basiliky lateranské San 
Giovanni. Architekt byl od svat. Otce s velikym 
vyznamendnim pfijat. Na odchodu mu Lev XIII. 
daroval zlaty retéz s medaillonem, na némz jest 
razena podobizna papezova. Na nadrazi o¢ekaval 
architekta papezsky kaplan, ktery mu odevzdal 
zavrenou obalkn, v nfz host naleznul jizdni listek 
prvni tiidy z Rima az do Vidné. Kratce po na- 
vratu do Vidné byl vrchni rada Schmidt povolan 
k papezskému nunciovi, ktery jmenem svat. Otce 
8 dikem za dobrozdani odevzdal mu ¢tyry medaille, 
z nichz kazda 70 dukati vazi. : 

San Donato. V rozkosném parku pfed bra- 
nami florentinskymi lezici palac knizete Pavla De- 
midova, naplnény nejskvostnéjsimi poklady umé- 
leckymi prisel do prodeje. Jednotliva dila umé- 
leck& kupovana za ceny vysoké, Knize obmysli 
zakoupiti byvaly majetek medicejsxy v Pratolino, 
kde chce zbudovati velkolepy zamek, 

Nalezy v Olympii. Opétnym zapoéatym kopa- 
nim v Olympii docileno nasledujicich vysledki: 
Nalezena hlava kle¢iciho hocha z vychodni lome- 
nice: hlava Titova ku sose cisafové diive nale 
zené s pancifem Nereidy pfedstavujicim, socha 
Fortuny, kus hydry k metopé chramu Zeusova 
nalezejici, archaicka hlava mramorova patiici k 


sose, jejiz levi ruka dosud jen nalezena byla, 
drzici kulaty stit s reliefem Phrixa na beranu, 
timské torso, predstavujici hocha na flétnu hraji- 
ctho, obliéej centaura chlapce uchvacujiciho, zlomky 
sochy boha v nadpfirozené velikosti. Vzdy jesté 
chybélo v Olympii vlastni sttedisko autické boho- 
sluzby, velky oltar Zeustiv. Popel obétni sice na- 
lezen jest a také dary votivai, oltat vSak povazo- 
van za zruSeny Nyni z nenaddni objeven jest ku- 
laty, kamenny zaklad velkého oltéte pro zdpalné 
obeti a lze nyni, po nalezeni hrobky Pelopsovy, 
se sini vchodni cely ptidorys Olympie s matema- 
tickou uréitosti sestaviti. V nejnovéjsi dobé zase 
objeven dilezity pamatnik pisemnicky, rhetra .deska 
zakona) v nafeéi eligsském, vyteéné zachovana, di- 
lezité pro jazykoskumstvi a védu starozitnickou. 

Staré malby. V kostele Pischelsdorfském (u 
Neukirchen, okres Broumov) objevena prostora 
zazdénd, kostmi nékolika tisici lidi naplnéud. Na 
sténach a stropé nalezeny malby na obmitce dle 
soudu znalcti drahocenné, az k prvni dobé gotické 
sahajici. Kdy prostora druhdy ku kostelu ndlezejici 
zazdéna jest, zndmo neni. Stalo se to zajisté jiz 
pred nékolika stoletimi, éimz malby zachovany jsou, 


Kostel sv. Marka. V nejnovéjsim zasedani brit- 
ského spolku architekttii ¢teno pravé do8lé psani 
italského vyslance na dvote St.-Jameském, gene- 
rala Menabrea, v ném% ujistuje, ze vldda vlasska 
uchrani kathedraélu sv. Marka v Bendtkdch pied 
vandalismem obnovy nejapné vedené. 

Lehner. 


——  ___—____-_—_—_—_—__—_————————— 


»Method vychazi vidy 30, kazdeho mésice, Diedplaceni obnati 2 2], rotné, Pyedplatné prijima administrace 


»Methoda« v Karlfné ¢, 234. 


Jen frankované listy prijimaji se. 


Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 


pisy, tykajfct se redakce, budtez zasylany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, € 234, Reklamace za 
sylany budtez do expedice v knéhtisk4rné Mikulase a Knappa v Praze, v Karliné, Anenskd ulice &{s, 144 


Nakladem vydavatelovym — Tiskem Mikulése a Knappa v Praze, v Karliné. 


MET 


(asopis VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 
Zaroveh 
organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 


Akademie ktrestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a-redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 4. 


V Praze, dne 30. dubna {880. 


Rocnik VI. 


OBSAH: Hrob a ostatky sy. Vojtécha: I. Doklady historické, II, Historické zéhada. III. Rozlusténf, — Do- 
maci zprdvy. — Z Akademie k¥est'anské: Odbor umélecky, Zprdva za mésfc duben, — Mosaika. 


Hrob a ostatky 


sv. Vojtécha. 


Pise F. J. Lehner. 


I. Doklady historické. 


Kdyz sv. Vojtéch, druhy biskup prazsky, 
dne 23. dubna 997 smrt mutéennickou pod- 
stoupil, byv od pohanskych Prusi nelitostné 
usmreen, pfitel jeho, kniZe polsky Boleslav 
Chrabry, ostatky sv. muéennika za veliké vy- 
kupné vykoupil a pochoval je roku 999 na 
hlavnim hradé svém Hnézdné v kostele Panny 
Marie, pri kterém bratr sv. Vojtécha Radim 
¢ili Gaudentius prvnim arcibiskupem se stal. 
Muéennik Vojtéch byl hned po smrti za sva- 
tého ctén a ttemi legendami oslaven. V jaké 
ictivosti svétec n4s u souvékych kfestanéi byl, 
nejlépe ukazuje cisaf Otto IIL, ktery roku 
1000 ku hrobu zpovédnika a pritele podnikl 
zvlastni pout do Hnézdna, vyZ4dav tam ra- 
meno sy. Vojtécha, jez ulozil pozdéji v rim- 
ském chrdmu svat. Bartoloméje ,in insula,“ 
kde svétec n4§ za pobytu iimského co ¢ehol- 
nik Bohu slouzil. Ty%Z cisat zalozil kostel 
sv. Vojtécha v CAchach. 

Drahé ostatky nageho svétce a patrona 
ve Hnézdné nezistaly. Jakmile ¢esky knize 
Bretislay I na své druhé vypravé polské r. 
1039 do Hnézdna se dostal, byly ostatky 
sv. Vojtécha slavné z hrobu vyzdvizeny a do 
Prahy u vitézoslivé prevezeny. Mame na to 
svédka, aé ne otitého, predce blizkého, zé- 
vyazného a poctivého. Kosmas narodil se 
asi Sest let pozdéji a zemrel ve véku 80 let 
roka 1125, jsa dékanem kapitoly prazské. 
Z podrobného a uréitého vypravovani jeho 
najisto soudime, Ze vazil ty zpravy od oti- 


tych svédki, od starsfich totiz knéZi Svato- 
vitského chrému, jimz uddlost pamétn4 hlu- 
boce v mysli utkvéla. Kosmas v letopisu*) 
vypravoje, ,kterak Cechové, stanuvSe ve Hné- 
zdné, dychtili hned zmocniti se téla svého 
svétce; piitomny biskup prazsky Sebit (Se- 
verno) vsak toho nedovolil, dokud by Cechové 
nesvolili k zikonim proti tém nepravostem, 
jimiz sv. Vojtécha hnévali. A tak knize Bre- 
tislav a biskup Sebi u hrobu sy. Vojtécha 
vydali nékolik piisnych z4koni o riznych 
zlotinech, shrom4Zdéné yojsko zapYisahajice, 
aby vérné drzelo se viry kfestanské. Tri dni 
veskeré vojsko postilo a kélo se. Pak teprv 
Sebi jal se kladivem bourati hrob, jenz byl 
u zdi za oltétem, tak Ze télo nemohlo jinak 
byti vykopd4no, leé by byl olté® rozboren. 
S chvalozpévy vyzdvihli biskup a knize télo 
i postavili na oltat vyssi. V témz kostele 
vzali téZ télo arcibiskupa Radima, a v jiném 
kostele hvézdnénském vykopali ostatky péti 
bratré poustevniké, kte¥{ asi roku 1004 byli 
v Polsku usmreeni. S velikou vitézoslavou 
dorazilo vojsko dne 24, srpna 1039 na zp4- 
teénim tazen{ ku Praze, kde na potoku Ro- 
kytnici stany rozbilo, aby dne nasledujiciho 
za nesmirného naévalu v slavnostnim privodu 
do hlavnfho mésta vtdhlo. Privod podobal 
se triumfu. ,Dux ipse et Episcopus hume- 


*) Prameny déjin ¢eskych dil II. strana 71—79 
v textu pivodnim i v ceském piekladé, 


S&S Bs == 


ris subnixi dulce pondus portant Martyris { z Drazic, téhoz jména ctvrty, vyteéné zasta- 


Christi Adalberti. Post simul abbates ferebant 
reliquias quinque fratrum. Deinde Archipres- 
byteri gaudent onere Gaudentii Archiepiscopi, 
quos electi XII Presbyteri, vix sustentantes 
corpus aurei crucifixi sequuntur.* (Dvandct 
vybranych knézi neslo zlaty krucifix, jejz 
knize polsky byl dal udélati trikrét tézsi, nez 
kolik byl sim.) Na pitém misté neseny byly 
desky téZké od zlata, které byly polozZeny 
okolo oltdte, kdeZ odpodtivalo svaté télo; vétsi 
deska byla péti loket a desiti dlani v Sirce, 
hojné okraSlen4 drahymi kameny a vykladé- 
nim kfistélovym, a na okraji byl ndpis, Ze 
to dilo v4zZ{ tri sta liber zlata. Za témi 
vz4cnostmi jelo vice neZ sto vozi, na kte- 
rych byla nalozena jini kofist z Polska, po- 
klady, ano i zvony; za nimi kraéel zAstup 
zajatcu spoutanych okovy. Za takové slavy 
doneSeny jsou ostatky svat. Vojtécha k svat. 
_ Vitu. 

Zde v pyedsini starého kostela vysta- 
véna jest mala kaple, v niz ostatky ulozZeny 
jsou. Kdyz knize Spytihnéy II. r. 1060 pa- 
matku sv. Vaclava oslavoval, presvédéil se, 
ze budovy nemohou pojmouti zdistupy véri- 
eich ctiteli a Ze zejmena hrob sv. Vojtécha 
na misté prilis tzkém se nachdézi. Dozral 
tedy ihned v myslf jeho timysl vystavéti pro- 
strannou svatyni, kterd by obé posv4tn4 mista 
v sobé zahrnovala. Byl opétné zalozen chrdm 
kulaty. Zaklad jest polozen. Stavba statné 
pokraéovala. Zdi sméle vystupovaly, kdyz 
smrt zachvatila zakladatele, jehoz bratru 
Viadislavu II, dokondni budovy zistaveno jest. 
Pryni znacnéjsi nehodou, zhoubnym pozdrem, 
postizen jest novy kostel dne 17. dubna r, 
1090. Byl v8ak zase a to jiz roku 1096 vy- 
svécen na jméno trojice svétci: Vita, VAclava 
a Vojtécha. Brzy na to skvostné vyozdoben 
jest hrob sv. Vojtécha od biskupa Meinharda 
prazského zlatem, stiibrem a kfistilem. Ale 
jiz r. 1142 potkala chr4m novd a tézkd po- 
hroma, byvsi skoro predobrazenim jiné, kterou 
pyni stavajici chram za pruského oblezeni r, 
1727 postizen jest. Znojemsky knize Konrad 
obléhaje Prahu kdzal chrém sy. Vita a svat. 
Jifi ohnivymi Ssipy zapdéliti. Oba kostely, 
dim kanovniki a klaster svat. Jivi staly se 
obéti pozdru tak zhoubného, Ze v sutindch 
8 téZz{ nalezena jsou téla svatych. 

Kronista zfejmé oznamuje nalezeni hlavy 
sv. Vojtécha. V kratké dobé zvedala se na 
Hradéanech novi budova chr4movd, kterou 
dne 30. z4¥f posvétili biskupové prazsky, olo- 
micky a bambergsky. Chrdm y jednotlivych 
C4stkich budovdn tryanlivéji, bohaté ozdoben 
a vzdacenym nécinim zdsoben jest. 

Posledai v fadé biskupi prazskjch’ Jan 


vaje téad svaj od r. 1301-1343 dal hned na 
pocdtku svého tfadovdni r. 1305 na vlastai 
titraty plechem stifbrnym nddherné okrasliti 
hrobku sv. Vojtécha, jehoZ pékného pfikladu 
ndsledoval jednak kral Jan Lucembursky, 
jednak Slechetny jeho syn Karel. 

Z ydéénosti, Ze bojovny krél vitézstvi 
nejslavnéjaich v den sv. Vadclava dobyval, jak 
listina jeho ze dne 23. ifjna 1341 doznavd, mel 
hrob svat. dédice Geského, jakoz i druhého 
stejné cténého svétce a patrona Vojtécha di- 
stojné okraélen, chor kostela znovu zbudovan 
a rozsifen, ba cely kostel nddherné vystavén 
byti, k Gemuz kr&l vénoval des&tek kutno- 
horskych, bfeznickych a vsech budoucich stii- 
brnych doli ¢eskych. ; 

Jan z Drazic zemrel dne 5, ledna 1343 
a jiz dne 14. ledna zvolen na biskupsky sto- 
lec sv. Vojtécha vysoce vdézeny a uéeny dékan 
kapitoly sv.-Vitské ArnoSt z Pardubic. V roce 
pristim povysil papeZ na Zadost Karlovu bis- 
kupstvi prazské na arcibiskupstvi. Slavné 
bylo nastoleni pozehnaného a blahoslaveného 
Arnosta dne 21. listop. 1344 u piritomnosti 
krdle Jana Lucemburského a markrabi a vla- 
date Karla a éetného panstva, nebot v tentyzZ 
den polozen jest zékladni kamen ku stavbé 
arcibiskupské kathedraély. Brzy na to zemyel 
kral Jan smrti hrdinnou u Kées¢aku (26. srpna 
r. 1346) a krélovska koruna vsazena jest dne 
2. ziti r. 1347 jesté v starém chrému svato- 
Vitském na velebné skréné kraleyi¢e, nagseho 
nesmrtelného mildtka a otce vlasti, Karla IV., 
blahoslavené paméti. Dva muzové v déjinach 
éeskych nejslechetnéjsi, ruku v ruce vedle sebe 
kraéejice, neznali jiné péte a radosti, kromé 
té, kterou vénovali milému nérodu — Arnost 
a Karel, arcibiskup a kral, hlava duchovni a 
svétské. Dvé hlavy jedno srdce mély, tak 
Slechetné, tak svaté, tak vroucné milujicf Cir- 
kev a nérod, viru a osvétu, Ze kazdy Cech 
oba za blahoslavence cti a velebi. Blahosla- 
vend dvojice! Dva lidé jaké pozZehndni roz- 
lili po vlasti! Staleti uplynula, a lasky ne- 
ubylo. Pribyvd a roste a nové pozehnani plodf. 
Ovoce s nebe stkvi se zn4mkou syého pivodu. 
Srdce éeské mimodék se rozechvivi vdékem 
a radosti, kdykolivék na oba blahoslavence 
se zadivé. Jen jednou to Sstésti ndérodu se 
prihodilo a jaké pomniky rozselo po nivach 
vlasti. Boufe stoleté nedovedly je s povrchu 
splachnouti. Tak hluboké koreny m4 dilo po- 
zehnané, vzeslé z lasky k Cirkvi a k n4rodu. 

V jaké poctivosti Arnost a Karel IV. 
ostatky svatych méli, z celého Zivota obou 
muzZi se jevi. Ostatky svatych za nejyzdcndjai 
poklady povazovali. Byl. Karel jeité markra- 


_ bétem, kdyZ hned na potatku viadarstvi svého 


— go — 


v Cechéch dal vr. 1334 hrobku svat. Vaclava 
po prikladu biskupa Jana z Drazic okrasliti 
stfibrnymi sochami 12 apoStoli. S cisatem 
pozdéji zavodilo veskeré panstvo. Zachovaly 
se nim 0 tom zjisténé zpravy, Ze nejen je- 
dnou, ale vicekr4t a na rozliénych mistech 
bl. Arnost s cisatem Karlem IV. ostatky na- 
Sich sv. patron a dédici éeskych ohledavali; 
je do drahocennych relikvidii a skiini uklé- 
dali ao to peéovali, aby se svatym ostatkim 
patti¢éna Gest vzdavala. Chrd4m svat. Vita a 
Karlstein jsou toho nejlepsim dikazem. Na 
svych cestéich Karel po ostatcich neunavné 
p4tral a ziskané uklddal na obou mistech 
nejvzicnéjsich, aby milované zemi Geské opa- 
tril ochranci na nebi, ktef¥i by byli bezpeé- 
nymi strézci koruny svato-Vadclavské a krd- 
lovstvi éeského. Ty dva pomniky pro ostatky 
svatych viibec, sv. patroni a dédici ceskych 
zvlasté budoval. Jakmile tedy novy cbram 
r, 1344 stavéti se potal, starsi pak po letech 
rozbourdn byti mél, bylo prvni péci obou dvou, 
aby ostatky v tomto chrémé ulozené ku zkaze 
neprisly a pro budouci svatyni zachovdny byly. 
Shledavani takové ¢astéji se opakovalo. Stary 
kalendéé kostela sv.-Vitského zietelné o tom 
navéesti davai slovy: ,Dne 27. éervna jest pa- 
mitka na opétnow sbirku kosti ¢ili ostatké 
naseho slavného patrona sy. Vaclava, jiz uéi- 
nil ctihodny v Kristu otec, pan Arnost, prvni 
arcibiskup prazsky na rozkaz au pfritomnosti 
nejjasnéjsiho pana Karla, cisate fimského a 
a kréle éeského.“ Jako u sv. Vita, délo se 
i jinde, na pr. v Staré Boleslavi roku 1351 
ass 1952) a j. 

Mezi tim ¢asem budovalo se o novém 
chramu, co stary mezi tim cely stati zistal 
az do r. 1369 a sluzby Bozi v ném ustavitné 
kondny jsou.. Do r. 1368 vystavéna byla celé 
spodni é4st prostéedni lodi nynéjsiho kostela 
a vsechny kaple po jeji pravé a levé strané 
v lodich boénich; pak lod kYizov4, v niz je- 
dna GAstka kaple svat. Vdclava se nach4zi, 
vedle které nddherny (nyni zazdény) portal 
na poledni strand dne 9. éervence 1368 od 
arcibiskupa Jana posvécen a otevren jest. 
Veskeré tyto ¢astky pouze do vy8e boénich 
lodi vystavéné prozatimné pokryty jsou. Vy- 
soké hlayni lodi s triforiem, opérami a opé- 


riky tehd4z jesté nebylo a podalo se praco- 
vati na této vrchni stavbé teprv roku 1369 
upravovanim rozséhlého leSenf. Aby ze vSech 
stran, zejména na strané z4padni postaviti se 
mohlo, bylo tfeba rozbourati kus star¢ého ko- 
stela a to sice vychodni ¢4st gs apsidami 
vsech tif lodi, které skoro ku kifZové lodi 
nynéjsiho kostela dosahovaly; stara zvonice 
a zapadni édst star¢ého kostela ziistaly stati. 
Byly tedy nyni dva kostely sv.-Vitské, spodnf 
édst nynéjsiho a pied nim zdpadni dst sta- 
rého kostela, v némZ az dosud ostatky svat. 
Vojtécha ulozeny byly, a k jehoz ostithdnf 
ustanoveni jsou dva strazZcové hrobu a ko- 
stelnik. V obou pak konaly se sluzby BoZf. 
Dokonani vysoké lodi sttednf Karel IV. se 
nedockal. Pan Bih blahoslaveného panovnika 
dne 29. listopadu 1378 k sobé povolal. Do- 
zorce stavby, kanovnik Vaclav z Radce svor- 
nikem klenbu zakonéil dne 12. ¢ervence 1385, 
naéez 1, fijna chrém sy.-Vitsky v nyndjsf po- 
dobé od arcibiskupa Jana z Jenityna na po- 
éest Panny Marie a svat. Vita posvécen jest. 
V ndsledujicich sedmi letech dokondvaly se 


zevnéjs{ okrasy. Tim dokonéen jest chor 
chrému. 


Lodi chrémové poéaly se zakladati za 
panovani krale Vaclava IV. r, 1392, za jehoz 
pritomnosti Jan z Jenstyna na Bozi hed sva- 
todusni dne 2. Gervna kdémen zékladni za- 
sadil, jak o tom navésti div4 deska mramo- 
rové na poledni strané véze kostelni zasa- 
zena, jejizto ndpis 30 f4dki a krdsnou frak- 
turou gotickou vyvedeny vypravuje nejdile- 
Zitéjsi uddlosti stavby. Jako nyni pli opét- 
ném dostaveni u¢inén i tehd4zZ potdtek 8 lodi 
prostredni. Vyhnéno s kazdé strany po trech 


_ pilffich. Béhem étyé let dospélo se dotud, 


ze v den svat. Vojtécha (23. dubna) r. 1396 
mohlo télo téhozZ sv. patrona is ostatky sv. 
péti Bratfi pfeneseno byti ze starsho kostela 
prazského do této nové vystavéné éAsti, tedy 
jiz vné kostela nynéjsiho, kde posud hrob sv. 
Vojtécha stoji,*) nad kterym pozdéji kaple 
vystavéna byla, kter4 se pravé rozbourala. 
Zprévu tuto ud4v4 ndpis desky uvedené, kde 
ku koneci od fadky 28. potinaje éte se n4é- 
sledovné : 


Stem a. d. MCCCLXXXVI. in fefto fancti Adalberti translatum eft corpus foucti Adal- 


berti ejusdem patroni Socmic — 


cum reliquiis fociorum quinque fratrum de antiqua 
Ecclefia in medium nove pragenfis Ecclefiae — 


pracfidente Reverendo patre domino 


Wolframo electo Archiepifcopo pragenfi.“ 


V pfestupnim r. 1396 nedéle ,,Jubilate“ | arcibiskupti prazskych, byl pravé roku 1396 
(3. nedéle po velikonocich) pripadala pravé na | dne 5. brezna od papedze Boniface IX. za ar- 
sy. Vojécha, ktery se jiZ tehdaz dne 23. dubna ) a 
svétival, Volfram ze Skvorée, ¢tvrty v tadé *) Tomek: Déjepis mésta Prahy. Dil IL, etr.8. 


= Ay: = 


cibiskupa potvrzen, dosedl v8ak na stolec ar- 
cibiskupsky teprv d. 2. éervee t. r.*) Nedlou- 
ho po preneseni ostatkii sy. Vojtécha r. 1396 
potala se stavéti i nynéjsi véz, které r. 1412 
dosdhla vySky lodi, Pied bouremi husitskymi 
p¥evySovala jiz i nynéjsi vySku a obdrZela 
prozatimnou stéechu sindelovou pri prerusent 
stavby vdlkami husitskymi. 

V tom ¢ase obdrzel kostel jesté pred 
r. 1408, zvl4stniho tvaru. Veskeré prostory, 
— stard totiz ¢ast kostela posud nezborencho, 
chor nového a nové zbudovany kus stiednf 
lodi s hrobkou sv. Vojtécha — spojeny jsou 
vy jeden celek. Novi Gdst pokryta stfechou 
prozatimnou, sindelovou. Zde na poéest sv. 
Vojtécha stévalo nékolik oltééi. Hlayni byl 
ovsem onen nad hrobkou z bilého mramoru 
upraveny, pied nimzZ ve dne i v noci lampa 
ho¥ivala, Nedaleko od ntho stdvala kazatelna, 
odkud slovo Bozi lidu hld4séno bylo. R, 1541 
zastizen jest vsak chram, takto pfed bouremi 
husitskymi upraveny, pohromou nejvétsi. Po- 
Zar, ktery dne 2. Gervna t. r. velkou Gast 
Malé Strany a Hradéan str4vil, zapdlil sin- 
delovou stirechu véze, krovy hoffci padaly na 
prozatimni stfechu sindelovou nové Gdsti ko- 
stela, které se vzniala a tak ohen i do vnitt 
se dostal radé s prudkosti Zivelni. Stolice 
zvoni se rozpadly, zvony se rozlily, ohei se 
Sifil ySemi patry hloub a hloub, az rumy, uhblf, 
popel a roztayeny kov na klenbé kaple ha- 
senburgské zastavily se. Brzy byl v plamenu 
i bridlicovy krov stéechy kostelni, vizky se 
2¥itily i s pozlacenymi b4énémi, — a nahé 
klenuti stati zistalo. 


Vyhofela tplné celd nov& Gast hlavnf 
lodi kostelni, kde hrobka sv. Vojtécha stala, 
jakoz i zbytky byvalého kostela starého. ,,To- 
liko sim hrob svat. Vojtécha, jen% jest z bi- 
lého mramoru, u prostfed kostela sice cely, 
viak velice rozpukany stéti zistal.***) 

_ -V pusté po poZaru hlavni lodi, kde nahé 
pilffe ze zemé k nebi vyénivaly, vystavéna 
nad hrobem sy. Vojtécha kaple r. 1576, tedy 
35 let po velkém pozéru, jak letopocet nad 
dve¥mi jejimi oznamuje. Vedle druhého leto- 
poctu obnovena r. 1637. Podruhé pak r. 1717, 
z které doby i vesker4 vnitini okrasa po- 
chézi, jak svédé letopoéet na mramorové desce 
tumby vyryty. 

Po obnové jesté dvakrdt pustosen jest 
velechrém svato-Vitsky, jednou za kratkého 
panstvi ,zimniho kréle“ Bedticha Falckého, 
jehoz reformovany kazatel mnoho mrtvol a 
ostatké svat. z hrobek vynésti a sp4liti k4zal 
r. 1619-1620, a za oblezeni pruského r, 1757. 
Surovy nepfitel za teré si obral chrém sv.- 
Vitsky. 22000 kuli bylo na néj vypdleno, 
z nich% 770 v kostele lezicich nalezeno jest. 
Néktery den t¥icetkraét v ném poéalo hofeti. 
Ale Pén Ba&h sdm héjil dim svij a nedal za- 
niknouti pomnfku slavy a chlouby néroda. 
Mausoleum svétci a kréli nasgich se zacho- 
valo. Po stoleté prestaévce se nyni dostavuje. 

Velechrdm svato-Vitsky zdilf osud s n4é- 
rodem. Pfestél kruté boufe. Po bourich vze- 
Slo zase slunko. Probuzeny nérod na zna- 
meni vzkifSenf dostavuje pomnik. Niérod Zije. 
Po boufich Zije. Dostavény chrém syv.-Vitsky 
hldsati bude vzkifgen{ a Zivot. 


Il. Historicka zahada. 


Déjiny chrému sy.-Vitského jsou déji- 
nami hrobu sv. VojtéSského, Velechrém i s 
hrobem sv. Vojtécha se zachoval. Déjiny po- 
daly dikaz neklamny. Zdaz ale hrob chova 
ostatky ? Zdaz za tak hriznych osudi a vé- 
kovych pohrom, vadlek a pozdéri, spousty Zi- 
velné a fanatismu kacitského v hrobé zacho- 
val se skvost? Neznicil poZd4r vse zzZirajici 
svaté ostatky ? Nevhodila kleté ruka kazatele 
»krale zimniho“ hrst kostf na hranici a ne- 
rozprasila-li popel do vsech ¢tyé Ghl&i svéta? 
Ci usel poklad nejyz4enéjsi jakoby z4zrakem 
tomu osudu? 

Kdoz to vi! 

O tom zprdv nestévé. Snad hrob pro- 
mluvi! Snad z hrobu svédek zavol4 a pravdu 
dosvédti. — Kdoz to vi! 

Snad ten otec viasti, ktery chr4m zbu- 
doval, a ten otec, ktery z&kladni jeho kimen 
posvétil, ti dva otcové snad daji navésti o tom 
pokladu. 


V cirkevni provincii prazské kon& se 
kazdoroéné dne 25. srpna svdtek ,,Transla- 
tionis Sc. Adalberti, Gaudentis et V Fratrum‘, 
kterym oslavuje se radostn4 uddlost, Ze ostatky 
sy. patrona do Prahy pfeneSeny a v chrémé 
sv. Vita ulozeny jsou. Nepochopuje se tudy, 
kterak ve Unézdné polském ctiti se mohou 
ostatky naSeho svétce. ,Spolehlivost Kosma- 
Sova vy dobéch jemu tak blizkych jest nade 
vsi pochybnost postavena, proteZ tuto zpravu 
jeho dluzno pfijmouti za hodnovérnou a iplné 
zarucenou. Méla-li by vzbuditi se pochybnost 
o ni, k tomu bylo by potreba predvésti svédka 
tak z&évazného, jako jest v té véci Kosmas; 
ale takového svédka nenf; teprv v 15. sto- 
let{ pol8ti spisovatelé s Dlugogem v éele jali 
se tvrditi, Ze pravé télo sv. Vojtécha zistalo 


*) Tomek: Zdklady starého mistopisu prazského. 
Oddil IIL, str. 111. 
**) Beckovsky: Poselkyné. Dil prvni, svazek 1., 
strana 95. 


— 4] — 


ve Hnézdné, ale ti u soudného historika v této 
véci nepadaji na vahu. Z té p¥itiny Dobner 
(Annales V. 234) a p¥ed nim Balbin divodné 
zastali se zpravy Kosmovy proti Dlugo- 
Sovi; Balbin napsal dosti obSirnou rozpravu 
0 této véci (Epitome 1 III. cap, 4.), kterou i 
Bollandisté pojali do slayného dila Acta sancto- 
rum (23, dubna), aé sami nechtéli rozsuzo- 
vati mezi minénim éeskym a polskym. Sotva 
viak byli by vdhali, kdyby byli védéli, Ze 
zpriva Kosmova starymi letopisy  spol- 
skymi netoliko se nevyvracuje, ale mnoho- 
nasobné jest poturzena. 

Dr. Kalousek prohledal tri svazky Bie- 
lowského publikace: Monumenta Poloniae hi- 
storica, a nasel dtikaziv hojnost, Ze védo- 
most 0 prenesen{ svat. Vojtécha r. 1039 ze 
Hnézdna do Prahy také v Polsku Zila, a Ze 
az do 15. stoleti polskym letopisciim nena- 
padlo, aby tu vée popirali. Nejstarsi kroni- 
két polsky, Martinus Gallus, jenz psal v prvni 
polovici 12. st. a jest tedy naSiemu Kosmovi 
na dile soucéasny, pravi pri Kazimfrovi I: 
nloho éasu Cechové zborili Hnézdno a Poz- 
nah, a télo sv. Vojtécha odnesli* (sanctique 
corpus Adalberti abstulerunt, Bélovsky I. 416). 
Letopis kapitulni krakovsky a jiny kratéf 
(tamze II. 794) uddvaji kratce, Ze r. 1038 
télo sy. Vojtécha bylo pfeneseno. Jiny stary 
letopis krakovsky (II. 830) pravi uréitéji k 
roku 1037: Corpus beati Adalberti in Bohe- 
Miam transfertur; pozoruhodno jest, Ze tuto 
zpravu nékdo vyskrébal, a toliko chemickym 
prostredkem zase pismo se objevilo. lLeto- 
pis Sedziwojiv (II. 873) m4 rovné%: 1037 
corpus b, Adalberti in Pragam per Bohemos 
transfertur. Jesté letopisy malopolské ze 13. 
nebo 14. stoleti (ve III. svazku) zmiiuji se 
0 pievezeni sv. Vojtécha do Cech. Zpravy 
takové ovsem prechdzely z letopisu do leto- 
pisu, a jako vy Cechdch postati nam arciotec 
déjepisci Kosmas bez ohledu na své éetné 
vypisovace, tak iv polskych pramenech k di- 
kazu historickému zélez{ toliko na nejstar- 
Sich ptivodnich zéiznamech; opakovdni téze 
zpravy v pozdéjsich letopisech dokazuje je- 
nom tolik, jak dlouho o jeji pravdivosti se 
nepochybovalo. Kdyz pak obsirnd zprava Kos- 
mova jest potvrzena nejstarsimi letopisy pol- 
skymi, prestdva mezi historiky vsechen spor 
O mi; lepsiho dikazu k jejf pravdivosti nelze 
pozadovati. 

Pyihlednéme jesté k tomu, co proti Kos- 
movi se prondSivalo. Polsky historik Dlugos, 
jenzZ poéal ps4ti svou kroniku r. 1455 a do- 
kon¢il ji v roce smrti své 1480, vypravuje 
pri dobyti Hnézdna Bfetislavem, Ze pry knéaf 
kostela hnézdenského odstranili télo sv. Voj- 
técha z toho mista, kde pfed tim leZelo, a 


Schovali je do pisku; potom pak pry uk4zali 
Cechtim télo Radimovo, jakoby bylo Vojté- 
chovo, a tak pry Cechové byli oklam4ni, 
Vypravovani toto, srovndno s Kosmou, jest 
patrnou smyslenkou ; vzdyt Cechové rozeznavali 
télo Vojtéchovo a Radimovo, jez oboje od- 
nesli; a proé Poldci neuklidili pred Cechy 
ty drahocenné desky od hrobu sy. Vojtécha? 
Vyprayovani Dlugosovo jest krom toho vyvrda- 
ceno jeho predchudci polskymi, potinaje nej- 
starsim Martinem Gallem. Opakovdni vymy- 
slu DlugoSova pozdéjsimi historiky polskymi 
nedod’ mu oysem pravdivosti, i muzeme to 
vse pominouti. 

Jsou vsak také nékteré starsi zpravy, 
které ukazuji, Ze netoliko za véku Dlugosova, 
ale jiZ mnohem diive néjaké kosti byly ve 
Hnézdné ctény za ostatky sv. Vojtécha, tak 
Ze to, co Dlugos udélal, zdlezi jen v tom, ze 
vymysglenou bachorkou chtél Kosmu prazského 
uciniti neSkodnym naproti tcté téch kostf 
hnézdenskych. Roku 1486, teda po smrti 
DlugoSové, bylo v kostele hnézdenském po- 
staveno mausoleum tém domnélym ostatkim 
sv. Vojtécha, Ale jiz v katalogu arcibiskupt 
hnézdenskych, psaném okolo r. 1437, tvrd{ 
se, Ze télo sy. Vojtécha odpodiva ve Hnézdné 
od éasu Boleslava Chrabrého az pry podnes (Bé- 
lovsky III. 392). Prvni pokraéovatel Kosmy 
praiského poznamenal k r. 1127, Ze nale- 
zena byla ve Hnézdné hlava sv. Vojtécha; a 
téz zprava éte se také ve starych letopisech 
krakovskych (Bélovsky II. 832, IL 875), 
Teda jiz r. 1127 poéali ve Hnézdné ukazo- 
vati néjakou lebku za hlavu sv. Vojtécha, a 
béhem Gasu pribyly k tomu i jiné kosti. Ano 
jestlize Martinus Gallus, prilisny chvalorec- 
nik souéasného Boleslava. Ktivoustého, nemlu- 
vil p¥i tom jen do vétru, tento kral polsky 


 jiz okolo roku 1113 vykonal ve své isi pout 


ke hrobu sv. Vojtécha a daroval zlato ostat- 
kim sy, mutenika (Bélovsky I. 481). ‘Die 
toho by hnézdenské ostatky byly podvrzeny 
dosti brzy po odneseni pravych do Cech, a 
nepoméhalo by jim nic sprostiedkujici minenl, 
navriené Dobnerem (Annales V. 236), dle 
kterého by hnézdenské ostatky mohly byti 
éastkou prazskych, kter4é pry r. 1253 byla 
biskupem prazskym d4na biskupovi krakov- 
skému sménou za ostatky sv. Stanislava. 
Lehkovérnost nebo pia fraus spiisobila 
také to, Ze sv. Vojtéch dostal neméne neZli 
titi hlavy! Kdyz kostel sv. Vita r. 1142 vy- 
hofel, v nastalém potom neporadku nasla, se 
roku pifstiho hlava sv. Vojtécha, jakoZ i ko» 
Sile sv. Vaclava (pokra¢ovatel Kosmy 1143); 
ta lebka chov& se dosud na oltéti v kostele 
sv.-Vitském, V Poznani, jak bylo freéeno, 
maji jiZ od r. 1127 druhou hlavu; ta byvala 


* 


vy 15. stoleti pod4véna lidem k Ifbdnf. A v Kdo rozhodne spor stary 0 ostatcich sv. 
kostele sv. Vojtécha v Cach4ch naili pry tfeti | Vojtécha ? 
hlaya sv. Vojtécha dne 1, z4ti 1475 u pfi- At hrob jeho s&m promluvi a svédectvi 


tomnosti cfsafe Fridricha III. i nuncia pa- | yyd4 sim za sebe. 
pezského, kterouz také jezuita Henschen r. {f 
1668 tam vidél (Acta sanctorum). “*) *) Dr, J. Kalousek. Pokrok é. 82 r. 1880, 


Il. Rozlusténf. 


Dostaven{ chrému sy.-Vitského pokrodilo | chrdému Josefa Mockera na pamdtku vykre- 
tou mérou, Ze nastala potteba, aby kaple sv. | slena a veskeré listy v archivu Jednoty syv.- 
Vojtécha odstranéna byla, Byla od stavitele | Vitské ulozeny. Uvnitk nachizel se dfevény 


—ocnoce=—senenes qu tabs S omians «msn poe Sarempse sea nag esas Sdnnsietem ei genesis apeaesbS aio ade-acep soaceonoss vascnecvecaee ces heptane 


8 
ibecapels 


Pidosys tumby oltéini hrobu sy, Vojtécha. 
Nakreslil stavitel velechramu syato-Vitského Josef Mocker. 


oltaé v slohu minulého stoleti s obrazem, ; a v nf ostatky sy. péti Brat#i n&pisem zke- 
Oltat s dtevénou tumbou byl nejpry rozebran. telnym opatfenych s jinymi men%{mi ostatky 

Hned pod kamenem olt&énim nalezena jest | které od vdp. kanovnika Bernarda vyzdvizeny. 
plechovaé schrénka asi 4 cm, dlouhd a Siroké jsou. Pi schrdnce leZela sprdchnivél& authen-_ 


ee 8 


tika. Jen pedéet voskov4 arcibiskupa Jana 
Lohelia, kterou schrénka zapeteténa byla, 
zistala neporusena. Redéeny arcipastyr z fadu 
premonstrackého po vypuzeni ,zimniho krdle“ 
chram kalvinskymi kazateli znesvéceny a ol- 
té¥e poznovu posvétil, novymi ostatky je opa- 
tiv. Ve vy8i desky oltéinf objevila se ja- 
koZto pokragovani oltd¥e lesténd deska mra- 
morov4 7 dlouh4, 3/ sirokié s n4pisem: , Re- 
novatum Anno 1717“, z kterézto doby také 
déevéné pazenf pochdzelo. Laskavosti sta- 
vitele chramu sv.-Vitského, veleochotného ar- 
chitekta Josefa Mockera, dostalo se vypra- 
vovateli ndkresi ptiivodnich, které tuto ve 
zmenseném méritku podaiva4, aby ¢étendi be- 
dlivS sledovati mohl daélé{ vypravovaéni. Pod 
deskou mramoroyou pfrislo se na tumbu s ¢er- 


GIRO LE 


veného mramoru s mnozstvim trhlin a, stop, 


které hréizny poZér po sobé azistavil, (viz 
podélny prifez,) u vnitit pouhym rumem vy- 
plnénou. Celek zpotival na bohaté profilo- 
vaném podvalu s bilého mramoru, z jehozto 
élankovini soudilo se uréité na druhou polo- 
vici XIV. véku. Podval byl rovnéz silné po- 
8kozen, tak Ze pri rozbfran{ jednotlivych kusg 
rozdrobil se a rozpadl, Téhoz% vecera stavitel, 
velechramu zavitav k pravidelné sehfizce di- 
vérnych prdtel uméleckych s radosti n4m 
zdéloval, architektonickymi dtvody, profily, 
vyvedenim a peclivosti préce se doklidaje, ze 
od konce XIV. véku tumbou sy.Vojtécha hnuto 
nebylo a Ze tudy jisté prijiti se musi na hrob 
a ostatky sv. patrona. Architekturou éisté 


provedenou stvrzuje se dikaz historicky. La- 


Podélny prifez hrobu s rakyi i kamenou tumbou. 


xa loquuntur. Mrtvy k4men iZivé svédti o 
pravdivosti slov v déjinédch zaznamenanych. 

Jakmile objevené véci ve veskerych CAst- 
k4ch zevrubné zméfeny a nakresleny byly, 
prikrocilo se k bourdnf. Pod dlazbou kaple 
s bilého mramoru as kamene zeleného pii- 
Slo se v hloubce 8” na druhou dlazbu s tvr- 
dého kamene zeleného, kter&é rdmem s ka- 
mene Zehrovského kolem pomniku obronbena 
byla a zéroven 10” stupen tvorila. Pod tim 
stupném byla tieti dlazba z opukovych desk. 
Délka stupné kolemjdouciho obndsela 2° 4’ 
10”, Sitka 2° 2’ 2”, Po odklizeni obou vr- 
stev kamennych vyzdvizeny jsou ponékud dva 
velké kameny pfskové dne 11. bfezna, a tvr- 
zeni stavitele velechramu s divodu architek- 
tonickych osvédéilo se plnou mérou, Piislo 
se na sklfpek, a jakmile do temné dutiny 


svitka spusténa jest, objevil se u prostied 
starozitny, monumentaélni sarkofag. 

Hrob sv. Vojtécha pod tumbou Sfastné 
jest objeven. Zdaz ale skutetné chovd sar- 
kofag v sobé poklad hledany ? 

Radostné uddlost rychle ozndmena jest 
nejdistojnéjsimn panu biskupovi Dru. Karlu 
Prichovi, ktery bez meSk4ni prijda otvor za- 
viel a zapeéetil, poday z4éroven o utéSené no- 
viné névésti J. Em. nejd. kardindlu arcibi- 
skupu. Kapli zavrel a klié u sebe podrzel, 
uciniv opatfenf, aby dnem a nocf stfezena byla, 

Jako jiskra s rychlosti blesku rozlftla se 
novina; po Prazei ylasti celé nastalo napnuté 
otekdvani. 

,Chov& nalezeny hrob ostatky sv. Voj- 
técha ?4 

Ta otdzka Ipéla na tisfci rtech s utajes 


— 44 — 


nym p¥inim: ,KézZ jsou v hrobé neporusend 
nalezeném také ostatky neporusené!“ 

Dne 15. dubna seslo se v kapli sv. Voj- 
técha slavnostni shrom4zdénf, aby hrob tiéedné 
otevien a prohledin byl za pyitomnosti J. E. 
kardindla-arcibiskupa, nejd. metrop. kapitoly, 
J. E. mistodrzitele krdlovstvi éeského svob. 
pana Webra, stavitele chrému sy.- Vitského 
Josefa Mockra, pak znalci prof. Gyndely-ho, 
archivéfe Emlera, konservatora Benese, prof. 


Yyy 


Dr. K. Borového a j. J. M. nejd. svétict p. 
biskup v éeéi uvitacf vypravoval prtibéh nale- 
zenf hrobu vymluvné dokladaje, ze jednak 
spréva stavebni, jednak metropolitni kapitola 
v ¥ecené zdélezitosti s onou pietou si pocinaly, 
jaké vyZaduje ctihodné misto takové dilezi- 
tosti historické a kulturni. — Na oslovenf 


odvétil J. Em. kardinal-arcibiskup v ten roz- 
um, ,zZe otevkenim posvatného mista rozfe- 
Sena bude historick4 zdhada. 


Po staleti bylo 


Priéni prifez hrobu s rakyi i s tumbou. 


pochybovdno, zda-li ostatky svat. Vojtécha 
v Praze se chovajf; nynf jdeme ustrety rozlu- 
Bténi této zahady a tos onou poctivosti, jaké 
slus{. jednak katolickému kYestanu, jednak 
Bynu viasti, jejizZ patronem svétec ns jest, 
posléze téZ z divodi archaeologickych a bi- 
Bstorickych, pro kterouz p¥i¢inu sezval k tkonu 
odborniky na slovo vzaté, vyzyvaje vsechny 
piitomné, aby se zbozZnou pozornost{ p¥i roz- 
FeSovani tak dilezité otazky pritomni byly.“ 


Po osloveni vrchnfho pastyre ddno od 
stavitele velechramu znameni délnikim pfi- 
chystanym na odstrahov4ani kameni peéetf 
spojenych. Odklizenim 5 krycich kameni byl 
otevien hrob zdény 7‘ dlouhy, 2‘ 4” Siroky, 
3° 9” 6“ hluboky. Hrob sim byl ku strané 
zipadni prepazen ceskou piskovcovou na dyé 
prostory. V delim oddélenf stéla rakev tvaru 
stfedovékych relikvidfi se sttechou sedlovou. 
Jest zdélina z borového divi a odevsad oblo- 


° 


Zena plechem 1 linii silnym. Kdy% rakey vy- 
zdvizena a viko sejmuto jest, nalezla se uyniti 
skiffika ze silného olova, tvaru ovdlniho, ma- 
lym charnirem uzaviend, ovdzan4 stuukou, na 
které visela pecet mandorlova arcibiskupa 


Mensi deska: 


Arnogsta z Pardubic; sedici jeho postava a 
népis: ,Arnestus archiepiscopus Pragensis.“ 
Pod pdskou a peceti touto lezely na skiini 
tyto dvé podlouhlé olovéné desky s vyrytymi 
napisy. 


TRPRES 
i? a 


1 


Ge Our ra 
ir TSE “AP RELLY 


As 
FRENSET 


PORTS G ORR OIE 
ea TEER Ae 


S CHET NEREMINST neo op 


3 TOGEMIN 


: J ROPER TI VOUE 
a] ne CADE. ae Reva 


FRO 


wo mCgcktst 
Bal ier HOt OWUE 


et 
SURE 
WRAL S 8G)S" 


DRSCOR 


Obé desky tuto fotograficky zmengené a 
vérné ndpodobené patrné davaji navésti o 
tom, co skifnka uvnitt chov4é. Napnuti pif- 
tomnych dostoupilo nejvyssiho stupné. Znalci 
jali se dychtivé ¢isti ndpis na deskd4ch. Prof. 
Emler hledal v pismu pfredevsim ¢dstku nej- 
hlavnéjsi. Na tvdé¥i vSech Cetla se utajovand 
padéje, kdyZ za hrobového ticha prazsky 
arcbivér hlasem povysenym ¢etl slova: ,Capsa 
cum corpore seu reliquiis s. Adalberti epis- 
copi et martyris.“ Okamzik ten nelze popsati. 
Dlouho utajované nadéje propukla v jdsavou 


radost zdruzenou s dikem k Bohbu. Z tst 
pritomnych bezdeéné drala se slova: ,Zaplat 
Pén Béh!* - ,Deo gratias!* - , Bud Pin Bth 


pochvalen !“ V ovich leckterého vojina vidéls 
lesknouti se slzu. Pifroda lidsk4 zjednala si 
prdévo, YVnittni hlas utlomiti ‘elit: Ozvala 


se vy dusi ptirozend vdéénost. Ohlas vydala 
laska a Slechetnost. Navésti na desk4ch ozna- 
movalo nalezeny poklad. 

Mensi deska oznamuje nésledovné : 

,Anno D. MCCCXLVI die XI. mense Ja- 
nuarii Ego Arnestus primus archiepiscopus 
pregensis in presencia serenissimi principis 
domini Karoli marchionis Moraviae nec non 
primogeniti dcmini Johannis regis Bohemie 
qui ipsam ecclesiam pragensem in archiepi- 
scopalem aput sedem apostolicam erigi procu- 
ravit aperiri fecit hance capsam repertam in 
tumba beati Adalberti episcopi et martiris 
in qua una cum reliquiis in ea reconditis 
erat carta tenore infrascripti hic sunt cineres 
sancti Adalberti episcopi et martiris et pan- 
piculi qui circa ossa fuerunt et quinque fra- 
trum et sunt reliquie plurimorum sanctorum 


ae, eo 


‘ quorum nomina ignoramus que pridie kalen- 
das Octobris sunt recondite.“*) 


Na vétSi desce jest zaznamendno toto: 


»Auno D. MCCCXCVI. in festo sancti 
Adalberti dominica die Jubilate que fuit dies 
XXII. mensis Aprilis translata est hec capsa 
cum corpore seu reliquiis sancti Adalberti 
episcopi et martiris patroni regni Boemie 
predicti de antiqua ecclesia in istud medium 
nove ecclesie pragensis cum reliquiis sanc— 
torum quinque fratrum et multis aliis reli- 
quiis aliorum sanctorum quorum nomina ig- 
noramus. “**) ‘ 


Po utéSeném dvojnisobném ndvésti ne- 
bylo jiZ pochybnosti, co uzaviené skiinka 
v sobé chovd. Rychle jest oteviena a v ni 
nalezl se skute¢éné dosti velky podlouhly ba- 
liéek kosti v hedvabnou, polozpuchrelou latku 
zaobaleny. Na baliku leZela v skiini jesté 
téeti deska olovéné, ponékud poskozen4, kterd 
na vlas s prvni se shoduje, jsouc dupplikétem 
jejim, snad k véli tiplné jistoté do vniti po- 
loZené. Po ohleddni pisma na nf vyrytého 
presvédéil se historiograf Gindely a jini pfi- 
tomni, Ze v balitku dotceném nach4zeji se 
skutecné ostatky sv. Vojtécha, dale ostatky 
svatych péti Bratii muéeniki a patront ¢ée- 
skych, a pak nékolik jinych mensich ostatki. 


*) L. P. 1846 dne 11. mésice ledna. Ja Arnost, 
prvni arcibiskup prazsky, u pritomnosti nej- 
jasnéjsiho knizete pana Karla, markrabi mo- 
ravského, prvorozence pana Jana krale ée- 
ského, jenz se o to postaral, aby Stolice apo- 
Stolsk&é kostel prazsky na arcibiskupsky po- 
vysila, dal jsem tuto schranku, nalezenou v 
hrobé blah. Vojtécha biskupa a mucennika 
oteviriti, v kteréz spolu 8 ostatky v ni uloze- 
nymi nalezal se list timto ndpisem opatieny: 
Zde jsou ostatky (cineres) sv. Vojtécha bi- 
skupa a mucennika a latka, kterouz kosti ovi- 
nuty byly, a (ostatky) péti Bratii a ostatky 
mnohych svatych, jejichz jmena nezndme. 


Leta Pané 1396 na svatek svatého Vojtécha, 
v nedéli Jubilate, jenz byla dne 22. dubna, 
schranka tato s télem Gili ostatky sy. Vojté- 
cha, biskupa a muéennika krdlovstvi éeského 
patrona teéeného, prenesena byla ze starého 
kostela do tohoto stredu nového kostela praz- 
ského spolu 8 ostatky svatych péti Bratii a 
8 mnohymi jinymi ostatky jinych svatych, 
jejichz jména nezndme.“ 


+2) 


Deo tse ee 


Nejstarsi obraz sv. Vaclava v Rimé. 
Jak znémo, dal Karel IV. u sy. Petra y Rimé zho- 
toviti obraz sv. Vaclava, jehoz% nakres pfed néko- 
lika roky od Josefa Fithricha vyveden a v barvo- 
tisku reprodukovan jest. Akademie kiestanska ma 


I nastala z toho tim vétSi radost, Ze totoz- 
nost svat. ostatki novou authentikou zjisténa 
jest od blahoslaveného Arnogsta z Pardubice. 

V druhém mensim oddéleni hrobu, jak 
laskavy Ctend¥ na vyobrazeni vidéti mize, 
slozeny jsou zbytky pivodni rakve koz{ po- 
tazené, ¢dsteéné polychromované a zareza- 
vélym kovénim opatiené, ve které ostatky sv. 
patrona pred dobou Karla IV. odpotivaly. 

Hrob s4m za sebe vydal svédectvi. Pre 
jest skonéena. Historick4é z4hada jest rozlu- 
Sténa. Arnost z Pardubice promluvil. Prvnimu 
arcibiskupovi ndrod ¢esky dékuje za ostatky 
druhého biskupa. Slovo své potvrdil dvoji 
authentikou a vlastni peceti. A po ném opa- 
trné uloZen jest poklad do lina zemé a tak 
bezpecné, Ze ani plamen véSezzZfrajici nemohl 
mu uskoditi, aniz svatokradezn4 ruka mohla 
se ho dotknouti. Diky tobé, blahoslaveny 
Arnoste za ten poklad! Moudrost a zboznost 
tv4 stoletimi se zveli¢éuje! V pozehnané pa- 
mitce stistavis Ty ,s otcem néroda‘, 

Radost byla vSeobecn4 z ndlezu toho po- 
kladu — radost nejglechetnéjsi a nitim ne- 
zkalend. Zvony na véZi sy-Vitské se rozezvu- 
éely a ohlaSovaly Praze a krdlovstvi éeskému 
veselou novinu. Na bedrdch svych kanovnici 
odnéseli nové nalezeny poklad do yniti sva- 
tyné. Piseh sv.-Vojtéssk4, kterou pred sta- 
letimi pél nérod ¢esky, kdyz v prfvodu sla- 
vnostnim ulicemi prazskymi ponejprv negeny 
jsou ostatky svat. Vojtécha do jeho dédiny, 
méla zase z ust vdééného lidu. Pi vlastni 
pisni — kterd jest dédictvim néroda — jest 
negSen do svého velechraému k prozatimnimu 
odpo¢inku. Ostatky prozatim vystavily se ku 
obecnému ucténi v kapli sternberské, natez 
v den sv. Vojtécha 23. dubna pfeneSeny a 
ulozeny jsou ve zvléstnim oltdfi kaple sv.- 
Janské, kde o¢ekdvati budou radostné chvile, 
az novi Gast chrému sy.-Vitského s hrobem 
sv. Vojtécha dokonaéna bude. Hrob jeho bez- 
pecné se uzavrel. Jednou pak se sl4vou zase 
ulozeny budou sv. ostatky do hrobu vlastniho 
do prostfed chrému noyého. Pied mausoleum 
éeskych krali v hlavni lodi st&ti bude mau- 
soleum svat. Vojtécha. Nage svatyné svato- 
Vitské jest palacem krélovskym, a residenci 
sv. Patrontiv. 


Zpravy. 


na skladé nékolik tise vytiski, které darem ob- 
drzela od Msg. Joeniga. Obraz pamdtny hodil by 
se dobie za odménu pilnym Zakim a odbor umé- 
lecky popusti jej v menSich neb vétSich partifch 
vel, pp. katechetiim a jinym pfdtelim cirkeyniho 


as Sy. Be 


uméni v cené tak mirné, aby rozsifenf vSeobecné 
umoZnilo se, Téchto dni pftines! P, Jan Vodka 
z Rima fotografi star3iho jesté obrazu sv. Vaclava 
v Rimé ze-S. Maria in Trastevere, ktery pred 
lety Frantisek Sequens za uméleckého svého po- 

bytu Rimského si kopiroval. Francouzi obraz jiz 
dfive publikovali. Na obrazu skoly Giottovy spa- 
truje se Zvéstovani andélské. Blahoslavenou Pannu 
na modlitbach meskajici pozdravuje andél s lilif; 
8 oblak pak Bith Otec paprsky obkligeny vysyla 
slovem svym Ducha sy. ve zpiisobé holubice pfi- 
chazejiciho v paprska na pokornou Pannu § ru- 
kama na prsou skiizenyma, kdyZ prdvé andélu 
odpovida slovy vééné pozehnanymi: ,,Aj, ja divka 
Pané, staniz se mi podle slova tvého!* Pied nf 
kleéi v malé postavé, jak obyéejné byvd, snad do- 
nator, za ni pak stoji typicky nds sv. Vaclav s vé- 


vodskou korunou a plaitem, pravici zndmou ko- | 


rouhvicku s kiizem, levici meé drzici, — V Traste- 
vere nalezi se kromé toho jesté druhy obraz 
sv. Vaclava, Sem jiz neboztik Levy vodivaval své 
krajany do Rima zavitavsi. wVidis! zde jest nas 
sv. Vaclav,“ — 8 chloubou pravil upiimny a jako 
dité prostosrdeény umélec Simkovi ponejprv do 
Rima na zkugenou zavitavsimu, a o¢i se mu leskly. 
pti vysvétlovani obou obrazii, Sem k sv. Vaclavu 
spoleéné ¢asto putovaval étverlistek nasich umélet : 
Levy, Barvitius, Simek, Sequens. P. Vodka hodla 
napsati o tomto obrazu spis obsirny, na ktery se 
téSime. Na malé fotografii, od ného z Rima pfi- 
nesené, kterou iredaktor od milého poutnika fim- 
ského obdarovan jest, dal na pravo i v_ levo 
vytisknouti napis: ,Nejstarsi obraz svat. Vaclava 
v Rimé na S. M. in Trastevere maloval P. Caval- 
lini + 1340. 


Kostel svatého Bartoloméje v Plzni. 
Architekt Jos. Mocker byl od purkmistrovského 
tivadu plzeiského pozvan, aby dikladné prohléd- 
nul arcidékansky chrém a navrhy podal na slo- 
hovou tipravu jeho. Po zevrubném ohledani pa- 
matné stavby zaslal vyzvany architekt purkmistrov- 
skému tkadu své dobrozdani, v némZ udava zpi- 
sob a pordédek, jakym pfi obnoyé vnitiku i vnéj- 
Sku pokraéovati dluzno. Po schvaleni navrhu 
zhotovi ndkresy na dtistojnou upravu celého ko- 
stela, ktery po dokonéené obnové bude chramem, 
jakym nejvétsi po Praze mésto v Gechéch pra- 
vem honositi se bude. 


Basilika svat. Vaclava na Smichové. 
Ministerstvo kultu schvalilo stavebni plany archi- 
tekta A. V. Barvitia a pripojilo pouze nékolik po- 
gznamek vedlejsich véci se tykajicich. Skutkem tim 
posinuta jest zdlezitost do predu a bude bezpo- 
chyby moZno jesté béhem letosniho roku se stay- 
bou poéiti. 


Museum méstské v Praze. Gesky klub 
odporucil méstské radé prazské pamdtnim spisem 
zalozeni méstského musea. Zalezitost odevzdina 
jest zvlistni komisi, kterd potfebu a uziteénost 
takového ustavu uznala a radé méstské viele od- 
poruéila. Prostory v prazskych véZ{ch (mostecké 
vézi a prasné brané), na které se poukazovalo, 
nejsou pro museum za vhodné uzndny. Za to o- 
bracena pozornost na pavillon Dienzenhoferaiv na 
hofejsim Novém mésté, jemuz obecné ,Amerika“ 
se tika. Komise pro letosek Zddala za subvenci 
1000 zl. z dtichodi méstskych. Ku spravé projek- 
tovaného musea navrhovalo se komité, jehozZ po- 
lovice jedna sklidala by se z odborniki uméle- 
ckych, druh4 pak z muzi uméni milovnych. Rada 
méstsk& ndvrhy vzala k védomosti a vyZddala si 
dobrozdani sekce finanéni. Souéasné vyjednava o 
propujcéeni letohradku Ferdinanda I. v Chotkovych 
sadech, vystavéného v letech 1536—1556 pro chot 
Ferdinanda I. staviteli Pavlem Stellou a Ferra- 
bosco, za budouci méstské museum. 


Pod vézi staroméstské radnice, jez se 
pravé v zdkladech opravuje, naléza se sklepeni 
krizovou klenbou sklenuté, v némz smérem k rad- 
nici nalezeny jsou poztstatky gotického oltdfe a 
smérem k namésti dva otvory vétsinou rumem za- 
sypané. V proskoumani bude pokraéovano. 


Proé Karel IV. vystavél kostel svat. 
Jindricha? Pii instalaci nové jmenovaného fa- 
rate u svat. Jindricha na novém mésté prazském, 
dp. Vaclava Nyklese, konal kazani P. Vodka 8. J., 
v némz pripomenul zajimavA a méné znama data 
o chramu sv. Jindricha, ktery jiz za nejstarsich 
dob ctén byl také jako patron cesky a to proto, 
ze r. 10031, kdyz se byl Boleslav Chrabry na kni- 
zeci stolec vedral, tehdejsi cisat Jinditich Piemy- 
slovce Jaromira a Oldiicha na stolec knizeci opét 
dosadil. A ponévadz narod ¢esky velkou laskou 
Inul k Premyslovcim, cisat Jindfich po své smrti . 
byv za svatcho prohlasen, uzndn a ctén zéroven 
také za patrona zemé Ceské. A to byla také jedna 
z pritin, pro které otec vlasti Karel IV. dotceny 
chrim Péiné novoméstsky dal od arcibiskupa Ar- 
nosta z Pardubic zasvétiti na pocest sv. Jindricha. 
— Kazatel dodal jesté, ze sv. Jinditich vychovan 
byl od sv. Volfganga, biskupa fezenského, kteryzZ 
té% za patrona Geského aZ po dnesni den plati, 
ponévadZ se toho zylasté ujimal a velice k tomu 
ptispél, aby v Gechach zvléatni biskupstvi bylo 
zatizeno. I o tom zminku utinil, Ze r, 1655 sta- 
vové Gesti na snému zemském sv, Nor za zvlast- 
niho patrona zemé Geské si obrali pro zachovani 


okoje v zemi. 
ee Lehner, 


=e Ae ae 


7 Akademie krestanske. 


Dary: J. M. nejd. pan svétici biskup Dr. K. 
Prucha daroval opétné 20 zl. — Mistopredseda 
Dr. Fr. Bauer, feditel kn. a, semindfe a profe- 
sor theologie, vénoval 70 zl. ve prospéch Akademie. 

Valna hromada Akademie kfestanské. Na sva- 
todusni nedéli 16. kvétna o 7. hod. veGerni uspo- 


fda sborova péveck4 skola Cyrillské Jednoty, ku 
pocté poutniki koncertni zdbavu ve spolkovém 
gale sv.-Vaclav. zdlozny (fetézovd ulice, 6. 223-L). 
V pondéli na to 17. kvétna kond se v téze mist- 
nosti vyroéni valn4é hromada Akademie kfrestanské, 
taktéZ 0 7. hodiné vecéerni. 


Odbor umélecky. — Zprava za mésic duben. 


1. Vyrizené zdlezitosti. 


Opét byl odeslin nddherny, velmi bohaté 2la- 
tem a stribrem vysity prdapor pro spolek sv. Vac- 
lava do St. Louis, objednany nasim krajanem dp. 
Jos. Hessounem, farditem v St. Louis v Americe. 


2. Nova objednani. 


Olta# goticky: vdp. Auerhann, dékan ve Zlo- 
nicich. 

Sosky tri na oltét: dp. Fr. Lemberger, fa- 
rat v Kydlinach. 

Ciborium: vys. uroz. p. hrabénka Swértsova. 

Kalichy: st*tbrny goticky: dp. Frant. Michler, 
katecheta ve Chrastové; — hladky: vp. Fr. Hilka, 
kaplan v Netolicich; - stfibrny s ozdobami: dp. 
L. Ludwik, faraét v Grafenriedu; — stribrny go- 
ticky: vp. Stép. Ressel, farat v Raspenavé. 

Drobné prace kovové: pozlacent kalichu: vd. 
p. Ant. Ullmann, vikét ve Svatoboru; — dvow ka- 
licht a mesnich konvicek: dp. Jan Schuh, fardt ve 
Wildsteinu; vdp. Frant. Vik, dékan v Blatnici na 
Moravé; dp. Ludvik Kazda, farar v Dlouhé Vsi; 
dp. Vaclav Kocman, fardit ve Vodolee; — pozla- 
cent ciboria: vys. uroz. pi hrabénka Swérts-ova; 
— cinové tit konvicky na sv. oleje: distp. Tom. 
Skrdle, far. v ZakSové; — jednu ndadobku na sv. 
oleje: dp. Frant. Sedivy, fardt v Sudoméiicich,; — 
stribrnou patenku k nemocnym: dp. Julius Jitik, 
farat ve Slavkové nu Moravé; — lampw oltdfnt: 
vys. uroz. pi hrabénka Swérts-ova, pro chram P. 
v Trebusiné; — siribrné mesni konvicky: vdp. F. 
Fadrus, dékan v Napajedlich; — cinové konvicky: 
dp. Fr. Michler, katecheta v Chrastové; — kadi- 
telnict: uroz. pan hrabé Zessner a Lud. Kazda 
v Dlouhé Vsi; — svicny oltdint, 4 kusy: dp. Fr. 
Bahr, farat v Hlavnici; 4 kusy: dp Vaclav Pisa, 
fardt v Novych Hradech; 6 kustt: dp. K. Hiebel, 
fardt v Tannwaldé; — 14 svicnu hu kfizZové cesté: 
dp. Jos. Kaspar, far4é v Telecim. 

Paramenty: dvé cerné dalmatiky: vys. uroz. 
pi hrabénka Lazansk4; — éerny pluvidl: dp. V. 


Kocman, fardéf na Vodolce; — kasule: bilou, vys. 
uroz. p. baron Zessner; - bélow: dp. Jiti Schon, 
fardt v Kostelci; - bélow, nadherné zlatem a hed- 
vabim vysivanow: vdp. Fr. Fadrus, dékan v Na- 
pajedlich; - cervenow: vp. G. Heyne, kaplan v Br- 
nisti; - bilow a Gervenow: J. M. nejdast. p. biskup 
Dr, Karel Prucha; - zelenow 8 vysivanym krizem: 
dp. Jul, Jitik, farét ve Slavkové; - bilow: dtstp. 
Mansy. Adamek, fardé u sv. Jakuba v Praze; — 
bursy k nemocnym: zlatem vysivanow: dp. Julius 
Jitik, farét v Slavkové; distp. Jan Sporer, farar 
v Neukirchenu; vp. Kar. Zik, kaplan v Studené; 
— bursu, velum a plastik na ciborium: vys. uroz. 
p. baron Zessner; — prapor pro kostelni mladez: 
blp. Frant. Kuchynka, statkét y Albrechticich ; — 
prdpor pro spolek literétsky v Chroustovicich; 
— poutnickou korowhev: p. Jan Hanousek, kostel- 
nik v Cerv. Peckach; - dvé cervené korouhve: dp. 
Vaclav Kocman, farar ve Vodolee; — 4 polstare 
na oltét: dp. Vaclav Uhlir, farat v Jesenici. 


Pradio kostelni: dvé alby vySivané a pokryv- 
ku na oltaf?: vdp. Dr. Fr. Bauer, feditel kn. are. 
semindate v Praze; — dvé alby vySivané: vys. ur. 
pi hrabénka Swérts-ova; — albu, rochetu a 3 cin- 
guia: dp. Vaclav Kocman, fardét ve Vodolce. 


Rozliéné: maly krtzek: vdp. Josef Hampel, 
dékan v Chlumu; — zvonek harmonicky: distp. 
Jiri, fardt v Kostelci; — pulttk: dp. V. Fortner, 
farat v Radesové a vys. ur. p. baron Zessner; — 
missdl: dp. Lambert Judvik, faraét v Grafenriedu. 


3. Rozpoécty. 


Na pozlacent kalicha & monstrance: dp. V. 
Zacke, farat v Cizkovicich; — na krtZovow cestu: 
dp. Karel Biléik, farat v Roketnici u Pferova; — 
na krtitelnicc a dvé komze pro kostelnika: dp. V. 
Slavik, farai v Stochové; — na 2 alby, 2 rochety, 
2 antipendia, 2 cingula, 4 hwmerdle, 6 korporalit, 
24 purifikatorii, 6 rucniku, 6 oltd*nich plachet, 
7 komét s rochetkami pro ministranty a harmont- 
cky zvonek: blp. Fr. Loquens v Chomutové. 


Lehner. 


ror or 


Mosaihka. 


Lonska mezinarodni vystava umélecka v Mni- 
chové méla velmi priznivy vysledek penézity, tak 
ze 12.000 m. od jednoty umélecké zapijéenych 
nejen zaplaceno bylo, nybrz nad to 50.000 k za- 
kladnimu jméni jednoty pfirostlo. Kromé toho 
Vv majetnictyi jednoty zbyl inventét a stavebni 


tiprava vystavni budovy v cené 70000 m., tak ze 
pristi vystava jen nepatrného ndkladu vyzZadovati 
bude. Dél uméleckych proddno bylo za 458.000 
mark, kdezto pfi vystavé r. 1869 pouze 155,000 
utrzilo se. 


earners errr eee reese reese er ere ree 
»Method vychazi vidy 30, kazdého mésfce, PYedplacenf obna% 2 zl. roténé, Piedplatné piijim4 administrace 
»Methoda« v Karliné & 234. Jen frankované listy prijfmajf se. Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 
pisy, tykajfcf se redakce, budteZ zasylany franko Ferdinandu J, Lehnerovi v Karliné, & 234, Reklamace za 
sylany budteZ do expedice v knéhtiskarné Mikul4%e a Knappa v Praze, v Karliné, Anensk4 ulice &{s, 144 


Nakladem vydavatelovym. — Tiskem Mikul4je a Knappa v Praze, v Karliné. 


(asopis VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU, 


Zaroven 
organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 


Akademie krestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


V Praze, dne 30. kvétna 1880. 


Cislo 5. Rotnik VI. 


OBSAH: Jubileum fehole svat. Benedikta, — Zodpovidané »otdzky archaeologické«. 27, Filidlnf chrém 
Pané PovySenf sv. Kifze v Slepoticich u Pardubic, — Staré zpravy o fardch Ceskych, — Inventdte »kostela 
prazského« ze XIV, stoleti, -— Papfrové »Bozf hroby«. — Z Akademie kfestanské: Reditelstvi, - Odbor 


umélecky, Jednatelské zpréva za rok 1879, = Zprdva za mé&sic kvéten. - Odbor archaeologicky, Jednatelska 
zprava za rok 1879, — Doméacf zpravy, — Mosaika. 


Jubileum tehole sv. Benedikta. 


Pise F. J. Lehner. 


Universita videisk4 zaslala v téchto dnech 
opatovi v Monte- Casino latinskou adressu, 
kteraé v pfekladu zni ndsledovné: ,Raédu sy. 
Benedikta, jehoZto usilim a vyteénou horli- 
vosti zpisobeno jest, Ze v takovych dobdch, 
kdy za nejlitéjSich bouff veskerému svétu 
zdpadnimu z4huba hrozila a vsecko vyutovdni 
a vSecka véda ztracena byti se zd4la — nej- 
lepSi pamaétniky klassickych ‘fet{ zachovdny 
jsou zrizovanim novych Sskol, v nichz hosi ve 
starych védaich vyutovali se, ¢imZ uméni a 
védy znova vykvétly, pamétlivi jsouce ne- 
smrtelnych zd4sluh, jakych veSkerému poko- 
leni lidskému ¢lenové ¢idu prokézali, prin4- 
Seji sv4 blahopr4ni v pamdtny den 1400 roé- 
nice, na ktery jmenoviny svatého Benedikta 
z Nursie se oslavuji: rektor a sendt univer- 
sity videnské. “ 

Slova university jsou ohlasem citi vdéku 
a obdivu. Rehole sy. Benedikta vykonala v 
déjindch kulturnich a kond az do této chvile 
dilo tak obrovské, tak obdivuhodné, tak po- 
zehnané, Ze ani ,osvicenému“ 19. véku nelze 
je neobdivovati. Bylo by tudy dojista pro- 
hfesenim se, kdyby list vénovany uméni kye- 
stanskému neholdoval feholi v pamdtny den 
1400 roénice.  - 

Dne 6. dubna 480 narodil se v Nursii 
zakladatel rehole benediktinské. A proto po 
celém svété, kdekoliv svatostan svétové fe- 
hole se zachoval, koa4na slavnost utésend a 


achvatnd dne 4., 5. a 6. dubna. V polovici 
pak tohoto mésice, na svdtky Svatodusni, z 
celého svéta seSli se opatové fddu do arci- 
opatstvi v Monte- Casino k slaven{f velkych 
letnic, aby vzyvali Ducha svatého za pomoc 
bozskou a p¥ispéni k novému dilu svét obro- 
zujicimu. 

Getnd véru a slavnd je ta rodina benedik- 
tinsk4! Vydala svétu 28 papeZi, 200 kardi- 
nalé, 258 patriarchi, 1600 arcibiskupi, 40.000 
biskupf, 1560 kanonisovanych a 5000 kano- 
nisace hodnych muzZi, 16.000 spisovateli, fe- 
holni odév r4du nosilo 43 osob rodu cisaf- 
ského a 44 osob rodu krélovského, V dobé 
rozkvétu ¢itala f¢ehole po celém svété vice 
nez 60.000 klaésteré. Velk& a slavn4 to ro- 
dina! 

Dijiny fadu jsou déjinami vzdélanosti, 
orby, hospoddistvi, védy, uméni vytvarného, 
hudby. Za mnichy svat. Benedikta v pataéch 
kraéela spokojenost, stésti a blahobyt. Kde- 
koliv8k se usfdlili, rozkvétl nérodim novy 
blahobyt a novy Zivot duchovni. Reholnici 
v rouge benediktinském, tot jsou ti muzové, 
co osvétu starého a nového svéta zachovali 
a nosili k rizuym nérodim. 

Romulus Augastulus klesnul as nim roz- 
padla se v ssutiny staré, ¢ervem prohlodand rise 
timské, Novi narodové se pfivalili, Pokorili 
Rimana v Itélii, v Gallii, ve Spandlich, a v 
Alrice. Ale syétoborni surovei dovedli jen 


we 0 a 


botiti, nikolivék stavéti. Ztroskotali starou 
stétni budovu, ale novou zbudovati nebyli 
s to. Vesker4 timsk& vzdélanost méla pro- 
padnouti zdhubé. Rim pohansky klesnul. Vy- 
chodn{ cfsarstvi se rozpadivalo za pficinou 
sektarstvi; feholnictvo se odrodilo. 

V té dobé ,Benediktus* se zrodil, aby 
se stal ,poZehnanym“ ndrodi. V pravy éas 
Pin Bah vysyl4 pravé muze, P¥isel do Rima, 
do mésta hniloby mravni, aby po zptusobu 
starych na Skole rhetorické osvojil si klassi- 
kou vzdélanost. Hnusny vypar fimské prosto- 
pasnosti v brzku vyplasil 15letého mladenecka 
z Rima. Prehnul z otravujiciho a dusného 
zapachu do ¢istého. vzduchu v roklin&ch Apen- 
ninskych ku ziidlim Aniovym. Setkay se s 
poustevnikem Romanem svléknul vzicnou togu 
bohatého Rimana, opdsal se ko#{ poustevnika 
a vyhlfdnul si za obydli nizkou, tmavou je- 
skyni nad Subiaco. Synové iimskych pa- 
tricii Placidus a Maurus a prosti rolnici, 
Rimané a Gothové shromazdovali se kolem 
ného, Jeskyné v Subiaco stala se skolou bo- 
hosluzebnou. Kolem ni vzniklo 12 kl4stera 
a opatem jejich byl Benedikt. 12 mnichié 
tvorilo vZdy klaster s opatem, poéet, ktery 
aZ po dneSni den se vyzaduje ku dosazent 
hodnosti opatské. Zadkladem druZstva byla 
chvéla BoZi a modlitba. Zakladatel napsal 
t6Z zékon feholni, ktery konéi slovy: ,Pokoj 
vsem, kdoz pravidel téch Setiiti budou.* Zlo- 
myslnd zatvrzelost vypudila jej po 35letém 
pebytu ze Subiaco na horu Monte Casino, 
kde aZ po tento den stojf arciopatstvi, hlavni 
klaster F4du benediktinského. Benedikt zbofil 
chrém Apolloniv a na jeho zficenindich zbu- 
doval hrad kiestanstva w vzdélanosti. Pusté 
strané v brzku proménény jsou ve kvétouci 
stépnice. Komtirek mnigskych pfibyvalo. Zde 
Benedikt napsal feholni pravidla a zemfel 
smrti svétce distojnou stoje jako vitézny bo- 
jovnik r, 543, 

A ta malé kniZecka pretrvala 14. véki. 
Uéennici sv. Benedikta zkrotili barbary a roz- 
Bifili osvétu po celém svété, starém i novém, 
Jest-li chvdla Bozi byla prvnim pravidlem fe- 
hole, préce byla pravidlem drahym. Reholntci 
v noci vstdvali, aby Hospodinu a Berdnkovi 
chvély pisné péli a za dne na zavolan{ zvonku; 
pri tom v8ak zdroveh ve vsech ostatnich ho- 
dindch tmavé lesy mytili, moé&ly vysusovali, 
pousté zirodnovali, knihy opisovali, nevédomé 
vyuéovali, chudinu Zivili. Byvalé pustiny odily 
se zlatym osenim a divoci synové prirody 
kouzlem nebeské hudby preménéni jsou v po- 
slusné berdnky. Préice Zeh vydala. Zdarilo se 
oseni oboje — hmotné i dusevni. Otcové be- 
nediktinsti trojim otcovstvim se stkvéli; otcov- 
stvim knéh, otcoystvim chudiny a otcovstvim 


Skol. Kde do pidy zarazili prapor kfiZe, 
tam s kifzem zarazili prapor osvéty. 

Klaxter benediktinsky bez knéh ani my- 
sliti si nelze. Poklad knéh mnoZiti chloubou 
bylo kaZdého opatstvi. V kazdém klastere 
bylo jednak zruénych pisa¥& opisujicich a roz- 
mnozujicich spisy jiz hotové, jednak spiso- 
vatela, kronikaié, badateli, u¢enci, umélcd. 
Jako zakladatel s4m uéennosti vynikal, pésto- 
vani védy a uméni téZ viastnim uéennikim 
uklidal za povinnost. Vétsi opatstvi pozdéji 
v obvodu syém zahrnovala veskeré pomicky 
védecké: knihovou, tiskérnu, laboratorium, 
hvézdarnu, sbirky piirodovédecké a umélecké. 
Kdyz benediktini jakoZto missionafi do cizych 
krajin téhli, s nimi tdhly jejich nerozdilni 
pratelé — knihy. Od téch se nikdy neroz- 
louéili. S nimi byli zasnoubeni. Jim vérné 
oddani zistali.. Gerni mnichové sv. Benedikta 
svétu novovékému zachranili klassickou lite- 
raturu a poklady literérn{ starého Rima. Dé- 
jepisectvi bylo nadobro a tplné po staleti v 
rukou benediktini, a poklady jejich archiva 
a knihoven jsou i novym historiografim vidy 
vydatnym a kfistélovym pramenem. Bez dé- 
jepisci benediktinskych byly by déjiny prv- 
nich sedmi kfestanskych stoleti ztraceny. Le- 
topisy jejich zaznamendvaly chronologicky uda- 
losti, zdpisky jejich staly se podstatou ar- 
chivi a zikladem védy archaeologické. Bene- 
diktini: Beda venerabilis, Gildes, Oderic Vi- 
tal, Ingalph, Vilfm z Malmesbury napsali dé- 
jiny Anglie. Rehot Tours-sky, Abbo ze St. 
Germain de Prés, Flodoard, Sticher Rheims- 
sky, Hugo z Flavigay sepsali déjiny Francie. 
Kolébka fehole, Monte Casino, byla hlavnim 
sidlem déjepisectvi v Italii az do 16. véku. 
Eginhard, Thegan, Rudolf z Fuldy napsali 
déjiny Karolingi. Opatstvi sv. Havel, Fulda, 
Priim, Reichenau (Hefman Contractus), Hers- 
feld (Lambertus z Aschaffenburg-u) a j. byla 
Skolou d&jepisectvi némeckého. 

Jak wmént Cirkvi slouzZfef péci Fadu be- 
nediktinského rozkvétlo, dokazuji skvostné pa- 
matky stavitelské od 9. do 13. véku, V fddu 
samém byli stavitelové, sochari, mal{ffi, cise- 
léri, malifi ve skle, klenotnici, slévaéi, emai- 
léri. Co vykonali prekrasnych dél v téch sto- 
letich, pokud veSkeré uméni vy jejich rukou 
zpocivalo ! 

Z veskerych odvétvi uméleckych m4 via 
nejvice k podékov4nf mnichim sy. Benedikta 
hudba, Rehole jejich ztejmé p¥edpisuje, Ze 
se md zpivati netoliko v den nedélni a svd- 
teéni, nybrZ den co den celé Matutinum a 
Laudes, jakoz i Nespory, v klastetich dobre 
obsazenych pak na misto pouhé recitace i 
malé Hory. Zpév chordlni od benediktiné 
zavedeny vy mnohem ohledu rézn{ se od onoho 


v tmské Cirkvi a v prvnich klastetich uzi- 
van¢ého. Rad sv. Benedikta dal svétu refor- 
matora, ba zakladatele cirkevniho zpévu, pa- 
peze Rehote Velkého, pred tim opata klastera 
sv. Ondéeje v Rimé od ného zalozeného. Ve- 
liky tento papez sepsal téZ obSfrny Zivotopis 
zakladatele tddu, Zpévy od ného sporddané 
@ upravené vepsal do onoho Antifonarium, 
které na fetézu u oltdte sv. Petra upevnéné 
normou vsech véki byti mélo. 

Papez% Benediktin jest a zustal otcem cho- 
rélu. Po jeho smrti opat Jan z kldStera sv. 
Martina byl arcizpévikem basiliky sv. Petrské. 
Constantinus Cajetanus, opat z Monte Casino, 
vypravuje, Ze Hormisdas zpévem mnichi be- 
nediktinskych pohnut byl, aby velmi klesly 
zpév opétné pro celou Cirkey timskou zavedl. 
Papezové mnichi benediktinskych pouzZfvali 
k vyuéovani: kleriki a zpévu chordlnimu pfi 
basilikach. A kamkolivék missioné¥i z radu 
sv. Benedikta zavitali, z4zraénou moci zpévu 
hybali srdcem ndrodé. Ve zpévu jest kouzlo 
a neodolatelnad sila pretvorujici. Zpévem 
krotili v4sné a uslechtovali mravy. Zpévem 
zasivali a utyrzovali viru. Zpévem i nyni ob- 
roditi a oziviti chceme viru. Komu v pasto- 
raci zpéy neni velkym ¢initelem, zbavil se 
veledilezité pomicky vychovatelské v osadé. 
Zpév k dusi mluvi nad slovo mocnéji, lahod- 
néji, udinlivéji. Tim dilezitost jednot Cyrill- 
skych odtivodnuje se. Benediktini zpivajice 
obraceli ndrody na viru a obrécené zpévem 
v ni Zivili. KdyZ prevor Augustin, od svat. 
Rehoée vyslany, feholi a vzdélanost do pidy 
Anglie zasadil, s pokladem knéh tam odegel 
a z britickych kl4Sterf utinil kvétouci sidla 
hudebni. Cel4é fada britickych mnichi co vy- 
teénych zpévéki vynikala, mezi nimiz Hed- 
dius z Yorku, Osbert s Glasgowa, sv. Cuth- 
bert a j. Skola Yorsk4 vzdélavala znamenité 
zpévaky. A Ze i hudba néstrojp4 v klaste- 
fich péstovana jest, dokazuje z4povéd na 
snému Glasgowském (747) vyneSend, V Gallii 


zavedl Maurus, mil4éek sv, Benedikta, s fe- 
holf i fimsky zpév a za Karla Velkého sy- 
nové syobodnych i nevolnikii ve viéech kldy- 
tefich vyucéovdni jsou gramatice, hudbé a 
arithmetice. Slovitny opat Tourssky Alcuin 
vyucoval hudbé na parizské akademii, Rha- 
banus Maurus z Fuldy, Amalarich a j. byli 
hudebniky prvni velikosti; opat Angilbert zo 
Centulae na¥fdil, aby k ustavitnému zpivdnf 
a psalmodii uzito bylo 300 mnichi a 100 
hoch stifidavé ve tech oddélenich dnem a 
nocf. Nejstar8{ pisei néroda teského za pt- 
vodce m4 biskupa-benediktina a muéennika 
sv. Vojtécha s mnichem-apostolem sy. Cyrillem, 
ktery s lidem zpivaje v feci matetské Slo- 
vany na vira obracel. V Germanii slaynou 
povésti slinuly kldsternf skoly vy Reichenau a 
sv.-Havelsk4, sv. Emmeran v Rezné, Hirschau, 
Corvey aj. Mnich Hucbald ze St. Amand 
v Elnon-u ve Fladrii, hudebnik znamenity, 
v 10. st. stal se zakladatelem nynéjs{ notace. 
V kldéstefe v Pomposa Ravennské Zil na po- 
é4tku 11. véku Quido Aretinsky, ktery vy- 
myslil lehce a jisté Citelné pismo notové na 
4 éardch a svou methodu u vyuéovani zpévu 
v novém antifonéfi zaznamenal. Quido Are- 
tinsky soustavu Hacbaldoyu dokonal a novou 
soustavou veskeré vyucovdni hudebni valné 
usnadnil, — Také uZivdni varhan benediktiny 
valné rozsffeno a konstrukce jejich od nich 
zdokonalovéna jest, tak Ze jiz v 9. stoleti 
klaster Freising vykazoval se v Evropé nej- 
lepSimi varhandii a nejdokonalejsimi varha- 
niky. Opat Honorat z Ottobeneru a prosluly 
knize-opat Gerbert S. Blasiensky statné se 
opirali proti sesvétsténf hudby. I v poslednich 
stoletich Gital fad ¢etné vynikajicich hudeb- 
niki, znalcti, spisovateli a déjepisci hudeb- 
nich, -— Maurinskou kongregaci ve Francii 
prdvem dluzno nazvati mnisskou akademi{ véd 
historicko- theologickych a hudby. 


(Dokonéeni.) 


> 2 | -_ i 


Zodpovidané ,otazky archaeologické*. 


27. Filialnf chram Pané 


Povyseni sv. Krize v Slepoticich u Parduhie. 


Pise J. Nechvile, administrator fary Dasické. 


Slepotice, ves v roviné 1} hodiny jizné 
od Holice vzddlené, fara Moravany, byvalé 
panstvi Pardubice, skola. 

Na malém kopetku stoji stavenfmi ob- 
klopen v t¢to vesnici filidIni kostel PovySenf 
sv. KifZe, ktery jiz r. 1350 mezi farnimi k 
biskupstvi Litomyslkému odstoupenymi chré- 


my se uvidi (Palac. déj. éeské, staré vyd4n 
dil I. oddéleni 11., str. 389). 

Pavodni chrémecek, snad od rytiti Sle- 
potickych zbudovany, byval dievény, ale spustl 
tak, Ze byl téméf na zboreni. Na to r. 1818 
nikladem Slepotického p. utitele Tobidéska 
z kamene vystaven byl. Jest zbudovan v slohu 


iat, ES 


copovém jednolodovy, lod tvori obdélntk, pres- 
byterium pak nepravidelny pétistén, 

V kostele tom, ktery zbudovan jest na 
misté starého, jsou jen dva oltdie, jeden 
hlavnf Povygenf sv. Krize, jehoZ obraz jest 
malovin od Slechty malife z Chrudimi roku 
1818, Oltdéini kamen s ostatky svatych nem4& 
ani authentiky ani peceti biskupskych. Tumba 
jest kamennd4, ram oltéfn{ i podstavce pod 
svicny jsou direvéné. 

Druhy olta¥ v lodi Panny Marie s ob- 
rézkem Roditky Boz{ korunované, ana drzi 
v ruce dététko P. Jezise, na plétné krasné 
malovanym, pochdzi z roku 1833, m4 tumbu 
kamennou, u obrazu samého sloupy polokorin- 
tické, svicny drevéné, Altare portatile ob- 
sahuje ostatky svat. Abundantia a Klimenta, 
mucéedniki a jest 13. tnora 1828 posvéceno 
od biskupa Krélové Hradeckého Al. Josefa. 

Obrazy a sochy: V kostele tomto zmin- 
ky zasluhuje velky kiiz s umuéenym Kristem 
Paénem, vedle néj P. Maria a sv. Jan Mil4- 
éek P4né stojici. Kiiz ten sv. s obéma so- 
chami pfrinesen byl z kldstera OO. Minori- 
tiv z Pardubic, neznaémym dobrodincem za- 
koupen pri zruseni tohoto kldStera a sem 
darovén. Rezba soch jest mistrna, vyraz tvdii 
jednotlivych vytecény. Kromé toho jsou pod 
chorem dva obrazy sv. Jana K7Ytitele a Panny 
Marie, kterych ramy jsou hrubou fezbou ozdo- 
beny, ale bez ceny. 

Staré nahrobky, které byly v pidé ko- 
stela, vyzdvizeny jsou a dény na zed evan- 
gelia zeynitt, Jsou tii z hrubého piskovee. 
Pryni m4 uprostied rytife v plném zbroji, 
dole s erbem p4nd Slepotickych; zakukleny 
rytif s meéem v ruce na lodiéce k pravé 
ruce hledicf, kolem jest ndpis: eta Bante 
1585 w autery po nedtelt prowodni zemrzel 
a 3de polozien geft urozent a ftatecgny Mytir; 
Pan Girzi Slepoticly ze Salizan a Trzebodjo- 
wie G. Mt. rvzimffeho czifarze a frale czeffeho 
Rada a tuto tielo geho pochowano oczefawagiczt 
ben Syna Boziho.“’ — Druhy kémen s podo- 
bou rytife a erbem Slepotickych jest bez ude 
pisu. — Treti nahrobek m4 naépis: ,,1636 Ww 
den pamtetni welfeho patfu umrzel geft urozeny 
Pan Walentin Saring 3 Frantfurtu. Tez Lid- 
mila Hronowa gafozto tiehotna na tomto miftte 
przed dwanaczti Let pochowana.” 

VéZ nad vehodem kostela z kamene zbu- 
dovan& splyv4 s priéelim dohromady. Byvala 
véZ dle pam4tni knihy fary Moravanské dfe- 
vénd stala opodél, Vez nynéjai konéi bani 
cibuloyitou, a nahove tak zvanou lucernou. 
Na ni visi dole 2 velké zyony libého hlasu. 
Jeden m4 na koruné n4pis: ,,Anno Domini 
MCCCCCR bee campana fuja eft ad Laudem 


Dole na jedné strané jest na zvonu ndpis: 
, Sirzt fon Bante Hergmanow ye Sulicg,“ 
ana druhé strané na zvonu: ,,a hedwity ro- 
zerte 3 aurzectcz’ (v pismu némeckém stoja- 
tém). Druhy m4 kolem koruny n4pis: ,,1563 
Tento zon udtelan geft fe cztt a qwale panu 
Bohu od girzifa Ronwarze’ (a na drubé radce): 
4} megta’’. Na zyonu samém jsou 2 meda- 
liony, jeden s podobou muzského asjeden s 
podobou Zenské. Uprostted obou medaliont 
jest k¥iZ svat. s P. Marii a sv. Janem Mi- 
latkem Pa4né. — Po krajich obou pak pis- 
meny A. G. Kolem kostela jest hrbitov zdf 
kamennou obroubeny s néhrobky novymi. Nej- 
starsi z roku 1843 pana utitele Tobidska. 

Krige v osadé jsow jen dva, jeden z r. 
1845 od osady porizeny, druhy pak u vozové 
cesty od osady vedouci n4kladem Fr. Hordka 
ze Slepotic roku 1878 postaveny; oba z pi- 
skovce. 

Patronem toho kostela jest obec sama. 
P, farété pak vede wéty. 

Porddek slugeb Bozich. Diive byval 
kostel ten filidlnim od Rovné spolu s blfz- 
Ekymi Moravanami, a slouzeno v ném 4krate 
do roka, Nyni pan fardt Moravansky kon4 
tu bohosluZbu kazdou druhou nedéli. 

Torze rytirské byly tu dvé, jedna ptes 
cestu od kostela na zahradé domku Géfs. 20 
rolnika Adémka. Na tpati m{irného ndavrsi 
v zahradé rolnika Addmka vykop4n byl polo- 
kulaty, hluboky piikop znacného objemu, a 
hlina z ného pouzita k utvoreni ndspi na 
jizni a zipadni strané, kde klonfei se ndvréf 
Zidné vysky nemélo. Pfikop byl zavodnén 
Zz pramene severné tekouciho, a rybnik dole 
ztizeny, kterého ndésep dosud lze vidéti, syou 
vodou chrénil tvrz ze tii stran. Na kiZelo- 
vitém, uprostfed stojicim pahorku nalezalo se 
staven{ hlavni, zaujimajicf celou prostoru 60 
kroki ¢ftajici, které ale bohuzel docela zmi- 
zelo. Hluboké traéva pokryvé misto tvrze, na 
jejizto severnim konci tfeShovy strom a na- 
proti nému hospodaéfsk& staveni stoji. Kruho- 
vity ndsep lze vidéti jen na severo-vychodni 
strané, ale i tu znatné jest snizen. Kdyz 
pred lety bylo kop4no na m{sté tvrze samé, 
nalezeno bylo obilf, proso, pSenice, jeémen, 
vse ztrouchnivélé; mimo to kusy Zeleza zre- 
zatélé. 

Druhd tore vét8{ byla v rybnice Val- 
kousi nyni na Kolajce na misté & 52 a 53 
domku Kopeckého a Spaterky. Nyni ale ryb- 
nik onen na sucho uyveden a v pole promé- 
nen. Misto tvrze samé m4& asi 3 miry vysevy, 
tvofi okrouhly étverhran, byla obehn4na pit- 
kopem asi 15 kroki Sffky a ndéspem kolem 
dokola bézicim. — Nasep ten, na kterém do- 


Det ommnipotentis et beata Wtarte vixginis." | mek Kopeckého na severo-vychodni strané 


stoji, jest asi 1‘ vysoky a docela dobye znaly, 
m& 10° sifky, taktéZ na Spaterkové zahradé 
nésep k jiho-z4padni strané se udrzel, jinde 
ale rozveZen. Pri pfekopdvani ndspu _nale- 
zeny staré podkovy a kosti a p. 

- -Povést 0 zvonu Slepotickém. Ve farni 
pamdtni knize Moravanské nalezl jsem n4- 
sledujici povést zaznamenanou: Jedna sletna 
z rodu Slepotickych pani byla ustknuta od 
jedovatého hada. Modlila se, aby ji P. Bah 
uzdravil, ze d& zvon do kostela Slepotického 
uliti. Kdyz byla pozdravena, splnila slib svij, 
nechala zvon na své ttraty ulity zavésiti na 
zyonici Slepotické. Tu ale se zase tri dni 
modlila a postila na ten tmysl, aby z4dny 


53 — 


vice od jedovatého hada nebyl ustknut. Jejf 
prosba byla splnéna, a od té doby v Slepo- 
ticich a na hodinu cesty Z4dny had se ne- 
ukdze. 

Dodatek o kostele Slepotickém. V ruko- 
pise: ,Pfijmy byvalych far na panstyi Par- 
dubickém z r. 1615 a 1645“ stojfi o kostele 
Slepotickém poznamenino: ,Item k té fa¥e 
(Rovenské) kostel filidlni ve vsi Slepoticich 
prindlezi, a beze vSeho obilniho desdtku jest, 
neZ-li také od Me sy. a za obéd po kazdé 
Z penéz ziduSnich 2 kopy mis. se d&v4, jeden 
kazdy sedlak a zahradnik v rok po jedné 
slepici odvddi, mse svat. obyéejné 4krat do 
roka se koné, a tak piich4zi 8 kop.“ 


staré zprévy o fardch Ceskych. 


Podava Aug. Sedlacek. 


VIII. Vramovw (u Komorntho Hrdadku). 


Na fafe této byli pred vadlkami 
skymi tito knézi: 

Petr Martinicky, knéz potvrzen r. 1365 
dne 6. fijna po smrti predeslého plebana 
Jana. 

Jan Riéansky potvrzen 1380 dne 22. z4¥i 
po smrti Petrové. 

Hasek, fardit po smrti jiného Petra po- 
tvrzen vr. 1405 dne 19. éervna. 

Mikulas, farét ve Mnichovicich (u Kfiv- 
soudova), zméniv si misto své s HaSkem po- 
tvrzen r. 1406 dne 27, fijna, ale tusim v be- 
neficium nové se neuvazal, neb 

r. 1410 dne 10. fijna potvrzen Martin 
Kostelecky, knéz diecése Olomncké, ponévadz 
byl Hasek jiného beneficia dos4hl, 

Petr farét Mechiovsky potvrzen r. 1418 
dne 15. listopadu, ponévadZ byl misto své 
s Martinem sménil, Pied potvrzenim uCinil 
prisahu, ,Ze neni Viklefistou“ a ze nebude 
svAtosti olt4fni pod oboji spisobou podavati. 

Podaci kostela (jus patronatus) ndlezelo 
ke hradu Dubé, zejmena r, 1365—1380 
Vankovi z Dubé. R. 1405 byla o né pie 
mezi Jindtichem z Dubé a z Humpolce, jenz 
podadval knéze Matéje z Budéjovic, a Alvrech- 


husit- 


tem ze Sternberka pdnem  konopistskym. 
Tento vyhrdél tentokrdte, poddvaje knéze 
Haska a pod4val také r. 1406; avSak roku 
1410 mél podaci zase Jindfich Dubsky, a 
r. 1418 dokona Jan z Kostelce nad Ger- 
nymi lesy. 3 

Co se tyée patroniv téchto doddvame 
jesté : 

Vanék z Dubé (erbu odfivous) 1356 a% 
1380 byl jiz r. 1382 mrtev, mél za man- 
zelku Frejdli sestru biskupa Jana Zelezného. 
Synové jeho byli Vaclay 1382—1416 + roku 
1428, pan na Dubé (manZelka Marketa z Ry- 
chemburku) a Jindfich pan Humpolecky 1401 
az 1410 + r. 1416 (manéelka Marketa) Jin- 
dvichova dcera Anezka, manzZel jeji Jan z Jen: 
Steina. 

Albert Konopistsky (erbu hvézdy) 1385 
az 1413 syn Zdenkivy (1556—1387) mél 
sestrua Annu 1377 (manZel Vok z Kravar) a 
dceru AneZku (1418) a tuSim Z4dnych syniiv. 

Jan z Kostelee (erbu lva), vlastné z Na- 
choda feéeny prodal roku 1415 Kostelec a 
drgel r. 1418 Vranov. Novy drzitel Kostelce 
Jan ze Smrzova, purkrabé na Bélé, nazyva 
ge r. 1416 a sid. také Janem z Kostelce. 


SS 


Inventate ,kostela prazského“ ze XIV. stolett. 


Neobyéejné bohata jest knihovna vidy 


vérné metropol. kapitoly prazské u sy. Vita’ 


na hradé a obsahuje vsobé a vérné zachovavé 


prede vsemi skidci Sasovymi mnohé vzdctné: 


rukopisy, jimiz nase viastenecké déjiny, at 


svétské, at cfrkevni, at literdrni neb umé- 

lecké, nemalého svétla nabyly. Poznéme jesté 

vice pravdu téchto slov, aZ% p. kustos museinf 

A, Patera vyd& svij popis taméjsich starych 

rukopisu, praci to mravené{ pile, na jevo. 
* 


ae a nee 


Meskaje kdysi ve vzdené knihovné této 
za téelem svym upozornén jsem byl laska- 


vosti p. univers. profesora Dra Otta téZ na | 


dva prastaré inventdte metropol. kostela 
prazského, jeden z roku 1354, druhy zr. 1374. 
Oba jsou ovéem rukopisy, na pergamené psané ; 
tento obsahem hojnéjsi jest nad onen. 

Chei dnes sdéliti z nich ptedevSim la- 
skavym ¢tenéiim seznam bohosluzebnych knéh 
(,libri matutinales* a ,libri gradualia*), jak 
v druhém invent4ri se zavird. Pravi se o ném, 
Ze jsou pYi kostele prazském 1. ,quatuor 
volumina legtionalium“ {4 svazky ,lekci*). 
Dva z nich pofridil (,fecit*) Tobiés biskup, 
prazsky, biskupem (od r.1278—1296). Tyto 
dva svazky nazyvd inventat ,novyme*, ostatni 
dva ,starymi*. — 2. duo lectionalia* (dvé 
knihy ,Jekci*) nové, jez dal nejdist. pan 
Jan‘), arcibiskup pr. (1864—1379), kardinal 
basiliky 12 apostoli. Jedno ,lectionale* za- 
Gind: ,Vétime svatou Trojici* a mad na po- 
édtku knigata a krdle rise éeské. Druhé za- 
Gini: ,,Vidéni Isaydsovo* (,visio Isaye*) a 
ma na pocdatku biskupy a arcibiskupy praég- 
ského kostela vykreslené (,depictos’). 3. Jedno 
»matutinale* notované, dvousvazkové (,in 
2 voluminibus notatum*), jez trup  slove. 
Lezi v sakristii sv. Michala. — 4. Té% dva 
antifondye nové, ,jez dalfeceny pan Tobids.¢ 
Nyni jich uZivaji choralisté (,chorales, t. j. 
ktrnf Zdci a klerikové). 5. Tyz pan Tobias 
biskup daltaké éty#i antifondfe staré, z nichz 
jeden je ztracen, ,jak di se v starém inven- 
tai,“ jeden jest podle téhoz inventdé¥e u ci- 
sare pdna, treti ve skoldéch a kostelnik (sa- 
cristanus) ma étvrty, jenZ pocind: ,.Ecce jubar 
matutinum“ (,Hjhle ranni zéée“). 6, Té% 
jeden antifondy cely v jednom svazku, jejz 
poridil Pan Arnogst arcibiskup. Toho uZivajf 
kanovnici p¥edzpévujici (,canonici praecen- 
tores*). 7. Téz nejslavnosinéessi antifonare 
ve trech svazcich, jejZ porfiditi dal tyz Pan 
Arnogt, arcibisk. prazsky. 

Po tomto seznamu knéh, jeZ vesmés pode 
jmenem ,libri matutinales“ se zahrnuji, zna- 
mendme jiny seznam knéh, nazvanych ,libri 
gradualia.* K tém se v inventari Fadi: 

1, Jedno graduale slavnostni, jez dal 
Arnogst; jedno trv4 az k velikonoci, druhé az 
do konce. 2. Té% jedno graduale v jednom 
svazku uplné (integrum) a nové, jez dal tyZ Pan 
Arnost. 1, Dvé gradualia denni (cottidiana) 
Gplné, jichZ uZivaji choralisté, tedy k dennf 
potiebé pro né uréené, 4. Té% jedno graduale 
nové, krésné, jez m4 10 — — na kazdém listé, 
Na potdtku jednoho listu psino ,.Amor Patris« 
»ldska Otcova“ (bezpochyby dle toho se zp{- 


1) Byl to Jan IT. piijmim Oko z Viasimi. (Viz 
Borového déj. diec, praz, st. 183 sl.). 


valo). 5. Té% dvé gradualia mala a stard, 


jichd udivaji varhanici. 6. Té% jedna kniha, 


zavirajici v sobé ,Kyrie elejson“, ,Gloria in 
excelsis“, ,,Sanctus* a ,Agnus“, epistoly a 
evangelia, notovand (nota), jejZ dal tyZ Pan 
Arnogt. 7. T6z druh4 kniha, obsahujici sekvence 
na cely rok (per circulum anni), velmi krasné, 
jiz dal t6Z P4n Arnost. Tato kniha, mnim, 
bude asi téz, jez az podnes chov4 se v archivu 
metropol. kapitoly a o niZ mluvi Pachta 
v éasop. ,Cyrill* (r. 1880 & 3. st. 18).?) 


Tolik knéh k hodinkiém cirkevnim uii- 
vanych uddvd tento inventét, nacez vypisuje 
missaly a jiny majetek kostela prazského. 
Prehlédneme-li seznam onéch knéh hodin- 
kovych, seznéme v nich pouéenf o osobé a 
véci nejedné. Znamendme tu pééi tii vrechnich 
pastyfi Geskych o fadny bohosluzebny zpév, 
muzi to nad jiné zboznych a vytetnych, 
v dobé jediného stoleti. O prvém z nich, 
Tobidsi, dod4vam, Ze poriditi dal kromé 
fecenych knéh i jiné jesté, z nichz po dnes 
chové archiv. metropol. dva vzd4ctné rukopisy, 
jeden evangelid# zy. 1293 sign. A. L. XI. 
a jeden ritual zr. 1294 (sign. P. 2.), oba 
pergamenové. V prvém stoji na 4, listé psdno: 
»Ao. Doi M.CC.LXXXX.1JJ. dominus Thobias 
eppus prageusis XXVus. fecit istum librum 
scribi et contulit eum ecclesie pragensi.“ 
V druhém na 1. listé b) napsdno v éele: 
»Anno Dni Milles. ducent. XC.IIIJ. dominus 
Thobias episcopus ecclesie prag XXY. hune 
librum contulit ecclesie prageusi.* Obé knihy 
jsou téZ notovdny notami ,pedes muscarum“ 
(jako v ,Mastitkafi*), evangelidt cely, ritual 
z Asti, VSak pri nasem prvém arcipastyti 
Arnogtovi shled4évame, moZno-li, jesté vétsi 
péci a Fadny zpév bohosluzebny, jak dosvéd- 
Cime bohdé jesté hojnéji ve své historii po- 
svatného zpévu, jiz chystaime k tisku. Zvlasté 
dilezita je zminka o Karlovi, otci vlasti. Tat 
zajisté potvrzuje zboznost Karlovu, od jinud 
hojné znémou, dosvédéujic, ze Karel iosobné 
rad hodinkém cirkevnim obcoval, ano jich se 
i Géastnil. 

Kromé toho zajisté nejednomu étendfi 
s podivenim bylo, k éemu asi pottebovali 
tehd4z tak mnoho bohosluzebnych knéh pouze 
k hodinkém efrkevnim ? 


V té pricing pamatovati slusi, Ze tehdazZ 
bylo znaéné hojnéji liturgického zpévu pifi 
hodinkéch i pri m&i sv. a jiné bohosluzbé, 
Bylot tehd4z i obsahu zpévného vice) i svdtki 


*) n&) Pergamenovy rakopis sekvenci zr. 1863 
v archivu metropol. kapitoly.“ 


*) Piipomindme v té véci, Ze ku pf. evangelia 
bohaté figurovanym zpévem se fikala o roz- 
liénych syvadtcich rozliéné. Kromé toho po 
graduale zpivaly se hojné sekvence. 


an 5 


a slavnosti cirkevnich;*) avSak byl i hojny 
pocet zalozenych vyroénich sluzeb Bozfch 
zpivanych a kromé toho vseho i veliky poéet 
duchovenstva, zvl4até pri ,, kostele pragském*,®) 
jak po vitce slul metropol. chram sv. Vita. 
A pravé tyto dva inventéée dosvédéuji nam 


také, ze tak hojné a horlivé tehddéz sluzba 
Boai pfed se sla po vsi zemi Ceské, ‘Konraa 


*, Jen pii kostele sv. Vita bylo tehd4z na 300 
osob duchovnich, (Viz v Tomk. déjep. Prahy 
TIT. str. 29,) 

*) Viz o nich v Tomk. déj. Prahy III. st. 193. sq, 


Papirove ,,Bozi hroby“. 


Jiz Castéji Cital jsem v listech toto ozn4- 
men{: ,K zndzornéni svatych tajemstvi, jezto 
Katolick4é cirkey ve svatém tydnu slavivd, pati 
hepopiratelné téZ Bozi hrob. AvSak nebyvaji 
Bozi hroby dosti d&istojné upraveny.  Zylastd 


na venkové nejsou v nékterych chramech Boi | 


hroby s to, aby v duiich farniki vzbudily 
patriéné dojmy a roznitily vrouct pobognost. 
Na vzdor zjevné této nedostatetnosti zane- 
dbavaji mnohé farské osady objednati pro své 
chramy vkusné BozZi hroby a sice z obavy 
pred velkym ndkladem. Nizepsany zhotovuje 
2a laciné penize Boi hroby ze skel, jezto 
dochazeji kazdym rokem vét&{ obliby a roz- 
Sifuji se jiZ i za hranicemi vlasti moravské. 
Z té pritiny osméluje se nizZepsany zietel vel. 
duchovenstva, vsech obétavych podporovatelu 
krdsy chrdmové obratiti ku svym BoZim hro- 
bim. Eduard Zbitek, hotovitel transparent- 
nich mozaikovych skel k Boz#im hrobim v 
Olomouci.* 

Neni vSecko zlato, co se tipyti a také 
neni zlato, co v uvedeném ozndmeni za ta- 
kové se vyddvé. I ndm se leto’nfho roku do- 
stalo transparentniho Boziho hrobu z dilny 
pané Zbitkovy, ale zcela nevinné, bez vlast- 
niho pri¢inéni naSeho, ano proti nasi vili, 
proéez z ylastni zkuSenosti mohu o ném pro- 
mluviti. Predné z éeho pak je udéldn? Kostra 
je dievén4, ostatni vie z lepenky, ve které 
vyvedeny jsou yzorky z brous’enych riznoba- 
revnych skel i také z obyéejnych sprostych 
sklenénych kordli. Socha Spasitele v hrobé 
— téZ papirovém — odpotivajiciho jeze sddry. 
K vili vétsimu ,dojmu‘ je celé vnitini po- 
zadi pozldtkem vylepeno, cely pak zevnéjsek 
cerné natien. Ptim se, slusi-li z takovychto 
latek budovati ptedméty bohosluzebné? Ni- 
kterak! Lepenka se hodf sice dob¥e na po- 
kryvéni kolen a stodol, ale nikdy na Bod 
hroby; sochy sddrové mohou zdobiti salony, 
do chréméi vsak nepatii! 

Za druhé, kterak soublasi tento papfrovy 
BoZi hrob s p¥edpisy cirkeynimi? a) V ,ma- 
nuale rituum“ pro éeskou provincii tfedné 
schvdleném stoji na strané 283.: ,S. Sepul- 
chrum minime pannis vel apparatu nigri co- 
loris, sed potius ad modum horti frondibus 
et floribus decenter ornatum sit.“ Zdaz pané 


Zbitkovy Bozi hroby nejsou pravy opak toho 
co cfirkey 24d4? A piece nim musi byti z4- 
kon cirkevni vzdy a vsudy pri budovani ja- 
kychkoli pfedméti chrdmovych svatym a pra- 
vidlem nejprvnéjsim. 

b) Synoda provincidlni nafizuje o vysta- 
vovani Velebné Svatosti Tit. IV. Cap. IV. 
takto: Quandocunque sanctissima Eucharistia 
publice adoranda exponitur, accendantur ad 
minimum duodecim candelae, quae continuo 
ardeant“. —- Ma4-li transparetni Bozi hrob 
uéiniti ,dojem“, mus{ byti dobre osvétlen, 
a sice ze zadu. Jaké pak je ale nyni nej- 
snadnéjsi osvétleni? — Petrolejové!! — a 
proto nim také zéroven jiz dodina byla celg 
halda petrolejovych lamp, (jsou-li téZ od p, 
Zbitky, nevim, nebo jsme obdrzeli jeho Boi 
hrob jiz z druhé ruky) ano na zadni CAsti 
Boziho hrobu éte se vyslovné, ze pry nen{ 
radno, aby se z predu mnoho osvétlovalo, 
coz se ostatné samo sebou rozumf. Opét tedy 
zrejmy, ktiklavy odpor s pfedpisy cirkevnimi! 
Netiteba ptipominati, Ze takové osvétleni je 
dosti nesnadné, ba nebezpeéné, zvldsté kde 
neni mista nazbyt, a je-li mistnost uzavrena, 
Ze rozsirovati se musi kolem nemily z4pach; 
ale tolik jesté podotknouti chci, nemtiZe-li se 
tento Bozi hrob po velkonoci slusné zakryti 
anebo vykliditi a jinde uloziti, Ze svou ¢ernou 
barvou po cely rok v kostele jen ostudu dé- 
lati bude. A to vSecko pry Ize za ,laciné 
penize“, za 3, 4, a vice set poriditi! Nefi- 
kam, Ze pan Zbitek draze pracuje, ale jeho 
Bozi hroby jsou pro kostely aZ piflis drahé. 
Co se koneénd ,dojmu‘ a ,vrouct zboznosti®, 
jaké v srdefch véricich buditi maji, tyée, od- 
povidiam, Ze nejkrésnéjsi dojem cini na déti, 
ponévadz se krdsné blysti. Proto, aniz bych p, 
Zbitkovi Skoditi chtél, ale k vali dobré véci 
neostychém se tvrditi, Ze transparentni Boa 
hroby jsou titérnou, chrému Bozfho nedtstoj- 
nou, nikoliv poboZnost, ale spike roztrzitost 
budic{ hratékou détskou, a jsem upfimnou 
radou veskerému duchovenstvu i ,,vsem pod- 
porovatelim kr4sy chrémové,“ aby podob- 
nych Bodich hrobi nejen sami za drahé pe- 
nize nekupovali, ale aby téZ vsemozné roz- 
Sitovani jich zamezovali. 

Josef Kaspar, farar. 


— OC ee 


Se 


Z Akademie krestanskeé. 


Riditelstvi. 


Valna hromada Akadamie kiestanské 
konala se dne 17. t. m., v niZ za_ starostu 
zvolen jest dosavadni néméstek Dr. Frant. 
Bauer, ¥editel kniz. arcib. seminéfe, za ua- 
méstka architekt 4. V. Barvitius, 2a ¢leny 


‘editelstva opétné zvoleni vylosovani Clenové = 
administrator Vaclav Honejsek, feditel kiru 
Josef Foerster, farst Jan Slinsky, a F. J. 
Lehner, a za nového élena Msgr. Fr. hrabé 
Schénborn, vicerektor kn, arcib. semindfe. 


Odbor umélecky. 
Jednatelska m2prava Za rok 138729. 


Odbor pro vytvarné uméni provozoval 
béhem roku 1879 Ginnost ve vsech odvétvich 
cirkevniho vytvarného uméni, jak co do para- 
menti, tak co do upravy a zafizeni kosteld, 
porizent bohosluzebnych nddob a pod. 

Paramentni ustav, ve kterém pod do- 
zorem élena vyboru velp. Flor. Scharworta 
primérné 9 a% 10 dévéat pracovalo, dodal: 
69 kasulf, 24 pluviali, 4 dalmatiky, 14 vel, 
14 plastiki na ciboria, 16 burs k nemocnym, 
26 stol, 11 antipendii, 2 spulkové prapory, 
17 p4ré kostelnich korouhvi, 16 polstérai na 
oltar, 5 nebes, 8 p¥ikrovi, 8 bireti, 27 komZi, 
3 koberce, vice alb, rochet a kostelniho pr4- 
dla vibec, co% se spravkami, rozli¢nym vysi- 
vanim a pod, za 746 zl. thrnem 12 924 2. 
éinf. — 

Bohosluzebnych nddob a néfadi bylo do- 
dino: 4 monstrance, 4 ciboria, 27 kalichd, 
4 pacifikély, 12 riznych, 10 trojatych nddob 
na sv, oleje, 18 patenek k nemocnym, 15 ka- 
ditelnic, 5 kropenek, 8 kropééki, 13 lamp na 
vééné svétlo,, 29 pari mesnich konviéek, 76 
svicni, 37 zvouku, dilem riznych, dilem har- 
monickych, 8 misséli, 38 krizu (vétsim dilem 
pro skoly), celkem za 10.486 zl. mimo po- 
zlaceni, ipravy a pod. za 609 al. 

Dale jesté dodino bylo 14 obrazi (mezi 
nimi zvlasté zdatily obraz svat. Jakuba pro 
Zeletice na Moravé od @lena vyboru Frant. 
Sequense), 3 kifiZov6 cesty, 8 soch, 4 kititel- 
nice, 3 zvony, malované okno, Bozi hrob, 1 
jesle, celkem v cené 5898 z). Nékteré z ob- 
razu jsou posledni prdce p. Josefa Hellicha, 
ktery od ziizenfi sekce az do smrti své dne 
22. ledna 1880 sekci predsedal a ji zddrné 
Fidil. 

Nékteré z naidob oltdénich sekcf doda- 
nych vynikaly vzicnéjsi tpravou a byly jako 
vsechno ostatni sem pfindlezejici ndfadi sho- 
toveny dle nikrest élena vyboru A, V. Bar- 
vitia. Zvlasté vSak zminiti se ndlezi o dile, 
kazdym vzhledem vyteéném, o stiibrné totizZ 
moustranci slohu gotického dle n4kresu élena 
vyboru a stavitele chramu svat. Vita, Josefa 
Mockra, V této monstranci nach4zi se kits 


ndprsni skvostny, ktery byl majetkem nejdist. 
kapitoly brnénské; objednavatelé o prdci se 
velmi pochvalné vyjadrili. 

Zésoba nékresi nddob kostelnich byla 
opét darem 13 novych listi od néméstka pred- 
sedova obohacena a obnaési nyni 46 listi mi- 
mo zyvl4stni portefeuille podobnych nadrysi. 

Odborni knihovna byla jen pokraéovénim 
nékterych dél rozmnozena. 

Sbirka fotografii predméti Akademii kie- 
stanskou dodanych Cité t. 6 27 listt. 

Dodavky druhu architektonického, které 
predesiého roku pofrizeny byly, jsou: oltar 
gotického slohu pro kostel sv. Jakuba v Teléi 
na Moravé (2704 zl.), podobny pro kostel P. 
Marie v Telecim (1350 zlat.) a oltét téhoz 
slohu pro kosteliéek v Dobriéanech (940 21.) ; 
vesmés dle nakresti élena vyboru J. Mockra. 
Dale obnoven kostel sv. Jana v Nepomuku a 
postaven v ném novy oltér (3856 zl.), taktéZ 
porizen olté¢é a kazatelna pro chrém Pané sv. 
Jakuba v Hostouni (2746 zl.) a koneéné ka- 
zatelna a oltét pro kostel svat. Martina ve 
MSené (2437 zl.); vSsecko dle ndkresu Glena 
vyboru Ant. Bauma ve spojenf s architektem 
Bedi. Miiuzbergrem. Uhrnné suma ptedméti 
téchto obnasi asi 14,000 zl. 

Nakresy lena vyboru A. V. Barvitia na 
kostel v Nizebohach Herbersteinského hrabé- 
ciho patronétu byly aZ na nepatrné zmény 
od vys. uroz. pani patronky schvdleny a bu- 
dou za nedlouho provedeny. 

Vybor dékuje svym Glenim za Ginnost 
vsestrannou, zvl&sté pak slayné zdlozné sva- 
tovaclavské za levnou ¢inZi z mistnosti para- 
mentniho tstavu. 

K této zpravé ptipojujeme zvl4stni me- 
morandum. 


Memorandum, 


Umélecky odbor pri akademii krestanské, 
dne 18. srpna 1875 zalozené, zapoéal éinnost 
svou pocétkem roku 1876. Bylot pak stdlou 
jeho snahou, povzndseti a péstovati uméni a 
Temesla uméleck4 v duchu kfestanském, za- 


Fas (yee 


chovavati vsak spolu i predpisy liturgické pri 
uméleckych dilech svych. Snaze této dostalo 
se potésitelného uzndni a povzbuzeni neijen 
od vysokych hodnostéii cirkevnich, od mnoha 
vysokych patroni a distoj. duchovenstva ées- 
kého i zahraniéného, ale také od piislusnych 
orginti vysoké vlady zemské, ktefiZto ji pod- 
porovali ochotné. 

Tato neustéle vzméhajici se divéra po- 
bad& umélecky odbor, aby obratil se i tam, 
kde snad o objemu a zpisobu jeho snazenf 
jesté dostate¢né védomosti neni a pritinuje 
se timto, aby i tam rady a pomoci své pri 
porizovani predméti cirkeyniho uméni a fe- 
mesla nabidla. 

Zhotovovati dila vytvarného uméni a umé- 
leckych Yfemesel v duchu kiestanském a dle 
liturgickych predpisti, tot hlavni cil sekci nasi 
vytknuty. Tyto snahy nesmi se tedy stotoz- 
hovati s pocin4nim obyéejnych obchodnich zé- 
vodi, které kazdou objednévku bez podminek 
uskute¢huji. Hledime zajisté i my v oboru 
kfestanského uméni a femesla vyhovéti vse- 
likym potéebém, ale nicméné domnivdme se, 
Ze mimo zachovdvani liturgickych prfedpisi 
hlavné diistojnost dlohy a spravnost provedent 
V presném vkusu uméleckém pri kazdém druhu 
cinnosti pravidlem byti m4, 

Jakkoli vSak sluzbim Bozim vidycky to 
prislusi, co nejskyostnéjsiho jest, vyskytuji se 
predce okolnosti, které Zidaji uskromniti se, 
a vybor umélecky také védy k nim prohlédal. 
Arcit jsou i zde meze, jichZ prekro¢citi nelze, 
nemé-li vytknutého cfle byti pominuto. Ale 
Snazice se, abychom i témto potieb4m pfi- 
spusobili ¢innost svou, nehleddme té lace, jiz 
nékteré zivody podobné zhusta neb vibec na- 
bizeji. Ndm se vidy jedn4& o zbozi dobré a 
praci solidni a nikoliv o zdénlivou laci a jar- 
mareéni zbozi. Ackoliv tedy dosazen{ abso- 
Jutni lace nemize byti nasi tlohou, budeme 
predce vidy prihlizeti k tomu, abychom ale- 
spoh uspokojivé relativni lace v oboru ¢in- 
nosti své dosahli. 


Ginnost tato obsahuje vechno, cokoliv 
od stavby kostela potinajic az do nejnepatr- 
néjsi nddobky pozadovdno byti muze a cokoliv 
jest predmétem cirkevnfho uméni. I poslouzi 
se tedy ochotné radou i skutkem v pfritiné 
oprav kosteli a budov podobnych, v pfritiné 
ynitYni okrasy a tpravy, af se tyk& poly- 
chromie neb malby figurdlni a historické ja- 
kéhokoli zptisobu malovdnf. Co do porizent 
olt4ra, kazatelen a vubec kostelniho nabytku, 
odbor netoliko zhotovuje a zkousi ndkresy a 
rozpotty, nybrz staré se za dozorem a fize- 
nim nékterého lena svého io radné a tplné 
provedenf, spravuje se pfi tom jednak nor- 


mami'), pfi takovychto pracich platnymi, jed- 
nak dohodnutim, jakého mezi objednavatelem 
a dodavatelem docileno bylo. 

Dale obstarévé odbor i obrazy na oltare, 
kfizové cesty, korouhve a pod., arcit za ceny 
rozliéné podle toho, o jaké dilo umélecké se 
pravé jedné, ceny absolutni nebo relativn{. 
Pri tom velmi Z&doucno jest, aby suma, iz 
k téelu tomu vénovati Ize, jiz nap¥ed byla 
udina, aby se dle toho hned také zpusob 
provedent udati a zjistiti mohl. 

Totéz plati o zikazkach praci plastickych. 
Nedoporutéujeme tedy mimo pifpady chudoby 
skuteéné ku. pf. barvotisky pro cesty kifZové 
a pro plastiku vyrobky z rozliénych sAdro- 
vych a podobnych smigenin, 

P¥i nddobaéch kovovych a ndéfad{ oltdéinim 
zvlaStni pozornost vénujeme trvalosti a ze- 
vnéjsimu ttvaru, ktery jak liturgickym tak i 
praktickym poZadavkim vyhovovati m4, byt i 
0 nejjednodussi predmét se jednalo, Prodée% 
se ku pr. kalichy neshotovuji jinak, mez se 
sttibrnou kuppou a patenou a to tak silné, 
aby se mohly i pozdéji opét a opét v ohni 
pozlatiti; pozlaceni toho se vidy, pokud jen 
vibec mozné, uzivi. Mame jiz vétsi poet 
velmi vhodnych nékresi, které byt i jednot- 
ného byly razu, velikou rozmanitost pripou- 
Stéji a srozliénymi zménami a okrasami, ale 
vady technicky co nejdokonaleji zhotoveny 
byti mohou. Budet i déle snahou odboru, aby 
vzory tyto jesté vice zdokonalil a rozmnodil, 
aby se kazdému pozadavku co nejlépe vyho- 
véti mohlo. Zhotovuji se jiz timto zptisobem 
monstrance, ciboria”), kalichy, pacifikdly, re- 
likvidte, konvitky, paténky k nemocnym, né4- 
dobky na svaté oleje, kaditelnice s lodkami, 
kftitelnice, vasy na kvétiny, lampy a svicny. 

Co do paramenti, pripomindme, Ze nej- 
hlaynéjs{ roucho, kasule, na zakladé starsfho 
rézu, pokud cirkeyné schvdlen byl, bez baso- 
vého vystiizenf po pfednich strandch a 8 dvo- 
jitym kfizem, vady jen z dobrych ldtek byv4 
zhotovena; velum na kalich dle vyslovnych 
predpisi vizdy hedv4bnou ldtkou podsito jest 
a tak veliké, aby kalich dle téchtyz predpist 
se vSech stran obestriti mohlo. Nemélo by 
tedy byti ani tteba podotykati, ze na takovou 
kasuli delgi, nevystiizenou, dvojitym pallio- 
vym kiizem a vétsim, hedvdbim podsitym 
velem opatiéenou, vice a drazZsi latky se po- 
tfebuje, neZ na kasuli obyéejnou, krdtkou, 
netihledné pozvystrihovanou, nejvyS8 jednim 


1) Plataymi normami rozum{ se spolkem archi- 
tekti a inzenyrii v Cechach r. 1876 vydand 
tabella honorafi, za ndkresy, vedeni staveb, 
cesty a pod., a bude na pozadani pfedlozena. 

2) I pii ciborifch byvé kuppa stiibrnd, z jiného 
kovu jen k vyslovné Zddosti. 


= BF <= 


ktizem a titérnym velem opatfenou, a pfi 
tom pri vsem obyéejnd i z létek méné do- 
brych a trvalych shotovenych, a Ze tudfZ i 
paramenty zddnlivé, avsak jen zddnlivé drazsi 
jsou, Ale i tato zddnlivé vys8{ cena jest po- 
mérné velmi nizk4, ponévadZ vétsi z4soby ld- 
tek primo z nejlepsich tovéren a zdvodii bé- 
feme, stay svaj z obétayosti bezmala zcela 
bezplatné vedeme a spravujeme, a jiné jesté 
okolnosti reZii nasi polehéuji, hlavné pak proto, 
ze jen takového vydélku dodélati se hledime, 


3) Nase kasule ku pi. 24d4: 
5 metrii latky hedvabné & 3 zl. 15 zl. — kr. 
ajity kifzZ tkany (v predizad)7az 9 , — » 
19'/, metrii hedvabnych porti¢éek 


Msemet, SO Kross se ie oel LB yieGd 9 
6 metri podsivky 440 kr. . . 2 40 yy 
120 cm. podsivky hedvdbné pro 

veliimonaikalicha: 9iG48 . Die 27a; 
tdpallu Ma cdworers: told =) soca 60" » 
Gropnych VeChe en tadin oy silunn 20.) 
prace 3 eas 


firok z kapitélu zévodntho, 
dajii spravnich atd.. . Fs 


We 
. . n 
Uhbrn 40 zl. 80 kr. az 42 gl 


. 80 kr. 


kterym bychom povinné dané platiti, naho- 
dilé ztréty kryti, vydluZeny z4vodni kapital 
¥4dné trokovati a znendhla splaceti a vibec 
tielfiv odbornych sledovati mohli.*) 

74d4 tedy toho zajisté prospéch z&kaz- 
nika i vyrobce, aby se jen takové predméty 
objedndvaly a zhotovovaly, které by dokona- 
lost i delSi trv4ni zaru¢ovaly. Kdyby vSak 
z jakékoliv piitiny v jednotlivych pfipadech 
pochybnosti vznikly, budeme zajisté vady vdétni 
za dané ndyésti, laskayé pouceni a vécné 
poznamky. 


Kasule jinde shotovena potiebuje: 


3°20 m. latky hedvdbné 4 3 zl. 9 zl. 60 kr. 
1 kiiz (v predu byva jen pds 

Darevny)) SU ge 701A ty Psa tzs 4° 9 
15 m. hedvdb. porticek &430kr. 4 , 50 » 
5 , podsivky & 40 kr, Zz — an 


(velum obyéejné nebyva hedva- 
bim podiito.) 

UP pall eye? Gee He, BAe OG 8 6Oee 

drobnych véci ... . - x 

prace wis § Biselpe ¢ 7) DO 

10°/, provise 5 a 


1 
pee rite IY 
Ubrn . .), 28 


zl, 80 kr. 


Zprava za mésic kvéten. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Stfibrna monstrance: vp. J. Stahala, kaplan 
v Dolanech. 


Stfibrny kalich s bohatoa ozdobow : dp. Lamb. 
Ludvik, farét v Grafenriedu; stribrny kalich ve 
slohu gotickém: dp. F. Michler, fara? v Chrastavé. 


Roucha kostelni objednand vesmés odvedena 


2. Nova objednani. 


Nakresy na romanskou kapli: vys. uroz. Ka- 
rel knize Lowenstein. 


veyyty 


Na prostied- 
nim pfredstavuje se NavStiveni Panny Marie; na 
étyrech boénich: andél Zacharidésovi v chréamé se 
zjevujici, némy Zacharids z chrému vychazejict, 
Jan Kititel na pousti lidu kdzajici a krest Pané 
v fece Jordané. Na obou kifdlech z venéi spa- 
truje se Zvéstovani andélské. Vzdcnym obrazim 
m4 nyni dostati se stejnorodého oltare. ,Vocel“ 
Kutnohorsky si pieje, aby skvost zasazen byl skvo- 
stné a svéril tudy vyvedeni dila umélecké sekci 
Akademie kfestanské. Vybor s radost{ uvital pék- 
nou myslénku a odkazal vyvedeni nejkompetent- 
néjsimu u yéci té Glenu svému, architektu Josefu 
Mockr-ovi, ktery pro obrazy komponovati bude 
oltér skiihovy tak, aby uslechtilost architektury 
odpovidala uslechtilosti staré malby. Novy oltat 
postavi se do jedné z chorovych kapli, ktera za 


tou pficinou v témz duchu vesmés polychromovana 
a pozdéji tézZ malovanym oknem opatiena bude. 


Kfizova cesta: dp. K. Biléik, fardt v Roketni. 

Kalich: dp. VY. Polanecky, fardt ve Viticich. 

RelikviaF: J. M. nejdistojnéjsi pan biskup 
Kralovéhradecky. 


vy rye 


Paramenty : bohaté vysivany cerny orndt, ka- 
sule, 2 pluvialy a 2 dalmatiky: nejdist. p. opat 
radu premonstrétského na Strahové; — pluvial 
cerny: dp. Mikul4S Baumgarten, farét vy Dlovhém 
Ujezdé; — kasuli cervenow: slav. patrondtni téad 
v Klecanech; — kasuli éernow: Msgr. hrabé Fr. 
Schénborn, _Vicerektor kr. arc. semindie v Praze; 
— vela: nejmenovana dobroditelkyné; vp. Bohum. 
Hendl, kaplan v Radonicfch; velp. Josef Burian, 
kaplan v Dolni Cerekvi; blahor pani Hanslové 


PEAR G:: 295 


v Koliné; — plastik na ciborium: dp. Jan Chlupaé, 
fara v Ohati; ct. frantiskdusky konvent vy Chebu; 
— Stoly: kfestni: dp. Josef Tschérch, administ. 
ve Vitigu; ctih. Skolské sestry v Krdlov. Hradci; 
dp. Jos. Jesina, fart v Lomnici; stoly tii: velp. 
Fr. Porazil, kaplan v Hrozno-Lhoté; dvé jedno- 
duché a jedau vysivanou: vdp. Jan Giirke, dékan 
v Cesk. Brodé; — bursy k nemocnym dp. Josef 
Tschorch, administ. ve Vitigu; vp. Fcant. Porazil, 
kaplan v Hrozno-Lhoté; — nebesa: blp. Jos. Has, 
Hidici ucitel ve Veseli n. Luzn.; blah. pani Doub- 
kov& v Praze; — korouwhve: dp. Ad. Glatz, farat 
v Liboticich a dp. Vojtéch Dvorak, fardi ve Stii- 
zové; — prapor bohaté vysivany: dp. Jan Suchy, 
farét v Milwankee v Americe; — birety 2 hedvdb: 
ného moheru : vp. Jos. Friedl, kaplan ve Vimberku ; 
— roucho pro sosku P. Marie: ctihodné skolské 


sestry v Kral. Hradci; nejmenovana pani dobro- 
ditelkyné, 


Koste!ni pradio: cingula: distp. Ant. Pruga, 
fardt v Panenském Tynci; dist. farni ttad v Boh- 
danéi; — rochetw: ctp. Josef Kubdé, bohoslovec 
v Praze. t 


3. Rozpocty. 


Na monstrance, kalichy, kaditelnice, kasule, 
pluvialy a jiné: dp. Jos. Molitor, faraé v Chicagu 


v Americe; — na oltdini obraz sv. Isidora: vp. 
Ign. Knap, kaplan ve Velisi; — na korowhve: dp. 
Fr. Dyotak, farat v Louéeni: — na nebesa: dp. 


Vacl. Schuhmann, tardf v Trebusiné ; — na kriz ku 
pohrbum; dp. Ferdin. Kopecky, farét vy Kopidlné, 


Odbor archaecologicky. 
JedanatelsKa maprava za rok 1879. 


Jelikoz poméry hmotné Akademie kre- 
stanské se nezlepsily a odboru archaeologi- 
ckému nebylo lze vykdzati dotace na pod- 
poru véci sem nileZejicich, ¢inaost obmezila 
se na registraci doslych béhem spravntho roka 
zodpovidanych ,, Otazek archaeologickych*, kte- 
ré t. roku pro éleny Akademie kiestanské 
feci némecké vyddny i rozesliny jsou a je- 
jichZ seznam s ud4nim jmen spisovateli tuto 
nasleduje : 

Buchers (koop. Kar. Veligek), Gechtice 
(dékan Jan Schmid), Hajek (P. J. E. Vité- 
sek, frantisk4n), mésto Hostau (dékan M. 
Brauer), mésto Uherské Hradisté (P. J. E. 
Vitdések), HuSténovice na Mor. (P. J. KE. Vi- 
tasek). Charvatce (faréf A. DuSek), Chiesch 
(far, Ant. Brehm), Chvalsiny (kapl. J. Htlka), 
Korouhey (farét J. Hejtmdnek), Konigswart 
(far. Jos. Martin), Dolni Kralovice (far. Kar. 
Riizitka), ves Kiesin (far. Aat. John), Lobs 
(far. Ondiéej Jager), mésto Muncifaj a zamek 
Smetno (kaplan Ferd. Kutera), ves Nim¢ice 
u Netolic (far. Jan LeSeticky), ves Pisetnd 
(dékan Jan Kietek), ves Pofitany, ves Ro- 
hozné (far. Dom. Faltus), Rongstock (fara 
Bediich Holoubek), Novy Rychnov (farét M. 


Prowse 04 


Byvaly klaster trinitarsky, ktery az do- 


sud v Praze za kasdérna slouzil, byl od vojska | ; 
| potoku s kapli bolestné Panny Marie, kam také 


pravé opustén. Mnichové trinitarsti vykupovali 
zajaté kiestany z otroctvi Saraceni, Prvnf trini- 
tarsky knéz Jan z Kiize byl r. 1703 zpovédluikem 
knéZny Mannsfeldovy, s kterou do Cech (do Do- 
brie) prisel. Zdrzoval se jisty ¢as v Praze a ZA- 
dal novoméstsky magistraét, aby f4d v mésté usi- 
dliti se smél. Cisat Leopold I. rozkazal, aby mni- 
chové do kostela sv. Lazara pfijati byli. Kdyz ale 
magistrét zdrahal se popustiti jim koup{ domy ku 


Budecius), Strasice (far. Vac. Cejka), Sevé- 
tin (far. Jos. Vaékdt), Tuchoméiice (far. K. 
Pazour), Tufany, Unterjammy (far. J. Erlbeck), 
ves Vrany nad Vitavou (far. Fr. Matogovsky), 
Zabor (far. Vac. Vanék), ves Zhof (far. Jos. 
Jancik). Dp. Josef Nechvile, administrator v 
DaSicich, hodl& popsati veSkeré kostely a pa- 
matky uméni cirkeyniho na byvalém panstvi 
Pardubském; zaslal jiz 14 popisi;: Albrech- . 
tice, By8té, DaSice, Holice, Chlum, Chvojno, 
Komérov, Moravany, Ostfetin, Platénice, Ro- 
vei, Redice, Svéti, Veliny. Jemu za chvali- 
tebnou horlivost a obétovnou prdci zvlasté, 
jakoZ i vSem ostatnim zasylatelim vielé diky 
vzdavaje, prosi odbor archaeologicky o dal&{ 
odpovédi. Redaktor ,Methoda* zodpovidané 
otazky archaeologické v Gasopisu uverejiuje 
vice neb méné obsirné, jak pravé predmét 
tuho vyZaduje. Samostatné popisy na zptsob 
monografif souvisle l{é{cf latku archaeologickou 
jsou ovSem vitanéjsimi nad pouhé, struéné od- 
povédi pro celistvost obrazu a zaokrouhlenost 
vypravovaus. ,Otdzky archaeologické* jsou 
jesté v z4sobé a na pozZddanou ochotné budou 
zaslany z kancelate Akademie kfestanské. 


Zpravy. 


vystavéni klaStera nutné, vykazal jim arcibiskup 
Jan hrabé Breuner dim deficienti u boti¢ského 


dne 24, srpna 1705 prvni trinitari, ktefi po néjaky 
éas u kiizovniki bydleli, uvedeni jsou. Hrabé 
Frant. Ant. Sporck daroval konventu 100.000 zl., 
jejiché dvou tietin trokti' mélo uZili se na vykou- 
peni kiestanskych otroki, tfet{ pak tretiny k osvo- 
bozeni prazskych méStani z vazby dluzniki. — 
Trinitérim byl prazsky klaSter brzy malym, k je- 
jichz prosbé cisat Josef I. povolil jim zakoupiti si 


— 60 — 


Lobkovicky, Kuéerovsky a dva jiné domy ve Spé-— 


lené ulici za 10.000 zl. Do nového klastera pre- 
sidlili se dne 25. srpna 1708, k némuz roku 1712 
baron Ignac z Putz-u az Adlersthemmu klasterni, 
nyni farni kostel nejsvét. Trojice vystavél, Nad 
vchodem éte se az dosud napis: ,Joannes Igna- 
tius et Theresia Barones de Putz Heclesiam fieri 
fecerunt;“ pak slova: ,Sanctissimae ac Divinae 
Trinitati“ Dne 13. Gervna 1713 jest kostel kon- 
sekrovénu. Cisaf Josef IL, r. 1783 klaster trinitar- 
sky zrusil; bylo v ném 12 knézi, 1 novic a2 bratri 
laikové. Knézi dostali vysluzného roéné 240 zl. 
pozdéji 300 zl., bratii alaikové 150 zl. Odév radu 
nositi jim zapovézeno jest. Bohaté knihovna via- 
déna jest do cisatské knihovny v Klementinum; 
z klastera uéinény kasd4rny a kostel odevzdan no- 
voméstskému magistritu co nahrada za prodany 
kostel svatého Martina a stal se kostelem farnim. 
V nynéjsich kasdrnach pripominaji dosud rizna 
znameni na doby trinitarské. Na stropech chodeb 


spatfuji se znaky trinitéri, andél v rouse trini- 
tarském (bily odév s Gervenym a modrym kfizem 
na prsou) drzici ruce nad dvéma spoutanymi otroky 
kfestanskymi, nebo také pouze Gerveno-modry ktiz 
trinitarsky. Mnohé fresky byly snad za dob ka- 
sdrnickych prebileny. Nékteré az dosud se zacho- 
valy. Také na prazském mosté stoji pomnik tri- 
nitarsky, skupenina soch vyvedend ndékladem hra- 
béte Jana Frantiika Josefa Thuna od sochare F. 
Prokova r. 1714, predstavujici svat. Jana z Malty, 
Felixe a Ivana z Valois (dva z predu jmenovant 
zalozili é4d, tieti stal se Glenem jeho), kterak vtro- 
ky kiestanské ze Zaldte Turkem stfezeného vy- 
svobozuji. Turek na prazském mosté ma v Praze 
popularitu V kostele trinitarském vyobrazeny jsou 
na mnohych oltdtich vyjevy z déjin fédu. Rad 
jesté Zije, aé zménénymi poméry pfsobnosti mu 
ubylo. Stav4 nékolik klésteri zejmena ve Francii. 
— Nyni z kléstera Trinitérského a napotomnich 
kasdren stanou se méstské Skoly. Lehner. 


—rerQhreor— 


MosaihLkka. 


Nové objevené katakomby ve Falleri. Abbé 
Sc. Souet, Gestny kanovnik z Avita-Castellane po 
celych devét roki horlivé patral po katakombach 
v 8. Maria de Falleri a dockal se radosti, ze v 
pondélek velkonoéni je Stastné objevil. Velikosti 
a krdésou vynikaji nad fimské a jsou Getnymi mal- 
bami okrasleny. Az dosud jsou 4 galerie odhaleny. 
Kostel S. Maria ve Falleri vzdalen jest hodinu od 
Avita Castellane a lezi v obvodu starého Falerna, 
ptvodniho biskupského sidla od sy. Petra zaloze- 
ného. Nynéjsi kostel v XIII. véku zbudovany jest 
davno v sutindch. Piivodné v ném byly pochovany 
ostatky sv. Graciliana a sv. Felicissimi, které od- 
tud do sousedniho kollegidlniho kostela v Bassa- 
nes u Sutri preneSeny jsou. Trosky i nyni jesté 
velikou zajimavosti poutaji; dilo to umélecké ro- 
diny Cosmati, zbudovano od Glena z rodu Quin- 
tavalle, z kterého se dostalo sy. Frantisku z Asissi 
jednoho z prvnich soudruhi. 


Jamitzerova tabule. K nejproslulejsim mist- 
rim renaissace némecké v oboru uméleckého pri- 
myslu nélezi zlatnik Vaclav Jamitzer (psdval se 
Jhamitzer a Jamnitzer). Narozen r. 1508 ve Vidni, 
usadil se co mlady muz okolo r. 1534 v Norim- 
berce, kde také v prosinci r..1585 zemfel, slavné 
slouziv ¢tvero némeckym cisatim — Karlu V., 
Ferdinandu I., Maxmilianu Il. a Rudolfu Il. — 
Jakozto syn umélecky tak plodné doby vyznaéoval 
se Jamitzer neobycejnou vsestrannosti, ale jedi- 
nym jest ve zrucnosti praci stiibrnych a tavenych, 
v premahani ysech moznych obtizi materidlu a 
v nasledovani prirody, Rozsdhlost Ginnosti, pri 
které od bratra svého Albrechta podporovan jest, 
liéi nejlépe zpriznény s obéma bratry Neudérffer, 
tvrdé: ,Oba pracujf v sttibte a zlaté, zhotovuji 
znaky a peceté ve stiibte, kameni a zeleze; roz- 
tavujl nejkrasnéjsi barvy ve skle a vynikli nejvyse 
v leptani sttibra; co vsak liji zvitatek, Gerviki, 


bylinek a Sneki ze stiibra, jimiz také stfibrné néa- 
doby ozdobuji, az dosud ani slychdéno nebylo. 
Ale pri vsem tom Bohu jediné éest vzdavaji.“ 
Povérenych dél Jamitzer-ovych se v8sak velmi-po- 
tidku zachovalo. Drazdany jsou Sstastné v drzeni 
tri dél. Umélecka dila prvni ceny jsou v takovych 
rukou, Ze zemi zlstanou zachovana a nebudou 
sdileti osud jinych praci Jamitzer-ovych. Asi pred 
33 roky prodan jeden relikvidt z Norimberku do 
Manschestru a nyni proslula tabule, kazdému zna- 
m4, kdo germanské museum navysStivil, koupi pre- 
sla do rukou mezinarodniho penéznika; koupil ji 
prostrednictvim pfekupnika Rothsild ve Frankfurtu 
za 800.000 m. Cachr tak tajné uzavien jest, Ze i 
feditel germ. musea teprv o dokonané udalosti se 
dozvédél. Nyni toho lituji, proto ze pry i mu- 
seum bylo by sehnals tutézZ sumu. Tabule byla 
nejvzacnéjsi okrasou sbirek a byla museu zapéj- 
cena od norimberské rodiny Markel-ovy, kterd, aé 
nestéstim stizena, umélecké dilo ceny vysoké tak 
dlouho prece udréZela. 


Pergamon a Olympia. Recka spoleénost uéend 
v Cafrihradé usnesla se k navrhu feckych vyslan- 
ci v Berliné a Cafihradé na tom, aby fragmenty 
pergamenskych skulptur, které jsou majetkem fe- 
cené spolecnosti, vladé némecké darovadny byly. 
— Némecké vlida vyslala do Recka dva znalce, 
aby v Olympii posledni prace dokonali a celé va- 
kolf Olympie nakreslili, Cisat némecky povolil ku 
podpore dila 80.000 mark z disposiéniho fondu, 
— V Olympii vykopaly se nésledujici skulptury: 
Télo Praxitelova hocha Dionysa, patficiho k soge 
Hermesové; hoch jehoz vlasy provazkovitou paskou 
Stazeny jsou, vyobrazen jest v pohybu Zivé naklo- 
néném; pak nahé, timské torso mramoroyé Vv nad- 
zivotni velikosti; vysoce starozitnd hlava Hery v 
prirozené velikosti z terra cotta, jemnd bronzov4é 
soska archaické, jinoch nahy a Hoplit. 

Lehner. 


ae 
»Method vychazi vzdy 30, ka%dého mésfce, Predplacenf obna&{ 2 zl. rotné, Piedplatné pfijim4 administrace 


»Methoda« v Karlfné & 234, Jen frankované listy pfijimajf se. 


Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 


pisy, tykajict se redakce, budte% zasylany franko Ferdinandu J, Lehnerovi v Karliné, & 234, Reklamace zae 
sylany budteZ do expedice v kn&htiskd4rné Mikuldfe a Knappa v Praze, v Karlfné, Anenskaé ulice &fs, 144, 


Nakladem vydavatelovym. — Tiskem Mikuldée a Knappa v Praze, v Karliné. 


(Casoris VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 
Zaroven . 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie ktestanské v Praze, 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 6. V Praze, dne 30. éervna 1880. — Rotnik VI. 


OBSAH: Stavba chrému sv. Bartoloméje v Rakoynfce. — Jubileum fehole svat. Benedikta, — Sloh goticky, 


(Hlavice, - Oblouky, - Zebra klenbovad.) — Vytah z vyrotni zprévy Jednoty pro dostaveni hlavnfho chrému 
svat, Vita na hradé Prayském za tas od 1. ledna do 31. prosince 1879, — Doméaci zprévy. — Z Akademie 
k¥estanské: Odbor umélecky. - Zprdva za mésfc téerven, — Literatura, 


Stavba chrdmu sv. Bartoloméje v Rakovnice. 


Sdéluje Dr. Sigmund Winter. 


Bylo dlouho mym prdnim dozvédéti se, | Na zdi kostelni hnino tak urputné, Ze se- 


kdy a kdo stavél pamdtny chrim dékansky 
v Rakovnice, jeho% podrobné vypséni piilezi- 
tostné podéno bude v ,Methodu’. Vsak ne- 
bylo Ize doptati se toho nikde. 

Ponévadé archiv méstsky v_ nejlepsich 
svych ¢Astech svétem se touldé, jsa dil v ar- 
chivu zemském, kde%Z lecos opisuje se, dil jsa 
i vrukou rozli¢nych soukromniki: nezbyvalo 
nic neZ pabérkovati v tom, co zbylo, a hlef 
kniha berni z let 1435—1450 obsahuje data 
tu spora, tam hustéjsi, z nichZ se k svrchu 
polozené otézce dobie odpovida., 

V Rakovniku mivali chram uZ od nej- 
starsi doby, kde byvalo mésto sidlem a stfe- 
dem Zupy. Ten stary kostel byl as mohtt- 
néjsi, snad i nddhernéjsi dnesnfho; tomu 
aspon ony silné zdi se zbytky piliftiiv na své- 
dectyi, jez ze starého chrému do dnes v no- 
vém se zachovaly. Pivodni ten chrém byl 
obezdén jako pevnost kol do kola, av bour- 
livych dob&ch zastéval mnohdy sluzbu pev- 
ného hradu. Roku 1422 vsak mu to piislo 
draze. Husité od Kyivoklétu jsou honéni ku 
méstu Rakovniku a zde s vidcem Zibridem 
obsadili kostel, aby za jeho zdmi uhdjili se 
uitoku Hanuse z Kolovrat.*) Méstanstvo Ra- 
kovnické stélo s posddkou kostelni za jedno 
proti Kolovratovi. Za to jest mésto popdleno. 


*) Déjepis Praby. Tomek. D. IV. str. 255. 


suly se a chr4m vyhofel témér na celo. 

Od roku 1422 stdl tedy kostel Rakov- 
nicky v troskich. V dobé vojen a boufi ne- 
bylo snad ani lze ihned kostel stavéti znova. 
Gekalo se tedy az do r. 1436, kdy Sigmund 
ptijat byl v Gechéch krélem, a jakkoli ani 
tu aZ po rok 1448 nebylo ve vlastech nasich 
klidu a r4du: nicméné jiz hned r, 1437 ¢éte 
se v knize bern{f mezi potty vydanymi toto: 
»Holiconi pro vectura duorum lignorum ad 
ecclesiam 6 gross.“, @ hned pod tim zase: 
,awiekowskéma pro vecturis ad ecclesiam 
17 gross,“ 

To jsou nejprvnéjit zminky 0 nové stavbé 
nynéjsiho gotického chramu v Rakovnice. 

Od té6 doby svdzelo a stavélo se, ac s 
nékterymi prestavkami, pordid. Potty o vyde- 
jich na kostel mnoZi se, a v nejvétsi ruch 
vstupuje stavba kosteln{ v létech 1446-1450, 

V tomto poslednim roce nas sice kniha 
berniénf, na nfZ se spolehdme, opousti, ale 
Ize domnivati se, jesto v poslednich listech 
téZe knihy nic vic se o kostele nepise, Ze 
byl zhruba a na zevnéjsek asi hotov. Vadyt 
ndkladnéjgi chrém Lounsky vystaven byl Be- 
negem ve dyou letech; méné nddhernd stavba 
Rakovnického kostela, zaujala-li 13 let, trvala 
dosti dlouho. Z pritomného pojedn4ni vynikne 
pri¢ina tohoto otdleni sama. 

Rakovnik byl druhdy poddan krélovskému 


—— oe 


panstvi Hrddku (Ktivoklatu), kam% byl da- 
némi a vSemi moZznymi i nemozZnymi poplatky 
povinen.*) 

Budova chrimu Rakoynického jest své- 
dek i plod tohoto vrchniho panstyi a to je- 
diny, nebot hradby a brany, které% does Ra- 
kovnik nemdlo ozdobuji, postavili, jakoz jiné 
kniky méstské tomu svédéi, méStané sami 
svou prac{f a svym grosSem; chr4mové stayba 
vsak konala se mandato domini! 

OvSem nebyli by méStané pti zboznosti 
tehdejsi doby zajisté dlouho byvali bez ko- 
stela, byt toho ani dominus burgravius nepo- 
rutil; ale kdyZ vsecky vSudy penize, z domé 
a Yemesel, mlyai a dédin svych vybrané, 
musili platiti na Hradek, nezbyvalo mésta- 
nim nic, leé prositi pana, aby kostel stavéti 
dovolil a sim k tomu nééim pfispél. A Ze 
pan purkrabi nékdy na kostel zapominal, o 
tom svéd¢i nevinna fadka v pottech mdstské 
knihy (1450): ,, Luzenskému dali(jsme) 2 groge, 
jakoZ jezdie na hrad ku panu o kostel, aby 
jej délali.* 

Ostatné vSak bylo na purkrabim, bud 
délniky platiti z berni od Rakoynickych po- 
sylanych aneb je ku prdci prosté kommando- 
vati, ¢{mZ vrehnosti nikdy nespoftvaly. V pfi- 
éiné prvni éteme v knize bern{ pozn4mku 
jasnou (1450), Ze byli v mésté potravou po- 
cténi, ,dum venerunt officiales de Castro, 
ut darent peccuniam carpentariis (tesatim)*. 
V druhé piitiné, kdy pin z Hrddku prosté 
porucil, aby ti a oni o kostele pracovali, jest 
dokladi po ruce velmi mnoho. Tak sdéluje 
s nimi hniha berni, Ze jedenkrdte dvandct 
lidf Lubenskych (Lubna, ves nedaleko Ra- 
koynika jihozip.) o kostele pracovalo nékolik 
dni; jindy jsou na prdci stavebni posldni 
lutifigali (hrntffi), po nich pak doliatores 
(beévafi) a muratores (zednici); a jednou 
éteme dokonce, Ze osm grosi dino odménou 
ptribus suasatoribus alias lihovnikém, labo- 
rantibus per estatem super ecclesiam man- 
dato capitaneo.“ 

Kapitanem zajisté tu purkrabi z Hradku. 
Zd& se ze v8eho, ze Hradecky pdn praci ko- 
stelni néjakym fadem rozdélil, jednou narizuje 
k staybé toto femeslo, jindy zase jiné, Nej- 
vice vsak pracuji o kosteln{ stavbé lidé, jez 
kniha jmenuje ,,capitanei, capitaneorum.* 
Tomu nerozumim jinak, nez Ze pan kapitén 
z Hradku posylal téZ své vlastni lidi odkud- 


*) Panu purkrabimu na Hrddku posylali Rakov- 


niéti étvrtletué (1440—1450) 22 kop ées. gr. 


berné a mimo to plativali dosti Gasto ,po- 
mocné*, ,calcaria® (ostroZné), nékdy poslali i 
pro ,merusis alias za visné“ a jednou dostal 
dokonce od nich pan purkrab{ poctou ,,cali- 
gas alias nohavice* (1449), 


nn Te EEE 


koliv na kostel Rakovnicky, hlavyné snad 
k takové praci, kde domdci betvati, hrndiri 
a lfhovnici nestacili. 

P¥i vii stavbé pak bylo Rakovnickym 
opatfovati déloikiv potrayvou. A tu v knize 
berni dosti éasto cteme, Ze sprdva méstské 
plati tomu onomu za sil, pivo, maso, obilf, 
baiza Zemle, coz vSe déno bylo délnikim na 
kostele, Nelze na priklad jinak ani rozuméti 
nasledujicim Y4dkim (1439): ,Hyconi pro 
cerevisia 19 gross, super ecclesiam“ ; ,Sta- 
nislai capitanei mandato pro sale super eccle- 
siam 1 gross.“; ,Pro sale super ecclesiam 
recepto pro capitaneis 9 gross,“ 

Jinde piSe se: ,Villano pro tribus quart. 
(vértel) cerevisiae, Hanussio Erbhardi pro 
duobus quartal cerevisiae‘ — a po kazdé 
,super ecclesiam*. K r, 1440 éteme: ,,Super 
ecclesiam pro 4 shichonhumuli et anonae per 
2 gross. 19 hal., Carolo pro carnibus 22 gr. ; 
quae recepta sunt super ecclesiam; Vanconi 
carnifici pro extis super ecclesiam. “ 

A takovych fadetki dalo by se nanésti 
hejno valné. Noejvic divili Rakovnitti délniky 
kosteln{i v létech 1448, 1449 a 1450; tudiz 
bylo vy téchto pravé letech nejhorlivéji dé- 
l4no a snad i stavba ukonéila se, nebot po- 
znamendvé bernik nds sdilay k roku 1449, Ze 
zednik Mates déla na piléfi, a pak k r. 1450 
zapsino jest, Ze pfivezeno ,super ecclesiam “ 
padesdte vozi hliny! Hliny pri stavbé naseho 
chramu zajisté nebylo upotfebeno leé na ob- 
tézkdni piléfi nad klenbou jiz hotovou, aneb 
uzili ji k urovréni podlahy dole v hotovém 
uz kostele. 

Novy chram byl opét na zpisob peyno- 
sti ohrazen. Tomu na svédectvi kniha bernf 
k r, 1442: Jyre carpentario excipienti vala 
alias Sranky in ecclesia pro labore 4 gross.“ 

Vsak jsou v Rakovnice dosud pamétnici 
téch hradeb a vali, nebot byly strZeny a za- 
vezeny v naSem stoleti (1824 a 1834) teprve. 

Kdyz byl chrém jak tak hotov zevné, 
upravovan ynitrek jeho; ale to Slo jesté lou- 
davéji pred se, neZli stavba sama. Na dverich 
sakristie jest v plechové vypukliné jasné G, 
ana dverich v portilu kostelnim vytes4no 
v kameni W. To oznaéuje dobu od Jifiho 
Podébrada po vlddu Jagaila Vladislava, v kte- 
réZ dobé porizovéno ynitini upraven{ chrému. 
Roku 1496 koupili archu v kér kostela a 
roku 1505 stavél a tesal neznémy vytetnik 
skvostnou kazatelnici, dilo nade vsecko pie- 
vyborné a zajimavé, Ze as nebyli Rakovniéti 
az do té chvile bez hlavnfho oltaé¥e a kaza- 
telnice, rozum{ se zajisté. 

K ot&zce koneéné oné, kdo byl stavite- 
lem chramu sy. Bartoloméje v Rakoynice, Ize 
odpovédéti 16% zcela uréité, Kostel stavén 


— 63 — 


domdcimi Femesiniky, je to Seské prace umélca, 
Jejicha jména dobre uchovéna jsou v knize 
bernfi, tolikrét dotéené, a iv té véci nam 
ochotné. 

Pfede vsemi staviteli na popredi jmenuje 
Se nejéastéji Téma, Tima, murator, filius Pro- 
copii, a pak Blazek, carpentarius (tesaf), a 
tfeti vedle nich Frydlik z ulice svat. Jiljf, 
také tesa¥, jehoZ% dluhy musili jedenkrate kon- 
Selé zaplatiti Zidovi sami, jakoZ pomlouv4 nds 
berni leta 1447: ,Frydlovi, Zidu, dali za Fry- 
dlika, tesate, 50 gros, kteréZ méli dati na 
dile kostelnim a lichvu oufednfci uprosili, tu 
za né dal za pivo (snad Stastny Fridlik ?) 
1 gros’ 8 halériv.“ 

Z hrnéfrti, kteff na kostele lepili, nej- 
vice uvadi se Uhiivy ex vico figulorum se 
synem svym, 

Ale vedle zednika Témy, syna Proko- 
pova, jmenuje se dosti ¢asto: Mates, mura- 
tor, Petr z Lubné, Jan ze Sence, vsickni mu- 
ratores. Z tesati zn4 kniha Ochvatu, jenz 
mél vy Lubné dim, Repinského, méStana v Ra- 
kovnice, Jiru, Matéje Zmutenéhv, Tomana, 
jenZ tesaril v LiSanech a o kostele dlouho 
pracoval s osmi tovarysi svymi. VétSina te- 
sari téchto naskytuje se té% jménem doliato- 
res, beév4iti; zd& se, Ze utili se tehdy obéma 
femeslim, be¢vdérskému asi proto, ze tu dobu 
Rakovnik mnoho mél pivovarii a pivo své do 
svéta vozil daleko. 

Kémen ku stavbé brali Rakovnitti od 
Tuchlovic, Kralovic, Rokycan, ba nékdy zajeli 
a% na Bilou Horu. Zda limali téZ na blizku 
Rakovnika kdes, ¢ili nic, o tom necte se. 
»kobora alias b¥ivna* brali dovolenfm pdno- 
vym z lesi Kiivoklétskych, aneb ze svych 
vlastnich. MéSfané Starosta a Villanus dbali 
vozby nejvice. 

Kdo nynéjiimu chrému svat. Bartolomeéje 
pohlédé, tomu namane se sama sebou my- 


8lénka, Ze stavba ta historii svou dosti zrejmé 
na sob’ napsinu m4. Jakds nehotovost pri 
v8i jednoduchosti jeho i laikovi patrna jest. 
Klenba kifzovi jest ovSem mistrné a dt- 
sledné provedena véude; ale znalec ve vSem 
ostatnim, v celku i v podrobnostech, nalezne 
dtkazu, Ze plin robili po kouscich, snad z4- 
roveh se stavbou. A pi tom i patrn jest lec- 
kde nedostatek bud vile, bud penéz. Véze zajisté 
plvodné zamysleno postaviti dvé; vystavena 
vsak jedin& jen, a to jesté tak kratounkd, Ze 
stfecha kostelni téméf nad vé% pfedti. Vy- 
80k& lomené okna nejsou stejné velikosti a 
portal, kde nejvic ukazovali mistti kamenn(ci, 
co uméji, ziv4é rozhodnou prazdnotou, vzdyt 
obsahuje jediné okno s kruzbou stiizlivou a 
pak dva pilffe bez fial. Tot vse. 

Touto kritikou vSak nebudiz ctihodnosti 
a starobylosti dékanského chramu nageho v 
ni¢em ublizeno. Nasledujici fadky nds smiff 
zajisté se v8im. Rakovnicti byvali té doby 
éasto, velmi ¢asto v nesndzi penézité. Kniha 
bernf, svrchu dotéend, nestaéi zapisovati, Ze 
musil poméhati a pujcovati Zid svym s4ékem. 
,Concesserat ad bernam Judeus.“  ,,Conces- 
serat civitati Abraham ad exsolvendam lori- 
cam domini.“ Tak zaps4no nejednou. Bankéry 
Rakovnickymi té doby byli Frydl a Abraham, 
oba tidé. Pijéovali na trok (¢i lichvu) tif 
grosi z kopy. Zid pak, aby se zachoval pé- 
nim konégeliim, odpoustival velmi Gasto né- 
kterou Ast lichvy, vénuje ji ku stavbé oby- 
éejné bud bran neb zdi méstskych. Tak na 
piiklad piSe bernik roku 1449: ,,Dali jsme 
Frydloni Judeo 3 sexagenas, et ipse rediit 
14 gross. in laborem portarum.* A tu je za- 
jisté charakteristicky zajimavo, Ze na kostel 
svuj Rakovniéti od Zida nikdy lichvy a pfi- 
spévku nepfijali. Na stavby jiné jest dosti 
prispévki Zidovskych o kazdy kvartal v knize 
berni syédomité zaneseno, na kostel véak nic. 


Jubileum ?Pehole sv. Benedikta. 


Piie F’. J. Lehner. (Pokracovani.) 


Zavadil jsem minule o déjinnou kulturni 
dilezitost r4du, jeho% déjiny byt i jen pre-~ 
hledné vylititi obmezenost listu toho nedo- 
pousti, jakkolivék Clovéka to vdbi kochati se 
v pozehnané Ginnosti, kterou réd benediktin- 
sky po ty véky trvd4nf svého konal a kond 
v starém i novém svété. Bylo by to pole 
stejné vdétné, jako uziteéné. Vidyt i v mi- 
lované vlasti na prahu kyestanstvi ndéroda 
éeského stoji ¥ehole svat. Benedikta v obou 
vétvich svych pro feholniky a feholnice ve 


Byevnové a u sy. Jiti na Hradéanech a stkvélé 
pamatka slouéena jest s milou, svatou upo- 
minkou na sv. Vojtécha. A feholn{ rodina, 
kter& nejposléze ve vlasti nasi za téchto dnt 
kiestanského pohostinstvi a utulku po krutém 
vyhnanstvi hledala a nalezla, jest rodina 
muichi benediktini v Emausich, kter{ dojista 
s laskou pfilnou k nérodu, v jehoz hlavnim 
sidle stinku pro pamdtku na Karla IV., otce 
vlasti, ndm Cechim tak yzdcného se jim do- 
stalo, 


aos 


Nedopousti-li obmezenost mista vypravo- 
vati byt i jen struéné déjiny fehole sy. Bene- 
dikta, neodepreme si pfece alespon zastaviti 
se na okamzik u jednoho sidla feholniho, 
které bylo kolébkou a jest sttediskem velké 
rodiny benediktinské Monte Cassino, 
nejmocnéjsiho, nejslavnéjsiho a nejbohatéjsiho 
kldstera benediktinského, z néhozZ vysla pro- 
paganda neocenitelnych zdsluh a ndsledki pro 
duchovni Zivot jak stredovéku, tak doby pif- 
tomné, Jest-li ze veSkeré kldéstery benedik- 
tinské po celém katolickém svété slavily ra- 
dostnou rocnici ¢étrndctistaletého trvani fe- 
hole as nimi cely katolicky svét, tam yv 
Monte Cassino se soustfedovala slaynost své- 
tovéa. A proto zmihujice se o centréle, v ma- 
lém celek zahrnujeme. S hlavou spojeni jsou 
udové. V ni obrdézi se Zivot celého téla. 

Déjinami jediného toho kléstera vypl- 
nily by se celé svazky. Souvisi tzce s dé- 
jimami cfsatstvi fimského a déjinami vlasskych 
zemi, 8 déjinami Cirkve, vzdélanosti, uménf, 
Knizata z daleka prichdzeli, aby v Monte Cas- 
sino rouchem feholnim pfriodéni byli. Tak 
ry. 747 uéinil Karlmann, Pipina Malého bratr, 
ar. 749 kr4l longobardsky Rachis. Onomu 
ulozil opat, jak kronika di, aby pdsal st4da, 
tohoto pak uéinil posluhou v kuchyni. Lon- 
gobardsky déjepisec a piitel Karla Velikého, 
Pavel Waruefried, fidil slovitnou skolu ¢ 
Monte~- Cassino, do které z daleka se puto- 
vavalo, Klaéster byval od kréli frankskych 
bohaté obdarovén. Aé mnoho trpél bou- 
Temi saracenskymi, prece brzy zase zkvé- 
tal a to védy mocnéji. Zlatym vékem bylo 
11, stoleti. Knizata duchovni a nékterd svét- 
skés komonstvem pfijizdivala na vrch do kla- 
Stera a byvala od opati, mocnych pana, li- 
dem a zemi pozehnanych, pohostovana po 
knizecku. ,Opatem opati“ nazval nejprv 
Odilo z Cluny za pobytu svého r. 1022 opata 
v Monte - Cassino, a Paschal II. r, 1116 titul 
potvrdil. Od ziizenf nové kongregace Ju- 
liem II. nazyvén jest ,hlavou vsech opati 
radu benediktinskébo, kancléfem a velkokapla- 
nem i{mské fige, knizetem pokoje.“ Nasklonku 
11. véku mél klaster 2 knizectvi, 20 hrabstvi, 
440 mést, méstysi a vesnic, 250 z4mka, 
336 dvorf, 23 morskych piistavi, 1662 ko- 
steli atd. O bohatstvi, které do klastera ply- 
nulo, svédéi nddherné bhudovy z4mkim po- 
dobné, jaké mnichové tehd4z stavéli, knizectf 
hostinnost, jakou poskytovali, kostely a kni- 
hovny, jaké zYizovali. Opat pfirozené védom 
si byl svého distojenstvi, kdyZ s knizeciho 
sidla pohlizel na kvétouei kraje, vidél se byti 
panem vseho, kam oko dohlédlo. V8eho, co 
Robert Guiscard klé8tera daroval, tolik toho 
bylo, ze dle sloy Petra Diakona ani recténo 


| 


byti nemohlo, Slovitny opat Desiderius, po- 
tomek longobardského domu knizeciho v Ta- 
rentu, byl jeho piiteler. Kostel znova od 
ného zbudovany byl posvécen r. 1071 pape- 
zem Alexandrem II. za p¥itomnosti 10 arci- 
biskupfi, 44 biskupi a mnoho knfZat svét- 
skych. PapeZ%skou bullou jsou vsecka nadani 
difvéjsi potvrzena, vyhroZovano tresty, kdoz 
by kla&ter o statek oloupiti usilovali a po- 
dina zprava o slavnosti svécenf chramu. Nese 
podpisy: ,J4, Alexander, katolické Cirkve 
biskup. J4, Yideprandus, zle a dobre arcijé- 
hen fimské Cirkve. Ja, Petr Hiisnik, biskup 
z Ostie,* Kromé téchto jesté jména 52 pre- 
lati a nékolika knizat, Kdyz Hildebrand sim 
papezem se stal, zachoval klaster a opata ve 
zvlastn{ milosti a odporuéil Desideria za nd- 
stupce syého, V tadé 15.700 spisovateliv, 
jichz f4d ¢ité, n4lezelo mnoho a to nejvytec- 
néjsich kla4steru Monte-Cassinskému. Tak 
kronik4t Leo z Ostie, déjepisec Amatus, Al- 
fan, Oderisius, mnoho zcestovany Constanti- 
nus, zakladatel medicejské skoly v Salerno, 
Petrus Diaconus, biskupové Bruno ze Signia, 
Jan z Gaéty, Rehof ze Sinuessy a j. Mnich 
Alberich, ktery o hudbé a dialektice psal, 
mél vy klastefe ono zndmé vidéni, které pry 
v Danteovi probudilo prvni myslénku bozské 
jeho komedie, 

Strzen do v4lek normannskych a hohen- 
staufskych utrpél kl4ster mnohou téZkou po- 
hromu. K tomu pfidruzily se vnitini spory 
a radznice se samym papezem, R. 1208 dlel 
velky Innocene III. v klaStefe tplné za va- 
leénou tvrz opevnéném a prosadil reformnu, 
z které zejmena véda tézila, tak Ze jiz roku 
1224 nékolik mnichi povoldno jest na uti- 
telské stolice vysokého uéeni neapolského, od 
Bedficha II. zalozeného. Tézkou ruku tohoto 
cisaée pocitil kldSter za valek s Rehotem 1X. 
Roku 1240 vyhnal mnichy, pfisvojil si poklad 
kostelni a klaster v pevnost preménil, Jan XXII. 
udélil opatim hodnost biskupskou. Urban Y. 
ustanovil, aby na snémech cirkeynich prednost 
méli pred ostatnimi opaty a aby po sluzbach 
Bozich lidu pozehnaént udélovali. V ndsledu- 
jicich krvavych valkach s Neapoli tahli opa- 
tové nejednou do boje. Jindtich a Pyrrhus 
Tomacelli jsou zajati a oba usmrceni, jeden 
ve vezi Spoletské, druhy na hradé andélském. 
Jan Medicejsky, ndpotomni papez Leo X., do- 
sdhl hodnosti papezské jiz v jedendéctém roce 
véku svého. Ve valce mezi Francouzi a Ara- 
gonei pridal se k prvnéjsim. R. 1503 dobyl 
Gonsalvo de Cordova klastera a pobil francouz- 
skou posddku. Petr z Medici prisel na atéku 
v Gariglidnu o Zivot. V presbytéfi klésterntho 
chraému spatfuje se uméle vyvedeny pomnik 
k rozkazu Klementa VII. ziizeny. Gonsalyo 


as 5 ae 


sim petoval jakozto mistokral neapolsky o 
kléster a Ferdinand katolicky potyrdil roka 
41515 vysady. V tom Gase byl opatem kla- 
Stera Ginny Squarcialupi, od néhoz kromé jji- 
mych véci pochazi pynéjsi loub{ hlavniho 
dvoru s tak zvanou loggii del Paradiso, kii- 
¥%ové chodby, malebnd studna aj. R. 1537 
prisel na Monte Cassino prince z Oranie na 
svém tazeni neapolském v éele vojska néme- 
ckého a Spanélského, které pravé Rim bylo vy- 
dobilo, kdez hrizné hospodagilo. Upokojil 
mnichy slovy: ,Na mou véru! Sy. Benedikt 
m4o vas vétsi starost nezli mél sv. Petro pa- 
peze.“ Opatové 17. a18. véku obnovili sla- 
vnou tradici, nové budovy stavice a sbirky 
pisemnické obohacujice. — Cetné umélei a 
ucenci pisobilo y Monte Cassino. R. 1677 
maloval Luca Giordano hlayni lod kostela a 
vedle smlouvy ve 40 dnech celou kapli syvato- 
Apollindrskou. 

Boufe revoluéni minulého stoleti opatstvi 
meminula. R. 1798 vtrhli sem Francouzové, 
nejprv za generdla Mathieu a, ktery s hlavnim 
stanem na Monte Cassino se usadil, pak za 
Championneta. Tento Zddal znaénou kontribuei 
a kdyZ nebylo lze ji zcela sehnati, dal kostelni 
poklad vyloupiti. Co skvostného, posv4tného 
natini a nddobi, stfibrnych poprsi a p. use- 
‘treno, dobrala po jejich odchodu rota ze S. Ger- 
mano. R. 1799 objevil se novy houf Fran- 
couzu, ktery slidé po kofisti kla&ter dikladné 
prohledal. Mladistvy Jindfich Gattola, ktery 
se ctihodnym Janem Ky, Federici samotny 
zustal, kdyZ vSichni mnichové se rozprchli, 
tehdaz rekovné padl. PokouSel se pohnouti 
suroveu chasu, aby usettila literérni poklady 
a vz4ené rakopisy, a kdyz hluchymi zistali, 
postavil se ji vsttic u vchodu do archivu a 
yl Savlemi rozsekdn. Vojsko zotviralo skiiné 
8 knihami, roztrhalo knihy a rukopisy i uzito 
jedné Gdsti na vyt&péui kuchyné; ba, u pro- 
‘stred archivu zap4lili slavnostni hranici. 

Jakmile ponékud nastal pokoj, poéali 
munichové ve ctihodném domové opétné se za- 
tizovati. List Pia VII. jim dodaval posily a 
potéchy. R. 1806 navstivil Josef Bonaparte, 
movy kradl z milosti napoleonské, klaster a 
potésitelng o pfizni své vSechny uji8toval. 
A ackolivék samého opata Visconti-ho vyzy- 
val slovy: ,Potirebujete-li nééeho, piste primo 
ma mne, jsem vam k sluzbim,“ brzy na to 
grusil klaster a statky jeho pobral. Kdyz 
Ferdinand na train neapolsky se vratil, k pYi- 
mluvé Pia VII. opatstvi nové jest zfizeno a 
mnichtim vykdz4n jest plat od vlddy. Kdyz 
pak loupezivi Piemontésové za let prdvé mi- 
nulych pod ndzyem sjednocené Italie uchva- 
tili panstvi, moderni zdkonodarstvi nového 
stitu  zrusilo klastery a rozplytvalo statky 


cirkevni. Klé%teru Monte Cassino prok4zdna 
neslychan4 milost, Ze sméji zde ziistati, ale 
nikoli co mnichoyé ¥ddu sv. Benedikta, nybrz 
co krdlovsti kustodové ,n&rodniho majetku‘*. 
V 19. véku tedy kr&de% a loupedZ »ndrodni* 
stala se zdkonem. 

Ejhle! bohaté déjiny klé’tera Monte Cas- 
sino — kolébky a srdce tehole svat. Bene- 
dikta — jsou déjinami celého YAdu. 

A poznavSe déjiny, zvu nyni laskavého 
étendte, aby vystoupil se mnou na onu vy- 
sokou, osamélou horu, na které hrdé kld&ter 
v krdlovské distojnosti triin{ a odkud, byt i 
oloupen, fddu svétovému vévodi. Siroko daleko 
rozhlizi se po krajiné a poutaiku blizicimu 
se z dali podob& se zimku mocné panujicimu. 
Jako pro komoistvo stvorend taéhne se vysoko 
nad méste¢tkem §. Germano, jehoZ domy 
o vrch nepravidelné se opiraji, Siroké dlazdénd 
silnice. V mySlénkich snadno ji oZivime zase 
houfy vojini na mocnou budovu titokem Ze- 
noucich, lesklym komotistvem duchovnich a 
svétskych knizat po tisfcileti na navstévu sem 
téhnouc:m, dlouhymi fadami mezkt nesoucich 
vzhtru z knizeckého panstvi klé8teru povin- 
nované divky. Se statky zmizel sice leskly 
Zivot; avSak siné a palice, jako pro vécnost 
stavéné, trvalé vyddvaji svédectvi o velikosti 
opatstvi, velkolepé poklady pisemnické a ruko- 
pisné v knihovné a v archiva o nepomijitel- 
nych zdsluhdch mnichtii na Monte Cassino. 

YAdny druhy kl&&ter svéta nenese tou 
mérou jiz na venek znak byvalé nadhery a 
moci kniZeci s duchovai vlddou spojené, Svétu 
na venek ukazuje mocné zdi na zptsob hradu. 
Dlouh4 chodba jako tunel vede z hlavniho 
vehodu do ynitr, p¥ripominajfe doby valeénuych 
bouti a bojechtivych opati. Dvoupatrova ktidla 
budovy zimku podobnd obklopuji étyry dvory. 
Prvni, do néhoz% lehce vystupujici vehod za- 
boéuje, jest lehkymi arkadami obklopen a 
v ném nachdzi se studna s péknym mramo- 
rovym podstavcem, jakoz i zvétralé jiz, ale 
prece jektS velkolepé Bernini-ho sochy svat. 
Benedikta a svaté jeho sestry Scholastiky. 
U nohou zakladatele td4du spatkuje se znémy 
havran. Nebo havrani doprovadzeli svétce, 
kdy% vypuzen jsa z pivodni poustevny v Su- 
biaco, tahl k vrchu Cassinskému a jeden z nich 
jej od smrti zachrdnil, odstraniv kus chleba 
od nepYdtelského mnicha Florentia otraéveného. 
Proto hayran ustaviéné v klastefYe se Zivi a 
vy dobrém pfratelstvi s mnichy Zije. 

Siroké, mramorové schody svobodné sto- 
jict vedou vzhfra do druhého znaéné vyvy- 
Seného dvoru sloupového, odkud do kostela a 
do vlastniho molutného kléstera se vehézt, 
Jest jistym druhem slavnostni{ siné pro vzne- 
Xené Gleny a dobrodince fddu, jejichZ sochy, 

* 


pe see 


nazvice dob’ copu nélezejici, ve vyklenc’ch 
siné sloupové umfstény jsou. Vidime zde 
Karla IJ. a Ferdinanda IV. Bourbonského, 
Benedikta XIV. a jiné. Nad vechodem éte se 
népis: ,Velezaslouzilym hrdinim na znameni 
licty viastni a na upominku cizé Cassinensti 
r. 1666.“ V jednom kouté dvoru lezi divné 
formovany kus zeleného mramoru. Maji to 
byti posledni zbytky chrdmu Apollova, ktery 
za davnovékosti na veselé vySiné se vypfnal, 
k rozkazu pak Benedikta se zfitil, aby krizi 
mista postoupil. 

Hiavni portél kostela md uméle zhoto- 
vend vrata bronzové, jak&i v 11. a 12. véku 
vychazela z dilen catihradskych a zachovala 
se jeSt8 v Salerno, Amalfi, Ravello a jinde. 
Monte Cassinské zhotovena jsou k rozkazu 
proslulého opata Desideria r. 1066. Na 22 
polich jsou zaznamendny bohaté statky, které 
za onoho véku nejvétsi slavy klasteru nda- 
lezely. Z veSkerych téchto vrehnostenskych 
pray, statki, obroéi a desdtki nezbylo nyni 
za poctivé vlddy sjednocené Italie klasteru 
niteho, kromé toho dlouhého seznamu vyve- 
deného pismem druhdy sttibrem vykladanym. 

Vnittek kostela jest skute¢nym skvostem. 
Podlaha, pilife, sloupy, stény, strop, oltare, 
balustrady, mirizky, stupné oltdfni, lavice, 
kropenky — ve s lesklého mramoru; a nikde 
vétS{ jednobarevné plochy, nybrz kazd& étve- 
recni stopa vzorek umélecké mosaiky. Mra- 
mor éerny, sSedy, zeleny, hnédy, ¢erveny a 
Zluty zdvodi s lapisem lazuli a perleti i odivd 
lesklé plochy nejutéSenéjsimi vzorky, arabe- 
skami, znaky a symboly. Kde plochy pilffi 
a plochy stén nékolika pruhy a pdskami ri- 
znobarevného kamen{ pokryty jsou, byvaji to 
pravidelné celé mramorové desky pres sebe 
polozené tak, ze vrchni zasazeaa jest do pro- 
hloubeni jednobarevné desky spodni. To vie 
zd se byti jako nové. Jen na mosaikované 
podlaze vyskytuji se stopy let; zniteni pri 
takovém materidlu a takové prdci ani za sta- 
leti neni mozné, 


Botni kaple, jedna nad druhou ozdob- 
néjs{ a nddhernéjsi, okraésleny jsou obrazy 
barvitosti veselé a teplé. Téz strop skvostné 
kassetovany, stény a obloukové plochy jsou 
pokryty vyobrazenimi z biblickych déjin a 
z zivyotopisu svatych. Obrovsky obraz od Gior- 
dano na sténé, kudy se vehdzi, pfedstavuje 
posvéceni chrému papeZem Alexandrem IT. 
Vyobrazend knizata duchovni a svétskd pff- 
tomn4 tehd4% jsou skute¢né podobizny. Tak 
arcijahen Hildebrand, nd4potomni pape% Re- 
hor VIJ. Po stran4ch skvostného hlayntho 
oltafe nachdzeji se pomniky Pietra, syna Lo- 
renzova Medicejského, ktery pred Francouzi 
prehaje s lodi pfrilisné obtizenou roku 1503 
v Lirisu zahynul, jakoz i knizete Guido-na 
Fieramogea; pod jednfm z boénich oltéri po- 
mnik velkého opata Desideria, jenZ ujmul se 
Fizeni klastera v nejkrusnéjsich dobdch st¥e- 
dovékych, ale v dobé od r. 1058-87 z kla- 
Stera skuteéné udinil tustav vzorny, a to jak 
v kézni a mravech, tak péstovénim uméni a 
véd a zboZnych skutki milosrdenstvi kfestan- 
ského. On to byl, ktery zbudoval novy, ndd- 
herny chrém, mnoho vynakladal na Skoly a 
spisy a prec opatstvi dvojndsobné bohatéjsi 
zustavil, nezZ-li je byl prevzal. Stal se pa- 
pezZem r. 1087 8 piijmim Viktora IJI., zemrel 
vsak jiZ roku ndsiedujiciho v milovaném klé- 
Stere svém, 

Vysokou cenu uméleckou maji dfevéné 
fezby stolic chorovych roku 1696 zhotovené. 
Jako stény dfevéné pred lavicemi bézici a za 
pult slouzici, tak i sedadla sama, zadni jejich 
stény a opéradla jsou pokryta rozkoSnymi po- 
stavami. Nosi¢i lenochi jsou Zenské postavy 
vnad nedostizitelnych. Obliéeje, vlasy, roucha 
a veSkeré podrobnosti jsou mistrovsky prove- 
deny. Zadni sténa, liseny, hlavice sloupké 
fimsu nesoucich pokryty jsou arabeskami, kvé- 
tinami, hlavami, pt&ky a jinymi ornamenty, 
vse ve slohu nejlepSi renaissance. 


(Dokonéeni.) 


Sloh goticky. 
Pise F. J. Lehner, (Pokraé.) 
(Hlavice. — Oblouky. — Zebra klenbova.) 


V témz duchu, jako gotické pilite, jsou 
vyvedeny i hlavice. Nemaji té dilezitosti a 
proto ani té dokonalosti, jako u sloupai doby 
drivéjsi. Zde na sloupovém diiku nelezelo 
Zidné b¥evnovi, nebylo tedy také Z4dného, 
veskery tlak pojimajiciho ¢lanku tieba. 

Gotick4é hlavice nenaznaéuje zakonéenti 
vertikilniho sméru. U of smér kolmy nepie- 


stévé, nybrZ d&le se pne az do nejvys8ih> 
bodu klenby. Hlavice zde jen lehce naznatuje 
bod, kde jemny sklon anki vystupujiefch 
potind, Sloh roménsky byl v pravu, jest-li 
ze pocatek kulatého oblouku rozhodné ohnu- 
tého a silné zepnutého vyznatil hlavicf mocné 
fezanou, energickou deskou zakonéenou. Stej- 
nym pravem jedn4 i gotika, povazujic hlavici 


svou vice za lehkou obrubu, nezZ-li za samo- 
statny pevny Glanek. Tdazeme-li se po pla- 
stické krdse a rozmanitosti tvarf, slusf vaviin 
prifknouti hlavici slohu romdnského. Tdze- 
me-li se vak po zpusobilosti a piimeérenosti, 
oba slohy jsou v rovnovdze. Gotick& hlavice 
jest pouhym rozsifenfm p¥fpory na zpisob 
zvonu neb kalichu. A jest-li ze pifpory kol- 
kolem pilfte rozestavené jddro jeho zastiiuji, 
hlavice listim ozdobené jsou véncem kolko- 
lem se vinoucim, jehoz listi nevyrist4 zevniti, 


nybrz jadro pouze pYikryvd. Nejéastéji ndpo- | 


67 — 


dobi se lupeni dubové, brectanové, rizové, 
réyové, nebo bodlaééi, vady vérné dle pffrody, 
aé v urcité, pravidelné stylisaci. Lupen{ jest 
tak lehce tvyofeno, Ze jim jédro hlavice jen 
é4steéné se pokryvé, tak Ze uslechtily tvar 
pné prokmitévé, jako vétve stromu jarnim 
listim odéné. § diikem hlavice souvisi pomocf 
uzkého ¢lanku s ostrymi hranami. 

Kryct deska viak sklid& se z nékolika 
élanka, které jsoujemnym pretvorenim attické 
patky, svrchu ukonéené nikoli rovnou, nybrié 
sklonnou deskou. Nebo sloh goticky vyhyba 


z (Obr. 196.) Karlov. 
\Od polovice do konce XIV. véku. 


(Obr. 197.) Karlovy. 


se p¥i Gl4ncich stfednfch uréitym rovnothel- 
nym tvarim, jejichz hrany podbira a pod- 
rezava. 

Byl-li jiz pilif oZiven mnozstvim ¢lanki, 
pohybu nutné pfibylo téZ oblowku beztoho 
rozpnutim ynitiné oZivenému, Spatrujeme to 
predeviim na arkadaéch lodi. Pdsy nemohly 
nadéle podrzeti oné hranaté sftky ozivené 
nanejvyS pridanymi praty kulatymi, které na 
romdnskych obloucich odpovidaly z4kladnimu 
tvaru pilffe. Byly nadéle tvofeny stridajicimi 
se éla4nky vystupujicimi a hluboce ustupujf- 
cimi, tvaru ovSem jemnéjatho, bohatéjsiho a 


(Obr. 200,) Karlovy, 


(Obr. 198,) Nimburk. 
V polovici XIV. véku. 


(Obr. 199.) Roudnice. 
(Vzorek franc.) XIV. stoleti. 


rozmanitéjsiho nad ony, jaké na pilffi se vy- 
skytuji. Takovym zpisobem vnitrni Zivot cary 
obloukové ponejpry umélecky patii¢né vyja- 
déen jest. Jednotlivi élankové nespokojili se 
nadéle klidné stejnomérnym pohybem prutu 
kulatého. Sila samostatné piisobici ty lanky 
nyni Gzeji a ostiéeji napinala, tak Ze z uzké 
basi vyrazivSe Siroce se nadymaj{, napotom 
energickym stazenim se ohybaji a pfedlozenou 
destitékou, kter4é nékdy skoro a%Z do ostii vy- 
bihd, nékdy téZ tupéji tvorena jest, se za- 
konéuji. Tak povstavé v priseku profil tvard 
nejrozmanitéjsich na zpisob hrusky neb srdce, 


— 68 — 


jimiZ cit stylisticky razné se objevuje. Vuitrnt 
zikon oblouk tvo¥ief nemohl ndzornéji a Zi- 
véji vyjidten byti Timze zpisobem tvofena 
jsou t6% Zebra klenbovd. Z prednich pripor 
na vrehni sténé vystupujicich vypinala se 
zebra podobné profilovand, a to nejen kfizova, 


nybrz i pfién4, nebo ani zde nemohlo nadale | i hlavici tplné odstraiovali, 


(Obr. 201.) Vysoky Brod. 
Profil Zebra z blavni lodi, Konce XIV, v. 


(Obr. 204.) Kutna Hora. 


Chram arcidékansky. 1, pol. XIV. véku. 


bezpretrzité proudil, — dislednost to upii- 
lisnén4, podstaté uméni se pricici. Sbihajici 
se Zebra uzavirdna jsou pak vadycky mohit- 
nym syornikem ozdobenym bud riizici nebo 
symbolickym vyobrazenim. Od 14. stoleti za- 
Cinaje skl4édéna jest klenba z vétSiho pottu 


byti Feéi o nejapnych pdsech. PYirozend po- 
vaha véci ovsem toho vyZadovala, aby Zebra 
p¥ién4 mohttnosti nad Zebra kifzové vynikala, 
tato pak silnéjéi byla nad ona jemn4 Zebra, 
kter4 sténu obrubovala, Pozdéji davan jest i 
p¥iporam tenty% profil, Zde a onde posléze 
tak Ze pohyb 


(Obr. 202.) Praha. Karloy. 
Profil zebra v lodi. Konec XIV. véku. 


MU, 


Wy 


(Obr. 203.) Kutné Hora. Sv. P. Barbora. 
Zebro v boéni lodi. Konec XIV. st. 


klenbovych poli, aby tim podpor4m kKlenbo- 
vym se nadlehcilo. Z rozmnozenych Zeber 
tvoreny jsou napotom rizné zdobené propli- 
tajici se vzorky, tak ze klenba na zpiusob 
hvézd nebo siti jak konstruktivnim, tak kraso- 
umnym tcelim slouzZi. 


Vytah 2 vyroéni zpravy 
Jednoty pro dostavéni hlavniho chramu svat, Vita 
na hradé Prazském 
za Gas od 1. ledna do 31. prosince 1879. 


Z p¥itin jiz v loiské vyrotni zpravé 
uvedenych byla cinnost jednoty pro dostavent 
hlavnfho chramu sy. Vita v roce uplynulém, 
o némz feditelstvo piitomnou zprdvu pfed- 
kl4d4, na to odkazéna, aby se konaly pit- 
pravy k dal8imu pokraéovani v nové stavbé, 
kteréZ v letosnim roce obsdhlejif mérou m4 
byti uskuteénéno, Co do nové stavby jenom 
tolik podotknouti slusi, Ze pazby okenn{ u 
obou oken kaplovych na pilnoéni strané byly 
shotoveny a spfry olovem zality. Dal8{ polo- 
zen zikladi v priéelf zdpadnim muselo na 


letoSni dobu odroteno byti, jelikoz nebylo. 


Ize stavbu nové residence probostské tou 
mérou urychliti, aby jednota uz v predeslém 
roce byla narok Giniti mohla na vyklizen{ 
téch Gdst{ nynéjsi budovy probostské, jichz 
k onomu polozeni z4klad&i nutna potreba vy- 
mahala. Aby se ve stavbé s tispéchem po- 
kraéovati mohlo, dalo feditelstvo jednoty v 
minulém roce vySet¥iti stalost hlavuni vése. 
— Znalcové uznali toho pilnou potiebu, 
aby samy zaklady véze byly ndlezité upev- 
neny, kterdzto prdce se znatnymi vylohami 
bude spojena a kterouzto se spolu na néjaky 
éas zdrZ{i uskuteénéni touzebného prani éet- 


— §9 — 


nych ctitelfi velechrému svat. Vitského, aby 
vézZ tplné dostavénou k nebi se pnouct pred 
sebou spatrili. Nejspodnéjsi Gast véze az do 
vysky 11 séhi zaviré v sobé prazdny prostor 
vétsiho objemu, neZ-li hlavyni 4st nad tim 
zbudované. Prdzdny prostor onen zaujima 
kaple Hasenbuig-sk4 na 9 shi vysoké; nad 
ni nachdzi se patro o ¢tyrech prepasich a 
nad témi teprv dal3{ stavba se vypind. Pro 
uplné vySetéenf spodni zeminy a zdkladfiv 
byly na piiméfenych mistech titi jamy vyko- 
pany. Dle sklonu bfidlice od jihu na sever 
vystupujiciho, jakoz dle ulozen{ jejiho smérem 
k jelenimu prikopu, kteréz diive jiz bylo zji- 
Sténo, s uplnou bezpeénosti se shledalo, ie 
véZ na nejvy8sim bodu hory jest vystavéna. 
Zdivo v zikladech odkryté mezi jiznimi pilifi 
podpornymi m4 dole sitku 9‘ 9, z &ehoz 
na popredi z4kladu ynitt i vné piipada 1/ 
3; zikladni zdivo naskrze sestdava z opuky 
v nepravidelnych vrstvich od 1/ a% na 1‘ 
103“ ulozené. Zdivo vlastni véze nad zéklady 
aZ do 10° z4lezi z tesanych kament ¢tverco- 
vych; jenom zdivo pYepazné v patie nad 
kapli vézni se nalezajicim sestéva z cihel; 
odtud pocinaje uzZilo se vibec pro celou dali 
vysku na vnitini zdivo pouze cihel, a toliko 
ynéjsi zdivo bylo z tesanych piskovedi étver- 
covych zhotoveno, Nejvice jest vnitin{ étver- 
cové zdivo v nejspodnéjsich GAstech posko- 
zeno; poskozeni z pozaru pochdzejici u vétsi 
mite objevuje se vné a sice nahofe vice neZli 
dole. 

Uvnité obzyvlésté na obou pilitich vy- 
chodnich ukazuji se hluboké trhliny; ¢lanko- 
vant pilifti jest rozdrceno a rozpuk4no a ka- 
meny klenbovych prepasi z loziska svého 
jsou posunuty, coz dilem Sspatnym usporada- 
nim klenbovych kament, dilem prilisnym ob- 
tizenim téchto ¢dsti stavebnich bylo zavinéno. 
— Pro stdlejSi upevnéni téchto bez odporu 
slabé zbudovanych ¢dsti stavebnich byly pozdéji 
provedeny GAsteéné podezdivky sirokych ob- 
louki p¥iénych, kteréz od véznich pilftt pravé 
dotéenych vych4zeji. Zapadni zed vézni, mno- 
hem mohutnéji zbudovand, nevykazuje zddnych 
trhlin, av8ak na schodisti k této zdi pfileha- 


jicim sahaji trhliny od samého klenuti doli- 


aZ na podlahu, coz bezpochyby tlakem ho- 
fejstho oblouku prepazného z cihel zbudova- 
ného zptisobeno bylo. — Nad klenutim kaple 
Hasenburg-ské, kteréz u vySce 8° 3’ pune se 
nad dlazbou, tdhne se podél severniho a jiz- 
niho povrehu 2di, tudizZ smérem od zdpadu 
k vychodu pds cihlovy na 4’ 3 sir., velmi 
dobre vyzdény v mohutnosti vrcholové 4‘ 6‘ 
a ve spusobé schodniéné. -— Ve vrcholové 
vygce pnou se k tomuto ptepasu dva jiné 
prepasy cihlové vy mohutnosti vreholoyé 3’ 6” 


ve spisobé tiseku smérem cd severu na jih; 
vychodni z téchto prepash mad Sftku 4‘ 3” 
zapadoi 7’. Nad zipadnim prepasem vypind 
se dalsi schodisté. — Veskeré toto prepasné 
zdivo jest dokonale provedeno a doposud dobye 
zachovéno. Na ném z velké Gésti spotiva 
dal8i stavba vézZe u vySce 18 sdhi, obzvlasté 
vnitfni stavba z cihel provedend. V této vysce 
na vnéjsku strany severpi se objevuji stopy 
macnych pozart, 

Ze vseho jasné vysvité, Ze ziklady véze 
jsou sice dobré a cel4 stavba véZni neporu- 
Sen4, nicméné vyskytuji se vsak ve spodni 
¢Asti rozliéné vady a nedostatky; obzvlasté 
oba vychodni pilife sluSi povazovati za dva 
slabé body, jimZ sice pozdéjsim vyzdivanim 
se hledélo pomoci, jichz stdlost ale ztiplna 
zabezpeciti nutn& potreba kaze. Velice ne- 
priznivé jest také utvofen{ velkych oblouké 
prepasnych, z nichZto dva dolejsi v aplné sféce 
jesté nad Sftku vychodnich piliti véznich vy- 
énivaji a nepotkavajice se s obzvléstnimi pre- 
kézkami nejvice proti vychodnimu oblouku 
pri¢énému ptsobi, kdezto horejsi dva prepasné 
oblouky tym%Z zptisobem jsouce ziizeny zase 
smérem k severnimu pritnimu oblouku jakoz 
i k jiznimu velmi sirokému pazeni okennimu 
tlakem svym Uéinkuji, 

Nelzet jinak nez domnivati se, ze pi- 
vodni tmysl stavby véze, z niz jenom ¢Ast 
dolej8i az k vySce 11 s&hi se uskuteénila, 
byl zcela jiny neZ jaky mél stavitel pozdéjat, 
ktery ku provedeni hofejsi stavby mél zapo- 
tfebi sir8iho podkladu, jejZ sobé onémi ob- 
louky prepasnymi aZ pfrilis sméle ztizenymi 
utvofil, Zahubnému jich vlivu hledélo se po- 
zdéjsi dobou v ustrety vejiti diive zminénymi 
podezdivkami, kteréz na severni a vychodnf 
strané se ziidily; tim v8ak nebyl vytknuty téel 
ani v uplné mite ani pro vsecku budoucnost 
dosaZen, nebot podezdivky tyto jsou pfilis 
slab6é a mimo to nebylo jimi pYesiroké jizni 
pazeni okenni nikterak uvnitt dotknuto. Jest- 
lize uZ s ohledem na nynéjsi stavbu véze 
jest nutno o primérené sesfleni se postarati, 
jevi se nutnost tato tim naléhavéji, uvazime-li, 
ze m4 byti véz uplné dostavéna, ¢imZ spodnf 
cast jeji jesté mnohem vétsi mérou bude ob- 
tizena. 

Z téch p¥icin stalo se usneSenf, aby ve 
spodni CAsti stavby rozSiteni zdf v tom spu- 
sobu se provedlo, by odtud povstalé zizeni 
vnitfni zdkladni plochy ve spodni dutiné se 
alespoh rovnalo zdkladni plose oné dutiny, 
kter4zZ se ve vySce nad 11 s&hi vzhiru vy- 
skytuje; tudiz budou zminéné piepasy v celé 
Sftce 4/ 3’’ podezdény. Okenisté, které se 
ve spodni Gdsti stavby na jiZn{ strané provede, 
bude miti tuté% sitku jako okno bezprostiedné 


—_— TT) — 


vyse polozené; nynéjsi rozdélent dolejst stavby 
na spodni dutinu a vyS88i patro se zachova, 
avsak na misté dosavadniho klenuti bude 
nutno zifditi nové v podobném usporadani 
8 otevrenymi z4vérniky. 

Co do stranky technické, p&ni znalcové 
na tom zistali, ze co nejdiive m4 zemivo 
celé vnitfn{i plochy z4kladni az ku srostité 
pidé byti odstranéno, natéeZ i tato a% k sa- 
mému spodku dosavadniho zdiva z4kladniho se 
vynddé, pak vrstva betonov4 v mohutnosti 18’ 
se polozi a stejnou dobou priméfené zdivo 24- 
kladni se ziidi. Teprv pak, aZ se timto spt- 
sobem mocné téleso zékladni utvorf, mize 
se dal&i nové zdivo rovnomérné provésti a 
sice az k prepasim, kdez posledni spdry bude 
nutno pevné podezditi bridlici, Tymz ¢asem 
provede se také obnova poskozené ¢é4sti scho- 
disté. 

Uplné provedeni téchto praci k sesflenf 
gikladi véze sméfrujicich rozdéli se na ob- 
éasi 3 a% 4 let, jak to odbornaé kommisse zna- 
leck4& zvlasté za tou pfitinou odporuéila, aby 
veskery Asti pravé dotéeného zdiva rovno- 
mérné se usaditi mobly. 

Ano jiz letosnfho roku vyjma pokratéovani 
stavby pYi severni zdi zdpadniho priéelf 
bude jednota museti veskerou pili staviteliv 
i znaténé vyddni penézné do lina zemé ulo- 
ziti, nebot sotva bude mozno, hlavni zdi dalsi 
stavby, pokud se jich jesté nedostav4, nad 
povrch zemé vyvySsiti a tim zpisobem objeviti 
vysledek stavebni Cinnosti pro kazdého patrny. 
Niecméné fediteistvo doufé, Ze jizZ v nejblize 
pristim roce s radostnym pocitem bude moci 
poukdzati ku zdém v celém rozsahu stavby 
nové vikol se vzhtiru pnoucim; ovsem pak 
8 timto poukd4zénim bude nutno spojiti obno- 
vené vyzvini ku vsem piiznivcim a ctitelim 
nagseho velechramu, aby zvySenou horlivostf 
se snazili nahraditi sily jednoty téméir tplné 
vycerpané. 


Domaci 


Vystava starozitnosti v Caslavi. Za 
protektoratu J. Uroz. svobodného pana pana Ferd. 
Voitha ze Sterbecii uyporaddé archaeologicky spolek 
» Véela Gaslavska“ vystavu starozitnosti v dnech 
7., 8. a 9. srpna t. roku v I. poschodi méstanské 
Skoly v Céslavi. Piedmétem této vystavy budou 
staroZitnosti a pamdtnosti doméef i cizi. Zédame 
proto slavn4 zastupitelstva, spolky i jednotlivce, 
aby starozitné a pamdtné predméty v jich drzeni 
se nachdzejici k vystavé laskavé zapijéili. Vy- 
Stava faditi se bude dle ndsledujicich odbordi: 1. 
z doby predhistorické, 2. zbrané a ndstroje, 3, né- 


Az do konce prosince 1879 bylo ve sta- 
vebni huti vykrouzZeno celkem 3033 krychlo- 
vych stop kamen étvereovych a sice dilem 
z Horického, dilem z Niedergrundského pi- 
skovee; kameny ty urceny jsou pro spodnf 
stavbu severoz4padni véze v hlavnim priéelf. 

Uvnitt ve chramé samém byl v kapli 
sv, Annenské oltSt od jednoty vlasteneckych 
prdtel uméni vénovany postaven a polychro- 
mov4n. JelikoZ odbor umélecky se za to pfi- 
mlouval, aby dosavadni zévérné miizZ fotené 
kaple byla zachovdna, protoze chov4 v sobé 
znatnou cenu uméleckou, byt také chraémo- 
vému slohu neodpovidala, dala jednota prdvé 
zminénou mfriz pozlatiti, ¢imZ tprava této 
kaple tplného ukonéen{ svého dosdhla. 

V kapli Pernstynské byl za pitéinou 
zasazeni novych oken bareynych oltéft svat. 
Filipa Nerejského, n&ékladem arcibiskupa An- 
tonina hrabéte z Piichovskych z éerveného 
mramoru ve slohu renessanénim zhotoveny od- 
stranén. Vidy vérnd kapitola metropolitni 
prodala tyz olté¥ panu kanovniku strdézci Janu 
Bernardovi, kteryZ jej farnimu chrému Po- 
zdeiskému vénoval, za penézity obnos 1500 zL, 
kteryzto obnos metropolitni kapitola jednoté 
sv. Vitsk6é darovala. — Pod oknem prostied- 
nim v této kapli byla zed z opuky z¥fizen4, do 
hloubky 15” zvétral4é a rozpukéns, nérozniky 
ashodce zurdzeny, protoz staré étverce musely 
novymi ¢tverci piskovcovymi byti zaménény. 
— Za okna s malbami na skle vy téZe kapli 
ztizené, jak uz v lohské zpraévé zminéno, po- 
vinna jest jednota diky vzddti velkomysInym 
daérecim Jeji Excellenci pi. hrabénce Leopol- 
diné z Thunt-Hohensteini, kter4z okno pro- 
stfedni a vys. dist. p. kavovniku Antoninu 
Jandourkovi, kteryzZ obé okna poboténdé vé- 
noval. I tato okna byla vy tstavu firmy Neu- 
hausrovské zhotovena a distojné se Fadi k 
ostatnim barevnym oknim posledni dobou za- 


sazenym. (Dokonéeni.) 


Zpravy. 


doby a umélecké pfedméty, 4. kosteln{ paramenta, 
5. mince a peceti, 6. obrazy, 7. knihy, 8. rukopisy 
a 9. starobylé kroje a vysivani, Prihlésky priji- 
many budou do 15. éervence a predméty zaslany 
budtez nejdéle od 1. do 5. srpna na titraty a zod- 
povédnost vystavovateli; ode dne prijetf az do vy- 
dani ruti za ptedméty komité. Ke ka%dému za- 
slanému predmétu sdéliz zasylatel data o nalezisti 
neb piivodu jeho. Pyihlaiky a zasylky adressovany 
budtez: ,,Vystavni komité Véely. Caslav, méstan- 
ska skola‘. Slavnostni zahdjen{ stane se dne sed- 
mého srpna 0 9. hodiné ranni, vystava potrvd ve 


Chen: = 


dnech 7., 8 a 9. srpna, a bude otev¥ena vzdy od 
9—12 réno, odpoledne od 2—6 hodin. Predméty 
majitelim vyddvati a zasylati se poénou dnem 
10. srpua. 


Starszitné nalezy. v Prachaticich opadlo 
dne 11. Geryna se stény bytu druhého kostelnika 
v Prachaticich kus vapna. Bylo zde asi 100 vrstev 
vapna ¢astfm bilenim nahromadénych. Na paivodni 
sténé objevily se staré napisy latinskym pismem 
frakturovym. Nad oknem z¥etelné se éte: ,, Christi 
mors beat“. Mezi okny dlouhy ndpis, téz latinsky, 
vnémz pouze néktera pismena se poznava; ostatni 
8 posledn{ vrstvou vapna odpadlo. ,Gregem suum * 
z¥etelné jesté tam Ize rozeznati. Z ndlezu uve- 
deného zjistuje se, ze v dotcéenych mistnostech 
vedle kostela skuteéné byvala stara, tak zvana li- 
teracka Skola, tehdaz Skola stitedni, v nizto hlavné 
latiné se vyucovalo. Dle tradice skolu tu navsté- 
vovali Jan Hus i Jan Zizka. Pro pamatku napisy 
na sténé zachovany budou 

V Plzni ucinény jsou pri obnovovacich pracich 
ve hirbitovnim chramu Pané sv. Mikuldse v téchto 
dnech zajimavé nalezy staroZitnické. Pri skrabani 
natéru nad presbyterium odkryt obraz titi andéli, 
z nichZ jeden drzi kriz kleée, druhy stoje ma ko- 
runu v rukou a tieti pak kleéi. Obraz jest velmi 
sesly. Dale nalezen znak stavitele, jenZ chram 
bezpochyby obnovoval z r. 1599. Y levé lodi na- 
lezena pod prvnim natérem malba z doby renais- 
sanéni a na Zebrach kiizové klenby proplitané 
pentle, bezpochyby z téze doby, kdy se kostel ob- 
noyoval. V levo pred vchodem do kostela jest 
prastary naéhrobni kamen patricia plzenského v po- 
dobé kleéici z r. 1583. Aby byl ochrdnén, bude 
zazdén z venci presbyteria. 

V Jindfichové Hradci na starozitném zamku 
objeveny jsou v zapomenuté sini, kterd nyni za 
udirnu slouZila, pamétihodné a zajimavé malby na 
obmitce. Komnata jest stayéna do Gtverce s pro- 
stou klenbou krizovou. Na veskerych sténdch a 
polich klenbovych, na kterych osmero znakt ro- 
zeznatilze, ukazuji se stopy polychromie. Na dyou 
sténdch naproti oknim az dosud zcela otevrenym 
nepohodou a délkou éasu malby bohuzel naprosto 
jsou zniégeny. Obé ostatni, aé sazemi spustoseny 
a Gdsteéné téZ oloupeny o polychromni okrasu 


ornamentalui, alespoii tak jsou zachovany, Ze zna- 
leckym okem a rukou umélee bude lze je obno- 
viti. Pro vlastimila velezajimava jest jedna sténa 
zejmena, na které vyobrazuje se vyjev v Cechdch 
tidky, predstavujici zasedani bud snému neb Zup- 
niho soudu. Spatiuje se podélnd sténa jisté velké 
dvorany s péti otevienymi okny, vie kresleno s vel- 
kou peélivosti. U prost¥ed siné na prostitednim 
pilifi mezi dvéma okny jest trin, na némz po- 
stavu predsedajiciho sirokym, zlatozlutym, broké- 
tovym rouchem dosti zietelné rozeznati lze. U jeho 
nohou, uplné ve smyslu staroéeského t4du zem- 
ského (viz I. kapitolu dila VSehrdova) naméstek 
jeho s obéma rukama na prsou polozenyma; na 
levo a na pravo po obou strandch celé délky ob- 
razu jest v tadé 17 prisedicich v odévu bohatém 
a ruaznobarevném, kozeSinami vylozeném, Nad 
hlavou kazdého jest sirokaé blanka, na které az 
dosud se nepostéstilo dopiditi se ndpisu. U pro- 
stred parketovaného salu stoji postava utrakvisti- 
ckému knézi podobna, predsedovi bud zpravu neb 
navrh poddvajici; hloub v pravo a v levo spatruji 
se stopy nékolika postav, z nichz jedna v rukou 
drzi knihu necitelnym napisem opatienou. Ma- 
jitel panstvi Jindiicho-Hradeckého hrabé Jaromir 
Gernin kdzal, aby obraz ohleddn, restaurovdn a 
kopirovan byl a povolal za tim uéelem z Prahy 
malite Petra Maixnera a Bediicha Wachsmauna, 
z nichZ oba jednomyslné se prohlasili, ze obraz 
pochazi z 2. polovice XV. véku. Déjiny onoho 
véku uf, Ze r. 1447 a 1449 souéasné kondny jsou 
snémy v Jidiichové-Hradci a v Pelhfimové, zde 
se strany Podébradovy, tam se strany Meinhar- 
dovy z Jindiichova-Hradce, jejichz vysledkem po- 
sléze po dlouhém sem i tam posylani a vy,edna- 
vani byl kompromis. Byla by blizka domnénka, 
zda-li snad obraz nema zyvéstovati pamatku onoho 
okamziku? Obraz jest 6%/, m. dlouhy a2 m. vy- 
soky. Svrchu zakonéuje se malovanou stuzkou. 
Sténa vrchni az po kleaba pokryta jest vyobra- 
zenim jiného drubu. Lze rozeznati kus krajiny, 
vy niz na ormentdlné stylisovanych vétvich sedi 
semitam roztrouseno veliké mnoZstvi ptaki, dale 
jind, snad vodui Gast s tolikéz vodnimi ptaky 
v raznych skupeninach. 
Lehner. 


Z Akademie kres tanské. 


SlySeni u Jeho VeliGenstva cisafe a 
krale Frantiska Josefa 1. Za pobytu J. Veli- 
censtva v kralovské Praze dostalo se Akademii 
krestanské zvlastniho vyznamenani, Ze jedina pifi- 
pusténa byla z veSkerych spolkt prazskych k sly- 
genf. Pétiélennd deputace skladala se ze starosty: 
¥editele semindiéského Dr. Frant. Bauera, a pred- 
seda étvera odbori Akademie krestanské: Profes, 


Dr. Klimenta Borového, predsedy odboru véde- 
ckého; F. J. Lehnera, piedsedy obecné Jednoty 
Cyrillské; architekta A. V. Barvitia, predsedy od- 
boru uméleckého; sochate Ludv. Simka, zastupce 
odboru archaeologického. Jeho Veliéenstvi prijal 
deputaci s neobyéejnou blahosklonnosti, Mluvéim 
deputace byl starosta, ktery v osloveni svém po- 
zdravil mocnaée jménem mohttné Jednoty s dikem 


— 


za dar letosniho roku od Jeho Velicenstva Aka- 
demii kiestanské milostivé vénovany a 8 prosbou 
za dalsi vysokou pfizei Jeho. Na osloveni toto 
odvétil Jeho Veliéenstvi, Ze se tési s péée, kterou 
Akademie kfestanskié obraci na rozkvét védy i 
uméni krestanského a dotazoval se po podrobném 
ztizeni a organisaci Jednoty, patez starosta vy- 
svétloval rozttidéni ve étyry odbory a predstavoval 
pri tom pfedsedy a zdstupce vSech Gtyr sekci pri- 
padnym poukaézanim na literdrni a uméleckou ¢in- 
nost kazdého z vich. Pri predstavovani architekti 
Barvitia a Simka té% dolozil, Ze jsou tvarci po- 


72 — 


mniku Jungmannova, prvoi Zulového podstavce a 
druhy sochy, k niz Jeho Veliéenstvi kov vénovati 
racil, naéez zemépan podotknul, ze monumentalni 
dilo, které véerejsiho dne (pii slavnostnim totizZ 
osyétlenf) okolo jeda na své oéi spatiil, vyteéné 
se zdarilo. Na to piijal blahosklonné z rukou sta- 
rosty letosni tisténou vyroéni zpravu o Ginnosti 
Akademie kiestanské s4m o ni se hlase a 8 uji- 
Sténim Své prizné k ustavu nagemu i na dale de- 
putaci co nejmilostivéji propustil. Ma tedy Aka- 
demie kfestanska mocného patrona v osobé samého 
cisate pana a jasného krdle ceského. 


Odbor umélecky. — Zprava za mésic ¢cerven. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Oltafai obraz P. Marie de perpetwo succursu 
pro chram Pané v Dubicku u Usova na Moravé. 


Stiibrny goticky kalich: pro dp. St. Ressla, 
fardte v Raspenavé. 

Skvostny relikviaF: pro J. M. nejdist. pana 
biskupa Kralohradeckého, 


Stfibrné konvitky mesni: pro veledtfistp. Fr, 
Fadrasa, dékana v Napajedlich, 

Kasule bohaté vysivand ze stribrné latky : pro 
vdp. Fr. Fadrusa, dékana v Napajedlich. 

Spolkovy prapor zlatem bohaté vysivany : pro 
blahp. V. S. Staropraského, tajemnika v Jihlavé, 


Roucha objednana vesmés dodana, 


2. Nova objednani. 


Stfibrny kalich: dp. Dr. Vacl. Hronek, farat 
v Chotésové; goticky: dp. Adolt Scharfenberger, 
farat v Bystrici. 

Drobné prace kovové: pozlaceni kalicha: dp. 
Ferd. Pokorny, fardt v Ktakové a dp. J. Brejcha, 
farat v Stiibrnych Horich; — lampu gotickou po- 
zlacenow v ohni: vdp. Ant. Stika, dékan v Ledéi; 
— pouzdro stribrné na sv. ostathy: dastp. Lohel 
Schmidt, sekretéé na Strahové. 


Paramenty: ¢cerny pluvial: dp. Loh. Schmidt, 
sekretar na Strahové; — bily pluvial, bilow a fia- 
lovow kasuli: p. Josef Rustler, rolnik v Taubrathu; 
— bilow kasuli: vys uroz. panf hrabénka Nosti- 
cova; — éervenou kasuli: ustav hluchonémych v 


——_ nor 


Praze; — éervenow kasuli: vp. J. Kubiéek, kaplan 
ye Veself n. Luzn.; — éernow kasult se zlatymi 
portami: dp. Dr. Vaclav Hronek, « farét v Choté- 
Sové; — Stolu kfestni: blahor. p. Josef Rustler, 
rolnik v Taubrathu a distp. Mart. Velicky, farar 
v Riéanech; — pldstik na ciborium: blah. p. Jos. 
Rustler, rol. v Taubrathu; — bursy k nemocniym : 
vys. uroz. pani hrabénka Swérts, p. Jos. Rustler, 
rolnik v Taubrathu a vdp. Josef Pekdrek, vikdéé 
v Blatné; — antipendium s figurdlnim vysivanim : 
vdp. Dr. Fr. Bauer, reditel kniz. arcib. seminafre 
v Praze; — nebesa ct. pi. Doubkova v Praze; — 
polstare bilé na oltay: bl. p. Josef Kettner, spra- 
vec v Ounéticich; — éerné polstd*e: distoj: farni 
trad v BySicich; — zlatem vysivané pentle k pra- 
poru: p. V. S. Staroprasky, tajemnik v Jihlavé; 
— kostelni korouhve: dtstp. Ferd. Pokorny, farar 
v Ktakové, vdp. Mat Kubiéek, vikar v Cesticich; 
— prikrov: p.-Josef Rustler, rolnik v Taubrathu. 


Koste!ni pradio: 6 korporalit: vp. J. Kramr, 
kaplan vy Mnisku. 

Rozliéné: 4 krize pro Skoly: dp. E. Gregor, 
knéz fadu premonstr. na Strahové; - Kriz: dp. 
Karel Kummer, farét v Michli. 


3. Rozpoécty. 


Na 2 dalmatiky a plasttk na ciboriwm: slav. 
patronatni ufad ve Velvarech; — na stribrny pa- 
cifikal: dp Jan Brejcha, fara ve Stiibrnych Ho- 
rach; — na mramorovou kftitelnici: distp. Josef 
Forst, farast v Kostelci; — na pozlaceni kalicha a 
ciboria: dp Ign Béhm, fardét v Hrabini u Opavy. 

Lehner, 


Sr — 


Literatura. 


Kutnohorské pfispévky k déjinaim vzdélanosti 
Geské. Vydava prof Jan J. Rehak. Sesit 11. Obsah. 
1 Jakub fezbat, déd Daniela Adama z Veles'a- 
vina. (Dokonéenf.) 2. Prispévky k statistice rany 
morové (158.—1625). Dle farnich register kostela 
sv. Barbory. 3 Zpravy o malizich Kutnohorskych 
(Linhart, maléé 1467, Sigmund, maléf 1481, Ma- 
tous, illuminator okolo r. 1491, Jitik Kvida (1488), 
Simon, maléf (1190), Jan Cert, illuminator (1504) 


Johannes Kropasek, téz Kropaé (1497), Vaclav, 
illuminator (1500), Mikuldés, maléé® (1501). Michal, 
malér (1505). 4. Drobné pitispévky (O Martinovi 
z Tishova. Mistr Brikei ze Zlicka. Kazatelna v ko- 
stele sv. Barbory.) — Oznament viz ,Method* roé. 
V. str, 143. Dilo poéaté samo se odporonéf zaji- 
mavosti, pouénosti a rozmanitosti obsahu. Valné 
rozsifen{ jest velezddouci. Cena segitu 25 kr. 


Lehner. 


SSS 
»Method vychazi vidy 30, kazdého mésfce, P¥edplacenf obna%i 2 zl, rotné, Piedplatné prijima administrace 
»Methoda« v Karlfné & 234. Jen frankované listy ptijfmajf se. Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 
pisy, tykajfcf se redakce, budteZ zasylany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, %, 234, Reklamace za- 
sylany budteZ do expedice v knéhtisk4rné Mikul4Se a Knappa v Praze, v Karlfn&. Anenské ulice &{s, 144, 


Nakladem vydavatelovym. — Tiskem Mikuldje a Knappa v Praze, v Karliné. 


Casoris VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 


Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie ktestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 7. V Praze, dne 30. Gervence (880. Roénik VI. 


eer aE! fe A OS a Seg ee) ae ee a Se See 

OBSAH: Sloh goticky, (Spodni a vrchnf sténa, - Triforium.) — Jubileum ‘yehole svat. Benedikta, — Vytah 

Z vyrotni zpravy Jednoty pro dostavenf hlavniho chrému svat. Vita na hradé Pra%ském za €as od 1, ledna do 

31. prosince 1879, — Doméacf zpravy. — Z Akademie k¥estanské: Odbor umélecky. - Zpréva za mésic ter- 
venec. — Literatura, — Mosaika. 


Sloh goticky. 


Pise EF. J. Lehner, (Pokraé.) 
(Spodnf a vrehni sténa. — Triforium.) 


Jest-li Ze pri klenutych romanskych | slohu gotického cely Zivot jest pohyblivéjst 
chrdémech cel& soustava kraéela slavnostné | jak v uspofddéni pidorysu, tak pfi tvotent 
odméfenym krokem, ve veSkerém organismu tga ine: élanka. 


| | | WHI 
| | } | 
AN | HHH 
| Wit! 
| 
yt i { 
1} | Wh 
HI | WOU ) 
a WAT) }) 
P| | HHH | \| Mi) 
i ul 


(Obr. 205.) Kutné Hora. Kostel nanebeyzeti Panny Marie: Exonss XV. a potitek XVI. véku, 


prolomeny pouze uzs{mi okny lomenym ob- 
loukem sklenutymi (obr. 205.); za to viak 
vrchni stéaa vystupujici lodi sttedai byv& 


P#i stejnolodaich kostelich, jakoz i na 
spodnich G4stech chrami s vysokou strednt 
lodi a nizSimi po stranéch jsou sice stéay 


rozél4nkovanim a déleafm bohaté ozivovana. 
Nad loubenimi nach4zivs se ve tlousce zdi 
zalozeny ochoz tzky ¢i galerie do vnitf ko- 
stela otevrend, kter4 se sklada z malych ar- 
kAd na vlastnich sloupeich spotivajicich. (Obr. 
206.) Nazyvaé se triforiwm. Podobné uspo- 


#4d4n{ zonal ovSem jiz difve té% sloh roman- 
sky. Vystupujici pfipory gatvasté protinaji 
timsu pod triforium béZici. U pribéhu dal- 


§fho vyvinu prolamovala se pozdéji i zevni 
sténa za triforiem fadou oken, které nazvice 
s hlaynimi okny nad triforiem se vypinajicimi 


wi 


—————— ih) 


ll 


| 


me 


ba ed} 


(Obr. 206.) 


Kutné Hora, K»stel sy. Barbory. Konec XV. a XVI. véku 


v tizké souvislosti byvaj{ (obr. 207.) Stitechy 
boénich lodi, kosiny zvané, obdrzely nasledkem 
tohoto uspordadani jiny tvar v ten zpfisob, Ze 
jedna strana na yenek, druh4 pak k upatt tri- 
foria se sklinéla, ¢imZ potieba Zlabi se obje- 
vila, aby budova destém a snéhem Skody ne- 


(Obr. 207.) 


(Obr. 208.) 


utrpéla. Celé pak sténa kostelni proménéna 
jest v jedno velké okno. Nad triforiem totiz 
prolomena jest sténa v celé vy8ce a Sféce vel- 
kym oknem (obr. 206, 208.). P¥i délezitosti 
které ve slohu gotickém oknu se dostalo vi 
novéna vyvinu a okrase jeho velikd péte. 


TE EDF 
t 


=a TO: aos 


Jubileum tehole sv. Benedikta. 


Pise F. J. Lehner. (Dokonéent.) 


Dyoje pohudiné schody vedou vedle hlav- 
niho oltéte do starého kostela podzemniho. 
Ve velké, jasné prostofe stfedni jsou malby 
na obmitce od Marco da Siena bohuzel zka- 
zené vilhkem; “podlaha zddnlivé mnohothel- 
nymi, dobre hlazenymi kameny dlazdén4 jest 
ve skutecnosti prirozend skéla barvy bilogedé. 
V krypté za oltéiem jedné kaple, ktera pod 
hlavnim oltétem vrehniho kostela se nachazi, 
jest hrob sv. Benedikta a jeho sestry. Napis 
di, ze oba spoln zrozeni a kanonisovdni zde 
ve spoleéném hrobé odpotivajf. Ze obd svata 
téla na tomto misté jsou ulozena, bylo vice- 
kréte zji8sténo. Tak opatem Desideriem dne 
28. biezna 1066, kardindlem Janem z Ara- 
gonie r. 1486, posléze r. 1659 opatem pift- 
jmim Angelo della Noce, kterdZto fakta pa- 
pezem Benediktem XIV. ve spisu ,De Ser- 
vorum Dei beatificatione* potvrzena jsou. 
Prece vsak tvrdi benediktini francouzsti, Ze 
ostatky obou jsou jejich majetkem v S. Be- 
noit - sur - Loire, kam Agilulfem z Fleury 
se dostaly, ktery je za ¢asu Chlodvika IL. 
z klastera cassinského uzmul. Celé knihy 
ps4ny jsou pro a proti. Francouzové ohnivé 
h4ji skutek Francouze, Vlachové pak vie za- 
piraji. Spor Pol4ki s Cechy o ostatky svat. 
Vojtécha ma tedy svou analogii. U nas jest 
ovsem hddanka rozlusténa letosnim nalezenim 
ostatki sv. Vojtécha. 

Klaster m4& téZ mnoho jinych ostatkw: 
gnamevity kus kiize Krista Pana, dle udan{ 
r. 986 mnichem Leonem, bratrem opata Ali- 
gerna, z Jerusalému pfineSeny a nddherné 
zlatem a drahokamy oblozeny; dva trny z 
trnové koruny, kus z4voje Panny Marie, zub 
a Glanek prstu sy. Benedikta a kost z ramena 
sy. Scholastiky. Jiné poklady jsou: zdvazi 
bronzové, kterym vedle piedpisu sv. Bene- 
dikta odvaZzovana byla mnichtim denni davka 
chleba; dvé krabice ze slonové kosti, které 
Robert Guiscard ze saracenské kofisti daro- 
val; uméle zhotoven4 berla ze XVI. stoleti, 
kterou Cellini-mu pfipisuji a p. 

Je-li kostel se svymi ostatky a poklady 
prvni, jest knihovna druhou pamatnosti prvo- 
kl4stera. AG namnoze olupovdna, jest predce 
aZ do dnesniho dne nejbohatéjsi knihovnou 
svého druhu. Mezi 20.000 svazky tisténymi 
été 500 dél z prvniho stolet{ knéhtiskaf- 
ského, mezi nimiZ yzicnd unica, pivodni vy- 
dénfi a umélecky znamenita dila miniaturnf. 
Rakopisnjch kodexi m& 1380, a to od V. 


az do XIX. véku. Z dvuby sv. Benedikta po- | 


chizi znamenity komentét Origenfv k listim 
svat. Pavla, v kterém uprostiéed cte se po- 
znimka Donatovou rukou psané, Ze opétné 
r, 522 komentéf éetl, jakozZ i Sermo de tra- 
ditione Domini. Vétsina rukopisi jest psdna 
od mnichi cassinskych. Témi vyvinuto jest 
v XI. st. krasné, vkusné pismo longobardské 
§ initidlkami malovanymi a pozlacenymi, jez 
obdrzelo jméno ,Scriptura Cassinensis.4 — 
Drobnomalby mnohych dél, zejména chordl- 
nich knéh a missd4li, jsou o sobé dila umé- 
lecké. Nejkrasnéjgsi je snad mesni kniha opata 
Desideria z XI. véku. Ostatné vykazuje se 
jeSté i XIV. a XV. stoleti hojnymi, nddher- 
nymi rukopisy. Ve skfini za chorem uscho- 
vano jest 57 knéh chordlnich, k jejich% spa- 
tren{ treba jest zvldstniho dovolen{ opatova. 
Vsechny jsou ps4ny na silném pergamenu nej- 
krasnéjsim pismen gotickym a v mnohych po- 
kryty jsou celé stranky vyobrazenimi a pe- 
strymi okrasami. Vkusem a bohatstvim jsou 
tyto initidlky nepfekonatelné. S nejvétéim 
dikem pozdravujeme tudy podnik, kterym 
Pater Piscicelli-Taéggi hodl4 za pomoci fad- 
ného litografa vydati chromolitografické vzorky 


‘pisma. V tiskarné klasterni panuje ¢ily Zivot. 


Vydévdani knéh skolnich a modlitebnich, jakoz% 
i raznych praci litografickych, jest nyni Ziv- 
nosti obyvateli klastera, kterf atrétu statka 
s krdlovskou distojnosti a s kfestanskou po- 
korou snaseji. 


Rukopisi mé klaster — bez knfZeefch 
diplomt a papezskych bull — pfes 90:000; 
nejstarsi jsou z véku Karla Velkého. R. 810 
udéluje vysadu knize Grimoald II. z Bene- 
ventu, zr. 834. jest vénovani krale Lothara I. 
Cisatové némecti, krélové normanst{ aj. jsou 
zastoupeni ve sbirce rukopisné podpisy a pe- 
éeti. Samotnfych bull papezskych jest 895. 
Is diplomy knizecimi jsou od Dona Erasma 
Gatolla, ktery r. 1732 v Monte- Cassino ze- 
miel, za p¥idavku cetnych facsimilif prepsdny 
a do ¢tyf svazki srovndny. 

Znamenitym spisem jest ,generdlni ma- 
trika Cassinenské kongregace,“ v které obsa- 
huji se jména vedkerych benediktini vlasskych 
od r. 1504, roku to spojeni Monte - Cassina 
s kongregac{ svatého Justina v Padui. Poéet 
muichii cassinskych od oné doby az do dnes- 
niho dne obnési podle toho zrovna sedm set. 
V Monte-Cassino vymineéné loupezZ dovolila 
(!) mnichtim ztistati pohromadé ,co strézcim 
nérodniho pomniku Monte - Cassinského.* 

Opeta vidda nepovazuje za opata, nybrz 


eae ee 


za vrchniho kustoda nérodniho pomniku. Mni- 
chové sméji ztstati v cellich, klausnry vsak 
byli nuceni ziici se, jelikoz vilddnim organim 
kazdé chvile jest volno dohlizeti na ,nérodni 
pomnik*, Také pfijim4ni novici z&konité je 
zapovézenc. Na stést{ vSak jest o to posta- 
réno, aby mnichové na Monte-Cassino tak 
brzy nevymreli. Nynf jest arciopatem Monte- 
cassinskym Neapolitin P. Mikul4s d’ Orge- 
mont. Aby hmotn4 budoucnost arciopatstvi 
pojisténa byla, usneslo se 14 opati benedik- 
tinskych, ktefi dne 24. fijna 1876 ku kon- 
sekraci kn{Zete arcibiskupa dra. Edera v Sol- 
nohradé (diive opata u svat. Petra v Solno- 
hradé) se se&li a na pozvdni opata ameri- 
ckého od St. Vincence P. Boniface Wimmera 
0 jubilejni slavnosti se radili, Ze jednak vy- 
lohy slavnosti, jednak vydrzZovani arciopatstvi 
(20000 lir roéné) mezi sebe rozdélfi a o 
potet feholniki se postaraji, jichZ treba jest 
na trvalé obsazeni arciopatstvi a ku vykoné- 
vini povinnosti. 

Mnichové zaméstndvaji se fizenim licea, 
které ma 130 Z4kt, jakoz i vydévénim po- 
kladti archivdlnich. S vyddvanim obrovského 
dila ,Codex diplomaticus Cassinensis* Janem 
Kftitelem Federici po¢atém, které v osmnicti 
svazcich jiz 17.000 listin s poznémkami a 
vysvétlivkami obsahuje, pokratuje se. RovnézZ 
tak s katalogem rukopisi Placida Federici, 
v némZ pokracoval Oktavian Fraya Frangi- 
pani, ktery byl pres 60 roki archivétem klé- 
stera, 75 rokii na Monte-Cassino ztrdvil a 
r. 1843 v stéif 80 let tamtéZ zemiel. Od 
Calesati a Tosti pokra¢ovin vydav4 se nynf 
katalog pod ndzvem , Bibliotheca Cassinensis*. 
R. 1870 a 1871 vyslo dilo o ,rukopisech a 
uméni na Monte-Cassino“ a P. Luigi Tosti 
ziskal sobé dikladnymi pracemi, mezi nimizZ 
o déjinich kléstera, o hrabénce Mathildé, o 
snému kostnickém, o lombardské jednoté a j. 
slavného jména ve svété uceném. Jest histo- 
riografem Monte-Cassinskym a Zije zde co 
konventu4l pod titulem opata ze St. Angelo, 

Pfedeslavse takto struéné kultirni dile- 
zitost Fddu sv. Benedikta, déjiny a pamatnosti 
prvokléstera, s prdinim na brzké vyzkfiseni 
klésterii ve Vlasich, zbyvi krétee popsati ju- 
bilejnf slavnost na onom pamdatném misté, 
odkud f4d vySel a kde poZehnany zakladatel 
odpotiva. 

Ve starozitné a posvétné metropoli bene- 
diktinské konaly se jiz po del8{ dobu  pif- 
pravy na jubileum obnovov4anim a uméleckym 
vyozdobovanim jistych ¢Astek mohutné stavby, 
které nojvétifch skod utrpély pohromou éa- 
sovou a povétrnosti. Plat{ to pfedeviim o 
sinich, které vedle tradice za pivodni obydl{ 
sv. Benedikta a tudiz za ctibodné jadro kl4- 


Stera se povazuji. Jsou to tii malé skalni 
siné pozdéji vyzdéné, které svétci za obydli 
slouzivaly, z nichZ v jedné oltéf se nachazi, 
v druhych pak dvou zbytky obraz4rny druhdy 
znamenité, jejiz nejvétsi a nejvzdcnéjsi Cast 
odnesli r. 1799 Francouzové, kdyZ ,,svobodu, 
rovnost a bratrstvi“ bratrskym n4rodim hla- 
sali s meéem v rukou. Correggio, Andrea da 
Salerno, Albrecht Diirer a jiné jména se tu 


vyskytuji. Také nétrtek znémé podobizny 
Rafaelovy uhlem vyvedeny vlastni jeho rukou 
a& znamenany pismenami R. S. V. — Rafaele 
Sanzio Urbinate — v rohu pak sluvy da 


se stesso“. V kapli vedle oltre visf krucifix, 
na némz télo Uktizovaného ze zudu hrocha 
vytes4no jest. Podlaha mosaikov4 komnaty 
prvni ukazuje znak cassinsky, v levo lva v 
éerveném poli, v pravo hrad u prostied dvou 
cedri. 

Diive neZ sv. Benedikt r. 529 pro sebe 
a pro uéenniky své tyto modlitebnice zfidil, 
prebyval néjaky ¢as o samoté ve skaln{ je- 
skyni, které az dosud se spatfuje po boku 
tunelu do skély vytesaného, kterym do klé- 
Stera se vch4zi. Ve vyklenku stoji svétcova 
socha a nad ni népis: Slava Bohu vsemo- 
houcimu a svatému Otci Benediktu“. Na 
desce pak mramorové v oné nizké chodbé 
étou se slova: ,Nediv se, cizinée, drsné a 
nizké chodbé skalni, které k takovému vede 
staveni. Posvétila ji svatost patriarchova. 
Obdivuj se tim vice jemu a bud pozehnany 
vehazeje. * 

Torretta G4steéné poborend méla byti 
obnovena a ozdobena, Prdce svérena jest be- 
nediktinim emausskym, umélecké rodiné, yv 
nizZ panuje bratrsk& svornost, obétovné laska, 
radostn4 poslusnost, vz4jemné shoda, jednotnd 
snaha a spolecné soudinnost. Klid nezkaleny 
sobectvim tvoii, seje, stavi v cisté atmosfere 
ducha a Zivota cirkevniho. Jsout tito: Frant. 
Desiderius Lenz, architekt a spravce Skoly 
umélecké, P. Beda Hessen, P. subprior Jan 
Blessing, pfedstaveny rodiny umélei, mali? 
P, Gabriel Wiiger, duSe Skoly, P. L. Steiner 
s obéma pomocniky Martinem Hubrem a Fr. 
Klemeutem Kleinerem. Pozdéji jsou jim pfi- 
dani bratti Simon Schultis a Fr. Plattner, 
jakoz i mlady sochat Josef Leibinger, 24k 
Fr. Desideria. Cyklus maleb na obmitce vy- 
znatuje se ndbozenskou cudnosti a asketickou 
pfisnostf, jakou skola emaussk4 péstuje, o 
které jesté éastéji promluviti ud& se piile- 
Zitost, a% pisatel, ktery dosud pouze z fotogr. 
vyobrazenich nejnovéjsi plody umélecké zn4, 
po ndvratu umélci z Monte- Cassino naékresy 
ve velkém spatii. Ze ve vézi sv. Benedikta 
malby takového ducha ze Zivota svétee na 
miste jcho pisoben{ dojimaji, kdo? by o tom 


— WT — 


pochyboval? Vidyt zbozni a nadSeni synové 
rodiny v nich lf{é{ Zivot svého patriarchy a 
zivot svij vedle ¢ehole, jiZ se vénovali s duit 
celou, nerozdélenou, milujici. Tim odfivodnéna 
jest opravnénost asketické kresby a nebeského 
klidu. Reholnik hlubok¢ho citu a détinné 
zboznosti zn& malovati Zivot duchovni, ve 
kterém sim Zije. — 

S torettou obnoven jest vrchni sloupovy 
dvir pred kostelem a vnitini chodby vyjas- 
nily se ozdobou nového ndtéru. Pro cizince 
upravena zvlastni jidelna a kldsterni celly 
pripraveny jsou pro hosty. Okrdslend nevésta 
o¢ekdvala dea vékového jubilea. 

_  Triduum od 4. do 6. dubna se piiblfzilo. 
Casné z réna klasterni cesta poskytovala ne- 
vyrovnatelny pohled. Od vychodu slunce byla 
pokryta venkovany jednotlivé a ve skupeni- 
nach téhnoucimi vzhiru, muzZi se zenami a 
ditkami, Vse ku predu se pohybovalo, pout- 
nici s holemi a kiizi v rakou, processi se 
modlici a zpivajici s predchézejicim krucifi- 
xem, mezi tim Angli¢anky na konich a oslich, 
touristé z Rima a Neapole, obyvatelé mé- 
stecka S. Germano — vie bralo se jedno- 
mysiné yzhiru k vysokému ceili. Jiz hYdlo 
slunce ranni a pot perlil se po tvdri putujf- 
cich po horské kamenité cesté neposkytujici 
stinu. Ale obarvilo vnadou sluneéni jasné a 
krdsné pestré kroje venkovské. Postavy, sku- 
peniny, vyjevy a typy, jak sly a staly, byly 
Zivymi obrazy. MuzZi vzeziteni vzdorovitého, 
hnédy nepohodou vybledly plast kolem beder 
prehozeny, kozené spodky a Sedé platéné ga- 
mage, nohy chr4néné sandély fteminkovymi, 
na bohatych kadefich sirdk plstény, v ruce 
hil sukovité; zeny a divky v peélivéjsim, ¢4- 
steéné bohatém odévu, pésky anebo s malymi 
ditkami sedice na oslu vedeném muzem. Zeny 
maji hlava pokrytou ¢tverhranné slozenym, 
éasto krajkami pos4zenym, na zad spadajicim 
a lesklou jehlicif pripevnénym tak zvanym al- 
banskym sdtkem, ktery jest jako ramcem ob- 
ligeje osmahlého s temnyma o¢ima a éernymi 
vlausy. Svrsek téla jest pokryt fasnatou bilou 
kosilfi platénou g dlouhymi rukaévy; ramena 
drzi stuzky éerného, modrého neb éerveného 
Zivitku, v ném%Z mnohd4 nézZ nosi. Nejrozma- 
téjsi, vétsinou vkusné a Zivé sefadéni barev 
spatruje se na suknich, jichZ nosi se nékolik 
jedna na druhé, tak ze vady Ssiroky pds spod- 
néjsi viditelny jest. Zde jsou Zeny z Belmonte 
y moiré sukoi pod kratkou éervenou; tam 
z Apolinare s dyéma temnémodrymi zéstér- 
kami na mo'ré sukni, predni cervené, zadni 
Zluté pruhované. Na sukni fialové spatruje 
se druh& ¢cervend a zelené, na cervené cernd 
a bil4, Casto jest vrehni z predu vykasané, 
jako u Zen ze S. Germano tmavocervené nad 


zelenou s éervenym lemoyvdnim, kterou jesté 
modré éervené obrouben4 zdstéra ptikryva. 
Dévéata ze S. Apollinare na Lirisu nos{ na 
hlavé Saitek tésné pfiléhajici, ktery v zadu do 
uzlu se zavazuje. Na race nebo slozeny na 
hlavé nosi vSechny ¢étverhranny s4tek samo-: 
tkany ze silné ldtky Zluté neb Gervené, ry- 
hované, kterym za zimy a desté ramena se 
zahaluji. Nad ostatni uslechtilost{ kroje vy- 
nikaji Atinerifanky. K fasnaté éervené sukni 
nosyvaji modry zivot a jemné vysivanou ko- 
Sili, k tomu bily Sdtek na hlavé a bohatou 
okrasu ze zlata a koraéli. Na takové svdteéni 
dny stavi se na odiv veskeré klenoty. Byt by to 
byly jen pozlacené sklenéné perly, — na krku 
av usich musi se néco lesknouti. 

Kdo jednou v Italii byl, nezapomind vice 
na utéSeny obraz, jaky poskytuje takova slav- 
nost. Pred fortnou klésterni rozlozili kra- 
mari své zbozi. Vino a chléb, pomerante a 
limonédu, ofechy a lahiidky nabizely se ko- 
lemjdoucim ku prodeji s velikym kiikem. 
Vedle toho kiizky a rizence, fetizky a pe- 
nizky, obrazky a sosky. U cisterny v pied- 
kl4stefi bojovalo se o vodu. Kazdy chtél co 
nejdiive svlaziti rty na obrubé médéného vé- 
derce, ktery s druhym na Zelezném fetézu 
bez pretrzeni od rina do veéera nahoru a doli 
se pohyboval. Celé vikolf z Siroka a daleka 
vyslalo sem nemocné, mrzdky a zebraky, zeny 
a muze, déti a starce, slepé a chromé, némé 
a ktiklouny. ,Pro Madonnu a pro rany Pané! 
Pro spasen{, které o¢ekdvate! Pro duse vasich 
mrtvych vy otistei! Dejte almuzny! Almuzny !* 
A prsely almuZny se vSech stran, také z kla- 
Stera vyzdvizeného a okradeného. Obrovské 
kotle vyndsely se z fortny a rozd4vala se jidla 
chudéktm. Nastala tlatenice a ktik, honba 
a zapas o talffe a lZice, hrnce a misky. 

Co venku tak Zivo bylo, konala se v ko- 
stele slavnostni bohosluzba. Po processi slouzil 
biskup z Veroli mSi svatou a P. Capocelatro, 
nejslovatnéjsi kazatel neapolsky, mél kazdnf. 
Kostel zdétil leskem nestislnych svici. Kostel 
zimysiné nebyl ovésen draperiemi, jako byva 
v Rimé, Neapoli a jinde. Jen hlavn{ oltét byl 
okrdéslen kyétinami. Pohled ynittku byl okou- 
zlujici. Plné svétlo sluneéni proudilo se hlay- 
nimi vraty jen na tak veliké svatky otevie- 
nymi, svétlo lomené vysokymi okny rozlévalo 
éarovny lesk do prostory nédherné, okraslené 
barvou, zlatem a vz4cnym kamenfm. Zeny a 
déti v malebnych krojfch kleéi v hustych sku- 
pinach kolem piliti; mudi vypliuji lod stfedni; 
viichni maji riZence v rukou a zboZné sle- 
duji posv4tnou obét konanou s veSkerou litur-. 
gickou nadherou, Ostatni mnozstvi, jemuz chram 
prostory neposkytaje, rozlozilo se venku na 
schodech. Zdstup Abruzéant, v process{ pri- 

* 


as ete 


ZedSich, modlice se a zpivajice, po kolenou 
konaji tu cestu od spodniho dvoru vzhiru po 
schodech ku kostelu. Celé zéstupy pristupo- 
valy ku stolu Pané. Kdyz pak bylo po pa- 
peiském pozehndn{ s plnomocnymi odpistky, 
‘rozlozilo se to mnozstvi po dvorech a pod- 
loubich a slavila se hostina. Kazdy s radosti 
a chuti pozival, ¢im na pout se zdsobil. 
Jini proch4zeli se prostorami kla&tera a ob- 
divovali kr4sy vnittku a polohy jeho. S te- 
rasy nad podloubim dvoru, studni obklopuji- 
ciho, otvird se rozko’ny rozhled. Terasa m4 
ndzev ,loggia del paradiso*, ponévad% mni- 
chové zde usmrceni jakoZto muéedlnici do ne- 
beského raje odesli. S toho mista, v nynéjsi 
podobé ovsem teprv za dob Bramanteovych 
zbudovaného, svrzen{ jsou totiz mnichové dolt 
od Saraceni roku 884, kdyz tito klastera se 
zmocnili. A réjem pozemskym jest ta pre- 
utéSen4 krajina, po které oko odtud se roz- 
hiizi. — Poutnik spatituje cely dlouhy retéz 
pohori volskerského, vrehy u Gaéty a téz 
maly kus modye z4iiciho more, pod tim v da- 
leké pozehnané roviné Lirisem svlazované 
mnozstvi mist slavného jména: Aquino v kra- 
jiné hernikerské, rodné mésto Juvenala a sv. 
Tom4se, Pontecorvo, druhdy Bernadottovi za 
knizectvi udélené, Rocca d@’ Evandro, pripo- 
minajici na staro-fimskou povést, Ceprano, S. 
Andrea a trosky starého kléstera Piumarole, 
od svat. Scholastiky zaloZeného a obyvaného, 
ktery jen dvakrate do roka opoustéla, aby se 
s bratrem setkala. Na misté, kde se to std- 
valo, stoji mal& ji zasvécend kaple. 

Za téhoz téastenstvi a mozno-li s vétsi 
oslavou konéna pak druh4 slavnost o sv4teich 
Svatodusnich, na které pozv4ni jsou opatové 
benediktinského a zpfiznénych fddi z celého 
svéta, aby opatovi na Monte-Cassino blaho- 
prali a radili se o zdleZitostech fadu. 

Byla-li v pfedchazejicim li¢éena slavnost 
vice nérodni, budiz pti této druhé slaynosti 
obsirnéji vylitena strénka liturgické. 

V sobotu odpoledne bylo slavné uvitdni 
papezZského legita kardindla Pitra 0. S. B. 
Byl od svatého Otce co z4stupce jeho vyslén 
ku slavnosti, aby pfedsedal a obnovenou sva- 
tyni zakladatele f¢4adu posvétil. Arciopat Sel 
mu vstiic az do 8, Germano a doprovazel jej 
vzhiru; na konci sesty si vSak pospfsil, aby 
pontifikdlni odév obléci a kardindéla u vchoda 
kl4stera vedle ritu pontifikdlniho uvitati mohl, 
Odév J. Emminence skladal se z Cappa magna 
a kapuce, nad tim ¢Cerveny klobouk kardi- 
nilsky. Arciopata obklopovali v8ichui  cizi 
opatové a mnisi, pak mnisi klastera a cho- 
vanci seminéte na Monte-Cassino. Arciopat 
uvital pfichozfho vzletnou fetf latinskou a 
vedl jej za zvuki ,Eece sacerdos magnus“ do 


basiliky, kde nviténi zndmym krésnym zpt- 
sobem Cirkve se skonéilo, nacez celé shro- 
m4zdéni doprovodilo J. Em. kardindla do jeho 
komnat. 

Z cirkevnich hodnosté¥i bylo pritomno : 
A arcibiskupové, 3 biskupové, 38 opati se 
60 mnichy, mezi nimiz 5 opati trapisti, 3 
opatové cisterciatsti v rouchu bilém, 2 Silve- 
striané vousati v rouchu tmavomodrém a Oli- 
vetané v odévu bilém. Bylit ndsledujici: Em. 
Domin. Pitra 0. S. B. Card.; Dusmet O. S. B., 
Archiep. Catan.; Celesia O. S. B., Archiepis. 
Panormit.; Langénieux, Archiep. Rhemensis; 
Sanfelice O. S. B., Archiep. Neap.; Clifford, 
Episc, Cliftoniensis, Anglia; Reynold, Episc. 
Adelaidens. Australia; Seidenbusch O. 5S. B., 
Ep. Haliens. i. p. vic. ap. v Minnesota; Lancia 
O.S. B., Ep. Philadelphiensis i. p. Suffrag. z 
Palermo; Schiaffino 0. S. B. Ep. Nyss. i. p. 
opat generdlni Oliveténi; Gialdini, Ep. Dio- 
clensis i. p. Coadj. Ep. Politiani, Etruria. — 
Opatové: Nicol d’Orgemont, arciopat z M.-Cas. ; 
Cesare, opat z Mon.-Vergine; Zelli, opat z S. 
Paul v Rimé; Morcaldi, opat z Cava; Cornelj, 
gen. opat Sylvestriani; Testa, gen. opat Congr. 
v Subiaco; Orsini, gen. opat Vallisumbrosand ; 
Bonifaz Wimmer, opat ze Sc. Vincent, Penn- 
sylv., praes. amer. congr. cassinské; Maurus 
Wolter, Abbs. S. Mart. de Beuron et B. M. V. 
de Monteserrato-Emaus; Wuyts, gen. vrehni 
trapisti; Mutzl, opat ze Scheieru, praes. bavor. 
kongreg ; Cataldy, Pontificiis Cerem. Prae- 
fectus; — Opatové: Frisari, Pescetelli, Tosti, 
Anderson, Williger; opat z Engelbergu ve 
Svycarich; Dominicus Hoenigl, opat z Sei- 
tenstettenu, Zenetti od sv. Boniface z Mni- 
chova; Gusenbauer, opat z Gittweigu; opat 
Silvestriani Leo Cingolani z Ceylonu; Edel- 
brock, opat ze S. Ludwig na jezefe, Minnesota ; 
Kénigsberger, opat z Michelbeuren, Solnohrad ; 
Wolf, opat z 8. Benedict z Atschison, Kansas; 
Romuald Horner, opat ed S. Petra, Solnohrad ; 
Placidus Wolter, opatzS, Benedict v Mared- 
sous, Belgie; Sweeney, gen. prok. angl. kong; 
Duha, gen. prok. Mechitaristi. — Zdstupcové 
% Rakouska a Némecka: Kremsmiinster, Muri- 
Gries, S. Martin v Uhiich, Broumov, Rajhrad, 
Mariaberg, Altenburg, Hinsideln, Metty. 

Rakousko, Némecko, Francouzsko, Anglie, 
Skotsko, Spanély, Portugaly, Piedni Indie 
(Ceylon), Australie a Amerika mély zde své 
zistupce. Ostatek dne vénovali hosté zhié- 
dnuti arciklastera, jeho pamatnosti a véze, 
v niz zakladatel Zil a teholi sepsal. . 

Na Bozi hod poéalo dasné z rana o 3¢ h. 
Slavné officium Matut. a Laudes, které trvalo 
aZ pres 6, hodinu. Bylo spravedlivo, aby £4d, 
Ktery za hlavni ukol svaj chv4lu Bozi uznava, 
o tak veliké slavnosti povinnosti své s nej- 


vétsi oslavou, nidherou a krésou zadostuéinil, 
Proto cirkevni officia za téchto dni nejvice a 
nejlepsiho Gasu vyzZadovala, Zbytku uizilo se 
k Getnym poradim opati v zdlezitostech ¢4du. 

O 9. hodiné slouzZil kardin4l mii ponti- 
fikélni; assistujicim jdhnem byl opat z Ma- 
redsous v Belgii, bratr opata emausského, a 
opat z Atchison v Americe; presbyter assist. 
jeden opat ze Spanél, diac. a subdiac. prior 
novéztizeného kl4stera ve Skotsku a prior z 
Portugal. Svaté obrady fizeny jsou dvéma ce- 
remonari, které papezZ zejmena ku slavnosti 
vyslal. Po obou stranéch hlavniho oltdie pod 
kapli basiliky stojicfho ztizeny jsou 2 tribuny 
po dvou fadéch, pro biskupy a opaty, kteri 
v rouchu pontifikalnim vykonu assistovali, Za 
nimi bylo misto pro priory. Zpival se pouze 
choral a to od mnichi opatstvi s Z4ky semi- 
néfe. Varhany znély v4znéji, neZ ve Vlasich 
obyéejem byva, v duchu piisné cirkevnim ; hr4l 
munich beuronsky. Po evangelium kézal opat 
klastera sv. Pavla v Rimé od hlavniho olta¥e, 
sedé na faldistorium. Uéastenstvi lidu bylo 
neslychané a s podivepim vidéli ciz{ hosté 
mnohé dojemné tahy vlasské zboZnosti. Vétsiné 
jens nejvétsim sebezapfenim bylo mozno zi- 
stati na temenu vrchu dnem a nocf. Chudy 
klaster Ginil co mohl. — Oteviel své chodby 
krizové a druhé jindy klausurou uzaviené 
misnosti, aby poutnikim mohl poskytnouti 
noclehu, O polednach varila se v obrovskych 
kotlich rejze; k nasycenf vsak tolika set bylo 
by byvalo treba diivéjsich prosttedki klastera 
pred nékolika lety Piemontésy oloupeného. 
Ku konci zpivané m§e valil se nesmirny proud 
lidu ven ze vrat chr4movych na oba dvory a 
do arkiéd kolembéZicich. Po skonéené mési sv. 
objevil se knize cirkevni na vysoké loggii 
pred basilikou, aby udélil papezské pozehnani. 
U nohou mnoZstvi klecici, za tim jizni kra- 
jina vlassk4 okouzlujici krasy, nejvyse kardin4l 
obklopen véncem cirkevnich hodnostért v bo- 
hatém orndté, v pozadi ¢estn4 assistence. — 
S$ trinu tam pfipraveného silnym, zvu¢nym 
hissem Zehnal kardindl z4stupim. 

Cela slaynost vyzadovala mnoho ¢asu, 
Okolo 2. hod. dostali se uéastnici k obédu. 
© 4. hodiné mél kardinél slavné nespory. 
O 5. hod. zpivalo se Completorium. V ¢ase 
prézdném radili se shrom4zdéni opatové o 
adresse na sv. Otce, ktery telegraficky vzka- 
zal jim své poZehndni. Sepsdni svéreno bylo 
opatu Emausskému a druhého dne se pod- 
pisovala. 

V pondélé Svatodusni slouzil mai sv. a 
nespory arcibiskup z Palermo za assistence 
kardinéla. Po evangelium vstoupil k oltari 
biskup Nissensky, mnich olivetansky a driel 
ohnivou, tchvatnow feé ku shromézdéni o 


79 


z4sad4ch a potfebich svatého radu v dobé 
pritomné. 

Zvlastni zminky zasluhuje zpivand mée, 
kterou mnisi basiliansti z Grotta Ferrata rAno 
0 7. hodiné slouzili. Jest to hluboce zbozny 
skutek pripominajici na nejkrasnéjsi doby, jez 
ctihodny arcikléster zazil. Bylo to za éasu 
cisate Ottona III, co Monte - Cassino se 
silon novou potéalo povstavati ze ziricenin, 
kdyz svat. opat Nilus, ktery se svym svatym 
pfitelem Bartoloméjem, oba Rekové pYistého- 
vavSi se, spravoval velky poéet Z&ki podle 
fehole sv. Basilia a na sy. hora s 60 mnichy 
vstoupil, aby arciopata zbratreného fddu na- 
vstivil, Slavili officium a sv. tajemstvi vedle 
svého fddu a byli pritomni latinské boho- 
sluzbé. Potom prisedoul Basil k benediktinim 
k spoleéné rozmluvé a pod veter navratil se 
S privodci nazpét do svého klastera. 

Reckd zpivané mge sv. mniché basilidn- 
skych byla divadlem velezajimavym. Celebrant 
byl odén sirokou, fasnatou kasuli modré barvy 
se zlatymi hvézdami; jemné modelovany, bledy 
obli¢ej ¢ernym vousem zarostly ; k tomu usle- 
chtily pohyb rozmanitych obfadi. Jdhen a 
podjihen méli dlouhé taléry ze stribrného 
brokatu; stola visela svrchu od levého ramena 
az na zem; konec polozili po ¢téni do knihy, 
aby ji mohli nahore celebrantovi rychle zase 
otev¥enou k polibeni dati. Také oba thurife- 
rari a oba ceriferari byli odéni dlouhymi, fasna- 
tymi tunikami. Jak zn4mo nejsou Orientalové 
na barvu Z4dnym liturgickym predpisem va- 
zini; paramenty jejich maji tedy razné, zivé 
barvy, cozZ pri rozmanitosti obf¥adi divadlo 
zajimavé poskytuje. Sbor tvori opat s néko- 
lika mnichy podporovan dvéma hochy. Napévy 
jsou orientdlni a proto occidentdlu ne tak 
rychle p¥istupné; mnoh& Kyrie zdala se byti 
podobna ba stejni s Kyrie, jako se pfi nasi 
msi sv. v dny feridlni zpivé. Zpévy ostatné 
maji stary antifondrni zptisob, vedle neéhoz 
Cantor predzpévuje a chor svou antifonu do- 
pliuje. Népadnymi zejména byly rizné akce 
podjdhna a jéhna, z nichZ poslednimu zylast 
mnoho jest zpivati. Krasné ,Ita missa est* 
ptipomin4 bohatym napévem na druhdy du- 
lezity pomér jahna ku knézi a lidu. 

Po pontifikdlnich neSporéch ndsledovalo 
zapecetémi svat. ostatki, které pfistiho dne 


‘mély ulozeny byti do oltari svatyné ve vezi; 


pexetili kardindl aarcibiskupové, kaédy ostatky 
pro oltat, ktery mél svétiti a vyhotovovali 
k nim listiny. Kolem 8. hodiny skoncilo se 
jednduf. Nasledovalo Completorium a pak 
dopéino si véru potiebného oddechu. 

V utery z rina o 7$ bh. potalo svéceni 
yeze za kostel kardindlem za assistence vsech 
prelata. Velkolepy zejména byl privod ze 


ae Ri ee 


svatyné vzhiru skrze dvory ku kostelu ku 
prenaSeni sv. ostatki a pak process{ s nimi 
do nového kostela. Kdo jednou v pontifikalu 
éetl vzneSeny ten tkon, tomu jiz z paméti 
nikdy nezmizi bohatstvi velkych mySlének, 
jakych tam Cirkev ulozila. Po vysvéceni ko- 
stela ndsledovalo svéceni sedmi oltaéri v roz- 
liénych mistnostech vystavénych. Kardinél 
svétil oltét hlavni, arcibiskupové z Catania, 
Palermo, Neapole, svéticf biskup z Neapole 
a Nissy, jakoZ i arciopat svétili ostatni ol- 
tafe. Pro pokrodilost ¢asu muselo upustiti 
se od zamyslené pontifikilni mSe u hlavniho 
olté¥e. Za to slouzilo 7 opati u vSech oltara 
tiché mse svaté, opat Emaussky u hlavniho 
oltdte. Koneéné oteviely se prostory lidu 
éekajicimu, ktery skute¢nym dtokem sem se 
vyhrnul. 2 

O 3. hodiné modleny jsou Vesperae a 
Comp]. ve svatyni, kter4 zvl4stnim zpisobem 
umélecké ozdoby tak mocné k modlitbé vzbu- 
zuje. Mimoliturgickou pobodZnosti k svatému 
Benediktu skonéil se den; byla oslavena ve- 
likym processim, v némZ nesena jest velkd re- 
likvie sy. otce feholniho arciklastera nediyno 
tepry darované. 

Ve sttedu mél arcibiskup neapolsky za 
zemrelé Gleny fddu slavné Requiem, naéez 
hosté poznenéhla s klasterem se louéili, aby 
v mélo dnech v Rimé opétné se shledali; 
nebot sv. Otece chtél vsem opattiim spoletné 
slySeni udéliti. Stésti toho dostalo se jim 
v sobotu tyhodne SvatoduSniho. 


* 
* * 


Takové bylo jubileum svétového ¥Adu. 
Cely katolicky svét s benediktiny se radoval 


a slavil s nimi svétovou slavnost. Vypravo- 
vatel rovnéz. A proto %e jesté nebylo mozno 


slaviti je v arciopatstvi na Monte- Cassino, 
slavil je se zboZnymi mnichy v Emausich. 
Na hlavni slavnost z rana si tam doSel a v 
pozdni veéer se vracel. Slavil duchovni hody 
3 rodinou milovanou. Vyk4zali mu stallum 
ve sttedu svém. Byla to slavnost velkolepa. 
a dojemn4, Mie pontifikdlni, kterou slouzih 
nejdp, opat strahovsky, oslavena byla choré- 
lem, tim zboznym chordlem benediktinskym. 
Podobné byly i ostatni hodinky, Naval lidw 
byl ohromny a zboznost jeho piikladnd a do- 
jemna& Hlavni oltdt a chor mnigsky byl illu-— 
minoyan sterymi svicemi. Po odpolednim nad- 
Seném kdz4ni otce prevora a po kompletaéfi 
byl prévod s nejsvétéjsi sv4tosti z kostela. 
kifzovou chodbou klésterni rovnéz slavnostné 
osvétlenou za zpévu Jitanii loretanskych. Dva 
mnichové predzpévovali invokace, mnichové 
ostatni a lid veskeren odpovidali: ,Ora pro 
nobis!“ Znélo to tisicerymi tisty po chodbich 
klasternich; a ozvéna radostné odpovidala = 
,Ora pro nobis!“ 

Bylo po slaynosti. Nejsvétéjsi svatost ulo- 
Zila se do svatostinku. Mnichové odesli od 
oltéte. Ale lidu se z kostela nechtélo. I spu- 
stil ty své pisné Maridnské, aZ kleuuti kostela. 
se otrasalo. Mnich varhanik mile doprovazel 
to holdovani nebes Kralovné. 

V ten den vyslo na jevo, ze mnich, pri 
jehozZ professu v Beuronu vypravovatel pred 
lety prikrov drzel, kdyZ v Beuronu uméel, 
aby v Emausich oZivnul, jest cantorem a evi- 
citelem zpévu. Odtud to duchovni pribuzen- 
stvi. Nazyva& se otcem Ambrozem a jest tedy 
prirozenym spojencem sv. Cyrilla. 

Material popisu liturgického 0 SvatoduSnf 
slavnosti na Monte-Cassino Gerpdn je z listi 
nejdistojnéjsiho opata emausského. 

Vydarila se slavynost na Monte- Cassino 
i v Kmausich. 


Vytah 2 vyroéni zpravy 
Jednoty pro dostavéni hlavniho chramu svatého Vita 
na hradé Prazském 
za Gas od 1.ledna do 31. prosince 1879. (Dokoné.) 


V kapli svat. Sigmunda dbyla hrabéet 
Cerninské krypta otevfena a prozkoumdna, 
Nalezena tam rakev kovov4 z cinu, pi{kra- 
sami a postavami bohaté ozdobené, mimo to 
druhé rakey z médi a nékteré zbytky rakvi 
dfevénych. V rakvi cfnové nalezly se kosti 
z nékolika mrtvol, kteréZ vesmés byly balsa- 
moviny. V sousedni krypté Vratislavské na- 
lezeny rakve kovové; v kapli rodu Viesovich 


z V¥esovce dvé rakve, z nichz jedna c{nova. 
druha z tvrdého diivi, nalezeny v nich dvé 
mrtvoly a sice muzsk4 a Zensk4 i se Satstvem 
dosti dobfe zachovalé. Krypty péeloZeny jsou 
do osy postranniho vchodu a novymi deskami 
mramorovymi prikryty; do téchto desk budouw 
vryta jména onéch rodi, jimzZ ndleZejf; staré 
pak desky hrobové budou po levé strané 
kaple pod oknem do zdi zasazeny, — Pri: 


aie ED = 


proskouméni zminénych hrobek objevilo se, 
ze zed spojovaci uprostted kaple svat. Sig- 
mundské a sice smérem ku hlavni zdi jakoz 
i smérem k pilffim lodi pobotné byla roz- 
pukéna; z té pritiny se zdivo odkrylo a ce- 
mentovou maltou vyplnilo. 

JeSto prosttedni oblouk jigniho prucelt 
se m4 ted oteviiti, vyklizena jest kaple nej- 
svét. Trojice a také slavny obraz mosaikovy 
r. 1370 k rozkazu cisate Karla IV. zhoto- 
veny byl dikladné prohlédnut, aby se posou- 
dilo, zda% moZno jej zachovati. Pri té pYile- 
zitosti bylo zkouSskami podniknutymi obrou- 
Senim nejspodnéjsi édsti tého% obrazu zjisténo, 
Ze oslepnuti mosaiky nepoch4zi od ndtéru 
fermezového, jak se diive za to mélo, nybrz 
Ze oxydaci skloviny vzniklo. Nejvice utrpéla 
sklovina bilé, méné éerven4, barvy zelené zi- 
staly uplné nedotknuté. Anat oxydace nesah4 
hloubéji neZ asi v mohutnosti jednoho archu 
papirového, mohlo by se arci ubrousen{ zvé- 
tralych ¢4sti poklddati za nejvhodnéjsi pro- 
sttedek k obnoveni téhoz obrazu; av8ak shle- 
dalo se také, ze plocha mosaikov4é na éet- 
nych mistech ode zdi odpryskala a z té pfi- 
Giny jizZ r. 1836, kdyz k rozkazu nejvyS8iho 
purkrabi pana hrabéte Chotka stal se pokus 
obnovy tohoto obrazu, opryskané ¢4sti pomoci 
hrebi s velkymi plochymi hlavicemi upevnény 
byti musely. Ze vSeho vysvité, Ze nebude 
mozno, tuto na 500 let starou prdci mosai- 
kovou na delSi dobu v nynéjsim stavu udrZeti. 

editelstvo dalo p. fotografem Jindtichem 
Eckertem zhotoviti fotografii téhoz obrazu a 
ustanovilo se na tom, pozddati odborné znal- 
ce praci mosaikovych za dobrozdéni. Pii- 
lezitost uslySeti takovyto tisudek naskytla se 
loiského roku, kdyz prdvé feditel mosaikové 
tovérny Compagnia Venezia Murano Prahou 
cestoval; prohlédnuy obraz na chraémé svato- 
Vitském vyslovil se v ten rozum, Ze obraz 
ten ¢i vlastné pamdtku jeho lze pouze tim 
spisobem zachovati, kdyz by cely obraz byl 
znovu zhotoven; vylohy za takovou prdci p4- 
¢il tyZ znaiec na 40.000 fr. Budiz dovoleno 
za pricinou souvislosti zde také hned uvésti 
dobrozdéni, které podal feditel mosaikové 
dilny p. Alberta Neuhausra v Innomosti, pan 
Luigi Solerti v dubnu 1880 0 témz obraze. 
Tyz zjistil, %e obraz byl nékolikraéte opravo- 
vin a Ze z prdce pivodni zbyla jen ta ¢Astka, 
jejizto stucco z&leZi pouze z vapna a cihlové 
moutky; kdeZto ¢4stky pozdéji obnovené byly 
jenom vdpnem a hrubym piskem aneb jen 
skrovnou ¢déstkou prachu mramorového upe- 
vinovény, za kterouzto pricinou se mosaiky 
zase ode zdi odlouply a nyni se velice viklaji. 
I tento znalec za to m4, Ze pasty osleply ob- 


édst jejich tvoff; mimo to k oslepnuti pom4- 
hala ita okolnost, Ze v pastdéch onéch drasla 
se nenalezalo v patri¢ném poméru ke kyslié- 
nikim kovovym. 

S tim se tiplné shoduje tikaz, Ze takové 
pasty, jichZ barvy k sytému zbarvenf mnoho 
kovovych kysliéniki potirebuji, Z4dného roz- 
kladu neutrpély, kdeZto bilé a éervené ka- 
ménky, v nichz jen malo kysli¢nikiy obsa- 
Zeno, pak zlaté pasty, kteréz pouze pokryté 
jsou bilym sklem, téméi bez vyjimky zkdze 
podlehly. 

Pozéru by zaéhubny ten t¢inek jen v tom 
pripadé pripsati se mohl, kdyby Z4r nékolik 
dni byl potrval, coz predpokladati nelze. Ne- 
bot jen tenkrate, kdyz sklo byt scela dobre 
slozené po nékolik dnf vydéno jest Zéru velmi 
zacnému, utvori se od vnéjska mdlé kira, 
kterA se vidy d&le a do vniti rozSiruje a po- 
znenéhla cely kus skla proméhuje zpisobem, 
jejZ luéeb. remeurickym porcelénem nazyvajf. 

Kiru tuto prostredky lu¢éebnymi odstra- 
niti prohldsil pravé jmenovany znalec za véc 
nemoznou; v cesté mechanické bylo by mozné 
obrougeni jednotlivych kaménkt, nikoli véak 
celého obrazu mosaikového. Tudiz i tento 
odborny znalec chov& pfesvédéeni, Ze m4-li 
pamatka tohoto pro déjiny uméni na vsechen 
zpusob vzdeného dila uméleckého se zacho- 
vati, cely obraz by Gplné znovu musel byti 
zhotoven. Vylohy na ten tiéel potfebné padi 
firma Neuhausrovsk4 asi na 12.000 zl. r. m. 
Odborny znalec spolu uéinil ndvrh, jakych 
prostiedki by sluselo uZiti na ten uéel, aby 
se zjednalo vérné vyobrazeni tohoto dila, by 
se pak mosaika co mozn4 nejvérnéji dle sta- 
rého r4zu syého obnoviti mohla. 

Jelikoz obraz mosaikovy tuze pevné ve 
zdi nevézi a jest se obdvati, Ze jesté dalsi 
édstky jeho vypadnou, navrhuje odborny zna- 
lec, aby cely obraz byl sundén a ty ¢dsti, 
kter6é jsou dosud lépe zachovalé, aby do 
pevnych dievénych neb kovovych ramet byly 
zasazeny, by sé tim spisobem alespon nékolik 
vétsich zlomkfii mosaiky zachovalo, coz by se 
dle pravidel zkuSenosti osvédéenych provedlo. 
Budet tedy péci feditelstva, aby v té pricing 
co nejdfive rozhodnuti své uéinilo. 

Nasledujici zprivu o nalezeni ostatki sv. 
Vojtécha ,Method* jiz diéive obsirné pfinesl. 

V r. 1879 vénovany jsou jednoté nasle- 
dujici znacnéjai dary a odkazy: J. Jasnost 
knize Jan Adolf ze Schwarzenbergi daroval 
300 zl., pan hrabé Frantisek z Thunt-Hohen- 
steini 200 zl,, p. J. Zeman, statkér v Sla- 
panicich na Moravé 50 zl., pi. Johanna Mo- 
raycova v den tmrti manzela jejfho 100 al. 

Odkazy jednoté zanechali p. F. Fragner, 


zvlasté za pricinon zvétrani skla, které hlayni } v Plzni 50 zlat., pan Jan Janéura, faréf na 


== $2 —= 


odpotinku v Hoficfch 1000 zl, pan{ Marie 
Schmidovéa v Praze 100 zl.; z éleniv jednoty 
zanechali odkazy pan Ferd. Urban, majitel 
domu v Praze 200 zl., pan Karel Rizitka, 
arcidékan v Plzni 500 zl., p. Michal Zeyer, 
mistr tesafsky v Praze 50 zl., pani Johanna 
svob, pani Vrazdové z Kunwaldu 100 zlat., 
pan Jan Koterz, kupec v Praze 1000 zlat., 
pani Alzbéta Skdélov4é v Praze 100 zl. a pan 
Josef Natali v Praze 50 zl. V loiském roce 
byl také vyplacen jednoté sv. Vitské odkaz 
po zesnulém p. probostu svat.-Vitském dr. M. 
Tomkovi v obnosu 5000 zl. is troky od 11. éer- 
vence 1871 v obnosu 1825 zl. 69 kr. 


JelikoZ nyn{ jednota se zyvySenou pilf 
ve stavbé pokraéovati zamysli, bude to zajisté 
pp. jednatelim vitanou pfilezitosti, aby s ob- 
vyklym zépalem poznoyu se dila horlivé cho- 
pili, by ony mezery, jeZ neuprosn4 smrt kazdo- 
roéné mezi élenstvem pisobi, opét byly vy- 
plnény ; pp. jeduatelé budtez pri tom povzbu- 
zovéni ptiznivym vysledkem, jakymZ C¢innost 
jejich aZ dosavad byla korunovdna, jelikoz jf 
z vétSiho dilu za zdar vzneSeného tkolu je- 
dnoty sv. Vitské dékovati slusf. ; 

Uhbrn piijmi 148.629 zl. 90 kr. Uhrn 
vydaji 28648 zlat. 334 kr. Zbyv4 koncem 
r. 1879 119981 zl. 564 kr. 


Domaci zpravy. 


Pozemek kostela Smichovského. Poze- 
mek, na némz bude chram postaven, ma v déjinach 
veliky vyznam. Pied Gasy nalezala se na misté, 
kde se nachdzf nyni Portheimova zahrada, pra- 
staré Maridnsk& zahrada (hortus mariensis) pri 
klastete karthusidnském, Kléster karthusidnsky 
byl zalozen r. 1341 krélem Janem Lucemburskym, 
a sice byl to svého casu jediny klaéster toho ftddu 
v Gechdch, za to viak bohaty. Zahrada na &mi- 
chové pii klastefe nazyvala se Maridnské. Kolem 
ni nedaleko nynéjsi ulice Karthusidnské vedla 
cesta do Karlova Tyna. V boufich husitskych do- 
znali ctihodn{ mnichové karthusidnsti velikych pro- 
ndsledovani. Surovy lid, rozniceny néboZenskymi 
hadkami a spory, uéinil den po smrti krdle V4- 
clava [V. na hradé v Kundraticfch (16. srpna 1419) 
zbourenf a ve své fanatické zbésilosti vrhl se téz 
na kléster, jejZ spustosil, vypélil a pozdéji srovnal 
se zemf, Ctihodni mnichové byli pochyténi a za 
divokého jdséni a zpévu vedeni na staroméstské 
namésti. Privod bral se byvalou karthusidnskou 
branou (nyn{ oujezdskou) pres Malou stranu a za- 
stavil se teprv u Karlova mostu, jez byl zavien. 
Chatra bouricf a povykujici byla tak rozvzteklena, 
Ze hodlala syrhnouti vSechny mnichy s mostu do 
Vitavy. Koneén§ véak podafilo se jednotliveim 
rozvazlivéjsim je upokojiti. Mnichové byli dove- 
deni na staroméstské ndmésti a pozdéji odvezeni 
pres Kolin do klastera sedleckého., Zahrada, kdez 
vystaven bude nyni chrim snichovsky, jest tedy 


a 


mfstem, kde vanik svij vzaly bourlivé vélky hu- 
sitské. VYehdejsf tamni chram P., zasvéceny Marii 
Panné, byl jeden z nejkrdsnéjsich chrémti goti- 
ckych oné doby, stal se v8ak téZ obéti tehdejsich 
vse nicicich valek, Pozemkéi klasternich zmocnili 
se jinf muzové a obdréeli je od krdéle Sigmunda 
za pujéky penéz, jichZ nemél nikdy dost, v za- 
stavu. Pribéhem doby stal se majetnikem jisté 
éAsti statki téch rytif Jan Smihovsky, bezpochyby 
pivodce osady, jez po ném byla nazvéna Smi- 
chovem. Pozemky bezprostiedné priléhajici k by- 
valé budové klaésterni rozkoupily jednotlivé bo- 
hatSi rodiny prazské. Po yalce 30leté, a sice dva 
roky po miru westfalském, skoupily nékteré ro- 
diny Slechtické od potomkti P. Michny z Vacinova 
nejvétSi cast pozemk& téch, jez toho éasu z urod- 
nych zahrad, vinic a roli se proménily v pusta 
pastvisté a vystavély si tam paldce. Tak na pi. 
byly tam palace hrabéte Slavaty z Chlumu a Ko- 
Sumberku, hrabéte Buquoy a pdna z Jindiichova 
Hradce. Hrabé Slavata mél severni a hrabé Bu- 
quoy jizni Gast byvalé maridnské zshrady. Po- 
zdéji byly ¢asti ty zase mezi dva majitele rozdé- 
leny ati dali tam vystavéti tovarny na potiskovani 
kartounti. (Porges a Piibram.) Zahrada Buquoyova 
byla jesté na zacdtku toboto stoletf vénovdna ve- 
fejnému pohodli a zdbavé a nyni koneéné zakou- 
pena Cast jeji, aby se tam vystavél distojny chram 
skvétajiciho primyslného mésta Smfchova. 


Z Akademie krestanské, 


Dar. Jejf Veliéenstvi cisatovna Maria Anna darovala Akademii kfestanské 100 zlatych r. é. 


Odbor umélecky. — Zprdva za mésic éervenec. 


Adressa. Reditelstvo zaslalo adressu nejdist. 
panu opatovi Dr, J. Rotterovi k 50tiletému jnbileu 


| 


knézskému. P&n Btih ratiz zachovati ve zdravi 
na dlouhd léta! 


coe 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Hiavni goticky oltat a polychromie kostela 
v Ledéi, dle nakresfi architekta J. Mockra. Popis 
bude nasledovati. Objednal vdp. kanovnik a vikat 
Ant, Stika, dékan v Ledéi, 

Oltafni obrazy: Panny Marie Rizencové a 
Srdce Pana Jezise. Objednal veledp. Jan Micha, 
arcidékan v Pustomé?ti u Vyskova. 


Kalich jubilejni pro nejdp. opata J. Rottera. 
Vénovan a objednan od ¢Glent svat. Benedikta z4- 
roven § jubilejnim kiizem. Jest nejskvostnéjsi z 
kalicht, které za Gasu trvani svého Akademie kie- 
stanskaé az dosud dodala. Ku Zadosti distoj. pp. 
objednavateli jest vyveden slohem renaissanénim. 
Na kuppé jsou poprsf sv. Benedikta, sv. Vojtécha, 
sv. Ignace a sv. Jana Nepom. v emailu; na pod- 
nizi symboly téchZe svétci. VS8e zaramovano jest 
bohatymi ornamenty prdce tepané a zde i onde 
drahokamy posazeno, Nakresy vyvedl a prdci fidil 
architekt A. V. Barvitius. Distojp. objednavatelé 
vyjevili odboru uméleckému pisemné tplnou svou 
spokojenost. 

Kalich, ciborium, monstrance, lampu a j.: pro 
vys. ur. pi. hrabénku Zofii Wodzickou v Krakové. 

StFibrny gotieky kalich: pro vdp. Vacl. Ho- 
raka, Gestného kanovnika a dékana v Hostinném. 

Kalich s okrasami: pro vdp. Jana Jecmena, 
dékana v Budyni n. Ohfi. 

Drobné prace kovové: pozlacent kalicha : pro 
dp. Vojt. Geberta, fardte v Chotésové; — mon- 
strance: pro dp. Fab. Hocha, fardiée v Pyrovicich ; 
— patenka k nemocnym: pro vdp Fr. Havliéka, 
dékana v Nepomysli, dp. Vacl. Wachtlera, fardte 
v Podbofanech, vp. Mart. Pachla, fardte ve Vejpr- 
nicich a veledp. Aug. Klinderta, dékana ve Fried- 
landu; — naddobky na svaté oleje: jedna stribrna 
pro vdp. Aug. Klinderta, dékana ve Friedlandu; - 
jednotliva a tii nadobky na sv. oleje. pro distp, 
Mart. Pachla, fardte ve Vejproicich; — ostenso- 
rium: pro dustp Jana Millera, farafe v Dolnim 
Gruntu; — mesni konvicku: pro blp. A. V. Bar- 
vitia, architekta v Praze a tri pdry: pro Fr. Po- 
razila, kapl, v Hrozné Lhoté na Moravé; — kadi- 
telnice, kropdéek a nddobky na umyvani prstis: 
pro dp. M. Pachla, faréte ve Vejprnicich; — nd- 
dobky na umyvdni prst: pro vp. Frant. Porazila, 
kaplana v Hrozné Lhoté na Moravé; — kfizek: 
pro dp. Jana Sporera, fardfe v Neukirchenu; — 
velké Télo Pané: pro distp. Ant. Lugera, dékana 
v Nové Cerekvici. 

Paramenty. Kasule cervend s pro dp. Josefa 
Skélu, far. v Zabrdovicich; - cervend a bila ka- 
sule: pro vp Fr. Michlera, kaplana v Chrastavé; 
- éervend: pro dp. 8. Ressla, fardéte v Raspenavé ; 


23° = 


4, 


- bila: pro vys. ur. pana barona Zessnera v Do- 


_brytéanech; - fialovd: pro dp. Mich. Hornsteinera, 


fardte v Otiné; - cervend a bild: pro distp. Jana 
Miillera, fardéte v Dol. Gruntu; — vySivand Stola : 
pro bp. Tomase Feiferka v Praze a pro ctihodny 
klaster urgulinsky v Cesk. Skalici; — bursy k ne- 
mocnym, tit pro ctih. klaster ursulinsky v Cesk. 
Skalici; - jedna: pro vp. Frant. Porazila, kaplana 
v Hrozné Lhoté na Moravé; - jedna: pro veldp. 
Fr. Havlitka, dékana v Nepomysli; — korouhve ¢ 
s krizi: pro farni kostel ve Vel. Hlasivci; — dvé 
stusky zlatem vysivané ku praporu: pro blp. Dr. 
Fr, Loha¥e, advokata v Jicinéd; — gdslony ku ka- 
zatelné: pro blp. Scheiwla, akad. maliie v Praze. 


Kostelni pradlo: rocheta: pro dp. Josefa Sy- 
chrovského v Ném. Prusnici; — korporalia, puri- 
fikatoria a rochetky pro ministranty: pro veldp. 
Havli¢ka, dékana v Nepomysli. 


2. Nova objednani. 


Oltafni obrazy: Svat. Stanislava: dp. Josef 
Hiickel, fardt v Heinzendorfu; — oltayni obraz: 
dp. F. Hala, koop. v Dubicku; — obraz sv. Jana 
K7rt.: dp. Ign Wagenknecht, far. v Chotéborkdch ; 
— obraz svat. Otte: distp. Vojtéch Hauptmann, 
farat v Doupové. 

Ciborium: dp. Vojtéch Gebert, fardt v Cho- 
téSové. 

Kalich: dp. A. Réssler, fara® v Buskovicfch, 

Drobné prace kovové: t7i nadobky na svat. 
oleje, patenku k nemocnijm a nadobku k myti prsta : 
dp A. Réssler, far. v BuSkovicich; — 12 svicnu: 
dp. Vojtéch Gebert, farat v ChotéSové. 

Paramenty: Cernow kasuli s vySiv. krigem : 
vys. urozena pi. hrabénka Nostitzové v Praze; — 
bilou svateéni kasuli a plastik na ciborium: dp. 
Vojt. Gebert, farat v Chotésové; — bohaté zlatem 
a hedvabim vysivanou Stolu a bursu k nemocnym : 
vp. Aug. Placek, kaplan v Kroméyizi. 


Rozliéné: Pielitf 500 kilo téZkého zvonu v 
Libstatu, slavny patrondtni dfad v Dievnicich; — 
harmonicky zvonek; blp. Vacl Flossmaun, pekat 
v Kladrubech; — pulttk pod mesni knihu: J. M. 
nejdist. pan biskup litoméricky Dr. Ant. Frind a 
ctih. klaster ursulinsky v Ceské Skalici. 


3. Rozpotty. 


Na stfibrnow monstranci: vdp. Mat. Peter, 
dékan v SuSicich; — na zvonek u sdkristie: blip. 
A. Bittner, purkmistr v Polné; — na slavnostni 
kasuli: vp. Aug Placek, kaplan v Kroméfizi; — 
na 6 komzi a rochete&k pro ministranty a na Sest 
korporalit: sl. patronatni ufad v Hornif Polici. 


Lehner. 


Literatura. 


Nebesky lékaF Kristus Jezis v svém obraze 
zazracnem v kostele dékanském vy Chrudimi od 
5. dubna 1675 k verejnému uctén’ vystaveny, co 
zvldstni Spomocnik v tézkostech k nému se uti- 
kajicich. Za pYilezitosti 200 a 167leté pamatky 
moru 1. P. 1680 pak 1713 vseobecné zurivsiho vé- 
nuje tuto knizku na z4kladé historickych prament 
spracovanou vSem véricim Jan Svoboda, dékan 
kolinsky, rodak chrudimsky 1. P. 1880. V Koliné 
n, L. Knihtiskirna Pak a Nedvidek. Nakladem 
viastnim. 


Titul tento nese objemnd& kniha v bohaté 
ioravé, kteréz pravé vydana byla. Jest to zpra- 


Z 


| cované, novymi doklady a pamitkami historickymi 
| dopInéné a éetnymi illustracemi ozdobené nové 


vydanf spisu, kteryz pod tim’ titulem lL P. 1735 


| vy Hradci Kralové vy$el u Vaclava Tybela. Knizka 


tato sepsdna jest od vysoce uceného pana Vacl. 
Balt. Petrzilky, filosofie a mediciny doktora, ro- 
déka chrudimského. Bylat arvibiskupskou konsi- 
stori prazskou dne 7. Gervny 1735 schvdlena a se 
schvdlenfm konsistofe vyd4na po druhé 1. P. 1764, 


avsak v prekladu némeckém. O II. toto vydani 
staral se tehdejs{ magistrét chrudimsky, v jehozZ 
éele stal primator Karel Choczensky, Od doby, 
kdy ,Nebesky lékai“ v jazyku Geském vydan, jiz 
tedy uplynulo 145 let. Nové nynéjsi vydani ob- 
zvlasté skvostné a ndkladné jest skutek zbozZnosti 
a Gin velezdsluzny vdp. dékana kolinského Jos. 
Svobody, rodéka chrudimského. Sebrana tu po- 
znovu vsecka tradice a vsecky historické pamatky 
0 pavodu a osudech obrazu sv Salvatora v Chru- 
dimi. — Dale pripojeny jsou ndsledujici ¢lanky: 
Pamatky historické, jez kralovsky Kolin r. 1878 
tak okazale dne 23., 24., 25. a 26. srpna oslavoval. 
— Dékanové kral mésta Kolina od r. 1360—1880 
a nahodilé pri tom udalosti. — Znamenité histo- 
rické uddlosti Chrudimi se tykajici, jimz r. 1880 
zvlastni pozornost vénovati prislusi. — Jakym zpii- 
sobem chee kral. Kolin tyto dvoustoleté znameni- 
tosti chrudimské oslaviti, atd. Do textu vlozeno 
téchto devét pamétnich obrazi: Zazraény obraz 
svat. Salvatora, dle fotografie z r. 1873, Chrudim 
v 16. stoleti, Chrudim v 18. véku, dékansky chram 
v Chrudimi jak do r. 1880 architektem a konser- 
vatorem kraje chrudimského, p. Fr. Smoranzem, 
byl opraven a proveden, pravé podoba slavného 
dékana chrudimského Samuela Hatase, pamdatny 
stil, na kterémz r. 1648 0 sv. obraz dva Svédové 
hrali v kostky, napodobeni obrazu v chrudimské 
sakristii nade dvermi visiciho a r. 1681 od Sleti- 
nanskych darovaného, chram kolinsky a posléz 
vnitini uprava kostnice v Koliné. 


Jan Vachi, dobrodinec chudych Caslavand, 
7 1579, KsSaft a Zivotopis vypisuje Klim. Cermak, 
ucitel a letopisec mésta Caslavy. — Spisek 24 str. 
Citajici vydalo obecni zastupitelstvo krdlov. mésta 
Caslavé ku oslavé pamatky dobroéinného Jana Va- 
chova roku tfistaletého po jeho umrti. Spisovatel 
pricinil ku ksaftu jadrné psanému, z néhoz étendr 
ledacemus se piiucuje, struény zivotopis. ,,Vmy- 
slime-li se do doby, vidfme starého Vachova pfre- 
birati listy nékteré ndbozenské knihy v svétnici 
okraslené po sténdch zbranémi, z misniku leskne 
se cinové nadobi, chlouba to hospodyné, z jar- 
marky vyhléd4 slusnd knihovna*, jejiz seznam 
ksaft vypocitava. Jan Vachi byl téz horlivym a 
prikladnym literdtem, ktery mize byti vzorem 
krajanim Gdslavskym nyni Zijicim pri zfizovani 


zamyslené Jednoty Cyrillské. Jako tehddz vadé- 
lani nejvdznéjsi obéané a uéitelové spoleéné zpév 
kosteloi pilné péstovali, jest naditi se, Ze po pri- 
kladu slavném predkfiv také nynéjsi pokoleni uéinf. 
Cech poctivy se nikdy neodrodi. A slusi-li vele- 
biti Jana Peéenku, Ze roku 1843 za kaplanovani 
svého s nahrobnikem v kostele .obnovil pamatku 
Slechetného dobrodince chudych Caslavana, dluzno 
chvdliti spisovatele, Ze vyli¢enim obrazu ukézal 
priklad ndsledovanf hodny. Uéme se ctnostem od 
poctivych péedki! Jako v Cdslavé, at i v jinych 
méstech éeskych se déje. — Oslavujice pamdtku 
predkai oslavuje narod i sebe. 


»Les arts a la Cour des Papes pendant les 
XV. et XVI. siécles.“ V Parizi u E. Thorna. Dil 
Il. Dilo zaloZené na bezprostrednim studiu pra- 
meni s velikou pili pracuje bibliotekaf pafiz- 
ského ustavu ,Ecole nationele des beaux arts“ 
Eugene Mintz. Druhy dil pravé vydany jedna 
skoro vyhradné o pontifikata Pavla IL, ktery na- 
sledkem zkouméni pilného badatele objevuje se 
ve svétle zcela jiném, nez dosud byvalo. Zndémy 
jsou totiz éetné utoky, kterymi byvalo na papeze 
dotirano, jako by byl byval rozhoféenym nepfite- 
lem renaissance. Pilnd tvaha listin Mintzem pravé 
sneSenych pouéuje nds o pravém opaku veSske- 
rych téch vyéitek. Pavel II. byl horlivym péstite- 
lem krdsného uméni, jakoz i skuteéného studia. 
Spisovateli postéstilo se totiz sebrati material od 
jinych zanedbavany, zejmena z registri, jakého po- 
skytuje papezska ,Tesoreria*, odkud velice vzdcné 
poznamky o otdzce na jevo vychazeji. Snadno lze 
domysliti se, o jak zna¢éném poétu umélci tim 
zpisobem zminka se Gini, z kterych mnoz{f ponej- 
prv se jmenuji, aby jim hned v déjinach umélec- 
kych Gestné misto vyk4zano bylo Nejvys dilezitym 
dokumentem jest inventér musea starozitnického 
Pavlem II. zalozeného; zahrnuje vétsi polovici dilu 
pravé vydaného a vyte¢éné objasiuje se historic- 
kym wtvodem vypisujicim souvéké sbirky téhoz 
druhu. Velkou Cast materidlu nasel spisovatel 
v timském archivu statnim, pak ale téz v tajném 
archivu vatikanském. Ponévadz dilo za podpory 
francouzské vlady vychazi, lze doufati, ze bude téz 
Stastné dokondno, ackoli dosud prace as k polo- 
vici teprve dospéla. Pontifikat Pavla II. pada, jak 
znamo, do doby od roku 1464 do roku 1471. 


Lehner. 


— fer ser 


Mosaihka. 


Jednota sv.-Stépanska ve Vidni. Po pfikladu 
prazské jednoty sv.- Vitské zitizuje se nyni spolek 
ve Vidni, jehoz técelem ma byti vnitinf obnova 
chramu sv.-Stépanského zevné jiz restanrovaného, 
V éelo budouci jednoty postavil se kard. Kutsch- 
ker. V provolani di: ,Jelikoz k uplnému doko- 
nani obnovy chradmu P. svat.- Stépdnského, kterd 
vyZadovati bude asi 150.000 zl., neni penéz poho- 
tové, zamyslim zrfditi Jednotu, jiz za véestranné 
podpory zajisté se postésti dokonati veliké dilo 
obnovy pomniku historicky a umélecky dilezitého 
a milého v8sem RakuSanim, zejména pak obyva- 
telim mésta sidelniho. Jeho Veliéenstyi ziizen{ 
Jednoty blahosklonné vzal na védomost a povolil 


jménem svym, & V. cisafovny a korunniho prince 
Rudolfa na pét roki vyroéni prispévek 5000 zl. 
ze soukromé pokladny své. J. cis. Vys. korunni 
princ Rudolf slibil ochotné ku prosbé mé, Ze se 
ujme protektordtu jednoty, kterA v brzku do Zi- 
vota vstoupi.“ 

V galerii San Donato strzilo se prvni 3 dni 
Ghrnem 2,750.000 fr. V fadé kupcfi zastoupeni 
byli: car rusky, velkoknize Michal, krélovna wiir- 
temberska, Ameriéan Vanderbilt, baron Rotschild 
a j. Nejvétsi ceny dany jsou za mlyn od Hobbemy, 
za Ctyfi malby Rembrandtovy, za podobiznu od 
Halsa zobrazujici jeho syna, a za jubileum od 
Adriana Ostada. Lehner. 


——— eS 
»Method vychazf vidy 30, kazdého mésfce, P¥edplacenf obnd%i 2 zl, roén&, P¥edplatné pfijim4 administrace 


»Methoda« v Karlfné & 234, Jen frankované listy pfijfmaji se. 


Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 


pisy, tykajfcf se redakce, budte% zasyliny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, & 234. Reklamace za- 


sylany budteZ do expedice v knthtisk4rn& Mikul4Se a Knappa v Praze, v Karliné, Anensk4 ulice &fs. 144 


Nakladem vydavatelovym. — Tiskem Mikul4ge a Knappa v Praze, v Karliné. 


« 


24 


Wwe 


(Casoris VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 


Zarovei 
organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 


Akademie kvestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 8. V Praze, dne 30. srpna (880. _—_Rosnik VI. 


OBSAH: »Zodpovidané otézky archaeologické.« Soubor pamétnost{ chrimu P4né Roveliského, Platénického, 

Ost¥etinského, Velinského, Holického a Redického, — Sloh goticky, (Okna.) — Staré zprdvy o fardch Ce- 

skych: Protivany a Stusynt, — Domécf zpraévy:; Dékansky chrém Pdné v Chrudfmi, - Knihovna kollegialnf 

kapitoly vySehradské, - Umélecké a archaeologické p¥ednd%ky v semind¥i, — Z Akademie k¥estanské: Odbor 
umélecky. » Zprdva za mésfe srpen, — Literatura, — Mosaika, 


Zodpovidané ,otazky archaeologické“. 


soubor paméatnosti 
chrdmu Pane Rovetiskeho, Platénicktho, Ostietinskeho, Velinsktho, Holicktho, Redicktho, 


Pigse J. Nechvile, administrator fary Dasické. 


28, obruby ndpis v literéch gothickych: ,,Tato 


Farni chram sy. Katefiny v Rovni. 


Roven, vesnice 1/, hod. jizn& od Holic, 
déli se na Hornt a Dolni Rove, obé spolu 
spojené. V Horni Rovni u prostied stoji farni 
chrdm sv. Kateriny panny a muéedlnice, ze 
vsech stran stavenimi obklopeny, s presbyteri 
k vychodu obraéceny, jednolodovy, zbudovany 
ve slohu copovém. Dtivéjéi chrdm dle libri re- 
lationum zr. 1677. byl dievény, mél dva 
kalichy stiéibrné, médénou mostranci, cinovou 
kititelnici a skolu skantorem (prich4zi v se- 
znamu pod jménem Rovna sive Valtheri villa). 
Nynéjsi stavba zatala r. 1697. dle farni pa- 
matni knihy a dokonéena jest r. 1699 (dle 
népisu nad vchodem: ,Anno Domini 1699). 
Stavél jej italsky mistr Jan Conacras bytem 
v Chrudimi. Hlavni oltady sv. Kateriny po- 
¥izen byl na misté r. 1874. shofelého r. 1875. 
sbirkami osadniki, obraz jeho maloval Ky8pe- 
recky malit Umlauf, fezbafskad Gdst vzata 
z oltéte starého koupeného v chr4mu sv. Vita 
v Praze. Mimo to jsou v tomto chrdmu dva 
oltafe postranni sv. Jana Nep. a P. Marie, ale 
beze v8i zpamenitosti, jakoz i kazatelna, lavice 
a varhany. Jediné starobyl4 pam4étka v tomto 
kostele jest cénova krtitelnice, kter4 m4 kolem 


krztitedlnice gest udielana za sprawy knieze 
Wita Feyfara Letha Panie 1563*, a kolem 
studnice: ,Ecce vox de coelis dicens: tu es 
filius meus dilectus, in quo mihi complacui!* 
a pod tim: ,Tato kriztitedlnice gest udielana 
skrze Matiege Konwarze.“ Jinych pamdtek 
v tom kostele neni. 

Na hibitové zdi kamennou ohrazeném, 
na kterém jsou ndhrobky novéjsi doby, stoji 
kamenné étverhrann& zvonice s vezi bahovitou ; 
v ni visi 3 zvony, velky ptivodné z r. 1581, 
prelity 1724 v Bitovanech od zvonaté Pricquey ; 
mensi z r. 1682. a t¥eti bez let pf¥elity r. 
1839. od zvonare Paula v Hradei Krdlové. 

Blize kostela stoji farné dum r. 1834, 
postaveny beze vSech znamenitosti, let Ze chovad 
v pamdtnt knize na pergamentovém prouzku 
bullu plnomocnych odpustki v tas posvécen{ 
chrdmu Pané pro kostel Rovelisky r. 1524, 
darovanou. P¥i chrdmu tomto byl z¥izen 
roku 1864. sbor literdtsky. Na né&vs{ jest 
étvero kapli jednodachych pro slavnost Boztho 
Téla r. 1746. vystavenych, pak vice k¥{zi bez 
let, socha krasnd sv. Vaclava z r. 1879. od 
kamenika pardubického A. Staude vytesand. 
Matriky farni od r. 1630. 


Chrim Rovetsky byval stale farnim, 


— §6 — 


r. 1350. co takovy odstoupen pod jménem 
Ribna cum filiali(s Komarovem Pam. IX, 748) 
k biskupstvi Litomyslskému. V 16, stol. byli 
zde knéz{ pod oboji, v 17. pak evangelicky 
JonéS Nusellus Horicky r. 1620. s manzelkou 
Annou mél dim v Hradci Krdlové (Svenda 
Hradec VII 137). V farnim archivu Zdénickém 
nalezl jsem stary rukopis dtlezity s ndzvem: 
Prijmy far na panstvi Pardubshém zr. 1615. 
a 1654. kde o fate Rovelské toto jest psdno: 
»lu jest fara od starodavna, kterou leta 1615. 
knéz Matéj Zub Tuntulyn Libficky svécent 
arcibiskupského bytné driel, a odtud dosahoval : 
penéz 1 kopu 26 gr. 1 den. Zita i ovsa po 80 
str. 3 étvret. — Nyni pak tu nadepsanou 
faru ve svém drzeni md velebny Pater kvar- 
didn kldStera menSich bratti sv. Frantiska 
v Pardub‘cich nad Labem Antonin Rulikovsky, 
a odtud dostava: penéz 1 kopu 26 gr. 1 den. 
xita i ovsa po 77 str. 2 vtl. 2 étvr. roli 
70 str. luk 11/, jiter. Item kazdy sedlak po 
jedné zpfezi orné nebo vldtené p. fardri jed- 
nou do roka délati, zahradnici s podruhy po 
pul dni trévnou kosou sekati, aneb hrabati 
povinni jsou, p. fardi pak, jak to bylo od 
starodavna, ty nidenniky stravovati m4.“ K té- 
to fate patrily néjaky éas také fara Holice 
do r. 1636, Moravany a Ostretin do r. 1786 
a 1806. 


29. 


Filiélni chram Pa4né sv. Jilji opata 
v Platénicich. 


Platémice, ves na silnici Holicko-Mora- 
vanské 11/, hod, jiz. od Holic vzddlend, fara 
horni Rove, panstvi Pardubické. Uprostied 
vesnice stoji filialni chrdm svat. Jilji opata, 
ktery byl ve 14. stoleti farni a pod jménem 
Platinicz k biskupstvi litomyslskému odstou- 
peny. (Pam. IX. 748.) R. 1677 byl filiélnim 
do Rovné, kostel drevény s krésné malovanym 
stropem a kruchtou, kalich sttibrny 1, zvony 
tri. (Tamtéz.) V seznamu far panstvi Par- 
dubického z roku 1615 di se o tom kostelu: 
»Viceji kostel filidlni ve vsi Platénicich k té 
fate patti, a také desdtku Zddného odtud ne- 
vychazi, toliko od kazdé msi svaté i za obéd 
z dtichodi zdiduSnich 2 kopy mi8. se d&vd, co 
obyéejné trikréte do roka se stavd, a tak pfi- 
chazi 6 kop,“ — Nyni jest ten kostel klenuty, 
z kamena zbudovany v slohu copovém. Ma 
jen jediny hlavuai oltdt sv. Jilji mistrnéd ma- 
lovany, snad ze starého kostela pochdzejici. 
Jinych pamdtek tu neni. 


Ve pritéelf kostela se vchodem spojena 
jest kamenna gzvonice stverhrannd4 se st¥echou 
pyramidovitou, a v nf vist 3 zvony. Nejvétat 
7 centh 40 liber ma népis kolem koruny: 


»Leta Boziho tisiczeho eztyrsteho devadesdteho 
trzetiho ke czti a chwale Bozi a swat. Gilgi. 
(Praskl a musel byti roku 1855 propilovan.) 
Prost¥edni: ,Wessichni narodowe welebtedZ 
Hospodina, chwalteZ Pana Boha. Leta Panie 
1587. slyt gest ke czti a chwale Bozi za 
spraweu tiechto Wadclawa Wlasaka Wzarce- 
ckyho od Eliasse Swobody w Hradci n. L.“ 
Nejmendi: ,,Psalm 141. Domine ad te clamo. 
Propera ad me, percipe vocem meam, cum 
te invocavero. Anno Domini 1658.“ A doleji: 
»Letha Panie 1658, tento zwon gest slity ke 
ezti a chwale Boha wssemohoucziho a swat. 
Gottharda k zadussi Platenickému za sprawy 
urozeneho a stateczneho Ryt. Gana Hogena 
ze Stwarzpachu, Hegtmanna Pardubskeho, P. 
Gakuba Gesska, Purkrabihe, P. Gana Zchun- 
skeho, syrotcziho, Pana Anton. Rulikowského 
rzadu bratrzi mensich konwentu klasstera blah. 
Panny Marye miesta Pardubicz nad Labem 
Quardiana, toho czasu fararze Roveiskeho. 
Martinus Schretter me fecit“. 


30. 


Farnichram Pané Zvéstovani Panny 
Marie v Ostretiné. 


Ostretin (Hostétin, Oust¥etim, Ticzmans- 
dorf, Ticzmani villa v starych listech zvany), 
ves na silnici Holicko-Mytské, 1 hodinu jiho- 
vych. od Holic, byvalé panstvi Pardubice. — 
Uprost¥ed vesnice stoji farni chram Zvéstovani 
P. Marie, co takovy jiz r. 1350 k biskup- 
stvi litomySlskému pode jménem Hostétin 
odstoupeny (Pam. IX. 748.). Petr plebin 
v Ticzmansdorfu sménil faru svou s Petrem 
rektorem Spitélu svaté Anny v Hradeci Krél. 
roku 1360. (Lib. Conf. I. pars I. ed. Tingl, 
pag. 114.) V libri relationum z roku 1677: 
»Filidlni do Rovné, kostel dievény, kalich 
stribrny jeden, monstrance médénd, kititelnice 
efnova, zvony 4. Farou nazyvaji se tri cha- 
loupky. — V seznamu far na Pardubsku 
z Yr. 1615 stoji psino: ,Ves Ostretin. Tu 
jest fara od staroddvna byvala, kterou r. 1615 
prisiuhovanim knéz Matéj Zub Tuntulyn 
libticky farét Rovelisky drizel, a odtud do- 
stdval: penéz ze zidu8i pti posvéceni chrdmu 
Péné 2 kopy, Zita i ovsa po 35 str. 1 wt., 
1 étvret. Nyni pak tu ¥eéenou faru velebny 
Pan Pater Antonin Rulikovsky, fardt Rovelisky 
drzi a odtud dostava: pendz 2 kopy, Zita i 
ovsa po 28 str., 2 vért., 2 étvrce. Na pustych 
uchizi: Zita i ovsa po 6 str., 3 vért., rolf 
4O str., luk 2 jitra, lesti 6 jiter. Mimo to 
jest kazdy sedldk panu fard¥i povinen jednu 
ziprez ordni, zahradnici s podruhy pul dne 
sekat a hrabati. — Dkevény chrdmetek 
staval dle farnf pamatoi knihy tam, kde je 


nyni kif{Z; byl r. 1758 i se vst od Prusaki 
spélen. Pak zde st&évala jen mald kaplitka, 
aZ r.1781 nynéjsi chrém jednolodovy vslohu 
copovém z kamena byl vystaven, presbytéfi 
obracen k vychodu. Hlavni oltdt zdob{ obraz 
Zvéstovani Panny Marie od jezuitského malife 
Kramolina uhotoveny. Nad nim pak je chro- 
nogram: HOSPODINE MILVGe I CrITELE 


TVOGI OKRASV PRIBITKV A STANKY | 


TVEHO. Zalm 25., 8.“ Kititelnice, postrannt 
dva oltdéfe P. Marie asv. Jana, lavice i ostatni 
kostelni ndtini neskyt&é nic pamdtného. 

Na véé v priéelf kostela postavené visi 
4 zyony, vdhy 12, 8, 4 a 2 centy. Prvni tti 
maji stejny ndpis: ,Johann Georg Kiihner 
goss mich in Prag 1786.“ Druhé dva zvony 
jsou bez ndpisu a let. Kromé toho jest v die- 
véné vézZce nad presbytéii zvonek umirdéek 
50 liber vahy. 

V lese ¥/, hod. od Ostietina severovych. 
vzddleném Ize z¥iti zbytky byvalé tvrze od 
lidu Hradec Velkyj zvané, ale nyni stromy 
zarostlé. Hradisté ma podobu kruhu, jest 
zpusobem ostrohu staveno, a od ostatni vy- 
Siny hrdzi a prikopem oddéleno, Lid st¥edu 
toho mista rika vézisté. Kdo onen hrad zalozil 
a na ném sfdlel, neni zndmo. Neékteri di, ze 
to bylo sidlo rytite Velingera, ktery poblizké 
Veliny pry zaloZil, jini di, Zé hrad onen v 15. 
stoleti obyval Neptalim z Frimburka p4n na 
Holicich. 


31. 


Filidlni chrdm P4né sv. MikulaSe 
biskupa ve Velindch. 


Veliny, ves za lesem 1/, hod. jihovych. 
od Ost¥etina vzd4lend, fara Ostfetin, byvalé 
panstvi Pardubické. U prostfed vesnice stoji 
filidlni chrém sv. biskupa Mikuldse v 14. stol. 
co farn{ k biskupstvi litomyslskému odstou- 
peny pod jménem Hostétin cum filia (Pam. 
IX. 748). V libri relationum z roku 1677: 
pfilidlni do Rovné, kostel dtevény maly, obraz 
oltarni, starozitny kalich stfibrny, 1 mon- 
strance médénd, zvony 4.“ (Tamtéz.) V se- 
zgnamu far na Pardubsku z roku 1615 ¢teme 
o tomto kostele: ,Item k té6 fate (Ostfetin- 
ské) patti fialidlni kestel ve Velinach, odkudz 
y4dného desdtku od starodd4vna nepfichazi, ale 
pri kaZdé mii sv. za obéd z dichodii zAédué- 
nich 2 kopy mi. se divi, a an mé&e svat 
trikrdte do roka se kond, ptich&zi 6 kop. 
Mimo to musi sousedé ddvati 2 vért. suchych 
hub, a d¥ivi k palivu 12 sdhi-“ Pozdéji i 
s farou Ost¥etinskou privtélen k Holictim, az 
kdyZ r. 1806. lokalie pod patrondtem fondu 
nabozenského v Ostietiné byla zalozena, kostel 
ve Velindch byl k ni priddlen. Dfevény koste- 


litek nynéj&i vystaven byl dle farnf pamdtni 
kuihy r. 1752 zaova v slohu ecopovém jedno- 
lodovy, presbyteti k vychodu obrdceny. Hlavni 
oltét zdobi na pldtn’ malovany obraz sv. Mi- 
kulase od nezndmého mistra zhotoveny, tezba 
pak na oltdti tomto jest zda¥ilé. Postrannf 
oltdre sv. Anny a Panny Marie neskytaji nic 
pamatného. 

Na hrbitové kamennou zdi ohrazeném stoji 
opodal chramu zvonice d¥evénd dudkovitého 
tvaru. Na nf jsuu titi krdsné zndjfef zvony. 
Nejvétsi 14 aneb 16 centi md ndpis: ,Letha 
Panie 1588 slyt gest tento zwon ke ezti a 
chwale Bozi za sprawowanj urozeneho Pana 
Girzika Adlspacha z Damdsdorfa na Borzicich 
Gegich czisarz. Milosti Hegtmana, slowutneho 
Pana Walentina Zialuda Mistohegtmana na 
Pardubicich od Eliasse Wich.“ Prosttedni 
7 aneb 8 centti: ,Ke czti a chwale P. Bohu 
Letha Panie 1565.“ Nejmensf polednik 2 centy 
tize. Na véZi nad presbyterem visi zvonek 
sanctusni, vahy 50 lib. bez napisu. Na marnici 
na hrbitové stojici jest ndpis: ,Leta Pané 
1750. Dubius vixi, anxius vixi, morior, nescio, 
quo vado. O smrti, kterak jest hork4& pamdtka 
tvi clovéku, ktery md pokoj ve zbozi svém.“ 
(Heclesiast. 41, 1.) 

Roku 1365. 20, éervna Petr plebdn ve 
Velindch litomyslské diecése dosazen za ple- 


bdna do Javornice. (Lib. conf. I. pars. IL. edd. 


Emler pag 65) — 

Na podédétku vsi této u hospody ¢islo 1. 
nalez4 se kopecek. Lid di, Ze zde néjaky rytif 
je pohtben, jini soud{ to co pohanské pohfe- 
bisté. Opét jiné povést vypravuje, Ze rytit 
Velinger z blizkého Velkého Hradce zde tvrz 
postavil, a dle svého jména ji i osadu Ve- 
liny jmenoval. Kopetek ten byl dle starfch 
zapisek 4° vysoky 50 kroki primérny jako 
ostroh prikopem 15 krokd sirokym od byvalého 
vedlej&fho navrS{ oddélen, moédlovitou loukou 
a byvalym rybnikem obkliten. Hospoda za 
p¥ikopem byvala nejspiSe pYedhrddim nebo 
dvorcem k tvrzi patiticim. Obyvatelé fikaji 
tomu vrehu Safrdnkuv vrch. Pri stavbés 
silnice od Jeleni k Borohrddku pres ono tvrzisté 
dal zde p. hrabé Jelensky Bubna kopati, ale 
nic nebylo nalezeno. Dle uddéni starych pa- 
mttnikii byvala zde kapli¢ka a v ni bydlel 
poustevnik. 


32. 


Farni chrdm Pané v Holicich sv. 
Martina biskupa. 


Holice, mésto na Nové a Staré Holice 
se délici na silnici Mytsko-Hradecko-Pardu- 
bické, — Skola, radnice s vézi, smiSeny okresnt 
lifad, berni tifad, poSta, zpévacky a hasiésky 


ae Ce 


spolek, z4vod tia vyrdbéof lihu, tovdrna na 
obuv a p4rni mlyn, 

V Novych Holicich na vychodnim konci 
stojt farnt chrdm sv. Martina biskupa — 
co farni roku 1350 z dekandtu Mytského 
k biskupstvs LitomySlskému odstoupeny (Pal. 
déj. I. odd. 2. str. 389.) Filip knéz z Holic 
ustanoven byl r. 1372 farétem ve Vernero- 
vicich (Tingl Lib. Conf. lib. IL. pg. 83.) Pavel 
z Choené, official biskupstvi LitomySlského 
presadil roku 1391. Precha, fardte Holického 
ke kostelu sy. Petra v Hradci Kralové (Lib. 
V. conf. anni 1391 et 1392 pag. 113. edd. 
Tingl). Leopeld fardt v Holicich dosazen byl 
r. 1364. za fardte ve Chvojné (Lib. I. conf. 
pars II. pag 36, ed. Emler), Pozdéji byla fara 
Holick& spravovéna od knézi pod oboji. Du- 
kazem toho jest Zaluba na knéze Michala 
z Holic, kaplana pdna Pern&tejnského, ktery 
vsazen do vézeni proto, Ze z mista svého 
utekl, 8 manzelkou Zivého muze po Moravi 
se toulal, a o panu adiministratoru a mistru 
Martinovi omylné zpravy jinym podaval. (Bo- 
rovy, Dopisy konsistofe utraq. dil I. str. 198) 
Z fardti pod oboji zasluhuje zminky jesté Jan 
Méstecky, ktery roku 1565, postoupil literdt- 
skému choru na svétlo a knihy na vééné 
éasy 1 hon pole, by literdci zpévem Boha 
chvalili v chramu Pdné. Bratrstvo to literdcké 
mélo domek se zahrddkou, ktery r. 1624s po- 
volenim far. Fabry Teleckého J. Proch4zkovi 
spolubratru svému prodalo, za kterou summu 
mél z Asti hned dati kravu, aby pri kazdém 
bratru byla na néjem az takového ndjmu 
aby 1 kopa grost vychdzela (Farni pamatni 
kniha). V libri relationum z r. 1677. ,,Holice 
(Eklinivilla) farni, kalichy sttibrné 2, mon- 
strance pozlacend mosazné 1, kititelnice ka- 
menn4é, zvony 4, Skola s kantorem, farét pak 
Zeli, ze neni 8kol pri kostelich filidlnich, nebot 
véude mldédez éetnd zahdli.“ A v seznamu far 
na Pardubsku zr, 1615. éteme:  ,,M&stetko 
Holice. Tu jest fara od starod4vna, kterou 
v letu 1615, Knéz Jén Spickonedius Staro- 
Boleslavsky svécen{ arcibiskupského bytné 
v drzeni svém inél, a odtud se jemu v témz 
letu, jako za starodivna desdtku schazivalo: na 
penézich pri Bozim Téle 1 kopa, dita i ovsa 
po 43 str., 3 vért., 2 étvre, déivi k palivu 
10 saht. A nyni tu furu velebny a vysoce 
uceny Pan P. Antonin Rulikovsky men&ich 
bratkich konventualskych t4du sv. Frantiska 
kvardian klastera Blahoslavené Panny Marie 
v mésté Pardubicich nad Labem v driéenf 
svém m4, odkudz% pro vyzZiveni své dosahuje: 
penéz 1 kopu, Zita iovsa po 38 str., 3 vért., 
34 dtvre. Na pustych uchdzi: Zita i ovsa po 
4 str, 3 vért., 23 ¢tvre., roli 20 str, luk 
14 jiter.“ 


Chrém Holicky byval direvény, r. 1738. 
an byl chatrny zboten (pidorys se nikde ne- 
zachoval), a misto néj pyacjsi kamenny jedno- 
lodovy v slohu copovém postaven. Nema 
v nittku ZAdné zvlastn{ pamatky; hlavni oltdt 
sv. Martina biskupa, postranni sv. Jana Nep. 
a blah. P. Marie bez ceny. Kititelnice dvé, 
cinové a kamennd bez ndpisu. — Po pravé 
strané presbytere venku pfistavena jest zvonice 
z kamena s véZi pyramidovou, majici vchod 
z venti. Na ni visi 4 zvony s napisy 1.: 
,Haec campana fusa est ad laudem dei ac 
sancti Martini ad Holic. Anno Domini 
MCCCCXCIX.* 2. ,Tento zwon slyt gest ke 
czti a chwale Bohu wssemohuczimu a dobrym 
lidem na poslouchani w miestie w Hradezi 
nad Labem. — Leta Panie 1574*% 3. , Anno 
1809 goss mich Anton Franz Schneider in 
Koniggraiz.* 4, ,Gott mit dir.“ 

Skola blizko fary stojici ditive diéevénd 
ale r, 1878 z kamene zbudovand, pfripomina 
se jiz o jedné tridé r. 1493 za Neptalima 
z Frimburka. Roku 1560 udélala obee Holicka 
smlouvu s rektorem o roéni plat. Mél dosta- 
vati roéné 2 pecny chleba, aneb za néj 2 penize 
bilé. Mimo to musel jema odvddéti, kdo mél 
koné, 4 snopy obilné (dva Zita, a dva ovsa), 
ti pak ktefi koni neméli po 3 snopech (1 Zita 
a 2ovsa) kromé toho, co z milosti dari do- 
stane, a od zpivdni pri pohtbech. Za to musel 
rektor S8koly obstaravati zpévy chrdmovy, zvo- 
néni a zpév pri pohitbech. Plat od udéeni ditek 
ponechén na smlouvé rektora s jednotlivymi. 
Jiz déive dal méstan Vaclav Zdarsa 20 kop 
mis. na vychovéni déti chudych, aby z nich 
bral rektor utroky a ditky chudé zadarmo 
udil. Kapital ten trval do r. 1670, kde od 
tehdejaiho fardte Franti8ka Rehdka k zdduai 
byl ptipojen. (Farni a méstské pam. kniha.) 

Farni stavent blize &skoly stojici neskyté 
nic pam4étného. Matriky farni jsou od r. 1640. 

Na ndmésti tvoticim nepravidelny ob- 
délnik stoji v severovychodnim konci rddnice, 
jednopatrové staveni s vézi a hodinami, u lidi 
zdmek avané; je v nf umistén kromé méstské 
ufadovny také berni utad a okresni soud. — 
Na rddnici kromé starobylé peéeti zr. 1643. 
a nékterych privilegii nejsou 2z4dné pamatky. 

Za méstem k severovych. stoji na mirném 
navrsi u prostked Avbitova stromovim a kfo- 
vinami ohrazeného mali kamennd kaplicka 
Nanebevzeti P. Marie, ale bez olta¥e, nad nf 
pak véziéka se zvonetkem plechem pobitd, 
budova to z doby novéjsi, kdyZ od kostela 
sem hfbitov byl preneSen. Zde dle starych pa- 
métniki stéval pfed 350 lety od utraquisti 
vystaveny kostel Boziho Téla, jehoz jistina 
dosud v knihach zdduSnich wdii se poditd; 


| pti ném bylo r. 1779. vice nedli 140 vojéké 


nizozemskych v bitvé padlych pohtbeno, an 
Sarvaitka na kopci Redickém, Ostietinském a 
v Holicich samych vojska pruského i cisar- 
ského byla svedena. Kromé kaple hYbitovni 
jest také na silnici Moravansko-Holické mal4 
kaplicka kamenna bl. P. Marie, na nimesti 
pak pred radnici sochy sv. Jana Nepomuckého 
z Yr. 1834 a sv. KifzZe z r. 1850. 


33. 


chram svatého Vaclava 
v Redicich. 


Redice, ves pti silnici Holicko-Pardubické 
na potoku Redickém — 1 hod. severozdpadné 
od Holic vzdélena, délf se na Dolni a Horni 
Redice, jedna to s velkych _vesnic Gftajict 
239 domi. — V Hornich Redicich témét 
uprostfed stoji filidiné chrdm sv. Vaclava, 
diive farni z dekandtu Mytského roku 1350. 
k biskupstvi litomyélskému odstoupeny (Pal. 
déj. I. odd. 2. str. 389.) Jan faraét v Redicich 
zm*nil misto své s Janem plebénem v Pecce 
r, 1390. (Lib. V. conf. anni 1390 ed. Tingl. 
pag. 33.) Tento posledni Jan pleban v Redicich 
ale zase zménil misto své r. 1391. s nejme- 
novanym altaristou sv. Trojice v Lipé (Lib. V. 
conf. anni1391 et 1392 ed. Tivgl. pag. 103.) 
R. 1393 Mikuldé’ plebin zménil misto s Ma- 
téjem oltdinikem v Rychnové (Lib. V. conf. 
anni 1393. ed. Tingl. pag. 172.) — Kdy zde 
byla fara zruSena, doviddme se predné z libri 
relationum r. 1677. kde se o kostele Redi- 
ckém takto piie: ,,Redice (Hriediez Herrmanni 
villa) r. 1677 filidlni do Holic, kostel dite- 
vény, starobily dtevény, uzky kalich stfibrny, 
1 monstrance médénd, kititelnice kamenné, 
zvony 3. Dim farni r. 1556. sedlaci prodali; 
role farni od 50 let ladem lezi.“ (Pam. IX. 748.) 
ObSirnéji to pfSe zdmeck& purkrechtni kniha 
Pardubické takto (éislo VIII. Fol. 207.): 
»bychtarz a konssele prodaly faru zadussui 
s zabradau i roly, kter4z k tomu od staro- 
dawna naleZi, Waczlawowi Ssewezowi za 
summu 60 kop. Na tu summu zawdali mu 6 kop. 
Ostatku summy placeni poczne w Saudie 
r. 1566 po 2 kopdch nagednou w rok prai 
swatym Hawle 1566. 10 gr. mik, Rukogmie 
za nieg Rychtarz a konssele i czela obecz 
Rzediczka* Stalo se w Pardubiczych przed 
nedieli smrtelnou leta 1565.“ Summu tu ale 
odvedli rolnici k zdduSi. V seznamu far na 
Pardubsku zr. 1615. pravi seo kostele tomto: 
»ltem k té fate (Holické) ndlezi kostel fi- 
lidlni v Redicich, odkud sev letu 1615 fardti 
desitku ddvalo: Na penézich zddusnich 2 kopy, 
Zita i ovsa po 52 str., 3 vértele, 3 ctvrce 
kazdého. Nyni odtud pan faréf¥ holicky do- 
sahuje: Na penézich 2 kopy, zita i ovsa po 


Filidlni 


89 — 


32 str., 3 vért., 34 dtvr, kazdého, Na pustych 
uchazi: Zitaiovsa 19. str., 3 vért., 34 etvr.“ 
— Pozdéji holicky pan fardét Reinwetter za 
penize své i své babiéky Markety koupil pole 
k fate Redické pattici zpét, a aby kostel nemél 
Skodu pti placeni dani, odk4zal 100 zl. na 
platy roéni. Zérovei pak postavil staveni ho- 
spoddtské (nyn{ %. 21.), k obyvani p. fardte, 
kdykoliv do Redic na sluzby Bott prijede. 
Staveni to stélo do ned4vna, bylo dievéné, 
poztistavalo z jedné komory, svétnice, a chléva 
kravského, 

Chrém samy byval drevény, ptidorys jeho 
nikde se nezachoval. An hrozil sesutim, byl 
r. 1857. od obéan&i Redickych znovu postaven 
zkamena. Jest jednolodovy, bridlici kryty, na 
streSe pak vézka pro zvonek ke zvonéni pfi 
m&i sv. Presbyter tvori nepravidelny pétistén, 
ma okna podlouhl4é — zevnitt pak na celém 
kostele vlys oblouékovy. Lod podlouhld, sloh 
celé budovy slohovy. Hlevni oltét sy. Vaclava 
predstavuje na platné svétce toho, an kleéi 
u oltéte Mariénského, obklopen dvéma andély, 
z kterych pravy drzi v ruce prapor. Rezba 
na tom oltafi, ktery z kostela kladrubského 
sem by] dodan, jest hrub4. Nad hlavnim obrazem 
jsou sochy sv. Vita a Zikmunda bez ceny, 
taktéZ i dole sochy dvou nezndmych avétet. 
Tumba kamenn4, altare portatile bez authen- 
tiky. Okno za timto olté¥em podlouhlé jest 
barevné, takté% i druhého okna Cast barevna. 
Kazatelnice Gtverhrannd, dfevénd, ozdobend 
hrubou malbou étyr sv. Evangelisttii jest bez 
plikryvky. V lodi jsou oltére postranni sedmi- 
bolestné P. Marie s sochou déevénou, a oltat 
sv. kiize (darovany sem z kostela Kladrub- 
ského) se sochou sy. Kiize, u kterého jsou 
podoby Panny Marie, sv. Janaa dvou svatych. 
Mimo to jsou’ zde rozdilné obrazy a sochy, 
ale bez valné ceny. Zpovédlnice pod chorem 
dievénd, bez okrasy, dand sem z kostela 
Kladrubského. 

Sakristie na strané evangelia se vchodem 
zvenci, M4 dvéfe staré Zeleazné se zamkem 
slozitym otevrenym starobylym, a zavésy dlou- 
hymi bez ozdob. Chovd se zde pacifical po- 
zlaceny s ostatky sv. Martina biskupa Turon- 
ského, pak z knih missdl z r. 1690 tiStény 
v Praze v tiskérné semindfské. 

Piipomenut{ zasluhuje také v_ kostele 
tomto chované postni prostéradlo k zakryvant 
oltéte hlavniho s letopottem dole bud 1605 
nebo 1695. an &tenka tretf polovie jest vy- 
mazan4. Jest chatrné, vybledlé, obli¢ej Matky 
Bozi set¥ely; dole vyrohu étou se pismena HP. 
Jinych pamatek zde neni. 

Kolem kostela jest h¥bitov, v jehozto 
severovychodnim rohu stoji drevéné dadkovita 
zvonice. U zvonice této lexi povalen& stara 

* 


eS ee 


z kostela vyhozend kititelnice, ze hrubozrného 
kamene, v podobé kalicha, bezpochyby z dob 
husitskych. Horni okraj jeji jest otluceny, 
dolni éd4st kamen kulaty na zpisob mlynského 
lei odrazen pro sebe. Na vézi samé jsou tri 
zvony libého souzvuku. Nejvétsi kolem ko- 
runy m4 v pismendch latinskych ndpis: 


»WOLEJ NEPRZESTAWEG GAKO 
TRAUBA POWYSSUG HLASU A 
ZWIESTUG LIDU MEMU MRZKOSTI 
GEGICH JA WOLAM HLASEM §J? 
eve bol) + Cage Obes 
Dole na zvonu éteme: ,,Ssebestian Reysswiczky 
z Treyfeldu gmc. Hegtman na Pardubiczych.“ 
(pod tim dole erb settely.) O zvonu tomto 


di povést lidu, Ze dva svobodnici Kaspar 
Verner a Morasinsky (v nynéjsim statku rol- 


nika Stédroné bydlice) velky tento zvon ne- 
chali ulti a dvitka na hirbitov podle zvonice 
vedouci zhotoviti, Prosttedni zvon nem& na- 
pisu. Nejmenii pak nese napis v pismu né- 
meckém stojatém: , Leta Boziho tisiceho CCCC 
osmdesateho sedmeho tento zwon slyt gest ke 
ezti a chwale Matky Bozi a wssem swatym 
amen.“ (Pod nim jest obraz sv. krize.) — 

Hrbitov byval nékdy opevnén prikopem 
a ndspy; 2 opevnéni toho Ize vidéti zbytky 
na zépadni strané. Jest to priklad opevnéného 
kostela (ecclesia incastellata), jakych v 13.414, 
stoleti nalezdme (tak v Kostelci u Hefmanova 
Méstce, o kterém zpravu poddm pifsté). — 
Za lhitbitovem k Dasicim pohfbeni jsou Pru- 
Sdci v sedmileté valce padli. 

Kyize jsou ve vesnici dva, jeden pod 
kostelem p¥ed &kolou, druhy za hfbitovem na 
cesté ke Komérova, oba drevéné, schatralé. 


Sloh goticky. 
Pise & J. Lehner. (Pokraé.) 
(OKNA) 


Jako u slohu romdnského vystupovala téz 
gotické okna z poprsni zdi vnitf i vné silné 
sklonéné, aby voda pohodlné odpadavati mohls. 
Boénim sténém vsak nepostaéoval vice prosty 


~ (Obr. 210.3 


(Obr. 211.) 


sklon. Sklidaly se tudy ze ¢lankii vystupujicich 
a ustupujicich, jako jsme spatrili na gotickém 
oblouku (obr. 217), ¢imz oknu pribylo Zivota 
a rozmanitosti. Clankov4ni takové nékdy se 


HK 
aa 


(Obr. 212.) 


Vyssi Brod. 2. polovice XIII, véku. 


zakonéovalo malymi hlavicemi; v brzku vsak 
hlavice se vypoustély a élanky pnuly se bez- 
pretrzité celym obloukem lomenym. Z pfidin, 
ze jednak okna byla velik4 a vysok4 a nedala 
se za touto pfitinou tak snadno zaskliti, Ze 
jednak goticky sloh Z4dnych velkych necldn- 
kovanych ploch netrpél, spige ale vSechnu hmotu 


v jednotlivé lanky rozkladal; muselo se kazdé 
velké okno v meni{ skupeniny tak rozloziti, Ze 
z bankélu ¢lénkované praty do vysky vystu- 
povaly, celé okno jaksi na vice menS{fch oken 
rozdélujice. Okna skupen& znal ovSem jiz 
sloh p¥echodni. Vedle zésad nynf panujicich 
a plochy stén odstraiujicich statilo pouze 


A 


me ae 


odklizen{ kusi zdiva ve skupenfch oknech a | 


dilné okno gotické bylo hotovo. Potet prat& 
tahrazeni jich tzkymi, kolmymi pruty a vice- 


uréovala Sirka otvoru pro okno uréeného. Pri 


, | I It 


{Obr. 213.) Sv. Vit (okno v choru). (Obr. 214,) Kolin, 2, polovice XIV. véku, (Obr, 215.) Praha. Sy. Vit. Od 
Z polovice X1V. véku, polovice aZ do konce XIY. véku, 


zkych oknech staéil prut jeden, pfi Sirokych 
vzrustal pocet pruti s sifkou okna. Nejéastéji 
délilo se okno tiemi pruty 
na ¢tyry dily (viz obr. 212., 
214,, 215., 216., 218.), ve 
kterémZto piipadé ¢asto pro- 
stredni podpore se dostalo 
vétSi sily (obr. 219.), tak Ze 
nastal rozdil pruti starych a 
mladych. Jadrem anki byl 
uzky, kamenny prut (obr. 210. 
211., 217., 220.) drzeny mno- 
hymi priénimi pruty Zeleznymi, 
jimiz zaskleni se délilo a upe- 
Vhovalo, Pied takovy kladen 
byval sloupek, ktery s osmi- 
hrannou patkou na bankdélu 


sedél a hlavicf na poéeti oblouku poukazoval, 

Brzy vsak patka is hlavicf odpadla, tak ze 
Be pohyb bez prekazky a% do 
zavérku obloukového vybihal, 
jako spatiuje se na veske- 
rych pYikladech a nd&kresech 
tuto uvedenych. Také kulaty 
tvar na sloh rom4énsky jesté 
pripominajiei (obr. 210., 211.) 
se opoustél a zaménén jest 
za tvar ostte zakonéovany a 
pruzné Zlabkovany viz obraz 
217., 220.). 

Jakmile nadzminéné pruty 
dospély do oné vysky, kde 
zatind klenouti se lomeny ob- 
louk, zakonéuji se uplné v dus 


U 


(Obr. 216.) 


(Obr. 217.) 
Kutna Tora. Sy. Barbora. Prvni doba stayebni. Od konce XIV. do 1. pol. XV. véku: 


nejprvé mezi sebou as botnimi sténami malymi 
oblouky lomenymi {viz obr. 209., 212., 213., 


thu gotického umén{ bohatym skupenim roz- 
manitych Clanki. Pruty jednotlivé spojuji se 


216., 218. a 219.) Je-li prut prostfednt sil- 
néjsi, byvajfi napotom slouéeny dva a dva v 
jednu skupeninu, pfepnutou vétsim obloukem, 
ktery je spojuje mezi sebou a s botnimi sté- 
nami (obr, 212. a 219.), nad nimi pak zase 
jediny, hlavni oblouk okna se klene. Vidy 
vybyvi véak dosti siroké misto, které z pritin 
konstruktivnich i krasoumnych vyplnéno byti 
musi, Ku vyplnéni uzilo se tvari jizZ v dobé 
slohu prechodntho obyéejnych, nyni ovsem 
bohatéji a rozmanitéji vyvinutych. S nékolika 
segmenti kruhovych sklédaly se vzorky na 
zpisob listii jetelovych o tiéech, ¢tvera i vi- 
ceru listech, jimzZ se fk4& troglist, ¢ctverlist a 
pétilist atd. (viz obr. 209., 212., 213.—216., 
a 219.). Zasazovaly se bud do kruhti (obraz 
212., 218. a 219.), nebo do jinych mérickych 
tvari, pYerozmanité z malych segmentiéi kru- 


(Obr. 218.) Kutn4 Hora. Svati Barbora, 
Okno kaple boéni, Poéitek XV. véku. 


Zeber. a naplni — organicky odvozovadna. 
Obyéejné vyznamendvalo se kazdé okno jinou 
kruzbou. 

Nejpam4tnéjsi zndmka organického ustrojf 
kruzeb vy tom se zaklada, Ze bezprostredné ze 
spodniho prutovi se vytvoruje, vyrista a z néj 
téméf se vyvinuje, potom Ze i jednotlivé jeji 
dily pfedce pevnou souvislost s celkem a mezi 
sebou maji. Architektonick4 z&kladni my- 
slénka opakuje se zde jako pri klenbdch a 
pilffich. Na prvnf pohled Ize tuto hned ro- 
zeznati podporné clanky .pruty) a lehké nd- 
plné. Na prutech riznymi Zl4bky a pdskami 
élankovanych zndzoriuje a ndpodobuje se 
v malém bohat&é soustava svazkti pilffovych. 

V dobé prvogotické tvofily se pruty a 
listy ze ¢linkii kulatych (obraz 209.—212.), 


(Obr. 219.) 
Vy8si Brod. Okno priéelni, Konec XY, yéku, 


92 — 


hovych vedle p¥isného poZadavku slohového 
slozenych. Vynikajicf Spice takovych obloukd 
obdrzely na4zev ,nosi“. 

Celd tato skupenina ¢lanki lomeny ob- 
louk okna vyplhujici nazyvé se kruzbou, 
co protivaha spodniho prutovi vystupujictho 
a jest jednim z nejdilezitéjsich Zivli gotické 
architektury, které se zdlibou od starych 
mistra prerozmanité a velmi dumyslné skl4- 
dana byla. Uzdivalo se ji éetné také na riiz- 
nych mistech stavby vné i vnitf. U_ yvnit® 
zejmena v triforium, jeho% oblouky éasto ozdo= 
beny jsou troj- i ¢tverlisty, jakoz i jinymi, 
jesté bohatéjsimi tvary. Opakuje se v urti- 
tém postupu na veskerych stupnich organi- 
ckého télesa. Libovolné nebyla vSak nikdy 
skl4d4na, nybrz vzdycky od ostatnich kon- 
struktivnich lank opét konstruktivné — ze 


(Obr. 220.) 


teprv vyvinuty sloh dal jim tvar stazeny. na 
venek priostfeny a ploskou uzavreny (cbr. 217. 
a 220.). V pozdéjs{ dobé, od druhé polovice 
XIV. stoleti potcinaje i do kruzby dostalo se 
nepokojné bazeni po tvarech méné konstruk- 
tivnich a za to vice dekorativné hravych, bujné 
propletenych. — Nejrozsffenéjsi jest plamen 
ci prostonérodn’ jeptiska (obr. 215. ukazuje 
dvé, obr. 218, 10 jepti8ek), Glen méchyvi ry- 
bimu nebo plaminku podobny, kterym se jiz 
prisné zdkonitost métického tvaru rus{. Tim 
kolmy smér vlddy pozbyvé a kruzba vyvinuje 
se vice dle zékonu centrélniho, oznamujic v 
jistém smyslu ndvrat, aé silné preménény, ku 
tvaru oken kulatych, jichi také jesté goticky 
sloh uZ{val zejmena na éelnim prééeli nad vcho- 


dem. Okno kulaté slulo gotickow rizict a 


~ / — 93 — 


byvalo bohatou kruzbou ozdobovano. Vyzna- 
mendvalo se mnohdy i velikosti (a% na 40‘ 
Vv priméru.) 

Okna sklédala se z kusi barevného skla 
tvoficiho jednak pestré ornamentaln{ yzorky, 
jednak figurdlni vyobrazeni. Jako jiz u slohu 
romanského pfedstavuji barevné okna veliké 
éalouny, které ostrému, chladuému, dennimu 


=> 


svétlu piistupu brani a vnitfek oslinj{ barev- 
nym svétlem. Malymi deskami skla do silného 
olova zasazeného povstaly ndkresy mosaikové, 
které veZdy vyznacovaly se jistou typickou 
vseobecnosti, jakaé tak posv4tnému mista slusi. 
Pri sklad4ni barev platil tentyZ z4kon rhyt- 
mického stfidini se, na kterém zdkladové 10- 
manské polychromie spotivaly. 


Staré zprévy o fardch Ceskych. 


Podava Aug, Sedlacek. 


IX. Protivany a Stusyné. 


Ve knihéch konfirmatnich vyskytujf se 
dvé neznémé fary, jez vypadnou do Caslavska, 
Protivany a Stusyné. O oné di Registra de- 
cimarum ,,Protiwans sive Ronow“ a ve kni- 

_hach dotéenych nazyv4 se jednou Protivany, 
jindy opét Ronovem. To ukazuje arei na ny- 
néjsi méstecko Ronoy pod Lichtemburkem ; 
ale odkud to poslo, Ze tu m4 jedna osada 
dvoje jméno? Toho si, pokud vim, jesté nikdo 
nepovsimnul, nybrz vSichni, ktefi v té véci 
pracovali, Protivany (chybné Protivenice) a 
Ronov za jedno méli, vyklidajice to tak, Ze 
prvotni osada slula Protivany, a pYezvdna 
byla Ronovem, kdyZ povysena na méstecko, 
Moznost toho tu byla amohla se kolika pit- 
klady provésti. (KdoZ nepomni Lestna a Do- 
brusky ?) 

Tak ito bral dobré paméti knéz Rojek, 
jenZ dimyslem tidkym Slakuje po celé zemi, 
obyéejné na pravé misto uhodil, ale zde se 
zrovna mylil. Jest totiz u Ronova kostel sy. 
Kiize o samoté lezici, kam mohl Protivany 
poloziti, ale toho potfeboval k umfstén{ fary 
Stusynské. Tato osada byla totiz podacim 
opativ Vilémovskych a nové fardéfe uvadél 
obyéejné farét Ronovsky ¢i Protivansky. Bylo 
tedy na snadé, hledati kostel Stusynsky blize 
Ronova, a ponévadZ nazev Stusyné jiz d4vno 
zanikl, ubodil Rojek na kostel svat. Kiize a 
tim mél véc za odbytou. 

I j& tak mnél. Neddyno ysak probfraje 
jednu z knéh komorniho soudu (33 A) piisel 
jsem na aperture G 20 na ,rybnik feceny fa- 
réfsky k zdduSi kostela Arnosta Robenhapa 
z Suché k sy. Kiizi jinaé Protivanim néale- 


— rrr 


nity“ (1597). 
| blesklo a j4 snadno pochopil znetvotenou v 


Nyni se mi pred odima roz- 


Sommerové topografii (str. 304) povést, Ze 
by! kostel sv. Kiize prvotné farou a osadou 
a Ze fara tato pozdéji do Ronova pfenesena 
byla. Nyni se mi rozjasnilo, proé byl fara 
r. 1366 v Protivanech, r. 1371 v Ronové, a 
proé se pojmenovani této farnosti tak roz- 
manité stirid& (jiz roku 1364 Ronov a jesté 
r. 1415 Protivany). Jinak nemohlo byti, nez 
ze byl kostel sv. Krize farnim a kostel Ro- 
novsky filialnim, a faraéi ze k pohodli svému 
radéji bydleli y Ronové. Podobnych véeci by 
se mohlo vice nez s dostatek uvésti. 

Stusyné, které lezZela blize Ronova, do- 
padne podle toho na kostel svat. Martina 
étvrt hodiny daleko od Knézic lez{ci a sku- 
teéné se potits r. 1588 k panstv{ Lichtem- 
burskému a Ronoyskému ,podaci ve Stusyni 
svat. Martina‘ (DZ 24 B 14). Nazvy tudiz 
téchto kosteliv a byvalych far jsou nyni na 
jisto postaveny a nevadi nic, aby asponh ve 
spisech znova obiivly. 

Farafi v Protivanech byli Zbynék (ze- 
myel 1366), Jan (1366 -1371), Petr (zemfel 
1371), Jan Rexa (1371—1413) a Ctibor 
(1413). Praévo podaci vykondvali roku 1366 
Anezka ze Zleb a od r. 1371 krdlové Ceatt. 

Faréiéi na Stusyni byli: Matéj (7. 1370), 
Henslin (1374-1377), Jan (1377—1383), 
Mikula’, (1383—1388), Petr (1388 —1390), 
Mikula’, Benes (1394) Martin, Vaclav (1399), 
Jan, Vaclav (1408), Hefman, Adam (1414 
az 1415), Matéj (1415). Patrony byli opa- 
tové Vilémovsti, kteri faréte Casto stridali. 


Dome, 2Dravy. 


Dékansky chram P. v Chrudimi jest jiz | kostela ptiméienéjif nezi byla difvejai a Stihle se 


Stastné dokonéen v celku iy jednotlivostech. Vizka 
sanktusova méd{ kryti jest znacné vyssi a slohu 


yzndsi nad stfedem kostela s pozlacenou bani a 
stejné pozlacenymi baénhkami néroznimi nad Sestero 


a YA 


arkyfi véze. Nad obéma postrannimi vchody ¢énf 
do vyse kamenné gotické fidly a na prostranstvi 
pred hlavnim vchodem stojf vysoké kandelabry na 
zulovych patnicich. Slavnost dostavéni chramu P. 
zahajena jest dne 6. t. m. mistnim sv4tkem ,pro- 
ménéni Pané“. Dopoledne odhalena ovénéend pa- 
métni deska z kararského mramovu zasazend4 pod 
kirem pravé lodi boénf. Napis vyvySenymi goti- 
ckymi p{smenami vyvedeny oznamuje: ,, Tento chram 
Pané byl v letech 1857—1879 obnoven vzornou a 
obétovnou pili véhlasnébo stavitele a konservatora 
Frant. Smorance za pomoci Bozf ndkladem obce 
chrudimské a piifatenci, jakoz i ptispénim dobro- 
dincti. V kostele slavnostné ozdobeném byly ko- 
nany slaynostni sluzby Bozi. Po obou strandch 
portalu utvofeny jsou na vystupcich pod vézemi 
dva malé haje z ozdobnych kvétin. Se stitu chrd- 
mového, na obecnim domu, na ndmésti a po uli- 
cich vlaly prapory. Radost z dokonéni chramu 
byla obecnd. U prostied namésti pysné pne se k 
nebi goticky chrdm nauebevzeti P. Marie y druhé 
polovici 13. véku zalozeny. Stoji zde obnoveny po 
triadvacetileté praci usilovné jakozto jeden z ve- 
lebnych pomniki vlasti, Pét véki vidél. Od Pfe- 
mysla Otakara II. az do tohoto roku co tu bouri 
preslo kolem ného! Chram pak stoji a dikladné 
obnoveny vékiim zase vzdorovati bude. S doko- 
ndnim dila slavilo mésto téz dvoustoletou pamaétku 
na zachranu mésta od moru. Slava méstu, které 
pomniky své ma v poctivosti! 


Knihoyvna kollegialni kapitoly vyse- 


hradské. Mezi knihovnami, ndleZejicimi duchov- 
nim kommunitam prazskym, neposledniho mf{sta 
zaujimdé knihovna kollegiatni kapitoly vySehradské. 
Vynikaé ne tak poétem, jako spise mnohymi yzdc- 
nymi rukopisy a prvotisky, starobylymi antifonafi 
a missdly, psanymi na pergamené a opatienymi 
vkusnymi inicialkami jakoz i miniaturnimi malbami 
neobyéejné krasy. Do nedavné doby chovdna byla 
vzicna tato bibliotéka v méné pristupnych poko- 
jich pitizemnich byvalé dékanské residence na Vy- 
Sehradé; od r. 1878 vSak, co zbudovdno jest nové 
dékanstvi na samé hofe vysehradské blize kapi- 
tolnfho chrédmu, ulozena jest dotéend knihovna téz 
v nové této budové a sice v sinfch daleko ptimé- 
fenéjsich a zpusobilejsich; pééi nynéjsiho kapi- 
tolnfho bibliotek4te vdp. kanovnika dra. Karlacha 
zkatalogizovina zdroven nové a nélezité uspora- 
dana. Tim zpisobem zjisténo, ze obsahuje pres 
10.000 svazkii namnoze velmi vzicnych spist, mezi 
nimiz ¢itati lze na 500 incunabulf, Zvlastni po- 


zornosti véak zasluhnj{ nové odkryté rukopisy, mezi 
nimiz predni misto ndlezi kodeaw pisma sv. nového 
zdkona v ceském prekladw. Rukopis tento v tuhych 
deskach velice dobre zachovaly zd& se byti nej- 
starsi pamdtkou toho druhu, nebot pokud z fe¢i 
ajeho forem mluvnickych souditi Ize, sah& v davné 
doby predhusitské a nemiize nyni vice stdvati ani 
nejmensi pochybnosti, Ze jest to tentyZ exemplar, 
o némz abbé Dobrovsky ve svém pojedndni: ,Uber 
den ersten Text der béhmischen Bibelibersetzung“ 
na str. 6. sice se zminuje, jejZ vsak s4m ani nevidél 
nevéda patrné, kde by se nachazel. Toliko z ,Bi- 
bliomachie* uéeného Berghauera na str. 36 zvédél 
o existenci rukopisu tohoto a uvddi ho pod jmé- 
nem: ,Das Tettanische neue Testament, welches 
Balthasar von Tettanius im J. 1311 besass.* Pro 
uéeny svét vsak byl tento starobyly rukopis po 
tu dobu ztracen, a% Stastnym ndlezem bibliotekafe 
vdp. dra. Karlacha na svétlo jest vynesen. Kodex 
feéeny obsahuje celé pismo svaté nového zakona, 
mimo to ale nachdzi se v ném tézZ ap. epist. sv. 
Pavla k Laodicenskym, polozend po epistole ke 
Kolossenskym a nad to po tak zvaném registrum 
pripojena jest na konec, touze rukou a feci psand 
,tfeté kuiha EsdrdSova o 26 kapitolach (apok). 
Skutkové apostolsti polozeni jsou az po listech 
sv. Pavla. - Vedle této vzicné pamatky odkryl 
tentyZ pan bibliotekat béhem poslednich tii let, 
jez vénoval fddnému usporaddni dotéené knihovny, 
jesté valné jinych starobylych rukopisi ceskych, 
jez bedlivého zasluhuji prozkoumani a kritického 
popsani, kterého také Ize naditi se na jisto v Case 
nedalekém, a z péra na slovo vzatého ucence a 
nad jiné povolantho kritika Geského v nékterém 
odborném éGasopisu védeckém, Dr—r. 


Umélecké a archaeologické prednasky 


Vv seminarich. Ku Zadosti centrdln{ komise pro 
zpytovani a zachovani pamatek uméleckych a hi- 
storickych ozndmily nejdtistoj. ordinaridty v Brné, 
Budéjovicich, Celovci, Litoméficich, St. Pélten a 
Solnohradé, Ze na bohosloveckych tistavech dieces- 
nich vyuéuje se déjinam uméleckym a kfestanské 
archaeologii. V sekci bylo usneSeno, aby za sdé- 
lenf ordinaridttiim diky vzdany, uéebné knihy a 
pomtcky s archaeologickymi atlanty byly ozna- 
meny a ucebny program u vytahu v publikacich 
centralni komise uvefejnil se. — UtéSenow zpravu 
dluzno doplniti dodateéné, Ze té% v pra%ském kn{iZ. 
arcib. seminéfi vy minulém druhém béhu &skolnim 
zahdjeny jsou prednasky o cirkeynim uméni a kie- 
stanské archaeologii. Lehner. 


Z Akademie ktrestanské, 


Dne 1%. stpna odebrala se tiidlenn& deputace ze éleni feditelstva k vysokému c k. m{stodriitel- 
stvi, aby prednesla blahopfini k 50tiletym narozeninim J V. cisate a kréle vaseho Frantiska Josefa. 


— 9 — 


Odbor umélecky. — 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Olta*# boéni Panny Marie: pro farni chram 
Pané v Kiechofi u Kolina dle ndkresu architekta 
A. V. Barvitius-a ve slohu renaissanénim. OltéFné 
obraz od profesora Fr Sequence malovany vérnd 
jest kopie obrazu sv. Lukdse, nejstarsiho to obrazu 
Bohorodiéky, ktery pro hlubokou, typickou objek- 
tivnost taht zasluhuje Getného rozsiten{ tou mérou, 
jako s typickou podobou Bozského Vykupitele se 
jiz stiva. Prilezitostné v Methodu o tomto obrazu 
blah. Panny Marie obSirné pojednino bude. Oltaé 
jest cely pozlaceny. 


Obraz oltaFni sv. Josefa: 
Dubiéku na Moray é. 


Goticka st?ibrna monstrance dle vykresu ar- 
chitekta Jos. Mockra (viz obraz v Methodu r. VIL 
é.1.). Tato monstrance ziistane vy mistnostech Aka- 
demie jesté néjaky Gas vystavena. Provedeni jest 
svédomité a veleadarilé. 

Kalich: pro farni chram Pané v Koméarové, 
objednany od dp. Fr. Kahla, c. k. dvorniho kap- 
lana v Praze. 

Drobné prace kovové: pozlacent kalichi: pro 
vdp. Rehofe Lindnera, dékana v Jachymové a pro 
dp. Vaclava Poldka, fardte ve Velkém Hiasivei ; 
— étvero harmonickych zvonkii: pro J. M. nejdp. 
svéticiho biskupa dra. K. Prichu v Praze a jeden: 
pro vysoce urozenou pani knézau Lubomirskou ve 
Lyové; — pristroj na peéent hostit: pro dp. Fr. 
Musila v Zitovlicich; — pultik pod mesni knihu : 
pro vdp dra, Vaclava Frinda, profesora theologie 
v Praze. 

Paramenty: Kasule cerna: pro vysoce uroz 
pi. knéznu Lubomirskou ve Lvové ; - bila kasule: 
pro veledist. dékanstvi v Liberci; - bohaté vysi- 
vand kasule: pro J. M. nejdp. biskupa dra. Karla 
Prichu vy Praze; — pldstiky na ciborium: pro vy- 
soce uroz. pani knéznu Lubomirskou ve Lvové; - 
pro veledtist. dékanstvi v Liberci; - pro dp. Jos. 
Tschorcha, administratora v Brtuisti a pro vdp. 
hrabéte Schénborna, mistofeditele kniz. arcib. se- 
mindate v Praze; — velwm: pro chram P. v Diouké 
Brtnici na Moravé a pro dp. Vojtécha Padobského 
v Lysé; — korouhve: jedna cervend s vysivanym 
obrazem sv. Jana Nep a zlatem vysivanym napr- 
sem: pro distp. Lengesa, farate v Heimersheimu 
v Hessen-Darmstattu; - 2 cervené: pro p L. Pil- 
lera, fidiciho uéitele v Ledcich; - étyry komZe: pro 
dp. Josefa Tschércha, administratora v Brnisti; — 
pokryvka a dva polstare na klekdtho: pro vysdp. 


pro chrim Paéné v 


Zprava za mésic Srpen. 


dra. Fr, Bauera, feditele knizec. arcib. semiadie 
Vv Praze; — antipendium a dva polstare: pro bl. 
sleénu Aloisii Sekavcovou ve Velimi. 


2. Nova objednani. 


Kalichy: vp V. Botschan, farét ve Frauen- 
reuthu; distoj. farni, trad v Pohnani; - cely stri- 
brny: ctihod. sestra Sebestiana Rudolfovi, predsta- 
ven’ Marianského tstavu ve Warnsdorfu. 


Drobné prace kovové: pozlacent kalicha: dp. 
Karel Gossler, beneficiat v Chomtttové; - poslacent 
ceboria; dp. Frant. Koudelik, fardét ve Msené,; — 
lampu a 12 svient: dist. farni ttad v Pohndni. 


Skolni kfize: Sest: dp. Vojtéch Podobsky, fa- 
rat_v Lysé; - pét: ctihodny klaster ursulinsky 
v Praze. 

Paramenty: kasule: bohaté vySivanou: distp 
Ign. Vrba, farat v Skrbeni; - bélow Cervenou, fia- 
lovou a éernow: dp. Fr. Pek, faraf v Lusténicich; 
- bilow a cervenou : dist. farnf ufad v Pohnani; - 
slavnostnt kasuli, 2 dalmatiky a pluvidl bilé barvy, 
pak fialovy pluvidl: distojp. Jan Korinek, farat 
v Drzkové; — ctyry vela a ctyry plastiky na ci- 
boriwm: dustoj farni dfad v Pohnani; — plastiky 
na ciborium: dp. Janu Kofinek, farét v Drzkové a 
blah. sleény Rohlenovy v Praze; — bursu k ne- 
mocnym: dp. F. Pek, fardt v Lusténicich; — dvé 
cervené korouhve a maly baldachiynek: pani Kate- 
tina Kalitova ve Svojsicich; — dvé cervené, dvé 
fialové a dvé bilé korouhve, prikrov, koberec na ol- 
tar, 4 éervené, 4 fialové, 4 cerné komZe s rochet- 
kamt pro ministranty. 1 éerveny a 1 fialovy oblek 
s rochetou pro kostelnika, dva polstare oltarnt, 
éervenou a fialovou okrasu na kazatelnu, dvé opony 
na dvére, 3 fialové zdslony na oltarnt obrazy pro 
postnt €as: dp. Fr. Pek, farat v Lusténicich. 


Kostelni pradio: 9 oltdinich plachet, 2 alby 
a 2 rochety: dp. Fr. Pek, farat y Lusténicich; — 
12 humeralit, 12 plachet oltdinich, 6 ruénickt, 20 
purifikatortt, 12 korpordlek a 1 rochetu: distojiy 
farni itad v Pohnani: — 12 vysivanych pal: vp. 
L, Fejtek, knéz radu frantiskanského v PreSpurku. 


3. Rozpocty. 


Na pacifikal: dp. Fr. Franék, farat v Luzné; 
— na dvé dalmatiky a velum: dp. J, Havli, farat 
u sy. Hastala v Praze. 
Lehner. 


Literatura. 


Wissenschaftliche Studien und Mittheilungen 
aus dem Benediktiner-Orden mit besonderer Beriick- 
sichtigung der Ordensgeschichte und Statistik. 
Redaktor P. Mauwrus Kinter, archivat klistera 
Rajhradského. 

Chvalitebny a zasluzny Gasopis, zalozeny na 
pamatku 14stoletého jubilea tehole benediktinské, 
vychazi v Gtvrtletnich lhiitach po svazcich 18 archi 
citajicich. Smér a tiéel zraci se v bohatém ob- 
sahu, ktery se rozpada na ¢tvero oddéleni 

I Studia védecka, Obecnd povaha fadu 
benediktinského 1. Zakladatel a vék jebo. 2 Re- 
hole svat Benedikta, (Dr Benedikt Brawnmiiller 
z Metten). — De sc, Martini loco natali et cultu, 


| (P. Remigius Sztachowicz de 8. Monte Pannoniae) 
| — Péstovani hudby v fadu sy. Benedikta, (P. Utto 
| Kornmiiller z Metten). — Etna a, rostlinstvo jeji, 
(P Gabriel Strobl z Admontu). — Déjiny bene- 
diktinského kldstera Garsten v Hornich Rakousich, 
(Dr Gottfried Friess, profes. v Seitenstatten). — 
Kniha timrtni benediktinského kla8tera Klein- Ma- 
riazell v Rakousich pod Enzi, (P Vincene Staufer, 
knihovnik v Mellku). 

Il. Riizné zpravy. Benediktinsky rok ju- 
hilejnf (P. Maurus Kinter). — Také medaille ju- 
bilejni (zprava z opatstvi Rajhradského), — Ku 
1, Gervnu 1880. Jubileum fadu benediktinského 


v Bavorich (Dr. Braunmiiller). — Kld8tery bene- _ 


= ge 


diktinské v risi rakouské (P. M. Kinter). — Be. 
nediktini co vychovatelé mlddeze v Americe (P. 
M. Kinter). — Additamenta ad ,,Ziegelbauer: hi- 
storia rei literariae ord. Sc. Benedicti ejusque 
continuatores*. 1. Nomina auctorum congrega- 
tionis Anglicanae O 8. B. (P. Gilbertus Dolan 0. 
S. M. mon. Bath in Anglia). — Chronogramy na 
rok jubilejui,— Obvod radu benediktinského skrze 
spolek modlitebni (Fidelis Bresam, P. z 8S. Vin- 
cent v Americe). — Byvalé klastery benediktinské 
v Elsasku (P. Maur. Kinter). — Listy zbratrovaci 
opatstvi Formbach-u a Inn-u (Dr Bened. Braun- 
miller). — Clugny (profesor Dr, Josef Chmeliéek 
v Brné). 

il. Literatura. Zprava literérni (P. Wil 
libald Hauthaller). — Referdaty literarnf{: Jadart: 
Mabillon — Beréngier: La nouvelle Noursie. — 
Placid de Duc: L’ abbaye de Quimperlé. — Bar- 
tolini: Di 8. Zaccaria Papa. — Schubiger: Die 
Antonier. — Lindner: Die Schriftsteller und um 
Wissenschaft und Kunst verdienten Benediktiner 
des Konigreichs Baiern. — Historisches Jahrbuch 
der Gérresgesellschaft. — Bruillé: Leben Muard’s. 
— Dr. Dudik Bedu: Beitrige zur pipstlichen Di- 
plomatik. — Brunner: Ein Benediktiner-Buch, — 
Hoffer: Zur Geschichte von Geras und Pernek. — 
Aelschker: Das Benediktinerstift Sanct Paul in 
Karnten, — Dudik: Die Schweden in Bohmen u 
Mabren 1640—1650. Geschichtliche Entwicklung 
des Buchdruckes in Mahren 1486-1621, — Wich- 
ner: Geschichte des Benediktinerstiftes Admont 
od 1466—1874. — Barach: Bibliotheca pbiloso- 
phorum mediae aetatis. — L. Gautier: Portraits 
contemporains, — Schneider: Erklarung der Regel 
des hl. Benedikt. — L’ Auteur du Combat spiri- 
tuel. — Slovensky letopis. 


IV. Rozmanitosti. Akrostichon na slovo 


Monachus. — Oda de Praelatura. — Katolicka 
Zurnalistika. — Statistika katoliki v zdpadnim 
Rusku. — Navitéva gymnasii v Rakousku. — Je- 


den z nejvétiich poklada knéh na svété. — Vyvoz 
knéh z Némecka. — Nové vykopdvané umélecké pa- 
matky v Rimé. — Spisy jubilejni kongregace beu- 


ronské. — K déjindm sv. Tomase Aquinského a 
jeho spisi. — Pamétnik sv. Benedikta v Nursii. 
— De statu Praelatorum. — Zda-li svat Bonifac 


priznaval se k feholi sv. Benedikta? — Kdo jest 
pivodcem hymny: ,Omni die dic Mariae mea lau- 
des anima“? — Ridk4 medaile s kiizem benedik- 
tinskym. — Co znamend lebka na paté krucifixu. 
— Opatstvi Afflighem v Belgii. — Zajimava na- 
dace benediktinsk&é. — Biskup Salvius Rag. — 
Pozar klA4stera ve Weihenstephan-u (r, 1085). — 
Slavnostni basen z Anglie, o Perugie. — Base o 
vtéleni Slova vééného. 

Bohaty obsah, dikladnd prace, rozmanitost 
ldtek a jména spisovatelii pred i za ocednem uka- 
zuji na svétovou feholi. Netieba chvaliti, co se 
samo chvali. Casopis benediktinsky odporouéi se 
svym puvodem. 


Hlavni chram sv. Vita v Praze. Popisuje Fr. 
Ekert, cirkevni knéz v Praze. Nakladem Rohlitka 
a Sieverse v Praze. Zaslouzily a s velechramem 
sv.-Vitskym dobre obeznaly spisovatel poskytuje 
navstévovatelim Geské metropole vytecnou ruko- 
vét, kdykolivék na Hradéany zavitaji. Na 32 str, 
liéi struéné déjiny a spraévny popis chramu s tou 
upravou, vjaké se pravé nalez4. V predu pridana 
jest rytina, jak chram dostavény vedle ndvrhu ar- 
chitekta Josefa Mockra vypadati bude. 


Lehner. 


ee PE NS ne —_ 


Mosaihka. 


Dokonéeni Kolinského velechramu. V sobotu 
dne 14. srpna b. r. dokonéena jest stavba nejvét- 
siho chramu slohu gotického zasazenim poslednfho 
kamene, posledni rizice na vézi. Zakladni kamen 
polozen jest v tentyZ den (14. srpna) roku 1248 
Trvala tudy stavba pres sest véki. Kolinsky chram 
nalezi k nejvyteénéjsim pamatkam slohu gotického 
v Némecku. Stavba poéala za arcibiskupa Konrada 
z Hochstadenu na misté, kde druhdy starsi chram 
staval. Do r. 1322 proveden byl chor, az posud y 
hlavnich Gastkich zachovany. Ve 14 a 15. véku 
ve stavbé pokraéovalo se a budova uvedena do 
vysky boénich lodi. V 16. a 17. stoletf provedeny 
jsou éetné ozdoby uvniti chramu. Myslénka chram 
dostavéti vznikla teprve na poddtku tohoto véku. 
Hlavni zdsluhu ma Sulpicius de Boisseré. Délka 
chramu obnasi 532', vySka 161‘. Ze vSak arcibi- 
skup Kolinsky u vyhnanstvi Zije a Cirkev katolicka 
pronasledovani trpi v fisi ,bazné bozi*, nebylo 
zAadné slavnosti. Truchlicimu katoliku v okovech j4- 
sat nelze, AZ ustane prondsledovani, radost nastane. 
Kéz bychom se téZ my dotkali té radostné chvile, 
az na sv -Vitské vézi zasazen bude posledni kamen, 
posledni rizice! Kralovskaé Praha a cela vlast za- 


jas& pak chvalozpévem, jehoz ozvéna odrdzZeti se 
bude od hor krkonoSskych a doznivati bude v le- 
sich Sumavskych! Da-li Pan Bah doékati se té 
radosti ? 


Brittické museum. Ufedni vykaz brittického 
musea vydava svédectvi o pili, s jakou tstav vy- 
teéné fizeny kazdym rokem mnoZi své poklady 
bibliografické a starozitnické. V jediném oddéleni 
starozitnosti orientalnich ziskéno roku minulého 
5471 kusti. Téz poéet starozitnosti feckych a tim- 
skych znacné vzrostl éetnymi dary a koupf. Sbirka 
minci obohacena jest 795 kusy, kabinet prfrod- 
nicky 60.000 kusy, kabinet ocelorytin 4750 novymi 
listy. Vedle toho domaci uéenci a badatelé trpce 
lituji, ze feditelstvi nemohlo zakoupiti bohatou 
sbirku rukopisti lordem Ashburnhamem zdédénou 
a brittickému museu za 120.000 liber nabizenou, 
které napotom od berlinské knihovny zakoupena 
byla, kde budou z toho pokladu téziti, 


Anticka socha. Blize Chiaronea piisel rolnik 
pri vadélavant svého pole na dvé antické sochy, 
znichz jedia sedici zenskou postavu pfedstavujici 
jest nevsedni ceny umélecké, Lehner, 


»Method vychazi v7dy 30. kazdého mésfce, Piedplacenf obna%{ 2 zl, rot&n&, P¥edplatné prijima administrace 


»Methoda« vy Karlfné & 234. Jen frankované listy prijfmajf se. 


Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 


pisy, tykajicf se redakce, budtez zasyliny franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, & 234. Reklamace za- 
syliny budte do expedice v knéhtiskKd4rné Mikuld4Se a Knappa v Praze, v Karlfné, Anenskd ulice &s, 144 


Nakladem vydavatelovym. — Tiskem Mikul4je a Knappa v Praze, v Karliné. 


vos7n 


(asoris VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 


Zaroven 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie ktestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


Cislo 9. V Praze, dne 30. zai (880. Roénik VI. 


OBSAH: »Zodpovidané ot4zky archaeologické.« Seubor pamatnostf chramu Piné Vysoko-Chvojenského, By- 

Stéckého, Dritéckého a Sezemického. — Sloh goticky : (Piidorys, Kostely o jedné lodi.) — Doméaci zpravy s 

Smichovska basilika sv, Vdclava, - Dostavénf arcidékanského chrému v Plzni, - Vocel, archaeologicky spolek 

v Kutné Hoe. - Knihovna kollegialnf kapitoly vySehradské, — Literatura: Die Kunst und ihre Formen. - 
Styllehre der architektonischen Formen der Renaissance. — Mosaika. 


Zodpovidané ,otazky archaeologické“. 


soubor paméatnosti 


chramu Pant Vysoko-Chrojenského, Bysticktho, Diitécktho a Sezemickeho, 
Pise J. Nechvile, administrator fary Dasické. 


34, 


Chram farni svat. Gottharda ve Vy- 
sokém Chvyojné. 


Chvojno Vysoké (od polohy své na vy- 
sokém ndvrS{ jmenované), vesnice # hodiny 
severné od Holic vzddlen4. Na severovychod- 
nim konci jejim stojf farnt chram sv. Gott- 
harda, farni jizv 14. st., dle ndpisu na zvonech 
a kY¥titelnici a% do bitvy na Bilé Hote vlastnim 
duchovnim opatiéeny. Byla to plebanie dekandtu 
Hradeckého, arcibiskupstvi Prazského, o které 
di inventét far na Pardubsku z roku 1615: 
wltem viceji k té fate Holické patti filidlof 
kostel ve Vysokém Chvojné, odkud se |. 1615 
a dosud (roku 1654) schazi: Zita i ovsa po 
9 str. 3vért, 25 étvr. — V libri relationum 
zr.1677 uvddise ,,co filiélni do Holic, kalich 
st¥ibrny 1, kYtitelnice cinovd, zvony 4 a to 
slavnostné, kostel diéevény, tzky, misto podle 
hf¥bitova slove: KnéZsky dvir. — Kostel 
dievény, zbofeny ve valkdch husitskych, byl 
zase ze dféeva na novo postaven, ale jsa ¢asem 
schatraly, opét musel byti zbofen, nadez ny- 
néjsi stavenf kamenné v slohu copovém jedno- 
lodové bylo zbudovano. V chrému tomto neni 
mnoho pamdtnosti, nebot hlavni oltér pred- 


stavujic{ sv. Gottharda, an kffsf mrtvého pti 
m&i sv., postranni pak (lesnicky) sv. Eustacha, 
Jana Nep., Panny Marie json bez valné ceny. 
Co v tom chrdmu pamétného pripomenouti 
slusi, jest cinovd krtitelnices napisem: ,,Letha 
Panie MDCXYV ten autery po nedieli Jubilate 
udielana gest tato krztitedlnicze do chramu 
Buoziho na Chwojno sw. Gewarta za kostel- 
nika Hawla Passaka, Girz. Klauczka w miestie 
Kralowe Hradezi nad Labem. — Nebraiite 
ke mnie malieczkym, nebo takowych gest 
kralowstwi nebeské.“ Mat. kap. XIX. w. 1. — 

Na zvonici kamenné nad pruéelim umist- 
néné visf pét zvoni starobylych libého sou- 
zvuku (v pravdé slavnych), a sice 8 n&pisy: 
Prvni nejvét8i kolem koruny: ,Lotha Panie 
MDLXXXX slyt gest tento zwon ke czti a 
chwale Bozi od mistra LEliasse zwonarze 
w Hradezi Kralove nad Labem“; — a dole 
na zwonu: ,Gstie, gistie prawim wam, zie 
kdo slowa ma slyssi, wierzi tomu ktery mnie 
poslal, na saudie przigde, ale puode ze smrti 
do ziwota wieczného.* — 2. Prostfedni v li- 
terach gothickych tento m& z&hadny ndpis: 
whille MLD (? 1450) ++ caspar +- balthasar 
-+ malch’or -+- s. marcus -+- mathacus + 
johannes -+ lucas.“ 3. Stejaé velikostis dru- 


ame GS ame 


hym: ,hec campana fasa est pro laude Dei ad 
parochea Cawojno MCCCCCX.* 4, , Tento zwon 
slyt gest w Hradezi nad Labem letha Panie 
MDLXXXVI.“ 5. Umiratek bez let a ndpisu. 
— U vnitt chrému prostfed v dlazbé jest 
nihrobek byvaly s jednotlivfmi latinskymi 
pismenami, ale cely setfely. 

K byvalym plebinim. fary Chvojenské 
uvidim (dle lib. Conf. I. pars 2. pag. 36 ed. 
Emler) Leopolda, ktery od patrona toho ko- 
stela Jana z Chlumce r. 1364 po smrti Simona 
plebéna ve Chvojné ke kostelu tomuto dosa- 
zen byl. Fara zaloZena znovu od holi- 
ckého p. faréfe Reinwettra r. 1711. 

Ve vsi samé jsou tii sochy a sice: P. 
Marie z roku 1858 (bohuzel ale Spatné dé- 
land), svat. Krize z téhoz leta, a svat. Jana 
Nepom. z r. 1834. 


35. 


Farni chram vy BySti svatého Jifi 
muéednika. 


BHysté (Bejst v starych listindch psand 
Bisz) ves 2 hod. od Holic vzddlen4 na silnici 
Mytsko - Hradecké. Na severovychodnim 
konci vesnice stoji v poli o samoté farni chram 
sv. Jiti mucednika, co farni v dob& predhu- 
sitské uvedeny. R. 1358 Martin plebdn dostal 
se do Rychnova (Pam. IX. 844.) Misto ného 
ustanovili JeSek a Vilem bratii z Jitic patro- 
nové kostela v Bysti Jana plebdna 11. pro- 
since roku 1358, (Kmler lib. Conf. I. pars 
pag. 139.) Sebestidn plebin ByStsky podan 
jest po smrti Bélského plebana Jana r. 1365 
za plebina do Bély (Emler Lib. I. conf. pars 
Il. pag. 66). Pozdéji r. 1630—48 byl dle 
Dagickych matrik filialni Dasického, r. 1677 
Sezemického, r. 1788 Chvojenského, r. 1807 
uéinén farnim pod patrondtem ndbozZenského 
fondu. Lib. relationum z r. 1677 o ném di: 
yKostel dievény, kalich stiibrny 1, cinové 2, 
monstrance mosaznd, kititelnice cinové, svieny 
mosazné 2, zvony 3.“ R. 1654 uvadi se co 
filidlnf od Diitée a s ni k Dasicim pattict, 
prijem duchovniho dle seznamu far na panstvi 
Pardubickém r. 1615 a 1654 ze zddus{ misto 
desdtku roéné 7 kop a pri kazdé mSi_ svaté 
za obéd ze zidusi 38 ev. 7 den, — Chrd4m 
v Bysti byval dtevény, ale an sesutim hrozil, 
byl roku 1796 z kamene z unoyu postaven. 
Rk. 1822 shofel tak, Ze jen zdi ostaly, sluzby 
Bozi konaly se v marnici do r, 1823, kde ko- 
stel, jak nyni stoji, jednolodovy v slohu co- 
povém byl zbudovdn. Hlavni olt4¢# shovel zase 
r, 1835, postaven r. 1841, obraz jeho maloval 
Antonin Spulék ze Zdéru dle n4&pisu vzadu 
umisténého: ,Pinxit Antonius Spulak zdia- 


Postrann{ olté¥e Marie Panny, Boztho hrobu 
a sv. Anny jsou také z doby novéjgi. Altare 
portatile v Bozim hrobé m4 letopoéet 1602, 
svéceno bylo od Bonea arcibiskupa prazského 
a m4 ostatky svat. Epifania a svat. Barbory. 
Zvonice jest v praveli, kamennd, na ni pak 
visi ze zvonoviny starych rozlitych zvoni ulité 
3 zyony s ndpisy. Prvni tize 7 ct. 37§ Ib. 
3 obrazem sy. Pavla a sv. Vdclava: ,Ke cti 
a chwdle Bohu wSemohoueimu ulity od Ant. 
Schneidra v Hradci Krdlowé v roku P. 1829." 
Drahy tize 3 ct. 60 lib. praskly (s obrazem 
sv. Kiize a sv. Jiti): ,Ke cti a chwdle swa- 
tému Ji¥f patronu tohoto chrému roku 1829. 
TyYeti m&l ndpis: ,Ke cti a chwdle Pdénu Je- 
wisi“a vazZil 2 ct. 15 lib.; r. 1855 jsa praskly 
prelit od K, Bellmanna a m4 tiZe 183 liber. 

Béletko, p¥ifatend k Bysti ves, m4 ve- 
tejnou mesni kapli Nanebevzeti P. Marie 
v novéjsi dobé zbudovanou, v které se 4krate 
do roka sluzby Bozi konaji, 


36. 


Chram farni svatého Petra a Pavla 
ve Dritéi. 


Dyiteé (D¥it, v starych listindch Dricz 
psan4), ves na levém brehu Labe, °/, hodiny 
severovychod. od Pardubic, byvalé panstvi a 
patron hostela Pardubice, patron fary liberae 
collationis, 

U prostéed vesnice stoji pro sebe farnt 
chram sv. apostoli Petra a Pavla jedno- 
lodovy, z kamene zbudovany. Jest cisté go- 
ticky, péci p. fardéte Josefa Josta roku 1872 
obnoveny. Lod vy88i nezli presbyté& svédéi, 
ze tento byl difve co pivodni kaple, a lod 
pozdéji pristavena. Presbytéf tvori nepravi- 
delny pétistén, ma okna gotické, jednoduché, 
jedno s kruzbou kamennou a kotouéem skla 
malovaného s obrazem kostela o dvou véZich. 
V presbytéfi stoji déevény oltdt s obrazem 
svat. Petra a Pavla na zlaté pidé od Chru- 
dimského malfte Pap&tka zhotoveny. Tumba 
jeho jest drevénéd a m& napied toliko kiiz. 
Klenba presbytére jest gotickd, kde se Zebra 
spojuji, jest podobizna svat. Petra z kamene 
mistiné tesand. Na strané evangelia jest ka- 
menné, gotické sanctuariwm s kruzbami krés- 
nymi. V lodi, na jejizto zdi venku jest r. 1699, 
jest uvnitt zdi hazatelnice déevénd, 5hranné, 
gotické. Poprsnik jeji jest ozdoben obrazy 
sv. evangelist na zlaté pidé od Chrudim- 
ského malife Papdtka zhotovenymi, pokryvka 
pak uvniti s holubiékou sbthé naho¥e y krasny 
rosetovy ktiz. Klenuti lodi, kter4 nic pamét- 
ného nejevi, jest jednoduché. Vedle hlavntho 
oltate jest sakristie gotické. Dvyéte jeji jako 


rensis tempore Curati Antonii Ponetz 1841. |.u sakristie kunétické Zelezem pobité jsou ve 


— 99 — 


stejné pole rozdélené a %eleznymi hlavicemi 
poseté, jakozZ i znamenitym, starym, pyikry- 
tym zimkem, kterym pii zamykan{ zvenci 
dvéie uynitt zivorami se zastrkuji, opatieny. 
Zavésy téch dveri jsou dlouhé élankované. 

Vedle presbytére jest zvonice pristavend, 
étverhranné, kamenné, koné{ci nahoie jehlan- 
cem a kiizem. V ni visi tii staré zvony a 
sice: 1. ,Tento zwon slyt gest ke cezti a 
chwale Pana Boha a dobreho lidem skrze 
mistra Adama Konwarze leta Panie 1563.“ 
2. prostfedni: ,Tento zwon ulyt gest he czti 
a chwale Pana leta Panie 1564 skrze Jana 
S. Bohu wssemohouczimu k zadussi kostela 
Drziteczkeho.“ 3. polednik; ,Slowo Panie 
zustawa na wieky wiekuw.* 

Chram tento byl jiz r. 1350 plebinem 
opatreny. R. 1365 a 1359 uvaddeél pleb. Dii- 
tecky pleb. v Bysti (Lib. Conf. I. anni 1359 
C. IX. 1365 G. VI.). Zdech, plebin diitecky, 
dostal se r. 1395 za plebina do Milovic a na 
misto jeho ustanovil patron kostela Diiteckého 
Jan Jerzén, arcijahen Hradecky a kanovnik 
Prazsky, nového plebina Petra do Diitée (1. ¢. 
V. anni 1395 M. VIL). R. 1420 jmenuje se 
v jedné listiné kléstera Opatovického Tomas 
farét ze Diitée (A. C. 1. 148). Pozdéji byl 
obsluhovén od duchovnich pod obojf, tak r, 
1592 od kaplana z Hradce Krdlové k ruce 
pana dékana Pardubického za 3, dil ptijmi 
(Solat Hradec Krdlové str. 298). Ze zde byli 
utraquisté, to dokazuje také pri jedné opravé 
na zdi nalezeny stary obraz, predstavujici dva 
knéze, jednoho podavajiciho lidu télo Pané, 
a druhého s kalichem za nim kraéejiciho. — 
Seznam far na Pardubsku uvddi zde r. 1615 
faréée evangelického Pavla Byteckého, r. 1654 
ale co filidlni kostel od Dasické fary se jme- 
nuje; prijmy duchovniho z té fary r. 1654: 
Zita 42 str., 3 vtl., taktéZ i ovsa. Relace 
z Y. 1677 uvddi jej ,co filidlni do Sezemic, 
mél kalich sttibrny 1, monstranci mosaznou, 
kititelnici cinovou, pred oltdtem dva velké 
svicny starobylé, nad tramem piicnym sochy 
Ukfizovaného, Matky Bozi, sv. Jana, zvony 
tfi. Dim farni sesly. Skola.“ 

Desd&tku papezského platil plebin Dft- 
tecky od r. 1369 do r. 1405 rotné 15 gr. 
(Tomek registra decimarum.) 


37. 


Chr4am P4né Nejsvét. Trojice Bozi 
v Sezemicich. 


Sezemice, starobylé mésto nad ‘ekou 
Louénou 3 hod. severovychodné od Pardubic, 
byvalé panstvi Pardubice (tvérni tstay). 

Za starych dob byval zde klaster panen 
cistercid4cek sv. Bernarda, 10 osob s abatysf 


| Sitajfet (dle listu odstapného k biskupstvi li- 


tomysiskému 2 r. 1350). V rozdilnych pra- 
menech nalezl jsem jména 3 abatySi: 1. Anna, 
abatyse klastera Sezemického, zménila dédiny 
jisté roku 1357 (s kym? Rel. tab. ter. L, 
459). 2. Zofie koupila r. 1394 dédiny od 
Geka Morasick¢ho (Rel. tab, ter. L, 554). 
Tatéz se zavazuje platit 10 kop groga piatu 
Anné spolusestte syé, jako mAti jejich Kate- 
tina, mlynétka 100 kop gr, ji ptijéila a ty jf 
ukazuje na statku svém v Chotti (A. C. IL 446), 
Té Anné dovoluje také 3. abatySe klastera 
Sezemického Markéta dvé kopy na statku 
Choteéském (tamtéz', — Cas a osoba zakla- 
datele klastera toho nejsou zndmy. Snad byl 
zalozen v 13, stol., an zakladani panenskych 
klasteri cistercidckych vy Cech&ch brzy vyglo 
z obyéeje. Borovy v déjindch diécese praizské 
udéva ¢as zalozen{ jeho na r. 1300 (str. 153), 
Zakladatelem byl bezpochyby Jan z Polné, 
Ktery si uminil vystavéti klaster na Polnénsku, 
kdyz ale jej p. Boéek pfedesel a klaster ve 
Zddé%e zalozil, zménil Jan z Polné tmysl a 
zalozil klaéster na Pardubicku (Pal. Déj. L., 
od. 2., 474 a 475). Statky. kldstera toho 
musely byti veliké, Skoda ze pro netiplnost 
desk zemskych tplné se nemohou adati. 
Kromé Chotée koupil klaster pozemky: r, 1372 
od Petra z Prestavlk, r. 1374 od Pedsika ze 
Skalice, 1375 od Jana z Tunéchod a Vitka 
knéze z Cern¢ic, 1377 od Stiizka z Kolodéj, 
1382 od Benege z Hostovic, Pesika ze Lho- 
Siny, Zdehka z Brezovic a Vita z Blanska, 
1407 od Martina z Chotée (Rel. tab. ter. L, 
442, 447, 451, 473, 474, 445, 459, Il. 122, 
42). Klaster ten nemél dlouhého trv4nf, neb 
r. 1421 byl od Taboriti piepaden, vyloupen 
a zboren a sice dne 29. dubna (Borovy dé- 
jiny 249). Budova klasterni stavala dle po- 
yésti misto nynéjsi fary a byla spojena chodbou 
s kapli svat. Anny a sy. Antonina ve farnim 
kostele. Na bfehu teky Louény vidéti lze 
dosud zbytky ndédrzky klaSterni na ryby, a 
za kostelem y poli nalezaji se kameny byvalé 
stavby, o které si stafi vypravuji, Ze to byvaly 
vinné sklepy kldstera, z kterych chodba vedla 
az k Casim. Navrsi, kde je nyni hibitoy, od 
dévnych dob neslo jméno Viénice. 

Z byvalého kléstera zbyly dvé krasné 
pamatky ve farnim kostele Nejsvét. Trojice 
Bot, totiz kaple svat. Antonina a sv. Anny. 
Kostel ten jest jednolodovy, obé kaple k nému 
pristavené, ale nesoumérné, tak Ze ani Kriz 
netvorf, Presbyter, nepravidelny osmistén, ma 
zvenku opéraci pilife, ale okna podlouhla, co- 
pova, pozdéji snad z gotickych predelan4; 
klenba jeho jest copova, zhotovend r. 1726 
pri opravé chradmu za dékana Vaclava Te- 
sinka. Hlayni obraz Nejsvétéjsi Trojice Boz, 


“— 100 — 


bez ceny, md ndpis: ,Franciscus Drauhek 
me exornayit 1749.“ Na tom oltéti hlavnim 
jsou po strand zdarilé fezby Arona a Moj- 
zise, sv. apostolfi Petra a Pavla (symbolické 
spojent St. Z. s N. Z.). KdyZ r. 1873 a 74 
chrim tento pricinénim p. faréfe nynéjsiho 
Jos. Petriné byl obnoven, objevil se na strané 
epistoly vyklenek a v ném obraz andéla s vlasy 
z dob Ludvika XIV. s ndépisem neécitelnym. 
Dale pak odkryty byly malé dvéfe. Tumba 
olta¥e hlavniho, kolem kterého se mize cho- 
diti, jest dtevéné, napred obrazem sy. Augu- 
stina na brehu morském s pacholetem stojiciho 
ozdoben&, Altare portatile z r. 16841%/, od 
Frantiska barona z Talmberka, biskupa Kr4- 
lové-Hradeckého posvéceno s ostatky (authen- 
tika porouchéna), Mimo to jest tu také na 
strané evangelia kredencnt stul s malym 
kiizkem. 

V lodi, které m4 klenut{ také copové, 
jsou tri oltdve a sice: 1. Neposkurnéné Po- 
éett P. Marie s tumbou kamennou, altare 
portatile z r. 1695'%/, od biskupa Hradeckého 
Frant. barona z Talmberka svécené s ostatky 
sv. mucediniki Celestina a Fortunata. 2. Ro- 
dina Pdné s tumbou dfevénou, altare porta- 
tile svécené r. 1745°/, od Zdenka Chrapi- 
ckého, suffragana Prazského s ostatky svat. 
Perfekta a Desideria. 3. Sv. K7iZe se sochou 
sv. Kiize, s tumbou kamennou, altare porta- 
tile zr, 16951/, svécené od Jana Frantiska 
hrabéte z Talmberku biskupa Hradeckého, 
8 ostatky svatych muéedlniki Fortunata a 
Faustina. 

U prostfed lodi na strané evangelia jest 
kazatelnice drevénd visuté, ozdobena na po- 
prsniku fezbou pokuSeni Pana Jezise, Sama- 
ritinky, Krista P, hldsajiciho, kiizem, deskami 
desatero Bozich ptik4zéni, symboly orla a 
anjela, dvou svat. evangelisti. Na klobouku 
sochy viry, nadéje a J4sky, sv. Barbora, a dva 
symboly sv. evangelisti levy a vil. 

U oltdte sv. Kiize stoji cinova kititel- 
mice na trech zyifecich noh4ch. Kolem yika 
nese napis: ,Tento gest mug mily syn, we 
kterem se mi dobrze zalibilo, toho poslou- 
chegte. Mat. 17.“ Na kititelnici samé éteme 
ve dvou fddcich: Leta Panie MDCXII. tato 
krzatitedlnicze k zddussi Sezemiczkému udielana 
gest w miestie Hradezi nad Labem od Mistra 
Gana Nebrzehovskyho nakladem tehoz zadussi 
za starssiho Adama Zida a Purkmistra toho 
ezasu Gana Wrany a ginych starssich.“ Na 
copovém klenuti presbytéfe i lodi jest malba 
freskovd roku 1786 od Kramolina y patero 
obrazech zhotovend: 1, skupent anjelfi, 2. Ka- 
zini Pana Jez{se na hote Galilejské. 3. KYest 
P. Jezise, 4. Zjeveni se Hospodina Abraha- 
movi (domek na tom obraze jest perspektivné 


tak zobrazen, Ze pri postupu ode dverf zda 
se do vysky vystupovati). 5, Nebe, klanéni se 
anjeli P. Bohu (skupen{ vytecné). 

Blize oltdte Neposkvrnéného Poéeti Marie 
Panny jest starobylé kaple sv. Anny slohu 
&isté gotického, tvofici pravidelny osmistén. 
M4 zventi opérac{ pilife, jejichzto ustupek 
koné{ jehlancem rosetovym, na ustupku jed- 
notlivém pak jsou stity, ale bez znaki. Kaple 
ta opravena byla také r, 1873, m4 dva oltre, 
z nichz jeden sy, Jana Nepomuckého vzdélan 
byl v slohu gotickém, dle oltéte svat. Jana 
v kathedrdlee Krdlové - Hradecké, jest cely 
déevény, m4 uprostfed sochu sv. Jana Nep. 
vytetné Yezby od nezndémého mistra zhoto- 
venou. Okna barevnd (bez obrazi) byla kou- 
pena z Liinnichu z Némecka. Zebra klenutt 
gotického této kaple nesou na dolnim konci 
konsolky zobrazujici lva s hlavou obrdcenou 
doli, anjela, tv4r élovéka, a podobu starce 
s podbradem. Na klenuti samém, kde Zebra 
se sbihaji, jsou dva znaky mésta Sezemic (totiZ 
trojrici). Oltéé sy. Anny s tumbou dfeyénou 
m4 krasny obraz sy. Anny a P. Marie asi ze 
16. stol. od jistého p. faréte z Pfelou¢e sem 
dany, ale od nedouka premalovanim zkazeny. 
Na obmitce po levé strané oltafe toho od- 
kryta byla malba a sice postava tesafe se 8i- 
rocinou a letopoétem 1599 a slovy: ,Ziwot 
ezlowieka na zemi.... nondum.,..“ Pod 
oknem na levé strané byly objeveny zazdéné 
dvéte a na pravé strané jakési schody, snad 
kolem kostela vnitf az k sakristii bézici. — 
Kaple sy. Anny zd4 se, Ze byla pro sebe a 
vchod do ni z kostela Ze vedl od vychodu 
tam, kde nyni jest oltét sv. Jana, jak schody 
nalezené svédéi. Zde jest krypta, které dle 
farni pamdtni knihy méla néhrobek: ,Anno 
176}. die 26. Januarii obiit hic in Domino 
VY. D. Antonius Reinhardt de Sponnberg, Cu- 
ratus Sezemicii 24 annis, aetatis suae 59 an- 
norum Cui Deus requiem sempiternam con- 
cedat. Amen.“ Mimo to jsou v lodi dvé krypty 
s mnohymi rakvemi, nejvice knéZi. 

Druh& pamatka byvalého klastera jest 
taktéZ gotické kaple sv. Antonina, po pravé 
strané lodi se nalezajicf a za sakristii uZi- 
vané, tvofi nepravidelny osmistén, okna jejf 
gotickié maji kamenné kruzby dobre zacho- 
valé a zbytky skel barevnych. Vchod do nf 
z lodi jest ¢tverhranny, ale vnitr do spitky 
sbihajici. Dvéte jsou dubové, sekané pouze 
sekerou. Na hore na klenuti, kde se Zebra 
sb{haji, jsou dva znaky, jeden predstavujict 
éeského lva v Gerveném poli s ohonem dyo- 
jité rozStépenym, druhy znak éerny na zpt- 
sob kiidla. Vybézky jednotlivych Zeber maji 
na koneci konsolky, a sice po levé strané ol- 
td¥e syat. Antonina podoba mladé jeptisky, 


— 101 — 


nad oltatem jin4 zenska tv4é snad mladé slech- 
tiény, po pravé strané olté#e podoba snad 
byvalé Seské krélovny Elisky, kterd dle z4- 
pisek Hradeckych kldster ten obdatila; kon- 
solka nad Satni skiini pYedstavuje stavitele, 
po pravé strané skiiné tvdi rytife zamracée- 
ného, a jemu naproti nade dvefmi na kaza- 
telnu vedoucimi podoba staré jeptisky s pod- 
bradkem. Pod konsolou rytite byly nalezeny 
dvére malé, zazdéné, do zemé vedouci. — 
U schodé na kazatelnu byl vehod pro kl4- 
Sterni panny na oratorium, které dle dutiny 
ve zdi se nalezajici az ke druhé Staci cesty 
kiiZové se téhlo, a z kterého pavl4¢ka uvniti 
kolem kostela se nalezajici do kaple sv. Anny 
vedla, V kapli této sv. Antonina jest oltdt 
téhozZ svatého s népisem: ,Leta 1685 dne 1. 
Novembris tento oltarz malovanim okrasslen 
gest ke ezti Swat. Antonina nakladem Chu- 
deho Zadussi Sezemiczkeho za sprawy Uro- 
zeneho a Welebneho Pana Pana P. Girzika 
Frantisska Gcesefa Czerniczickeho toho czasu 
Fararze Sezemiczkeho a Drziteczkeho.“ Ve 
zdi u kazatelnice jest skiifika se tremi zdmky 
silnymi, pobitymi zelezem. Byla tu také tru- 
hli¢ka étverhraund dle soudu znalci 500 let 
star4 z dob klastera s kovdnim Gisté goti- 
ckym a vyblediym malovénim; tu si vzal zur- 
nalista J. Skrejsovsky. 

Venku ve zdi po levé strané kaple sv. 
Anny jest ndhrobek piskovcovy dole s erbem 
podlouhlym nesoucim lilii s trojim kvétem, 
nad otevfenym hledim pak také s lilif, a na 
Obrubé v napisu s podobou lidskou. Byval 
v dlazbé chramu, proto ndpis neni ¢itelny. 
Cteme jen: ,Leta Panie 1633 w den swat. 
aposstolu pamatky dokonczil ziwot urozeny 
pan Arktyrz z Poczapel (?) — Kolem ko- 
stela byval hrbitov, ale ten jest zruSeny. Pri 
odklizeni zemé, které byla diive navezena, 
nalezeny byly u sakristie malé dvéie jako do 
sklepa vedoucl, 

Mimo ohradu hibitova stoji zvonice die- 
vénd, starobylé, osmisténn4, nahofe s malou 
vézi¢kou bdiovitou. V ni jest étvero zvoni 
libého zvuku: 1. s obrazem sv. Vaclava na 
jedné a erbem Sezemic na druhé strané, na- 
hofe pak kolem do kola n4pis dvoutidkovy: 
yueta Panie MDLIII. tento zwon slyt gest 
Ww miestie Hradezi nad Labem skrze Waczlawa 
Konwarze ke czti a chwale Panu Bohu wsse- 
mohuczymu a welebne Trogiczi sw. do mie- 
steczka Sezemicz.“ 2, s obrazem sv. Vaclava 


na jedné a kamzika na druhé strané a ndpi- 
sem na hore dokola: ,Leta Panie MDLVII. 
tento zwon gest dielan ke ezti a chwale P. 
Bohu skrze Waczlawa Konwarze w Hradezi 
nad Labem k zadussi miesteczka Sezemicz za 
hospodarze Waczlawa.* 3. a4. nahofe v bani 
visici, z kterych jeden m4 n4pis tento: Ke 
ezti a chwale Jeziss, Maria, Josef MCCCCC * 
Nad kostelem zvonek s r. 1772 a ,C. M. I. 
D. I. K. G.“ U kostela stoji farnt stavent 
pod jedno poschod{ zbudované r. 1734 od fa- 
rére Antonina Reinhardta. Matriky farni jsou 
od r. 1684. 


Kostel tento byval i v dobdch klastera 
plebinem opatifeny. Plebin Sezemicky uvadél 
roku 1357 plebina Zizelického, roku 1359 
plebina v Tynci, roku 1360 plebdna y Litné 
(L. C. I. anni 1357 F 131, anno 1359 B 10, 
anno 1860 C 1). Pozdéji zde byli knézi pod- 
obojf: 1512 knéz Pavel Horicky, 1591 Matéj 
Levinsky. Knéz Friedrich Duchek rodily ze 
Sezemic, dén p. administrétoru Mystopolovi 
do Prahy na 5 let za kaplana, an si od néj do 
Vlach na cestu penize vydluzil. (Dopisy kons, 
utraq. I. 313.) V seznamu far na Pardubicku 
zr. 1615 jmenuje se v Sezemicich fardfem 
knéz Michal svéceni arcibiskupského, prijmy 
jeho byly: Penéz 13 kop, dita 44 str., 2 vt, 
2 étvr. ovsa, tolikéZ soli do roka prostici. 
V r. 1654 byl zde fardtem kvardidn klastera 
Minoriti z Pardubic Antonia Rulikovsky. — 
V relaci z r. 1677 se uvddi v kostele tomto:; 
Kalichi stiibrnjych 5, puska stfibr. 1, mon- 
strance mosazn4, pozlacend, kftitelnice cfinov4, 
oltéte z mramoru 3, nad staroddynou sakri- 
stii zvonice s 2 malymi zvony, skola s kan- 
torem. “ 


P¥i kostele tomto jest literdiské bratr- 
stvo zr. 1830, m& maly kfizZ, svicny, kancio- 
nal svato-vaclavsky a 4 lucerny. 


V mésté iza méstem jsou sochy a sice 
sv. KifZe dvé z r. 1857 a 1877, svat. Jana 
Nep. z r. 1745, Pak jest u hibitova nového, 
ktery r. 1832 byl ziizen v éas cholery, kaple 
kamenn4 Marie Panny r. 1833 zfizend, a na 
silnici k Pardubiciim vedoucf kaple gotickda 
mesni sy. Josefa r. 1850 zbudovand. Obrazy 
krigové cesty v kostele jsou r. 1832 zhoto- 
veny od Frant, Staude, malffe z Potstyna, 
Uprost¥ed mésta stoji radnice kamennd 8 véz- 
kou s hodinami, m4 v listérné star4 privile- 
gia a pecet zr. 1620 8 ndpisem zrusenym, 


— 102 — 


Sloh goticky. 
Pise F. J. Lehner. (Pokraé.) 
(Pidorys. — Kostely o jedné lodi.) 


Ukol zpytatele a déjepisce stavitelskych 
a vaibec uméleckych pamitek v mnohém po- 
dob& se tkolu pfirodozpyice. Ve vwédecké 
methodé obou vlddne analogie. Soustavné typy, 
druhy a p¥iblizné uréovani stati pamatek umé- 


leckych uréuje jist4é soustavnost. Prirodozpytec | 


jest ovsSem ve vétsi vyhodé. 
dani, téleso prirodni, poskytuje mu typus staly, 


nezménitelny. Krasoumeci jest vSak jednati 
s ménivymi vytvary lidské ruky svobodaé tvo- , 


fivé, Tam z4kon nutnosti, zde svoboda pannje. 
Krasoumn4 véda tim se zands{, Ze zpytuje 24- 
sady stejnotvdrnosti a podobnosti, které v jisté 
dobé panovaly v oboru umént a techniky a na- 
potom vedle zisad stanovenych pamatky umé- 
lecké posuzuje. Nebot pri vS{ pohyblivosti a 
svobodé tvotivého ducha lidského v n4zoru 
duSevnim a v umélecké praxi panovala prece 
v jednotlivych dob&ch stiredovéku jist4 usta- 
lenost, dislednost, souhlasnost, kterd u kie- 
stanskych nérodi ve stredovéku jen Gdstecné 
se ménila vlivem povahy nérodni. Jest nam 
sledovati stopy toho Zivota stfedovékého v ar- 
chitekture gotické nyni predevsim — na pu- 
dorysu. 

Hmotné a duSevné bohatéd doba vynikala 
nade vsechny ostatni bohatosti mySslének, jak 
nejlépe sledovati lze na rozmanitosti pidorysu 
chramt jedno-, dvou-, tii- a vice-lodnich. 


Pokraéujeme soustavné. Vystupujeme od 
nizs{ho k vyssimu. Pojednime tedy po fadé o 
pidorysech gotickych kosteli jednolodnimi 
potinajice. 

Jakkolivék zmizelo s povrchu zemé mnoz- 
stvi prekrasnych pamfétek, jednak vlivem véki 
v8e ohlodajicich, jednak neStastnymi pohro- 
mami vdlecnymia Zivelnymi, téZ i lidskou po- 
Setilosti, jest vSak piece az% dosud vlast témér 
poseta ‘tavitelskymi pamatkami gotickymi po 
dédindch a méstech rozméra vétsich a mensich. 
Nejéetnéji vyskytuje se gotickych chrama jed- 
nolodovych v nejriznéjsich tvdrnostech. Zde 
k starému romaénskému kostelu pfistavély gc- 
tické presbyterium, onde pozdéji k thlednému 
kosteliku gotickémus rostoueim podtem osad- 
niki pridali netthlednou stodolu za lod. 
Blaze! kde alespof tak se stalo. Na mnohych 
mistech kr4sné chrimy gotické pobofili, pre- 
Stavéli, opravili(!). Utlé pilfte gotické étver- 
hrané obezdili, nasadivse na vzniklé pilastry 
rizné hlavice, dorské, jonské, korintské, ¢timské 
byti majicf; stihl4é okna s kruzbou vnadnou 
zazdili a jiné nddvornim vratiim podobn4 pro- 


Predmét jeho ba- | 


lomili, aby do tajemné svatyné, posvatnym po- 
loserem tak dobre odpovidajici tajemné obéti, 
svétlo denn{ plné se proudilo, odstranivse za 
tou piitinou staré, krasoé sklo barevné a ko- 
touckové a nahradivSe je tabulovym sklem, jako 
na tova4rndch se spatiuje atd., atd. 

MySlénky hnedle by zavedly Clovéka od 
pojedndnt o pidorysu jednolodovych chrémit. 
O pyedmétu nejjasnéji pojednim, provedu-li 
&étendie nékolika takovymi kostely, jakéz v raz- 
nych tvarech vsudy se vyskytujf. 

Nejdilezitéjsi novotou u slohu gotického 
bylo pretvofeni vyklenku olt4tnfho. Romansky 
sloh jej prosté postavil pted chor éasto nad 
kryptou zvyseny. Bylo to jen pouhé zevnéja{ 
spojenf. Gotika odstranila naprosto kryptu, 
kter4 jiz v poslednich dobich romanskych se 


(Obr. 221.) Nachod. XIII. stol. 


vynechavala, chor zvySovan byval nad lod jen 
o nékolik stupit, jichz pocet obyéejné tii ob- 
nésival a uzavirdval se vysokym, kamennym 
pazenuim, které lectorium slove. Disledné pro- 
vedeni soustavy opéraci zpisobilo, Ze vyklenek 
ustoupil mnohostrannému zdvérku s hlavnim 
stavenim v celé vysi vystupujicimu a mnoho- 
dilnou klenbou Zebrovou krytému. § Fidkymi 
vyminkami uzaviravié se nestejnym pottem 
stran vzatych buds osmi-, dvandcti-, mnohdy 
t6Z desiti-hranu. Takovou tpravou pfichdzel 
chor do tzké souvislosti s lodi a uzavfral ji 
zpisobem Zivym. 

Jako v piirodé nen{f ani v umén{f Z4dnych 
skoki, Zde i onde jest podivuhodnd disled- 


nost. Vék d4l&{ stoji vZdy na ramenou véku 
diivéjsiho, — Tak i zde novotu piipravoval 
sloh prechodni, jako aztetelné se vidi na 
obrazci 221. Farni chram v Néachodé jest 
zalozen do ki{ze a sklenut ve vSech édstich. 
Lod 60‘ dloub4 a 34’ Siroké skl4d& se ze 4 
stejnych klenbovich poli a jest od presbyte- 
rium oddélena vitéznym obloukem 5‘ v pied 
vystupujicim, Vedle presbyterium znacné zt- 
zeného stoji dvé véze étverhranné tézkého 
tvaru zikladniho, jimiz podoba kfize vyslovena 
jest. Presbyterium a z4vérek choru néleZi 
dobé p¥echodni a vyznaéuji se kr4snou klenbou. 
Lod v8ak pivodné nebyla sklenuta a mivala 
bezpochyby druhdy strop plochy. Zdévérek 


choru jest pravidelné do osmihranu konstru- 
ovan, opéraky opatfen a jako vSudy v Ce- 
chéch péknou, mnohdy i nadhernou klenbou 
opatten. Nasledujici sloh goticky na ¢eskych 
kostelich venkovskych podrzel celkem uspora- 
dani dfivéisi. 

Jednou z nejprvnéjsich pam4tek jest nynf 
hébitovni, druhdy v8ak farni kostel sv. Juljé 
v Milevsku. (Obraz 222.) Sklid& se z lodi 
12° 2‘ dlouhé a 6° 6’ siroké, z choru 8° 2/ 
dlouhého 3° 5/ Sirokého, k jeho severni strané 
pristavéna jest sakristie. Sakristie, presbyte- 
rium a jizni strana lodi stavéna jest ryzymi 
tvary gotickymi; zipadni strana jest ctihodny 


103 — 


zbytek diivéjsi rom4nské kaple, jejizto lod sa- 
hala k rohu zdiva u d. Zde k lodi p¥iléhala 
vychodni apsida, kter4 opisovala oblouk od e 
k f, kde vychodni zed lodi f g ustupovala, 
k niZ napotom jizni ze@ lodi piiléhala, kter4 
od g k c dosahovala, tak Ze zdivo cb za 
zbytek staré jizni stény lodi dluzno povazo- 
vati, Schody jsou ve tloustce zdi upraveny. 
Je-li zépadnf a severni sténa lodé kostelni 
bezozdobn& a hol4, jest za to sténa jizni a 
celé presbyterium nejkrdsnéjitmi tvary slohu 
presné gotického ozdobena. Rozko&ny pohled 


a le Wl 


(Obr. 223.) Katk u Kutné* Hory. 
Lod s déeyénym stropem. Z konce XY. v éku. 


poskytuje zejmena presbyterium. Na stihlych 
sloupkéch se silné vynikajicimi hlavicemi spo- 
civaji Zebra umélé klenby hvézdovité, zahrnu- 
jici patero polf klenbovych, odpovidajicich 
tolikéz opérikim na venek. Zebra sbihaji se 
v péti hulatych svornicich. — Nyni jest lod 
kryta plochym, dfevénym stropem. Ze vsak 
puvodné byvala lod sklenuté, ukazuji zbytky 
Zeber a 16 nosi¢i, za kterych Zebra spoci- 
vala. Sleduje-li se smér téchto Zeber, ukazuji 
segmenty jejich na dosti vysoky oblouk lo- 


— 104 — 


meny, a soudime z toho, Ze podobné presby- 
teriu také lod sirokou klenbou sffovou kryta 
byla. — Na severni strané presbyteria vchaz{ 
se dvérmi do sakristie nyn{ sténou prepazené 
a kryté mistrnou klenbou sifovou, jejiz zebra 
na ozdobnych nosidich spocivaji. Na zeunéjsku 
jest chor a gotické strana jizni obklopena 
mocnymi, ve dvou odstaveich vystupujicimi 
opéraky, mezi nimiz upravena jsou vysok4 
okna gotické s krésnymi pruty a thlednou 
kruzbou. — Tvary gotické odpovidajf vesmés 
pozadavkim pfisného slohu gotického; nevy- 
skytuji se zde nikde motivy pozdni gotiky, 
s nimiZ i na samém prazském velechramu se 
setkavame. Ptivodcem stavby jest umélec do- 
maci, ktery se pridrzoval starych, prisnych 
pravidel gotické architektury, kezpochyby mistr 
Stanék. Kostel sv. Jilji v Milevsku ukazuje 
motivy slohu gotického, které zistavaji vzo- 
rem jak vyteénosti ryzého tvaru, tak peéli- 
vym provedenim. 


Kostelu nachodskému odpovid4 velmi jed- 
noduchy kostel svat. Vavrince na Kaku. 
(Obr. 223.) Rovnothelnaé lod 60’ dlouha a 
Al‘ sirok& kryta jest hladkym stropem die- 
vénym bez vselikych podpor pomoci pilfté. 
Véz%z a chor ukazuji jinou C4ru stiedni nez 
lod, dosvédéujice, ze kostel nékolika proménam 
podroben byl. Také sakristie, nad kterou kle- 
notnice se nachdzi, ukazuje stopy pozéru a 
zmén, Stavba pfripisuje se obecné Rejskovi. 


Dikazem, jak bohata byla doba goticka 
na myslénky, nejlépe se vidi na velkolepém 
a nejpamatnéjsim jednolodovém chramu Pané 
na SKarlové vy Praze (obr. 224), ktery jest 
jednou z nejslavnéjsich pamatek otce vlasti, 
Karla IV. Prostranny kostel jest zalozen v 
pravidelném Shranu, Opéraéky s 2 tstupky 
stoji kolmo na Stépné ose thlu, jejZ 2 hrany 
osmihranu tvofi. Klenba jeho mocné jima. 
Zebra jeho rozkladajf se v nédhernou hvyéz- 
dovou sit, nejsouce, jako v pozdéj§i gotice se 


jBsonmiaketagentl 


Smichovska basilika sv. VaCclava. Zale- 
Zitost stavby smichovské basiliky dospéla jiz tak 
daleko, %e 8 jara najisto pocéne se stavéti. Bude 
ji stavéti architekt A. V. Barvitius. Nakresy jeho 


jsou jiz schvdleny a v letosni zimé vykonaji se 


veskeré pripravné prdce, aby stavba s jara po¢iti 
mohla. Za tii leta — dd-li Pan Bih — mohla by 


basilika v tomto mésici na den svat. Vaclava, dé- 


dice zemé Ceské a patrona chramu zasvécena byti. 
Mame za to, Ze oslavi pak Smichov den ten po- 


> 


vyskytuje, pouhou okrasou, nfbrz nesou sku- 
teéné celou klenbu. Pro neobyéejné rozpnuti 
kopulové klenby (75‘ v priméru) né‘eZ{ chram 
mezi nejvzicnéjsi stavyby slohu gotického, Co 
do velikosti jen dvé centrdlni stavby s nim 
mozno porovnati: st¥edn{ ¢4st anglické ka- 
thedr4ly vy Ely, a portugalské mausoleum krale 
Manuela v Batalbé. Velkolep4 klenba zavrena 
jest prolamovanym svornikem. Zebra pevné 
a opatrné tesana odolala boufim a zachranila 
budovu Pro hluboké spusténf past klenbo- 


(Obr. 224.) Karley v Praze, XIV. stoletii. 


vych tuze v Sftku se rozchdzejicich centrdlaf 
stavba tato podobé se mausuleu. Presbyte- 
rium na vychod obrécené m4 &ffku jedné 
strany osmisténu (28'). Zavteno jest Ssesti 
stranami des{tihranu. Délka jeho obnas{i 32’, 
Sliéna klenba je ptikryv4. Na zdpadni strané 
nach4zi se kruchta, byvalé modlitebni sii fe- 
holniki, druhdy mocnym obloukem s_ ko- 
stelem spojend, 

Karlovy jest korunou jednolodovych ko- 
stelii gotickych. 


ZO Sone 


dobné, jako druhdy Karlin uéinil, kdyz basilika 
svat. Cyrilla a Methodéje se svétila. Prispévkem 
60.000 zl. z ndbozenské matice pravé povolenym 
rozmpozen znacné stavebni fond. Basilika stavéna 
bude slohem uslechtilé prvotni renaissance floren- 
tinské s jistymi znaky na starokiestanskou basi- 
liku piipominajicimi. — Architekt Barvitius kraéf{ 
totiz co umélec svou vlastni cestou. Dlouholety 
pobyt v Italii pri neobyéejném nadani a Zelezné 
dislednosti neztstal bez uzitku pozehnaného. — 


— 105 — 


Bylo-li Ize dosud sledovati v Praze klassicitu jeho 
slohu pouze na palacich a nékolika mensch pred- 
métech stavitelstvi cirkevnfho, nyni osvédéi se ge- 
nius jeho na veliké basilice. Stéstim jest, ze tak 
se stalo, Skoda by bylo byvalo, kdyby bohaty duch 
nebyl mél pfilezitosti postaviti pomnik svého vé- 
déni. V jeho rukou jest zlaté mira jednoduché 
krasy, — ovece to dlouholetého studia. Vlastné 
plod celého Zivota. Barvitius celé Zivobyti studo- 
val. Jest umélcem a uéencem v jedné ogobé. 
S podivenim jest, ze nebyl povoldn na uéitelskou 
stolici, Pak védéni jeho bylo by se dédilo. Zaci 
jeho byli by dédili poklad, ktery za tak dlouha 
leta price nahromadil. Skoda! Ze povolén byva 
éasto jen ten, kdo se umi klikatymi cestami do- 
volavati. Kdo jen sebe hled4, jen sebe naleza. 
Sobectvi a obecnost se vyluéujf. Blaze Smichovu, 
ze znal vyhledati mistra. Usudek ten vieobecné 
se sdili. Nejen PraZské, ale i Videtiské kruhy kom- 
petentni z toho se raduji. Ve vyteéném listu ,Bei- 
lage zur Wiener Abendpost* éte se (éislo 204.): 
—g— ,Architekt Barvitius jest zaméstndn stavbou 
basiliky na Smichové. Projekt uméleiv zde velké 
chvaly dosel. Barvitius ndlezi k tim mélo archi- 
tekttim, ktefi se starokfestanskymi tvary uméle- 
ckymi dokonale se obeznamili. Tentyz myslici a 
mnohostranné vzdélany umélec kraci samostatné, 
vlastni cestou, jak v oboru architektury, tak drob- 
ného uméni cirkevniho,“ Kazdé slovo lze pode- 
psati. Referent, jehoz zndmka —g— nam prozra- 
zuje dvorniho radu Hitelbergera, fiditele musea 
rakouského pro uméni a primysl, soudce to za- 
jisté nejkompetentnéjsiho, pronesl zde malo slovy 
charakteristiku a Zivotopis velkého umélce. Malo 
slov, ale pravdy mnoho v nich. — Useéné, ale 
sprayné, Odboru uméleckému Akademie kiestan- 
ské jest chloubou skuteénou, ze po Hellichovi ma 
takového predsedu, ktery doma i za hranicemi 
plati za ,mysliciho a mnohostranné vzdélaného 
umélee.“ Zdat Bih! basilice svatého Vaclava na 
Smichové ! 


Dostavéni arcidékan. chramu v Plzni. 
Ku vyzvani slay. méstské rady plzenské obnovuje 
architekt Josef Mocker vunittex imposantniho arci 
dékanského chrému svat. Bartoloméje velmi di- 
kladné. Kostelu dostane se téz nového hlavniho 
oltate zbudovaného slohem gotickym. Po upraveni 
vnittku dojde pak na zevnéjsek a velkolepd bu- 
dova bude snad dokonéena. Kostel ma totiz jen 
jednu véz s ukonéenim jehlancovym velmi nepfi- 
méfenym, které se podobé ohromnému pdratku. 
Druh4 vézZ ztistala nedostavénou. Nyni nadchazi 
piizniva doba, kde zaéiné pomysleti se na dostaveni 
jeji, éimzZ Plzni dostalo by se jiné fisiognomie. Rada 
méstsk4 yyzvala totiz architekta J. Mockera, aby 
yzdélal plany na upraveni celého kostela. Vedle 
ndkresi téchto dni dohotovenych a objednatelim 
dodanych upravil by se zevnéjiek kostela, jak sloh 
jeho toho vyZaduje a dostalo by se mu druhé, mo- 


hutné véze, 8 priméfenym zakonéenim. Stane-li se 
tak, bude arcidékansky chraém uprostied tak uté- 
Seného ndmésti se vyp{najici skute¢nou okrasou a 
distojnou oslavou druhého po Praze mésta éeského. 


Proboststvi hradéanské. Kralovské Praze 
ptibyla nova okrasa. Nové proboststvi stalo se 
novou pamatnosti mésta. Jest to budova vnadna a 
poutajici jak zeynéjskem, tak ynittkem. Zevnéjsek 
vabi svou dikladnosti a rozmanitosti. Spatiis jen 
tesany kamen a cihly neovrhnuté, Pred o¢ima se 
ti stavi ta celé budova ve své konstrukci. Naba- 
zi8-li se celku, nepéestdvds baviti se prohlizenim 
kamenného detailu bohatého a krasné provedeného, 
Zde jiz videti lze ndlezité, jak vyte¢nych kame- 
niktii odchovala hut sy.- Vitské. Vedle ornamen- 
talnf castky zastoupena jest téZ okrasa sosnické, 
Na rohu budovy pod baldachinem stoji kamennd 
socha sy. Vaclava. Mistr L. Simek nejnovéjiim, 
vyte¢nym dilem fadu soch svych rozmnoZil. Ka- 
mennymi pavlany, mocnymi Stity, vysokou stiechou 
btidlici krytou a rozkoSnymi vykyfi ozivenou se 
dostalo budové rozmanitosti a nédhery. Na-prvni 
pohled pozndvas, Ze stojis pred pifbytkem vyso- 
kého hodnostate cirkevniho, ktery slouzi vele- 
chrému sy.-Vitskému. Sloh kostela a budovy jest 
tentyz, jenze sloh kostela primérené se rozeznava 
od slohu piibytku. Tak to ma byti. Na celé bu- 
dové k nalezité platnosti prislo zase kované Ze- 
lezo, jako za nejlepsich dob stavitelskych byvalo. 
Velka vrata dubova, bohaté rezand, souhlasi s di- 
kladnosti celku. — -Zeynéjsku odpovidd vnitrek, 
Bohaty prijezd s kifzovou klenbou a prekrasnymi 
hlavicemi a krdkorci, ndadherné, vysoké schodisté 
jasné osvétlené velikym oknem gotickym, barevné 
zasklenym a dfevénym, kassetovym stropem 
kryté, utésend kaple s bohatym, rovnéZ kasseto- 
vym stropem malbou okraslenym, priméreny 
poéet mistnosti k obydli vykazanych a trochu 
temné malovanych, § veSkerou Upravou jejich az 
do téch kachlovych kamen barvy zelené a hnédé, 
vse nese se jednim duchem uslechtilosti a pfri- 
jemné domdcnosti, Architekt Mocker ukdzal, Ze 
kromé kostelii a vézi umi s toutéZ mistrnosti sta- 
véti i domy oku ptivabné a ku prebyvani pohodl- 
né. Vé8e jest zde po ruce, eho v domacnosli se 
z4da, od sklepa aZ do pidy, od salonu az do pra- 
delny. Vedle proboststvi postavil architekt v témzZ 
duchu, aé jednoduSeji, dvé kanovnické residence. 
Az z ndmésti sy.-Jitského kamenicka dilna pfelo- 
Zena a u prostfed stary, bronzovy pomnik svat. 
Jitf v Uhledném sadu ozdobeno bude, tiché naméstti 
sv.-Jirské stane se jednim z nejutésenéjsich a nej- 
pamatnéjsich mist krélovské Prahy. Nejdtlezitéjst 
slohy stavitelské od XII. do XIX véku jsou zde za- 
stoupeny éetnymi pamatniky: sloh romansky, go- 
tika karolinské, sloh vladislavsky a novy, vse kolem 
jednoho malého namésti: chram sy. Jif, velechram 
sv-Vitsky, kollegidtni kostel vsech Svatych, Cast 
hradu z doby viadislavské, malebny vehod do te- 


— 106 — 


rezianského uytavu slechtiGen a nové proboststvi, 
Riizné véky zde rozestavily své nejlepsi pomniky. 
Ani vék XIX. neni bez poesie. 


Vocel, archasologicky sbor v Kutné 
Hofe, vykonal opétné béhem minulého roku kus 
macény zdsluzné prace, jak z jednatelské zpravy 
redakei zaslané na jevo vychézi. Sboru pribylo 
valné élend, jichZ nyni ¢ité celkem 326. Méstska 
rada kutnohorsk4 ku Zddosti sboru vykazala a 
upravila mistnost pro museum. Ve valné hromadé 
za zemrelého, velezaslouzilého piedsedu Vaclava 
Piedéka zvolen MDr. Fr. Stané. Ostatni dvé tie- 
tiny vzdcnych stolic vy chramu Pané sv. Barbory 
daikladné jsou obnoveny ndkladem 736 zl. a takto 
budoucnosti zachovény. Po navrhu c. k. ustiedni 
komise uznalo ministerium osvéty za nutné, aby 
strecha chramu svat. Panny Barbory, jakoz i ob- 
mitka na klenbach v pravé lodi obnovena byla a 
vykézdlo za tim uéelem pro rok letosni 1582 zl. 
95 kr. C. k. mistodrzitelstvi dalo zhotoviti ndkresy 
tri opéréki za pritinou iplné obnovy. Obnoveni 
fresk v jedné kapli nové nalezenych svéfeno za 
800 zl. maliti P. Maixnerovi, jejichz smysl se vy- 
pisuje. Za pfricinou vzdélani nového inventare po- 
dan méstské radé obsirny popis vseho, co v chramu 
Pané ponechdéno a co odstranéno byti ma, ponéd- 
vadzZ dosavadni uprava neni v souhlasu ani s cir- 
kevnimi nazory 0 mistech posyvdtnych, ani s uée- 
lem na vzdélani mysli kiestanské éelicfm. Pomoct 
sboru vydav4 prof. J.J. Rehdk ,Kutnohorské pif- 
spévky k déjindm vzdélanosti ceské“, éimz vy lidu 
budi a Ssifi se Setrnost a liska k pamdtk4m umé- 


leckym. Aviak sbor nejen pamdtky staré chrénf 
a zndmost o nich siti, ale hled{ také vkus obe- 
censtva tifbiti tim, Ze k distojné chramu Paéné 
opravé, pokud byl néjakého dobrodince nagel, sim 
radi. Tak obétoynosti Slechetnych darci v kostele 
sy. Jakuba zasazena dyé okna ve skle malovand 
a kaple Salazarsk& polychromovdna jest. Kromé 
yseho uvedeného uspofddal sbor nékolik ptedn4- 
dek, jez tédily se nemalé ndvitévé a dochazely oce- 
néni a uznani i dirsf verejnosti. — K daléi véru 
utédené a pozehnané Ginnosti yolé redakce: Zdar 
Bih!4 Lehner. 


Knihovna koll. kapitoly vySehradske. 
Pan Dr—r, na str. 94 podavaje zpravu o velice 
zésluzném spofdd4ni knihovny kapitoly vysehrad- 
ské, vyslovuje domnéni své o objeveném tam ru- 
kopisu éeského Nového Zdkona, Ze pry sah ,v 
davné doby predbusitské* a ze pry ,nemize nyni 
stavati ani té nejmens{i pochybnosti,“ Ze jest to 
tentyZ exemplai, o kterém se Dobrovsky zmiiuje, 
ze r. 1311 byl v drzeni Baltazara Tetaura z Te- 
tova. Pohfichu, Ze tvrzeni toto podstaty do sebe 
nema. Kodex vysehradsky N. Zakona psan urcité 
teprv pocétkem XY. véku as rukopisem tetovskym 
pranic nem spoleéného. Jakoz jsem v Casopisu 
Matice Moravské (roénik 1875, str. 97—100) uké- 
zal, chova se rukopis tetovsky v knihovné mino- 
ritského klastera v Brné i nema do sebe nikterak 
té dulezitosti, jakou mu Berghauer a Drobner 
piispisovali; sim Dobrovsky v druhém vydani své 
historie literatury Geské (v Praze 1818, str. 121) 
domnénkém, az po tu dobu béznym, konec uéinil. 

J. Jirecek. 


Literatura. 


Die Kunst und ihre Formen. Z pozistalosti 
Jos. Fiihricha. Wérzburg 1880 u Leona Werla. 


Pravé vysel spis slovutného a nezapomenu- 
telného Josefa Fihricha, v jeho pozistalosti nale- 
zeny. Spisem tim dopliuji se starsi spisy Fuhri- 
chovy: ,Von der Kunst“ (Videi 1866) a umélcav 
Zivotopis, ktery sim o sobé napsal (Viden, 1875). 
Novym spisem jiZ roku 1866 sepsanym a nyni vy- 
danym dopliuje se zajimavy obraz povahy velice 
vznesené, jakou Fithrich byl. Dila jeho a spisy 
jeho jsou z jednoho kusu ulity. Fihrich byl ve 
vsem stejny, jednoduchy, cely. Bylo oviem malo 
umélci tak nadanych, ktefi dovedli presvédéeni 
své vyjddfiti téZ slovem, tak jako Fiibrich. Spis 
tento jest Fihrichovo umélecké vyzndni viry a za- 
hrnuje veskeré hlavni tvary umélecké. Odporouti 
se nejen umélcim, nybrZ vsem vzdélanym pratelim 
uméni, Spis jest pln duchaplnych a uvdzeni hod- 
nych pozndmek, 


»Styllehre der architektonischen Formen der 
Renaissance“, Z nafizeni c. k. ministerium kultu 
a vyucovaénf. Obsahuje 100 pfvodnich dievorytin 
Sepsal Alois Hauser. Druhé vyddni. Videh. Ant. 
Holder, 1880. Str. 176, 8°. 


Za prvnim svazkem Hauser-ovy nauky o slo- 


hach vysel péed nedévnem svazek treti. Spisovatel 
presko¢il totiz stiedovék a po nauce o architek- 


tonickych tvarech starého véku poddva vefejnosti 
hned nauku o tvarech slohu renaissanéniho. Uva- 
Zi-li se, Ze bézny nahled, jakoby renaissance byla 
pouhym znovuvzkfisenim antiky, jest davno pre- 
mozen, skok tento ptisobi nemilou mezeru. Archi- 
tektonické tvary véku 15. a 16. druzi se k vytva- 
rium sttedovékym, od mnohych nedosti ocehovanym, 
na které i Hauser nucen byl dosti zhusta pouka- 
zovati, coz ovSem z divodai snadno pochopitelnych 
nemohlo dosti obsirné se stati, A tak Glanky te- 
tézu od antiky k renaissanci prozatim, pokud totiz 
nevyjde nauka o slohdch stiedovékych, spojuji 
slabé a pro Z4ka a pocdtetnika jsou méné pocho- 
pitelné. Pro sebe jest vSak spis Hauser-fiv dilem 
mistrnym. Neni zajisté snadno ve dvandcti arSich 
tiskovych upraviti knihu uéebnf o tvarech archi- 
tektonickych renaissance vlasské, francouzské a 
némecké, a predce tikol zde Stastné jest rozregen. 
DluzZno totiz uvaziti jednak rozsdhlost latky, jednak 
také okolnost, ze neni uéelem knihy, aby byla éf- 
tankou, nybré knihou skolnf, zikladem ku pfed- 
naska4m a studiu soukromému. Slovo uéitelovo 
doplni odstavce zdanlivé jen povrchné spojené a 
vyvede dale vyvin historicky struéné podany. Jen 
pri takové spofivosti bylo moZno dociliti uplnosti 
u vypocteni pamatek stavebnich, jejichZ obraz zak 
si jiz snadno vyhledaé v kazdé vétsi knihovné dle 
udané literatury. Dilezité staveni a édstky sta- 


a 


veboi jsou kromé toho illustrovany diéevorytinami, 
které tak éetné a tak dobie v malo které jiné 
knize ucebni se vyskytujf, M4 ovsem kniha i jiné 
prednosti. Hauser jest totiz architektem vykonnym, 
aco takovy pojima vieliky wttvar architektonicky 
jen hmotné, nejprvé v pidorysu dle rozvrhu pro- 
story, pak v kontufe, v ndrysu s basamentem, 
tvarem oken, postavenim pilifé a sloupi, tmsou 


a posléze dle prostory vaitin{ se sténami, stropent 
a ornanenty jejich. Timtéz pofddkem uvddi i bo= 
hatou literatura uddvaje vyvin jednotlivych ¢lanki 
stavebnich v Italii, Francii a Némecku od prvo- 
renaissance az k pocéaétkim baroku. Prdvé toto 
vylucovant nejdilezitéjsiho z obstrnéjiich aél pa- 
sobiva pocatecnikim nejvétsich obtizi. 
Lehner. 


ror Qh rr —— 


Mosaika. 


Dvorni musea Videiiska. Stavba obou musef 
dvornich bude jiz v brzku dokonéena. Pii odstra- 
hovani leseni objevuje se poznendhla ozdoba s08- 
nicka, na které pracovalo 40 sochafi. V museu 
uméleckém a starozitnickém nejéelnéjsiho mista 
bude vyZadovati obrazdrna a sbirka rytin; vedle 
programu mélo hlavni priéeli obracené k ndmésti, 
které mezi obéma budovami povstalo, vyznaéeno 
byti soSnickou okrasou poukazujfcf k malffstvi a 
to na doby nejvétsiho rozkvétu. Dasledné pripadd 
napotom na jizni priceli obrdcené do ulice baben- 
berské uméni antické, na tieti priéeli uméni by- 
zantské, karolingské a prvotniho stredovéku, na 
posledni pak priceli uméni moderni, éimz cyklus 
nazornoy zakoncuje se. 


Museum umélecko-historické. 
I. priéeli, Stary vék, (Uménti antické.) 


1. V prizemku: a) Sest figur en ronde bosse 
v rozich oblouki (skoro 7‘ dlouhych) nad tfemi 
askddami, v prostredku budovy geniové co repre- 
sentanté prirodnich sil a hmot, pak Oready, Dry- 
ady, Najady poukazujicf na odusevnén{ a oZziveni 
latky poésii a uménim. 0) Nad oblouky v metro- 
pach sest poli s emblemy poukazujicimi na vyna- 
lezy a nastroje techniky umélecké: Dibutades 
korintsky, vyndlezce soustruhu a plastiky; Rboe- 
kos, vyndlezce kovolitectvi; Klearchos, vyndlezce 
kovové prace duté a tepané; Glaukos, vyndlezce 
kuti Zeleza; Didalos athensky, vynalezce drevenych 
konstruke{ a dtevorezby; Melas, vyndlezce skulp- 
tury mramorové. ¢) Dvé sochy sedici, vzdy mezi 
dvéma sloupy stiedni Cdsti stavenf; v pravo: ar- 
chitektara, v levo: primysl umélecky (kazda 9'/,' 


vysoké). d) Tri hlavy na svornicich tii obloukt 
stredniho risalitu: Hephaestos, Agamedes, Tro- 
phonius. 


2 Ve vrchnim patie: a) Sest soch ve vy- 
klenkach (vyska 7'/,‘): Mingas, Polykrates, Pisi- 
stratos, Perikles, Alexander Vel., Augustus jako 
representant socidlniho, politického a uméni pfe- 
jictho vlivu na antické uménf, zdrovenh k vyzna- 
éen{ hranic riznych dob uméni antického. 6) Deset 
haut-reliefi v rozich oblouki hlavniho patra (7‘ 
vyska): Orchomenos, Samos, Milet, Rhodos, A- 
theny, Theby, Sikyon, Korinth, Alexadrie, Rim. — 
c) Sest medaillonai (4%/, priimér): Pygmalion a 
Afrodite (uméni cituplné), Prometheus a Athene 
(uméni dimyslné), Bellerophon usmrcuje Chimaru, 
Perseus usmrcuje Medusu, Herakles usmrcuje Hy- 
dru, Theseus usmrcuje Centaura (uméni a véda vi- 
tézi nad surovosti a barbarstvim). 

3. Sochy na balustradé po dvou skupené tak, 
ze jedna zobrazuje vzdy malite, druhé pak duchem 
zpriznéného sochate: Theodoros ze Samos, - Ka- 
nachos Sikyon sky, - Polygnot z Phasos, - Bular- 
chos, - Phidias, - Polyklet, - Pythagoras, - Aristo- 
teles, - Skopas, - Praxiteles, - Lysippos, - Apelles, 
Athenodoros, - Dioskorides. 


II priéeli. Stiedovék. (Uméni byzantské, ro- 
manské, gotické.) 


1. Ve urehnim patre: Sest figur v rozich ob- 
loukovych: Byzance - Ravenna, Cdchy - Goslar, 
Praha - Kolin n, R, b. 

2. Na balustradé: Sest soch: Isidor Miletsky 
(architekt cafihradského kostela Sc. Sophia); Sv. 
biskup Eligius, zlatnik; Alcuin, komoff Karla Vel. 
a stavitel chramu v Cachach; biskup Bernward 
z Hildesheimu, umélec a kovolitec; mistr Vilém 
ze Sens-u (prvogotika francouzska); Erwin ze Stein- 
bachu, stavitel strassburkského velechr4mu. 


IID, priéeli. Renaissance. 


1. Ve vysokém prizemku: a) Sest rohovych 
reliefii en ronde bosse nad tiéemi portdly stfredni 
stavby: tri sibilly v pravo a tri proroci v levo, 
jakozto priprava na zjeveni (vyska 7‘). 06) Sest 
metop: Theophilos, mnick benediktinsky vyuéuje 
emailerstvi a malbé na skle; sv. Eligius, biskup 
Noyonsky, vyucuje uméni zlatnickému; Leo Osti- 
ensky, opat benediktinsky na Monte Cassino, uvad{ 
nazpét do Zivota malbu mosaikovou; biskup Bern- 
ward kovolitectvi; Giacomo Tagliacarne fezani dra- 
hokami; J. van Kyk vynalez& malbu olejovou. — 
¢) Dvé kollosalni sochy sedici: v pravo socharatvf, 
v levo malirstvi. d) Tri hlavy ve svornicich oblouki 
st¥edni risality: Tubalkain, sv. Luk4s, Hiram. 

2. Hlavni patro: a) Dvé skupeniny ve vy- 
klencich sttedniho risalitu: v pravo Eros a Psyche, 
v levo Faust a Helena s Euphorion em (zasnou- 
beni klassické yzdélanosti a tvarokrasy s roman- 
tickym smérem duSevuim) 6) Ctyry sochy ve éty- 
rech vyklencich rohovych risalit (9 stop vysoké): 
Karel Velky, Rudolf Habsbursky, Karel V. a Ka- 
rel VI. K témto pfridruzené as nimi ve spojeni 
dvé poprsi v kulatych vyklencich stény stitedni 
risality: Lorenzo de’ Medici a PapeZ Leo X. — 
c) Deset reliefi v rozich obloukovych, na pravé 
boénf risalité v pravo romanské a v levo gotické 
uméni, na levé boéni risalité v pravo uméni re- 
naissanéni a v levo uméni nové. Sestero reliefai 
v rozich tif obloukaé stiedni risality: Sestero po- 
stav mésta vyznacujicich: v pravo Augsburg, No- 
rimberk, uprostted Rim, Florenc, v levo Visa a 
Ben&étky (sidlo uméni renaissanéinho). d) Ctvero 
medaillionii na obou boénich risalitach: Sv. Rehor 
8 drakem, Siegfried a Tafnir, Simson se lvem, 
David 8 Golidsem. 

3. Na balustradé: Osm soch, nad boénim 
vystupkem v pravo: Giotto. van EKyk, Alor. Direr, 
Rephaél, nad boénim vystupkem v levo: Michel 
Angelo, Rubens, Tizian, Holbein. 

IV. priceli. Novy vék. (Uméni moderni.) 

1. Hlavni patro: Sest reliefié v rozich ob" 
loukii; Partfiz, Londyn; Madrid, Milan; Vide 
Berlin; Mnichov, Drazdany; Brusel, Haag; Ka- 
dai, Petrohrad. 


— 108 — 


2. Na balustradé: Sest soch. Rafaél Donner, 
Canova, Rauch, Cornelius, Fiihrich, Schwind. 

Zaroven slusi uvésti jména sochari, kteri 
sochy pracovali: Giotto, Jan Eyk, Ervin ze Stein- 
bachu od Zafouka; Skopas Praxiteles od Frant. 
Kocha; Phidias, Poliklet, Pythagoras, Aristoteles 
od Vince. Pilze; Rubens, Holbein od Purkhartho- 
fera; Cornelius, Fihrich, Rauch, Schwind od V- 
Tilgnera; Lisippus, Apelles od Aloise Dilla; Al- 
brecht Diirer, Rafaél od Schmidgrubera; Michel 
Angello, Tizian od Pavla Wagnera; Theodoros, 
Kanachos, Polygnot, Bularchos od Karla Rippela; 
Athenodoros, Dioscorides od Jul. Donata; Isidor 
Miletsky, svat. Eligius od Ludvika Simka; Vilim 
ze Sens od Al. Dorna; Rafaél Donner, Canova od 
Pénningera; Alkuin od Aug. Schwengera. 


Museum pfirodnicko -historické. 
I priéeli. Stary vék, 

Anaxagoras, Empedokles - od Bedi. Beer-a; 
Herodotos, Aristoteles - od Jos. Réssner-a; Theo- 
phrastos Eresios - od Leop. Schrédl-a; Strabon, 
Dioscorides Anazarbeus - od Alex. Maillera; Pli- 
nius Secundus, Claudius Galenus Pergamenus, 
Claudius Ptolomius - od Frant. Mitterlechner-a; 
Ocibasius Pergamenus - od Karla Lahner-a; Kos- 
mos Alexandrinos - od Roberta Weigla; Paulus 
Aeginetes - od Jos. Propsta; Almasudi - od Al. 
Svobody. 

ID. pruéeli, Stiedovék. 

Albertus Magnus, Marco Polo - od Jakuba 
Glieber-a; Andreas Vesalius, Konrad Gessner - 
od Davida Wernera; Carolus Clusius, Galilei - od 
Kdmunda Hofmanna. 

IIT. privéeli, Renaissance. 

Gottfried Leibnitz, Josef Pitton de Tourne- 
fort, Georg Louis Buffon, Karel Linné - od Karla 
Costenoble-a; Mikulas Jaquin, René Just Haug, 
Jan Kristof Fabricius, Laurent Jussieu - od Gust. 
Deloge-a. 

IV. priceli. Novy vék. 

Alexandr Humboldt - od Viktora Tilgner-a; 
Jiti Cuvier - od Gust. Deloge-a; Robert Brown - 
od Leop. Schrédl-a; Bediich Mohs - od Frant. 
Beer-a; Leopold Buch - od Vikt. Tilgnera; Lud. 
Jan Rudolf Agassiz - od Gust. Deloge-a. 


Jak z uvedeného seznamu patrno, predsta- 
vujfi sochy na balustradich obou ec. k. dvornfch 
musei muze, kteri jednak razice novou draéhu, je- 
dnak znamenitym zpisobem zasluh o védu a uméni 
si ziskali, sochy pak ve vyklencich risalit véno- 
vany jsou pamdtce mecendsii véd a uméni. K ori- 
entovant uvadi se na pamét, Ze sochy jsou chro- 
nologicky usporddany, tak Ze sochami v priéelf 
do ulice babenbergské a ,Belariastrasse“ predsta- 
vuje se stary vék, sochami v tak zvané_,,Lasten- 
strasse“ sttedovék, sochami proti ndmésti musej- 
ee renaissance, sochami ku ,,Ringstrasse* novy 
vék, — 

Na vrehu kuple umélecko historického musea 
trinf ,Pallas Athene‘, na vrchu kuple musea pfi- 
rodo-historického ,Helios*. Obé sochy 11‘ vysoké 
jsou od Benk-a modellovadny a v cfs, kr. slévdrné 


% broncu lity, Ve étvero tabernaklech (néroznfch | vlivu na rusky primysl uméiecky. 


vizkdch), kterymi étverhrannd plocha do Shranné 
kuple prechdzi, jsou sedici sochy po 9‘ vysoké, 
znazoriuji na museu umélecko-historickém ¢tvero 
vlastnosti a duSevrich ¢innosti, jimiz umélec stava 
se mistrem: schopnost, vytrvalost, nadseni a mira 
od sochafe Gastella; na museum piirodo-histo- 
rickém étvero fisi svétovych od sochafe Silbernagla. 

Doéka-li pak se kdy ndrod éesky té Stastné 
chvile, aby také budova ,ndrodniho musea“ se 
stkvéla podobnou okrasou, hodnou naroda a pfi- 
méfenou bohatosti zemé! Také budouci museum 
nérodni, bude-li stéti na misté zamysleném, co 
hrad a koruna sv-Vaclavského ndmésti, bude miti 
étvero prigeli. Co tu krasného mista pro kameny 
cyklus kultirnich déjin néroda! Mé-li Karel IV. 
u mostu svého svij pomnik kovovy, spravedluost 
toho vyZaduje, aby velkolepé namésti sv.-Vaclavské 
zakoncilo se distojaym pomnikem onoho dédice 
zemé Ceské, jehoz jménem se stkvi. A za nim 
pak jako hrad vzdélanosti vypinati se bude bu- 
dova ,ndrodniho musea*. Skvost a chlouba nage, 
plod poZehnané obétovnosti nadSenych vlasti synt 
musi se i zeyné stkviti okrasou. Zaddme-li si toho, 
aby Geské uméni zdvodilo s uménim jinych na- 
roda, mus{ zemé svym uméletim poskytovati pfrile- 
zitosti k osvédéovani. Bez mecenasi, bez podpory 
umélciim nemoZno slaviti vitézstvi. 

KéZ urychli se jiz ta doba ku zbudovani dt- 
stojného ,ndrodniho musea“! 


Kolinsky velechram. K otdzce, jak asi vyso- 
kého ndkladu vyZadoval velechram v Koliné n. R., 
oznamuje ,Wochenblatt fiir Architekten und In- 
genieure“ ndsledovné: ,Od r. 1821 obdrzela po- 
kladna pro dostavéni chrdmu az po dnesnf den 
18 millioni mark. Poéitame-li, Ze za diivéjsich 
stoleti asi rovnéz tolik treba bylo, ma nyni chram 
uhrnné ceny 40 millioni mark. — Slavnost na po- 
dékovani Bohu za dokonéeni tak velikého dila 
zkalena jest prondsledovanim katoliki v risi Né- 
mecké, Cirkevni slavnost bude smutnd bez arci- 
biskupa dliciho ve vyhnanstvi. Zarmutek truchlf- 
cich katoliki ma& byti ponékud zastéen pfi slav- 
nosti, které se chce uéastniti dvir némecky s ci-. 
sarem v Gele, historickym privodem, znazornujicim 
tri doby, od prvnfho polozeni zakladniho kamene 
1248 az k druhé dobé 1322, odtud pak zase k ve- 
liké slavnosti chrdmové konané r. 1842, k éemuz 
pridruzi se doba nejnovéjsi. Cavalcadami, histo- 
rickymi skupeninami, vozy a jinym maji divakim 
v nadhernych obrazech pfed o¢i uvésti se déjiny 
stavby chramové s udalostmi dilo to doprovaze- 
jicimi, jakoz i muzové o stavbu chramu zaslouzili, 
Bude-li pravod historicky zakonéovati Zivy obraz 
pronisledovani bismarkovského z vypo vézenym ar- 
cibiskupem v éele, neni znamo. Riditelem této 
Gastky programu slavnostniho jest profesor Camp- 
hausen. 


Umélec mecenagem. Rusky malif Verest3agin, 
ktery nazvice v Rimé zije, daroval z vytéZku svych 
obrazii nedivno prodanych Grigoroviéovi, zakla- 
dateli musea krasnych uméni v Petrohradé, 20 tisic 
rubli k zalozeni podobného wstavu v nékterém 
8 provincidlnich mést ruskych. ,Golos* doufa, ze 
priklad nasledovani hodny nebude bez uziteéného 


Lehner. 


————L— nnn ese 


»Method vychazi vidy 30. kazdého mésfce, Pfedplacenf obna& 2 zl, rotné, Predplatné pfijimé administrac 


»Methoda« v Karlfné ¢ 234. Jen frankované listy prijimajf se, 


Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do 


pisy, tykajfcf se redakce, budte% zasylany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, &. 234. Reklamace za 
syliny budtez do expedice v knéhtiskdrn& Mikul4%e a Knappa v Praze, v Karliné, Anensk4 ulice &{s, 144 


Nakladem vydavatelovym. — Tiskem Mikuléie a Knappa v Praze, v Karliné. 


(Casopis VENOVANY UMENE KRESTANSKEMU. 
Zaroven 
organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 


Akademie ktestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 
wre 


Cislo 10. V Praze, dne 30. fijna (880. Rotnik VI. 


OBSAH: »Zodpovidané otdzky archaeologické.« Seubor pamatnostf chr4mu Pané Albrechtického, Kunéti- 

ckého, hradnf kaple Kunétické, Opatovického, Osického a PodulSanské10. — Historické pozndmky 0 kostele 

sv. Vav¥ince na Kaku. — Sloh gaticky, (Piidorys. Kostely dvou- a trojlodnf.) — Z Akademie k¥ostanské : 
Odbor umélecky, — Zpradva za mésfc Zd4itf a Rijen, 


Zodpovidané ,otazky archaeologické. 


Soubor pamétnosti 


chim Pané Albrechticksho, Runstického, hradni kaple Kunétioké, Opstovicktho, Osioktho, Podulsanského, 
Pise J. Nechvile, administrator fary Dasické. 


38. nazyv4é se fara, Les zadusni veliky.“ Pozdéji 


Fili4lni chrdm P4né svatého Jana 
Kititele v Albrechticich. 


Albrechtice, ves na vtoku Orlice Tiché 
do Divoké asi 2 hodiny severo vychodné od 
Holic vzddlen4, nékdy méstys, k fare Tynist- 
ské patrici, ale patrondtu velkostatku Dasi- 
ckého, nékdy byvalé panstvi Pardubické. 

Uprostied vsi stoji filidlnt chrdm svat. 
Jana Krtitele jiz v dobé p¥edhusitsaké farnf 
(Pal. déj. I. od, str. 2. 386). Michal pleb4n ve 
Albrechticich (Albertivilla) zménil mfsto roku 
1392 se Stépinem plebinem v Tisu (Lib. V. 
Conf. ai. 1392 pag. 130 ed. Tingl.) R. 1392 
pleban Stép4n VySehradsky vzdal se spravy 
kostela na VySehradé, an zménil misto své ke 
kostelu v Albrechticich, diecése Litomyslské 
(Tingl, Acta judiciaria ed. Tingl pag 70). 
V seznamu far na panstvi Pardubickém z r. 
1615 pfSe se co filidlni k Holicim, odkud za 
trojf sluzby Bozi p. fardé dostaval 6 kop gr. 
R. 1677 v lib. relationum uvddf se jesté ,co 
fili4lni do Holic, kalich stribrny, kraésny, mon- 
strance médéné4, svicni cinovych starého zpi- 
sobu 6, kititelnice cfnov4, zvoni 5, z niché 
jeden znamenity. Kostel byl v té dobé dievény, 
uzky, velmi sesly, na oltéti dievéném stard 
malba, ale hrub&. Chaloupka podle hibitova 


patril k Chvojnu, ale roku 1786 pro velkou 
vzddélenost s vesnicemi Sttp4novskem a Novou 
Vsi k fate Tynistské byl pridélen. R. 1797 
stary déevény tento kostel byl obnoven a opra- 
ven, ale an sesutim hrozil, r. 1838 pri¢iné- 
nim pana dékana Tynistského Jos. Simona a 
Pardubského vrehniho rytife Klannera z ka- 
mene zbudovdn jest. Obraz na hlavnim oltdii 
maloval r. 1866. Kysperecky akadem. malff 
Umlauf, i ebraz Panny Marie na postrannim 
oltéti. Altare portatile na hlavnim oltari mé 
népis: ,Hoc altare portatile emptum pro ec- 
clesia S. Joannis Bap. ad pagum Albrechtic 4 
fr. die 24. Septembris 1675. P. Franciscus 
Andreas Reh&k, parochus Holicensis.“ 

V sakristii toho chrému nalez4 se cinovd 
krtitelnice s ndpisem: ,Martin Woda s man- 
zelkou swau, neboztika Pawlika dezerau, dali 
tuto kratitelniczi na swug naklad udélati a 
ke ezti a chwale Panu Bohu wssemohoucimu 
kostela swatému Ganu L. P. 1620.* Ostatni 
véci v chramu tomto jednolodovém, copovém 
neposkytuji Z4dné povsimnuti hodné pamatky. 

Na vézi kamenné v priceli kostela nad 
hlavnim vehodem zbudované visi étyry zvony. 
1. Velky zvon s ndpisem. ,Leta Panie 1568 
tento zwon slyt gest ke ezti a chwale Panu 
Bohu wssemohouczimu a dobrym lidem na po- 


2 ahi pe 


chwaleni do wsie Aubrechticz.“ 2. Prosttednf: 
,L P. 1588 slyt gest zwon tento ke ezti a 
chwale Bozi za sprawowani uroz. P. G. Adls- 
pacha z Damsdorfu 9 na Borziczich Czisarze 
G. Milosti, hegtmana a slowutného P, Wal. 
Zialuda Czisarze Geho Milosti ten czas misto- 
hegtmana na Pardubicich ode mnie M. Elidse 
zwonarze w Hradezi nad Labem do miesta 
Albrechticz.* 3. Maly: ,Anno Domini 1500 
hec campana fusa est ad laudem Dei omnipo- 
tentis et Beatae Mariae Virginis.“. A pod tim: 
do Albrechticz.“ 4. Polednik: ,Leta Panie 
1582 slyt gest do miesteczka Eaubrechticz, 
od Eliasse Swobody (pod tim znak cisarsky 
orel), 

Me lese od Albrechtic k Tynisti se ta- 
hnoucim, spatfujf se zbytky jakéhosi hradu, 
Byl to hrad, ktery zbudoval kr4l Vaclav co 
lové{ hradek pro sebe a potom prdvo na néj 
i osadu Albrechtice co véno manizelce své 
Zofii p¥epustil. (Archiv Palac. II. str. 377.) 


39. 


Farni chrdm svatého Bartoloméje 
v Kunéticich. : 


Kunétice, ves na pravém brehu Labe, 
1 hod. severovychodné od Pardubic, byvalé 
panstvi Pardubice, patron kostela a fary né- 
bozensky fond. 

Uprostied vsi stoji pro sebe na jedné 
strané s farnim stavenim souvisici farnd kostel 
sv. Bartoloméje, budova to starobyl4. Pres- 
bytér tvori nepravidelny pétistén, m4 tii gotick4 
okna, jedno z nich za hlavnim oltéfem za- 
zdéné s krasnymi gotickymi kruzbami. Hlavni 
oltét sv. Bartoloméje, kolem kterého Ize cho- 
diti, m4 prekrasny obraz dany sem z kostela 
dékanského v Pardubicich. Tumba jeho jest 
kamenn4, nicim neozdobend. Na strané evan- 
gelia jest u zdi visuté kazatelna, ozdobend 
na poprsniku obrazem dobrého Pastyte, na 
pokryvee uvnitt holubi¢kou, a svrchu sochou 
Boha Otce. Lod, jejizto klenba jést sitovd 
goticka s dvéma copovymi okny, m4 2 oltre 
poboéni Nav8tiveni P. Marie a svat. Josefa 
8 obrazy na plétné malovanymi, oba v slohu 
copovém s tumbou kamennou. Uprostied kle- 
nut{ lodi jest hmotny sloup, podobny tomu, 
ktery jest v sale na hradé kunétickém, snad 
oba od jednoho mistra zhotoveny byly. V ko- 
stele tomto jest pét ndhrobnich kamenu, a 
sice jeden u hlayniho oltdte v zemi setfeny, 
tri u oltéfe svat. Josefa, z kterych jeden m4 
napis polotitelny: ,urozeny a stateény rytirz 
Pan Girzi* s erbem sikmou G4rou ve dvé roz- 
délenym, Ostatni dva néhrobky u oltdite toho 
v zemi zasazené maj{ podobu malych détf, 
jeden z nich nese népis: ,Leta Panie 1555. 


Urozena Pana Salomena dezera stateczneho 
a urozeneho Rytirze Pana Birkmanna.. .“ 
U dvéii jest ndhrobek co prah pouzity s né- 
pisem setfelym: ,Leta 1628 weezer. .’. . 
wiecznie odpocziwati bide M. Beirn.* Cesta 
k¥iZovd zbotovena jest od Bayera z Kuklen. 
Pod chorem jest obraz bl. Arnosta z Pardu- 
bic, kleéicfho pred obrazem Maridnskym a dr- 
ziefho v ruce knihu Mariale. U nohou jeho 
jest erb p. z Pardubice pil bilého koné v éer- 
veném poli a kolem ného pismeny: ,G. C. 
L. D. M. D, M. Pod tim obrazem éteme': 

»Arnestus a Pardubic gente Bohemus ex 
perillustri Malowiczorum stirpe primus archi- 
episcopus Pragensis legatus Apostolicae sedis, 
S. Romanae Ecclesiae Cardinalis renuntiatus, 
vir divinis et humanis litteris excultissimus, le- 
gationibus nobilis, orbi universo notus, animi 
demissione et tolerantia, munificentia in pau- 
peres, magnificentia et splendore in sacris et 
profanis aliisqae Pontificatus virtutibus clarus, 
ideoque ad S. pontificatum aliquando postu- 
latus, pontificibus carissimus, vivens vivorum - 
oracnlo ab eis laudatus et sanctus apellatus, 
(Communis enim Domini Papae et Cardina- 
lium Praelatorum et Populi Romani vox erat: 
non habere Ajlemaniam imo totam EKcclesiam 
Dei talem Praelatum, qui observaret legem 
excelsi,) miraculis et prophetiae dono insignis, 
inprimis Bmae Virginis Sancto Monte Culto 


(?) inflamator, cujus honori Doctissimum ac 


piissimum librum Mariale composuit. Obiit 
febribus Raudnicii Anno Domini 1564 30 
Jalii (m4 byti 1364 30 Junii); Glacii condi- 
tur ante effigiem Bmae Vis Mariae, que olim 
dum puer esset, ab eo vultum averterat; se- 
pulchrum ejus rampitur prodigiose, ex eoque 
oleum sudori humano simillimum saepe destil- 
lavit. J. C. M. F. F.‘ 

Po levé strané hlavnfho oltdte jest sa- 
kristie gotick4é, m4& Zelezem pobité dvé¥e na 
pole rozdélené, Zeleznymi hlavicemi posdzené. 
Okno m4 jedno hluboko zapusténé, 4hranné, 
opatrené silnou okenici zelezem pobitou. Pod 
nim jest plocha oltéini bez ozdoby. Byla to 
kaple, v které se dle relace z r. 1677 mie 
sv. Citavala. Obyadni knihy zde chované jsou 
novéjsi, ritu4l z r. 1700, monstrance a ka- 
lich obé stiibrné copové. 

VéZ postavend nade vchodem hlaynim 
jest kamenna s vrchem bdnovitym, m4 jeden 
vchod goticky, Zlabkovany z piskovee, v ni 
pak visi étvero zvoni vesmés dole na obrubé 
snapisem: ,Wenceslaus Frank Aerifusor Cae- 
Sareus hance campanam Pragae fudit Anno 
MDCCLXXXXIV.* Zhotoveny byly misto sta- 
rych, které s vézi a krytem kostela r. 1794 
ohen ztravil. 

Na n&vsi jest mistrnd socha sv. Jana 


— ili — 


Nep. z byvalé kaple premonstracké Jména 
P. Marie v Hrochovu Tynci od méstana Da- 
Sického Uhlife koupen& a od faréte Uhltie 
sem prinesend. 

'U kostela stoji fara, ptizemn{ budova na 
pocétku tohoto stoleti stavend. Matriky jsou 
od yr. 1785, pamdtni kniha z vr. 1836. Jiz 
r. 1350 byla zde star4 plebanie. Plebin Ku- 
néticky uvédél r. 1395 plebdna do Milovic 
(Lib. Con, V. M. VIL) R. 1590 obsluhovéna 
byla fara kunéticki z Hradce Krdlové k ruce 
p. dékana Pardubského za 3. dil piijmai (So- 
lat Hradec 298). Fara zanikla v husitskych 
bourich, v seznamu far na Pardubsku z roku 
1615 a 1654 uvddf se kostel ten filidlni do 
Sezemic, piijmy odtud byly pro duchovniho: 
Penéz 6 kop 3 gr. 1 den., Zita i ovsa 25 
str. 3 vtl. a 2 ¢tvr. Farni staveni zménéno 
bylo v statek selsky.. Dle relace roku 1677 
pbylo v tomto kostele: Kalichy stiibrné 2, cf- 
novy 1, monstrance mosazn4, svicny staré 2, 
kititelnice dievénd, kazatelna kamennd, zvony 
tri. R. 1785 ustanoven zde zase fardi. 

V starych knihéch nadaénich ¢teme také 
0 jméni a odkazech k tomu kostelu udinénych. 
‘Roku 1399 dluhoval Petiik z Pocdipel a chot 
jeho Cernuta 1 kopu grosi Ginze ke kostelu 
Kunétickému. (L. E. Vol. 13, M, 15.) Roku 
1376°°/,,. odkazal rytit Stiizek ze Skalice ve 
jménu Stiizka z Kolodéj k tomu kostelu 21/, 
kopy ¢inze u pritomnosti Mikulése duchov- 
niho bratra svého z klaéstera Opatovického. 
R. 13941/, dal Heres z Lazu neb Poéapel 
za svou manzelku Anezku, otce Karla a matku 
Alzbétu na 2 mse 30 gr. ro¢ni cinze ke ko- 
stelu kunétickému (L. E. Vol. 14, K 16). 

Ostatné jest misto toto staré, v pohan- 
ské dobé obydlené dle popelnic r. 1855 zde 
objevenych, 


40. 


Hradni kaple sv. Kateriny v zimku 
Kunétickém. 


_ Z&padné od vsi Kunétic, asi $ hodiny, 
zdvihé se z roviny vrch 1020‘ vysoky ttvaru 
plutonického, na kterém stoji zéiceniny hrada 
zvaného ,AKunéticka Hora‘, v nynéjsi po- 
dobé vystaveného od p. Viléma z Pernstyna 
r. 1508 dle ndpisu na br4né ve hradu samém. 
Na nAdvorf po pravé ruce jest dobte zacho- 
vali hradni kaple svaté Kateriny, jejizto 
dvé¥e jsou gotické, oblouk lomeny z piskovce, 
ale z doby zkazené gotiky. Kaple sama jest 
18 krokii dlouh4, 6 kroké Sirok4, bez oken, 
m4 oltaér copovy sy. Katefiny s tumbou ka- 
mennou a obrazkem na plétné malovanym bez 
ceny. Podle strany epistolni jest mramorovd 


1 


9. Maji 1820 ascenderunt montem hunc Fran- 
e'scus I. Aust. Imperator cum Carolina Imper. 
et Clementina filia in societate Aulicorum Co- 
mitis D. Wrbna, D. Wurmbrandt et Comtssae 
D. Lazansky, Comitatia: K. Distr. Chrud, Aug: 
Jahn. C, D.: Com, Joa: Do: Kolovrat Kra- 
kowsky Oeconomiae Silvarumque Officialis 
D. F. Hein et D. Fr. Vl. Kanova. Die 21. 
Julii 1820. aeque scandit in praefatum collem 
Ferdinandus haeres imperii austriaci cum au- 
licis comitibus D. Bellegarde et D. Tiedgo 
ducti a suprafatis. Scripsit Joannes’ Springer, 
localista loci.“ — Mimo to jsou tu na sténé 
obrazy na papife Gernou kfidou malované: 
1. Trest proddvajicich v chrdmu. 2. Kazba 
Jana, oba od KokeSe ze Skrovddu. 3. Fari- 
seus a publikén od Miillera z Podhay{. 4. La- 
zar od Papdétka z Chrudimi. Véechny tyto 
obrazy déliny jsou dle Schnorra z Karlos- 
feldu. Klenba toho chrémeéku jest prohlou- 
ben4, sklipkové, na zptsob diamantové. Nad 
kapli jest wizka s 2 zvonky drevéné. 

Pivod kaple této sah& jisté do doby vy- 
stavéni zamku r. 1508. Farni pamdtni kniha 
Kunétické di, ze kaple tato byla zbudovana 
pricinénim Pardubického dékana Michaloviée, 
a sice dvakrdte r, 1476 a 1698 svécena, r. 
1783 zavéena, na to zase roku 1857 znovu 
posvécena. Byv4 v ni dvakrdte do roka mSe 
svata. Nynéjsi malba v ni zhotovena jest né4- 
kladem hostinského na Kunétické Hore pana 
Formana. Jména mist pod Kunétickou 
Horou: Obora Danéi, Kladivo, Vikanovka, za 
Tridni. Plebén Kunéticky platil papezského 
desétku od r. 1869 dor, 1405 roéné 15 gr, 


41. 


Farni chrém sy. Vaviince v Opato- 
vicich nad Laben. 


Opatovice nad Labem, ves blize pra- 
vého brehu Labe, na silnici Hradecko - Par- 
dubské, 2+ hod. severovychodné od Pardubic, 
patron kostela a fary ndbozensky fond. 

Uprostred vsi blize silnice stoji hfbito- 
vem do kola obehnany farnt kostel svatého 
Vavrince, jednolodovy, copovy, vesmés z ka- 
mene postaveny. Presbytér s klenbou rako- 
sovou a okny podlouhlymi m4 hlavni obraz 
sv. Vavrince roku 1853 od Hynka Lederera 
z Prorubu u Horiéek pfemalovany. — Krom 
hlavniho oltdte jsou v lodi tii postranni ol- 
tate: sv. Vdclava zr. 1822, sv. Jana Nep. 
z Y. 1850 a bl. P. Marie z r. 1809. Cinova 
krtitelnice nese népis: ,Tato woda studnice 
ziwota gest, 2 nizto wierzici rodi se k ziwotu 
wiecznemu. Leta Panie MDLI.4 — Sakristie 
vedle presbytére copovd a ostatni predméty 


tubulka ve zdi s adpisem latinskym: ,Die | v kostele neposkytuji nic pamatného, 


— 112 — 


Vedie presbytéfe jest véz z kamene zbu- 
dovand, étverhranndé, az do hiry vyzdéné, 
s jehlancem z kamene a 8 kifzem Zeleznym. 
V ni vist dva zvony velké a maly um{raéek 
v oknd. Velky zvon jest ozdoben arabeskami 
lupenatymi a md pod korunou napis: ,Po- 
krzikujte Hospodinu wssickni obyvatele zemie 
sluzte Hospodinu, przistupugte przed obliczeg 
geho s prospiewowanim. Z. 1“ Uprostéed 
toho zvonu jest kiiz s dvéma osobami sv. 
Jana a P. Marie pod nim stojfcimi, a nad 
tim zndm4 slova z pisma sv: ,,Also hat Gott 
die Welt geliebet“ atd. Na druhé strané jest 
dvé anjelii drZicich erb Zaludovsky a pod 
nimi tento ndpis: , Pan Walentin Zialud Geho 
Milosti Czisarzské Hegtman na Pardubicich 
leta 1601.% -— Na prostfednuim éteme ndpis 
v lapidérce: ,Tento zwon dielan gest ke czti 
Panu Bohu leta Panie MDLIX.* — Na tfe- 
tim poledniku ¢teme v gotickych minuskulfch: 
»Ave: Maria gratia plena, dominus tecum.“ 
Umirdéek jest bez let. — V dlazbé chrému 
byl kimen ndhrobni s C4sti hole opatské, na 
kterém se Getlo: ,A. D. MCCC — XII. VL 
w noci —*“ ale to jest nyni setrené. 

Zde byval slavny a bohaty klaéster bene- 
diktinsky, jehoZto déje viz Pamatky rok VI. 
Kostel s4m za dob kldsternich byl obslouzen 
od klasterniki. Po zboreni klastera ostal tu 
jeden knéz Y¥eholni, ale ten také pred Husity 
uprchl. Na poédtku 17. stoleti byli tu fardti 
evangelitti, Zenati: Roku 1615 Matéj Lupuli 
(Vléek?) s manzelkou Katefinou. Pak po bitvé 
Bélohorské stal se filidlni od Hradce Kralové 
ar.1654 odtud bylo pro duchovniho pifjmi: 
Zita i ovsa po 38 str, 2 vtl. Relace z roku 
1677 o ném miéi. R. 1769 usazen zde expo- 
sita a r. 1837 ziizena samostatn4 fara. 


42. 


Farni chram Nanebevzeti P. Marie 
vy Osicich. 


Osice (Vosice), ves na svahu prikrého 
navrsi, 24 hodiny severovychodné od Pardu- 
bic, byvalé panstyi, patron kostela a fary 
Pardubice. 

Uprostfed vesnice stoji hfbitovem obklf- 
éeny farnt chram Nanebeveeti P. Marie 
jednolodovy, z kamene zbudovany. Presbytér 
jeho ma opéract pilffe, klenuti gotické, tvort 
nepravideluy pétistén, ale lod a okna celého 
kostela jsou copové. Hlavn{ obraz bez ceny, 
tumba kamennd, ozdoby kolem obrazu fezbdiskA 
prace prostredni ceny. U hlavniho oltdfe jest 
na strané evangelia sanctuarium kamenné 8 
ozdobami femeslné pracovanymi. Také jsou tu 
postrannf oltéte v lodi sv. Jana Nep. a P. 
Marie Opatovické .s krisné ¥ezanou sogkon | 


P. Marie, o které di farnf pamétni kniha, Ze 
byla diive majetkem kldstera Opatovického, 
ale za dob fardte Hajka r. 1656 do Osic se 
dostala. Jinych pamdtek v kostele tom neni. 
Kdy byl postaven a od koho, neni zn4mo. 

Véz banovitéd nad yvehodem, postavend 
cel4 z kameue r. 1701, m4 ¢tyry zvony kré- 
sného souzvuku, s témito ndpisy: 1. (v go- 
tickych majuskulfch): ,Slyt gest tento zwon 
ke ezti a chwale Panu Bohu Trogiczi swate 
a wssem swatym leta Panie tisiczeho pietistého 
trzidcateho osmeho ode mnie diwisse hla- 
waczka w Kralowe Hradczi nad Labem.“ — 
2. (v gotickych majuskulich): hoc opus fa- 
ctum est ad laudem et honorem dei ac Beatae 
mariae virginis et s. anno domini meccelXXVIII, 
3. (v gotickych minuskulfch): ,Tento zwon slyt 
gest ke czti a chwale Bozi leta Panie 1650,“ 
4, (v pismu latinském): Voce ac corde salu- 
tetur Maria (a pod tim): Johann Georg Kihner 
fudit me Pragae 1771.* — Chrdém tento do- 
stal r. 1791 drahocend roucha od Eleonory 
z Falce, choti cisate Leopolda I. 

Plebanie byla tu jiz roku 1350 a sice 
pod patronétem kldStera Opatovického, Kte- 
rému Osice od prvniho opata Onege ddny 
byly. (Pam. II. 272.) Roku 1364 3%, zménil 
misto své plebén Makarius v Holohlavech s 
Fabianem plebénem v Osicich. (L. ©, anni 
1364 G, 4.) Makarius byl plebénem v Osiefch 
jesté r. 1366 (L. E. I, 59). R. 1374 sménil 
tentyZ pleb4n misto s Vlastiborem plebénem 
v Pfistupiné (Lib. II. et IV. Conf. ed. Emler 
pag. 20). R. 1420 knéz Vojtéch far4é z Osic 
podepsal listinu zapisni cis. Sigmunda na 300 
kop gr. na klastefe Opatovickém (A. C, III. 
280). V 16. st. byli tu fardti podoboji: 1567 
Jan Ledecky, v 17. st. fardfi Zenati, evan- 
geli¢ti: 1616 Vaclav Kminsky, Relace z r, 
1677 uddvd jej co farni, kalichy stiibrné 2, 
cinovy 1, monstrance mosazn4, svicni mosaz- 
nych 10, zyony 3 na prevysoké déevéné véizi. 
V seznamu far na Pardubsku uvddi se roku 
1615 fardt v Osleich knéz V4clavy Kminsky, 
po bitvé na Bilé Hote r. 1654 ale Jit{ Car- 
tuellis fidu sv. Petra a Pavla; jeho pifjmy 
zté6fary byly: Zita 49 str.1 vtl, 2 étvr., ovsa 
49 str. 3 kr. 3 vtl., 10 s&hi difvf. Z polf 
farnich pod 400 kr. vysevy pro zarostlost a 
pustinu jen 9 kor. se osivati mohlo. O stavu 
osady Osické relace z r. 1677 smutnou po- 
davé zpravu. Fardéi Jiti Kristof Hajek port- 
dil do vSech 3 kosteli (Osického, PodulSan- 
ského a Zdénického) nové oltér’e od Fezbdie 
v Litomysli, v Osicich postavil s osadniky 
nékladem vlastnim Skolu, v které Z4ci a id- 
kyné pro sebe mohli se uéiti. Ale musel, by 
uéitele dostal, ddti jemu i varhanniku vyzZiva 
u stolu svého, 13 kor. Zita, 2 kor. jetmene, 


— 113 — 


k uZivani 4 kor. pole a z4pisy matri¢ni. VSed- 
niho dne po 23 let musel sdm zvoniti, kostel 
‘Za- a odvirati, svice rozsvécovali a zhasinati, 
an k té sluzbé Z4dného dostati nemohl. Pani 
desdtek z grunti svych mu zadrZeli, a z mno- 
hych selskych Ziynosti, an spustlé byly, nic 
dostati nemohl, tak Ze za 23 let mél pyes 
1250 kor. zadrzelého desitku. (Pam. IX. 845.) 

Pleban Osicky platil papezského desdtku 
od r. 1369 do r. 1405 roéné 18 grosi. 


43. 


Fili4lni chram P4ané sv. Mikuladie 
biskupa v Podulsanech. 


Podulsany (vlastné Podvolsany) ves i h. 
vych. od Zdanic na Hradecké silnici blize ka- 
ndlu Halda leZici pod patronétem tvérniho 
ustavu 

Na zépadnim konci vsi jest o samoté fili- 
dlni chram sv. Mikuldse biskupa, ku kte- 
rému r. 1664, 28. zéii fardt Osicky Kristof 
Hajek zéklad polozil, a ktery ndkladem jed- 
noho rolnika na Vinafovském gruntu postaven 
ay. 1665 dokonan byl, jak to n4pis na die- 
véném sloupu dosvédéuje: Anno Domini 1665. 
Jest cely dievény, presbytéf tvori pétistéin ne- 
pravidelny, lod pak obdélnik. Na hlavnim ol- 
tari jest drevénd socha sv. Mikuldse biskupa 
mistrné préce. Plocha oltdini kamenn4é vzata 
jest z nékterého nébrobku, m4 n4pis, ktery 
-ale, an jest zastaven tabernakulem a svicny, 
¢isti jsem nemohl. Altare portatile na oltari 
tomto ma ostatky sv. Floriana a Saturnoina a 


Aue 


svéceno jest r. 1692, 15. Fijna od Jos. Cur- 
tia Ziboka Suffragana Prazského. V kostele 
tomto jsou dva oltdve postrannt, P. Marie a 
sv. Anny, ale bez ceny. Altare portatile ol- 
tite Marie Panny ma ostatky sv. Placida, Con- 
stancia a Sebestidna, jest své¢eno 15. dervna 
r. 1650 od biskupa Jana Novostatského. — 
V sakristu malé za olté¥em jest Missale, na 
kterého desce jest napsdno: ,Letha P. 1638 
koupena gest tato kniha od dwogicztihodneho 
knieze Girziho Stolonyusa fararze diekanstwi 
Pardubskeho ku potrzebie zadussi Wosiczkeho, 
dano za ni 9 zlatych raguskych za kostelnikuw 
toho czasu Tobyasse Tomyssky starssiho a 
Herezika Krizka Mladssiho.“ 

Na diéevéné, nad vchodem kostela umi- 
sténé zvonici jsou dva zvony. VétS{ ma napis 
v pismu latinském: ,Letha Panie 1627, Tento 
zwon slyt gest ode mnie Martina Exnera zwo- 
narze v miestie Kralowem Hradezi nad labem. 
Nakladem zadussi Podulssanskeho za spraweze 
Salomona Machuty toho ezasu rychtarze a On- 
drzege Horeziczky kostelnika ke czti a chwale 
Panu Bohu wssemohuczimu.“ — Druhy mensi 
s naépisem v gotickych minuskulich: ,Ave Ma- 
ria gratia plena, Dominus tecum, benedicta tu 
in mulieribus et benedictus fructus veutris 
(Dle pisma z 15. neb 16. stol.) Tiett 
zvonek byl r, 1841 ukraden. — Tento chram 
Pané byval jiz r. 1350 filidlnim od Zdanic, 
jako i nyni k té fate patii. Na konci vesnice 
stoji mal& otevfen& kaple zdén4 s klekétkem, 
na otizku co by to bylo, feceno mi, Ze zde 
ptivodné stdla stara4 kaple. 


Historické pozoamky o kostele sv, Vaviince na Kanka, 


V poslednim ¢isle milého mi listu vaseho 
déje se na str. 104, 0 kostele sv. Vavrince 
na Kaiku zminka, jez potiebuje dilezité opravy, 
nem4-li historie uméni nageho trpéti stdlou 
povrehnosti, kter4zZ véru v tomto oboru jest 
zvl4sté osudnou pro pamdtky Kutnohorské. 
Viecky ty krAsné stavby, jez z doby bujné 
gotiky Vladislavské u n4s se zachovaly, ba i 
mnohé starsi, aZ podnes se Smahem pfipisuji 
Rejskovi a jen néco mélo zbyvi na Benesge 
z Loun. A prece jiz ponékud bedlivéjai stu- 
dium jich pouéuje kazdého, kdo jen trochu 
smyslu pro tvary m4, Ze ani prvni ani druhy 
z mistri jmenovanych neni jich ptvodcem, 
ale ze naopak budovy ty ¢asto patrné ukazuji 
se byti dilem domdci skoly, dilem ¢lent huti 
Kutnohorské, které Rejskovi jakoZto cizinci 
nebyla pravé piiznivou. Ostatné slusi i uvd- 
ziti, Ze Rejsek za nékolikaletého pobytu v Hore 


vsecka ta dila shotoviti nemohl, a Ze jeho aé 
genialni duch dostate¢né upoutdn byl stavbou 
velechramu Svato-Barborskébo. Proto nutno 
jest jiz upozorniti vSecky ty, kdoz zmihuji se 
o pamaétkich Kutnohorskych, aby toho, co 
posud o nich ps&no jest, neprijimali vuibec 
za bernou minci, ale aby pouze na zdkladé 
autopsie Ginili svuj tisudek.*) 


*) Jako divod tvrzeni toho chci tak jen néktery 
prizlad dati. Tak ndpis na kovanych dvefich 
sanctuaria chramu sy.-Jakubského v VI dile 
~Pamatek* chybné jest cten, podobné chybné 
éteny jsou posud napisy stitti na dvore Vla- 
ském. V obou nedayno vydanych privodcich 
po Hote Kutné cteme, Ze klenuti zrusené kaple 
Boziho Téla pri chramé sy. Barbory spo¢iva 
na pilfti jediném, aé v skutecnosti jsou étyfi, 
jak kazdy soudny znatel jiz vné pozorovati 
mize; znak Dadickych na sose svatého Isidora 
pred byvalou kolleji marné bychom hledali, 
téZ kaple na Wlaském dvore ma vice tri oken 

* 


ie GG Se 


Jeden di&kaz toho podal jiz r. 1879 p. 
¥editel Jiti Zach, jenz ve kritickém pojedndni 
svém o chr4mé sv. Trojice uverejnéném v pro- 
grammu c. k, vy88ich realnich 8kol, vsecky 
zakorenéné a p¥ece mylné tsudky o budové 
té dimysiné vyvratil a ji jakoZto vzorné dilo 
doméci huti Kutnohorské usvédéil. Podobné 
nucen jsem utiniti v milém Casopise vasem, 
jen% dnes jest jedinym vifdnym dtulkem umént 
cirkeyniho,.s chrémem sv. Vavfince na Kanku, 
i doufim, Ze mnoho z toho, co mohu zjistiti, 
pro déjepisce naseho éeského uméni vitanou 
bude pomickou, nebot jsou to data jisté, jez 
éerpal jsem dilem z kostelnich register archivu 
Kankovského, dilem z n4zoru viastniho. 

Méstetko Kank, lidem hornim obydlené, 
mélo syij farnf chrim jiz v XV. stoleti, ale 
ze tyZ bud stétim sesly neb jinak nedosta- 
tetny byl, stalo se, Ze ,léta Boziho tisiciho 
étyfstého osmdesétého devatého v tu nedéli 
po sv. Petru v okovach p4ni a obec z Kanhku, 
majice timysl ke cti a chv4le Bozi a svatému 
Vavrinci opraviti kostel tu na Kanku u sv. 
Vaviince s pomoci Bo#zi adobrych lidi, témto 
jsou osob4m porutili: Panu Simonu Mzitkovi, 
tehdy konSelu, panu Vaclavovi Kabaétovi, tehdy 
starsimu nad havifi, s jinymi pany, sousedy 
a tovarysi.* Tito ovSem nemeSskajice ihned 
potali pfispévky sbfrati, a ponévadz zddusi 
nebylo veliké a obec chuditké, méli piijmt 
nemnoho, ty pak, jak z acti jest patrno, sbi- 
raly se asi takto: 1. Davali zimoznéjsi jed- 
‘notlivei dle moznosti (na pi. pan Smisek osm 
kop); 2, vénoval se na stavbu vytéZek z kou- 
tiiy,*) jez se proddvaly erzkauférim; 3. ko- 
nala se kazZdou nedéli a svdtek ,prosba* ¢éi 
»Zebrota* u kostela, neb byla-li mse u panny 
Marie v Grunté, po mésteéku. Prosby takové 
‘vyndgely z pocétku a%Z po 3 kopdch, pozdéji 
seslably aZ na 25 grostiv. K tomu pfiddvaly 
se sumitky jakés ze skrovného jméni zddusniho 
a zvléstni dary cechiv. I jinak pfispivali do- 
brodinci, ten dal na firu vdpna, jiny na od- 
kryti lomu, opét jiny zéponku st¥ibrnou po- 


a neni starsi neZ z polovice XV. st. O tom, 
kdo pry maloval fresky v kostele svat. Jana, 
napsano jest celé pojedndni, aé kazdy rozuméti 
mize, ze XVIII. stoleti neobyéejny monogram 


P 
Kristiiv X v oblouku trium. neni nic jiného, nez 
podpis malffiiv: Xaver Palko. Téz nenf pravda, 
ze by fresky ty predstavovaly vy¥jevy ze Zivota 
svatého, nebot prvni zndzorhuje zkouman{ ne- 
poruseného jazyka arcibiskupem a lékafi, pro- 
stredni sv. Jana Nepom v oblacich neseného 
andély a treti sv. otce, an knézi bully cano- 
nisaéni podava. Zajimavo jest véru pozorovati, 


jak chyby takové zjednoho spisu do druhého 
se loudi. 


»Kouty se jmenujf rudy, které po odvdzenf 


vsech rud zbyvaji, se smitajf a do néjakého 
Kouta schovavaji.“ — Kotinek, 


** 


we 


. i 
glatitou a zase knofiiéek stiibrny a pod. _ 
Platilo zde vibec porekadlo ,chudy chudé“, 
ale dAvali jako ona evangelickaé vdova, jak 
mohli. 

7 tak skrovnitkych prostfedki ovSem 
nebylo Ize podniknouti dilo nékladné a jed- 
notné neb povolati hned véhlasného mistra, 
I vyjednavali nejprvé rf. 1490 s kamenikem 
Prokopem, ktery krumfesty vyméroval, pozdeji 
vsak smluvili se s jakymsi mistrem Benesem, 
(jehoz ale dle viech svédectvi s Benesem Loun- 
skym nikterak stotozhovati nesmime,) o dflo 
kostela a po nékolik let chystali se k témudZ 
tim, ze od mistra Jana stajnproch koupili 
k thelnikim ajinym potiebéam, kamen lémali, 
svazeli a v huti u chramu pfripravovali. Teprv 
r. 1493 po nedéli Invocavit poéato jest dilo 
presivinim pisku a ramovénim proti dverim 
u veze, Tesati uchytili podlahu s krovem a 
v kostele zapazili prkny patrné proto, aby 
slazby Bozi bez prekazky konati se mohly. 
Mistr Benes byl jakés lehké zbozi, nebot, 
nevime ovsem proé, trestin byl u rychtd¥e, 
mél vsak i jakés dalsi zndmosti, nebot pro 
potieby své na TAbor chodil. Jesté ku konei 
téhoz roku sbofyili tesari starou véZ, jez pa- 
trné byla diéevénd, a zavésili zvony na hranici. 

Ale mistr Bene’ dlouho stavby nefidil, 
proé zase nevime, nékdy vsak po sv. VAclavé 
r. 1494 éteme, ze vedl ji mistr Mikul4S, ka- 
menik, dilo pak tesafské svéfovano jest Chla- 
dovi tesa¥i. TyzZ zasadil roku 1498 kostelnt 
dvé¥e, a MikulaSovi byl tého% roku oukol, 
jenz snim byl zjednin, doplacen. 

Tak byla patrné dokonéena i prikryta 
lod chrdmovaé, a nyni teprve potalo se po- 
mysleti na pfestaveni presbyteria. I é¢teme 
skuteéné v registrech, Ze jesté téhoz r. 1498 
,stala se smlouva o déléni kiru s mistrem 
Blazkem“, jenz nejspi8e r. 1501 (uéty z téch 
let jsou nejasné) tkol svij skonéil tak, Ze 
se ku vnitinfi ozdobé chrdmové pfikroéitj 
mohlo. Tim z pisemnych pramentii sou¢asnych — 
dostateéné jest dokizéno, Ze Rejsek kostela 
nestavél, ovSem ale mél téastenstvi pri jeho 
vnitfni tipravé, jak jizZ cheeme povéditi, 

Prvni o ném zminka déje se o vanocich 
r. 1501, a od té doby Gastéji vyskytuje se 
v tétech polozka: ,kamenikém Rejskovym“, 
I jisto jest, Ze Rejskovi kamenici zhotovili 
pro chréam Kaikovsky posud zachovanou ka- 
zatelnu, prekrasné sanctuarium a sloup obétaf 
(Opferstock), co% vie jiz dle tvaru kazdy 
znalec Fecenému mistru p¥isoud{; cancellum, 
jez dle acti té% zhotovil, se ndm vice neza- 
chovalo. Z toho pozorujeme, Ze Rejsek v huti 
své mnohé drobnéjsi a subtilnéjsi véci pro 
chramy zdejsi pracoval, a¢é bohuzel nemnoho 
jiZ se ném jich zachovalo. 


— 1145 — 


Vedle néhoijinf uméleik ozdobé kostela 
sv. Vavtince pficinili; mistr Mikula’, malér, 
kazatelnu, pasijia snad i jind dila kamennd 
polychromoval, jiny nejmenovany malé¢ vy- 
maloval sv. Jitf, u povéstného zvonate Ptdcka 
dali r, 1503 ulfti novy zvon, od cechmistra 
Jana koupili gradual, od Ptééka svicny a kon- 
vice, jiny gradual od Pavia erckaufé¥e a chy- 
stali zvolna vse ku posvécens nového kostela. 
K témuz cili koupili r. 1506 dominica Sus- 
cepimus truhli¢éku olovénou k svdtostem do 
oltéfe, a jak pozdéji pséno jest, ,léta Pané 
1506 na den sv. Vaviince dtstojny otec knéz 
bisknp Filip posvétil jest kostela svatého Vav- 
Tince a oltat veliky a tu jest od paniv Kan- 
kovskych a od knéze faraf¥e slavné ctén, a 
také pri tom posvéceni chramu Boizfho bylo 
jest mnozstvi knéZi i obecného lidu, a tyz 
_knéz biskup distojny otec prijel jest do Hory 
z Prahy v sobotu po sy. Vité léta 1506. Ze 
ehudi¢éké obec ku pohosténi biskupa neskrb- 
lila, dokazuji pripojené uéty z hostiny. 

Pri tom dali téZ od Kubika tez4ka (znaémy 
mistr Jakub) zhotoviti stolici biskupskou a 
brzy po vysvéceni kostela tésili se slavnosti 
druhé, totiz svéceni velikého zvonu, jejZ jim 
dle velmi dikladné, posud zachované smlouvy 
Ondiej, zvonat v Hradci Krélové (nevime, 0% 
asi s domaicim Pt4ckem se neshodli,) ulil, ,a 
ten zvon zayvésen jest v sobotu pied svatym 
Vaviincem léta 1506%. — ,item v pondéli 
na den svatého kifze povyseni tyZ distojny 
otec knéz biskup posvétil jest toho nového 
zyonu yelikého a dal jest jemu jméno Vaclav, 
a tu jsou ho opét pani Kankovstis knézem 
arcidékanem (rozaméj Kutnohorskym) a péti 
jinymi knéZimi u knéze Stép4na, fardfe svého, 
v domé na fate poéestné a slusné ctili.* Za 
praci a poctu pri svéceni kostela dostal bi- 
skup Filip 3 kopy grostiiv. — V8ak i po vy- 
svécenf dokonéovalo se jesté dilo. Pracovalt 
o ném roku 1509 mistr Havel kamenik, jenz 
snad nynéjsi sakristii s komorou na klenoty 
kostelni v prvnim patie zbudoval, z4meénik 
Hronek délal na vé% makovice, kterych maléf 
Mikulés pozlatil, sklenét a stolar Viktorin 
fezal do kostela stolice a truhly, Balear ho- 


dinét a mistr Kunr4t slozili orloj, r. 1512 
postavil mistr Blazek s Martinem Peklo dle 
smlouvy okolo hibitova zed, r. 1514 zlatnik 
Zikmund v Hoge dle zachované smlouvy zho- 
tovil kalich ze 7 hiiven stiéibra a roku 1517 
maloval mistr Michal maléf na dynchu kru- 
cifix, coz jest snad prvni délezitou zminkou 
o malbé ,al fresco“ ve vlasti nasi.*) Kititel- 
nici, jiz vice nenf, lil Ptdétek r. 1521. 


Tak shledali jsme z kostelnich téch re= 
gister nejen celou historii stavby nynéjsiho 
chraému, ale i slusnou fadu umélei, kteri 
pri ni byli ¢innymi, mimo to vSak jsou ném ty 
zapisky i prikladem nevsedni obétavosti, nebot 
chudy lid horn{ nejen Ze z Zebrot chrim vy- 
stavél, knéze a Skolu vydrzoval, ale on pfi- 
spival i ku stavbé vyho¥elého kostela Caslav- 
ského a r, 1532 na vystavéni byvalého tit- 
vézatého krovu chrému svaté Barbory v Hore 
Kutné. 

Tak st4la stavba chr4mu sy. Vaviince 
bez valného trazu az na nase dny, jimz bylo 
souzeno ji znesvariti. PYi posledni opravé, 
ktera pred 7 lety se dala, ustanoveno jest kostelnf 
lod sklenouti. Piirozenym vzorem méla tu 
ovsem byti klenba chrému sv. Trojice u Hory 
Kutné, kde étyfi velmi stihlé sloupy (pri vysi 
8°53 m. maji primér u'447 m.), jez sklep 
nesou, velmi dimyslné k ose jsou poSinuty, 
aby lodé poboéni nepomérné tizkymi nebyly. 
I na Kanku mélo se dle ptivodniho planu tak 
stati, — ale nestalo, nebot v jisté kancelari 
zdaly se sloupy slabymi a klenba nepravidelnoou, 
proto posinuli sloupy nepomérné sesilené ku 
zdim tak, %e v postrannich lodich pri Sfifce 
2°51 m. a 2:23 m. kiizové klenuti provedeno 
byti nemohlo jinak neZ z polovice, coz velmi 
trapny dojem Gini a cely chrém nemdlo hyzdi. 


V Hore Kutnéd, dne 16. tijna 1880. 
Branis, 


*) Diive ovsSem malovany jsou nyni pravé opra- 
vované fresky ve chramu svato- Barborském, 
coz, nehledé k malbé, z toho souditi Ize jest, 
ze jiz roku 1515 nerozumni lidé se na nich 
podpisy zvééiovali, i nutno jest tedy malby 
ty jesté stoleti XV. pricisti. 


Sloh goticky. 
Pise F. J. Lehner. (Pokraé.) 
(Pfidorys. — Kostely dvou- a trojlodni.) 


Po jednolodnich prich4ézi fada na kostely 
dvoulodni, které v jiznich Cechdéch éastéji 
se vyskytuji (na pr. farni kostel v Sobéslav., 
ozdobny kostel Mariansky v Kajové). Jeden 


dovanych jest dékansky chram Péné v Blatné 
(obr. 225.), Chor péti stranami osmisténu 
zakonéeny jest starsi a nizsi neZ lod tremi 
kulatymi sloupy ua dvé rozdélené. Chor byl 


-y% poslednich dél jeSté slohem gotickym zbu- | dokonéen okolo r. 1530, lodé asi o stoleti 


— 116 — 


pozdéji. Velmi zajimavé jest diamantovd klenba Postupujeme ke kostelim ¢rojlodnim. 

obou lodi sklédajici se z malych rout bez Krdsnym a velkolepym vzorem jest chram 
Matky Bo#i pred Tynem v Praze (obr. 226.) 
rozméry svymi pri jednoduchosti a prehled- 
nosti imponujicf. Zalozeni jest jednotné, po- 
mérai vyteénych. Chrém jest rozdélen étvero 
bohaté él4nkovanymi pilifi svobodnymi a se- 
silenym pilffem véZnim na kazdé strané na 
tfi lodi rovnobézné. MHlavni lod k vychodni 
strand ukonéena jest ¢tvero stranami osmi- 
sténu kosmo postaveného. Lodi pak bvéni 
zakonéuji se zpisobem obyéejnym pétistran- 
nymi z osmisténu konstruovanymi kaplemi. 
Délka celého chramu obnaés{ z venku i s pi- 
liti 192‘, u vnité (svétlost) 168’; Sitka obnasi 
z venku 108‘, u vnitt 843‘. Prostfedni hlavni 
lod sahé s presbyteriem o 17%’ dale za lodi 
boéni, které také jen polovici vysky hlavni 
lodi maji. Hlavni lod jest uvnitt od podlahy 
aZ po nejvyssi vypnutost klenby 96’ vysok4, 
z venku vSak od dlazby ulice az po témé 
Zeber. Plodi dojem neobyéejné nddherny a | stfechy 130’. Pred ohném roku 1679 byla 
prozrazuje velice nadaného umélce éeského, | stfecha hlavni lodi vy88i. V boénich lodich 
jehoz jméno viak znémo neni. Klenba jest | jest piivodni klenba kfiZov4 s Zebry zacho- 


(Obr. 225.) Blatna. Chor XVI. vék, lod XVII. stoleti. 


eR Sas Sr ee 
iat naa : 


pari J: See IBS Fe GE SSS a ee d 


| | | ’ \ | 
(Obr. 226.) Praha, Tynsky kostel. Poéat v XIV. stoleti, dokonéen potitkem XV. stoleti. 
it ° . ‘ 2 ; 
plivodu ryze éeského, Chor m4 klenbu hvé- | vdna. Doutfejme, Ze obec prazsk4, které v po- 


zdovitou s Zebry a jest klenut v oblouku tu- | slednich letech yzorné pecuje o zachovani 
pém, lomeném. slavnych pamdtek uméleckych, jakoz i o slo- 


— 117 —. 


hovou ozdobu chrémi patronétnich, vyméni 
nynéjsi ohyzdnou klenbu klenbou slohovou. 
Zasluhoval by toho plnon mérou prvni po 
sy. Vitu velechraém prazsky, v némz i zastu- 
pitelstvo masta se shromazduje a slavnosti 
sv6é koné. Pi veliké jednoduchosti jsou miry 
velmi vydatné, hlavaf pak lod zejmena ve- 
lebné dojima, 


liti na kaZdé strané nese jednoduchou kit{- 
zovou klenbu stejnolodat siné. Dva dalsi 
sesilené pilite podporuji obé véze, mezi nimiz 
empora upravena jest. Si kostelni utvorena 
jest rovnothelnikem 117’ délky a 76! Sftky, 
tak ze délka k Sffce stoji v poméru 3 k 2, 
Chor péti stranami osmisténn uzavéeny m4 
50’ délky a pokratuje se v stejné Sftce se 


(Obr. 227.) Kutna Hora. Arcidékansky chrim sv, Jakuba. Prvni polovice XIV. véku. 


Je-li Tynsky chram Pdné vzorem troj- 
lodniho kostela s vysokou lodi sttedni a niz- 
kymi lodmi postrannimi, v ndsledujicim se 
ukazuji priklady kosteli o tfech stejné vy- 
sokych lodich. 

Utéenym vzorem stejnolodni budovy je 
arcidékansky chrém sv. Jakuba v Kutné Hore 
(obr. 227.). AZ na nékolik tchylek nepriz- 
nivou nutnost{ vzniklych kostel zalozen velmi 
pravidelné a proveden disledné. Ctvero pi- 


sttedni chodbou. Ubrnn& délka venkovsk4 
obnési 194,, u vnitt 167’; vySka od podlahy 
aZ po nejvy88i vypnutost klenby 59° 6”, — 
Vyska tato s neobyéejnou siikou lodi stredni 
¢inf kostel znamenitym v fadé stejnolodnich 
chrdmi éeskych. Klenbovd pole botnich lodi 
jsou kvadratické a klenuté lomenym oblou- 
kem z trojuhelniku tvorenym, kdeZto klenba 
stredni lodi pro veliké vypnuti ze zdola skoro 
polokulatou byti piipada. 


— 118 — 


Jiny druh téZe soustavy ukazuje kostel 
Nanebevzeti Panny Marie (obr. 228.). Pa- 
dorys utvoren jest ze stejnoramenného étverce 
60! svétlosti, k némuZ na vychod prostranny 
chor, na zdpad mohutn4 vézZ prilehd. Chor 
prostou klenbou kffiZovou kryty nédleZ{ vét- 
Sinou do ptivodni doby stavebni, tolikéZ i 
spodek vé%e, kdezto lod pozdéji byla obno- 
vovana. Lod jest rozdélena téemi pilifi; po 
trech na kaZzdé strané. Ve stfedni lodi obnasi 
vzddlenost od osy pilife ku protéjsimu 32’. 
Jest tudy i zde s nepatrnymi tchylkami za 


(Obr. 228.) Kutna Hora, Kostel Nanebevzeti Panny Marie. 
Mezi r. 1480—1512, 


zéklad vzata mira z hlavniho loubi chramu 
sv.-Jakubského. Lodi boéni jsou zde pomérné 
izké, od osy pilffe ku sténé pouze 14’ siroké. 
Vyska lodi stfedni rovnd se svétlosti Ssiiky, 
tudiz 60’, takZe svétléd prostora budovy tplné 
tvaru kostky se pridrzuje. Klenuti jest sitové 
s Zebry ufiznutymi, pfesahujicimi, Cara stfedni 
kleuby jest stlateny oblouk skoro tudorsky, 
kdezto chor sklenut jest pravidelnym oblou- 
kem lomenym. Klenbovéa ¢dstka z4vérka cho- 
rového ozdobena jest zajimavym plastickym 
dilem. Na plose svorniku nad olt4fnim sto- 
lem jest vyobrazena Krdloyna nebes s Jezis- 


kem, patero pak Zeber podptrajfcfch pretvas 
¥eno jest v modlic{ se andély. Nejvzdcnéjsi 
éastkou kostela jest oySem lod krasy a sou- 
ladu neobyéejného. Vedle sprévného rozdélent 
prostory tint budovu dilem mistrovskym druhu 
nejvzdcnéjsiho Glankovaéni pilifi. Dimyslny 
stavitel zde slozil zkousku svého védéni. 
Pilffe, jejichZ téleso pouze 2’ 4” silné jsou, 
élankovénim pak o poloviéku se zjemhuji, 
vystupuji v podivuhodné ozdobnosti do vyse 
45’, kde élanky k télesu nélezZejici arkaidovy 
oblouk tvori, zebra pak klenbova z vystupu- 
jicich prut&i se vyvinuji. Pevnost klenby jest 
podivuhodné, Krov kostela nékolika pozdry 
zastizen se sfitil, klenba vsak nikdy ani té 
nejmensi Skody neutrpéla. 

Ctvrt hodiny jizné od mésta zved4 se 
na osamélém pahorku kostelik hfbitovem ob- 


(Obr. 229,) Kutn& Hora, Kostel h¥bitorni, Mezi r. 1488—1504. 


Klopeny, na jméno nejsy. Trojice zasvéceny. 
Stejnoloda{ sii sklad4 se z rovnothelniku 44/ 
dlouhého a 38’ Sirokého, kter& &tvero sloupy 
rozdélena jest na devét skoro kvadratickych 
polt klenbovych. V p¥izemku véZe na zdpadni 
Strané jest sakristie. Chor sklAd& se ze dvou 
dili klenbovych; jest 13’ giroky a 26/ dlouhy. 
Pidorys (obr. 229.) za p#iéinou pravidelnosti 
své zasluhuje povsimnuti; neobyéejné stihlé 
sloupy, Kkter6é pti vyice 27’ pouze 1’ 6“ sily 
maji, zdvod{ s pilffi kostela Marianského o 
prednost svizné konstrukce. Zebra klenbové 
vystupujf bez hlavice bezprostkedné z plochy 
sloupu. Polygon choru prodlouzen jest nad 
potiebu pravidelného zdvérku. 

Hle! jakou bohatost myslének obdivu- 
jeme v dilech vlasteneckych mistri stavitel- 
skych pti chrémech trojlodnich. Jaké to plod- 
nost ducha a pavab forem! 


— ee 


— 119 — 


Z Akademie 


_ Zaznamendvame na prvnim misté velmi po- 
tésitelny tikaz, Ze pravé v dobé poslednf prihlasilo 
se a prijato bylo opét vice novych Glentiv i do- 
stoupilo éislo veskerych P.T. pp. élenfiv 3320, za- 
jisté to nezvratnym dikazem, jak veliké piizné 
téSi se tento mnohoslibny, blahoddrny ustav po 
nasich vlastech. Koihovna i skirky Akademie na- 
byly opétné na mnoze vzdcnymi dary slechetnych 
priznivei znaéného rozmnoZeai. 

Uvadime zde jmenovité jména laskavych daret: 
Pan architekt A. V. Barvitiws mimo jiné knihy 
téz: Vindobona, Paris-Murcia, Narod sobé. ‘Tirol- 
ska umélecké sklarna firmy Neuhauser & dr. Jele 
v Inomosti pét fotografii kraésnych barevnych oken 
chramovych. Distp. Josef Nechvile, administrator 
v Dasicich, dvé fotografie a sice: brdny v Par- 


| plar Melantrichova postily z r 1575. 
| Hischer, fardt v 


krestanské 


dubicfch a hradu Kunétického. Distp. Frantisek 
Tyl, archivat a zimecky kaplan ve Vorliku. foto- 
grafii gotické monstrance. Knéhkupec prazsky p. 
F. Urbének: VY. Veselébo, Zvukové varhan, Skladby” 
pro varhany, Skuherského, Slavnostni m&i k oslavé 
shatku J. V, korunniho prince Rudolfa s J. Vys. 
princeznou Stefanif, Pan uéitel Kliment Cermak, 
archaeolog a zndmy letopisec v Caslavi, kSaft'a 
zivotopis Jana Vachii Veledp. F. Nogka, kaplan 
v Cermné u Landskrouna, kr4sny zachovany exem- 
Distp. Jos. 
elezné, bednu rozliénych knih. 
Dp. Jos. Rathausky, fardt v Langenavé u Haidy, 
zaslal do sbirky archaeologické pékny ornat ko- 
zeny. Za vsechny dary tyto vyslovuje feditelstvi 
Akademie kiestanské vielé diky. 


Odbor umélecky. — Zprava za mésie Zari a Rijen. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Socha svat. Jana Kftitele v Zivotni velikosti 
pro chram Pané Volsansky, dar znamého méstana 
Prazského blip. Diirrschmieda. 

Kalichy jubilejni: Pro vdp. Vaclava Hejniho, 
kurdta a os, dékana v Literspachu u Litomyéle, 
vénovan od J. O. knizete z Thurn-Taxisu na ob- 
jednani dp. Otty Danielisa, zdmec. fardfe v Lito- 
mysli. - Pro vdp. Josefa Franke, kurdta a osad. 
dékana ve Torstu u Hostinného, vénovan od vy- 
sokorodého pana Karla rytite z Bergenthalu, na 
objednant blp. Cuby, zemského ufadnika v Praze, 
prostiednictvim dp. Josefa Slanského, farafe u P. 
Marie Vitézné v Praze. Oba kalichy ve skvostné 
apravé s dimyslnymi chronogramy, byly po uéiné- 
nem objednani dodanyi vyjevilt jak objednavatelé, 
tak dadrci i obdarovani jubilanti odboru uméle- 
ckému tiplnou svou spokojenost pisemné, potéseni 
jsouce z uméleckého provedeni. 

Monstrance dle ndkresu akademie pro vdp. 
J. Dudu, farate ve Veseliéku u Bernardic. 

Kalich: pro dp. K. Hopfingera, fardte v Po- 
hnani u Tabora. 

Relikviafe: pro vdp. Dr. Frant. Bauera, i- 
ditele kniz. arcib. sermindte v Praze; pro dust. p 
K. Goésslera, benueficiata v Chomutové. Obé prace 
skvostné. 

Ciborium si7ibrné s okrasami: pro ap. Josefa 
Molitora, fardte v Chicago, ve Spojenych Statech 
Severo-americkych 

Nadoba pro uschovani sv. hostie: pro vdp. 
Fr. Javirka, bis. vikéte a os, dékana v Heralci 
na Moravé. 

Pacifikal: pro vp. J. N. Koneéného, kaplana 
v Milonicich u Buéovic na Moravé. 

Sklenény lustr veliky: pro blp. Kil. Franka, 
obecniho starostu a majitele uméleckého mlynu 
v Pleilu u Piiseénice. ; 

Pateny k nemocnym: pro dp. K. Hopfingera, 
fardte v Pohnani u Tabora; pro dp. St. Ressla, 
faréte v Raspenavé u Fridlandu. 

Drobné prace kovové: Pozlaceni kalicht: pro 
dp. Dra. Jana Husiéku, fardfe ve Vsechovicich u 
Hranice na Moravé; pro dp. Bediicha Benese, fa- 
rdie v Ratajich; pro veledp. Jana Kleina, dékana 
v Cinévsi u Podébrad; pro dp. Ad. Rosslera, fa- 
réfe v Buékovicfch u Podbotan; pro distp, Jana 


Kubiéka, fardte ve Ptenf u Plumlova na Moravé. 


_— Pozlaceni ciboria: pro distp. Stépina Ressla, 


fardfe v Raspenavé u Fridlandu. — Lampy ko- 
stelni: pro blp. Kiliana Franka, obecniho starostu 
a majitele uméleckého mlynu v Pleilu u Piiseé- 
nice; pro pana J. Noacka, méSfana vy Hanspachu 
do chramu Pané v Rohrsdorfu; pro dp. L. Kazdu, 
farate v Dlouhé Vsi u Susice; pro dp Kas. Ho- 
pfingera, farate v Pohnani u Tabora. — Svicny ko- 
stelnt: pro vp. Karla Vorliéka, kaplana v Kutné 
Hoge; pro p. Kiliana Franka, obecniho starostu a 
majitele uméleckého mlyna v Pleilu u Priseénice ; 
pro vdp. Ant. Stiku dékana v Ledéi; pro diustp. 
Martin» Geberta, farate v Chotésové u Stoda - 
12 kust dle zvldstnich ndkresi zhotovenych: pro 
dp. KaSpara Hopfingera, farate v Pohnani u Ta- 
bora 16 kusu: pro vdp. Msgr. Ad. Rodlera fardre 
v Husinci. — Kropenky a kropdcée: pro p. Kiliana 
Franka, obecniho starostu a majitele uméleckého 
mlynu v Pleilu u Prisecnice; pro dp. K, Weiden- 
hoffera, fardte v Pohledu u Némeckého Brodu; 
pro vdp. Koudelika, fardfe ve MSené. — Kaditel- 
nice: pro dp. Jos. Molitora, fardéfe v Chicago ve 
Spojenych Statech Severo-americkych; pro vysoko- 
rodého pana Eduarda svobodného pana z Wie- 
derspergu na zamku Naéeradském u Benesova 
s krasnym monogramem: pro dp. Lam erta Lud- 
vika fardéte v Grafenriedu u Domazlic. — Har- 
monické zvonky: pro vdp. Josefa Pochybu, dékana 
v Novych Hradech; pro vp. Karla Vorliéka, ka- 
plana v Kutné Hore; pro vdp. Frinda, professora 
bohoslovi v Praze do chramu Paéné v Rohrsdorfu; 
pro dp A. Flesara, faraéite v Prepysich u Opoéna. 
Mesni konvicky: pro dp. Frant. Lungera, farate 
ve Vrbici u Kraélové Méstce; pro vp. Karla Vor- 
liéka, kaplana v Kutué Hore; pro p. K. Franka, 
obecntho starostu a majitele uméleckého mlynu 
v Pleilu u Pfiseénice. 


Paramenty. Kasuwle;: pro dp Frant. Soukupa, 
fardte v Sebitové; pro vp. Fr. Porazila kaplana 
v Hrozné Lhoté na Moravé; pro ctihodny konvent 
ursulinek v Ceské Skalici; pro dp. Fr. Al. Divise, 
koop. v Liperticich na Moravé; - pak dvé kasule 
pro dp. Kagpara Hopfingera, fardte v Pohndni u 
Tabora. — Pldastiky na ciborium: pro dp. Kasp. 
Hopfiogera, farate v Pohnani u Labora; pro dp. 
Jos. Molitora, farafte v Chicago ve Spoj. Statech 
Severnf Ameriky; pro dp Josefa Rathouského, 
fardte v Langenavé u Haidy. — Velum: pro dp. 
KaSpara Hopfingera, fardte v Pohnani u Tibora ; - 


= 130 — 


skvostné s bohatym vysivdnim: pro dp. Jos Rat- 
houského, farate v Langenavé u Haidy; pro dp. 
Alberta Viléma Laurera, fardéte v Uherci u Nyfan. 
+ Velum na kalich: pro vp. Frant. Porazila, ka- 
plana v Hrozné Lhoté na Moravé. — Dalmatiky. 
dvé ozdobné: pro dp. Jos. Molitora. farate v Chi- 
cago v Spojenych Statech Severo-americkych. — 
Bursu k nemocnym: pro dp. Alberta Viléma Lau- 
rera, farafe v Uherci u Nyran; pro distp. Josefa 
Jezdinského, faréte v Miféné u Jilemnice. — Pld- 
tik na sochw P. Marie: pro disp. Jana Heindla, 
fardte v Neuhaiuslu u Primdy. — Béirety: pro dp, 
Josefa Jezdinského, fardte u Miicné u Jilemnice; 
pro dp. Jaroslava Stétku, farate v Predméricich 
u Novych Beudtek. — Koberce oltdini: pro vys. 
uroz ,pani hrabénku Svértsovou v Trmicich; pro 
blp. Cenka, Utéra, hospoddaiského radu v Brandyse 
no. L — Stoly: pro vdp. Msgra brabéte Schon- 
borna, vicerektora k. a. semindte v Praze a pro 
vp.: Ferd. Tschérnera, kaplana v Raspenavé. 

Rozliéné: Krize pro skolw: pro ciih. konvent 
Ursulinek vy Praze. — Kriz na hrbitov: pro dp. 
Jaroslava Stétku, fardte v Predméricich u Novych 
Bendtek. — Zdslony k oltd*ium z bilého damasku 
se zlatym trepenim: pro blo. Jana Libertina, ob- 
chodnika v Pisku. — Kvétiny na oltde: pro dp. 
Jana Heindla, fardte v Neuhduselu:u Primdy. — 
Obrdzky: pro dp. A. C. Stojana, koop. v Pribore 
na Moravé. — Missdly: pro vdp. Frant. Javirka, 
bisk. vikéte a dékana v Heralci na Moravé a pro 
dp. Jana Lidického, fardte v Ouhonicich u Prahy. 
— Kanonické tabulky: pro vdp, Msgra Ad. Ro- 
dlera, fardte v Husinci a pro pana Jana Noacka, 
méstana vy Hanspachu do chramu P. vy Rohrsdorfu. 
— Latky na paramenty: pro dp. Marcela Hnizdo, 
fardte u Sv. Dobrotivé; pro dp. Josefa Kaspara, 
farate v Telecim u Poliéky; pro dp. Ad. Résslera, 
fardte v BuSkovicich u Frodboran; pro ctihodny 
konvent Sedivych sester v Praze: pro dist. konvent 
benediktinsky v Praze; pro sl. Pohlovou v Praze; 
pro velp. Josefa Sladka, kaplana ve Svojsicich u 
Koufimi; pro vdp. Vojtécha Holého, dékana a b. 
vikare v Pelhiimové. 


Kostelni pradlo: 22 humeralit, 12 plachet ol- 
tdFnich, 6 rucniku, 20 purifikatorit, 12 korpordlek 
a 1 rochetu: pro dp. KaSpara Hopfingera, fardre 
v Pohnani u Tabora. — 12 vysivanyjch pal: pro 
dp. Ladislava Fejtka, knéze fadu frantiskdnského 
v Pre8purku. — Cingula: dp. Frantisek langer, 
farat ve Vrbici u Kral. Méstce; dp. Josef Kaspar, 
farat v Telecim u Poliéky. — Alby a rochety: pro 
dp. Frant, Soukupa, farate v Sebiiové. 


2. Nova objednani. 


Kalich cely stribrny, velmi skvostny s chro- 
nogramem, dle zvlastniho ndkresu architekta A, V. 
Barvitia: pro vdistp. Frantiska Handika, dékana 
v Opatovicich. 

Drobné prace kovuvé: Pozlacent halichu: 
pro dp. Stép. Ressla, fardte vy Raspenavé u Frid- 
landu a pro dp. Floriana HluStika, fardte v Po- 
budi u Zabfehu na Moravé — Sest svicnt: pro 
vdp Frant, Koéiho, sidelniho kanovnika na VySe- 
hradé. — Rozliéné nddobi kostelnt, pak 6 velkych 


a6 maljch svicnt dle zvldstnich nakresiv aka- 
demie krestanské: pro vp Fr. Porazila, kaplana 
v Hrozné Lhoté u straznice na Moravé. — Sochu 
P. Marie: sleéna A. Macové v Praze. — Kriz ko- 
stelni skvostny a mensi na tabernakl, ozdobny: pro 
dp. Ant. Flesara, faraéte v PéepySich u Opocna. 


Paramenty. Kasuli skvostnow: pro vdp. Fr. 
Linharta, dékana v Jiounech. — Antipendvum s bo- 
hatym vysivénim: pro vp. Fr. Porazila, kaplana 
v Hrozné Lhoté u Straznice na Moravé. — Oltarné 
polstdFe: pro dp. Vojt. Ptaénika, far. ve Schwarze 
bachu u Krumlova. 


3. Rozpocty. 


Na kostelni nddint a paramenty, a sice: 18 
kostelnich svieni rozliéné velikosti, kaditelnict s lod- 
kou, mesni konviéky s tacem, mesni konvicky skle- 
néné se st¥ibrnymi vicky a tdcem, Cerny pluvidl, 
fialovow kasuli, velum jednoduché, velum zlatem 
vysivang, éerné, cervené a fialové polstave: pro dp. 
Ludy, Sprysla, fardte v Radosgovicich u Vlasimi. 
— Na bilé paramenty (ornaty, dalmatiky a plu- 
vialy), pak na éerny pluvial; pro vdp Fr. Cer- 
nohouze, dékana v Dobrovici. — Na kostelni na- 
Fadi, paramenty a prddlo kostelni, a sice: Mon- 
stranci, kalich, meini konvicky s tdcem, kasuli 
bilou, kasuli Cervenow a kasuli cernou s prislu- 
Senstvim, oltdini koberec veliky a 2 menst, cervené, 
modré a cerné komze pro ministranty_a 4 rochety : 
pro dp. Viléma Matschaka, fardte v Sipiné u Stri- 
bra. — Na kostelni ndéini a paramenty a sice: 
pacifikal, véénow lampu, lis na peéent hostii, kro- 
penku z alpaky, Bozi hrob, krizovow cestu, missal 
pro rekviem, modlitby pred i po msi sv. v pozla- 
cenych ramcich, kasule bila, éervend, fialova, plu- 
vial bily, cerny, éerveny a dbilé velwm: pro dp. 
Jos. Sebora, fardtef vi Suniberku u Ceskél Lipy. 
— Na kftzZovow cestu: pro vp. Frant. Al. Divise, 
koop. v Liperticich na Moravé. — Na cervené an- 
tipedium: pro vp Fr. Porazila, kaplana v Hrozné 
Lhoté na Moravé. ~ Na rozliéné pradlo kostelni, 
zejyména knézské rochety a alby, pak komée pro 
ministranty: pro vp Ferd. Harnu, coop. v Holici 
u Olomice Na sifibrnou kupu a patenw k star- 
simu kalichu: pro dp. Fl. Hlustika, kurata v Po- 
buci u Zabrehu na Moravé. — Na stribrny ka- 
lich: pro.dp. Antonina Svobodu, fardie v Skoro- 
ticich u Usti nad Labem — Na rozliéné kostelnit 
ndFadi, paramenty a praddlo: pro spravu velko- 
statku Jeho Osvicenosti vysoce urozeného péna 
Frantiska Josefa knizete z Auerspergu v Dolnich 
Kralovicich. — Na paténuw k nemocnym: pro dp. 
Josefa Hiibnera, farate v Albrechtsderfu u Smr- 
Zovky. — Na dva veliké obrazy a sice: Rugzencové 
P. Marie a Srdce P. Krista: pro vp. Fr. Porazila, 
kaplana vy Hrozné Lhoté na Moravé. — Na kostelnt 
svicny, lampy a harmonické zvonky: pro vdp. Dr. 
Vaclava Frinda, universit. professora v Praze do 
chramu Pané v Rohrsdorfu u HanSpachu. — Na 
kalich se stribrnow kupow a patenow: pro vdp. 
Jana Svédu, bis, vikate a dékana v Prachaticich 
do filiélniho kostela ve Feftich. — Na rozliéné 
kostelni nadobi cinové: pro dp. Vojtécha Ptaénika, 
faréte ve Schwarzbachu u Krumloya. 


Upomeniuti. 
Konec roku se blizi. PFedplatné neni na mnoze jesté odvedeno. 


Nakladem vydavatelovym. — Tiskem Mikul&se a Knappa v Praze, v Karliné. 


Ne 


ASOPIS VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 


Zarovel 


organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie krestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


Cislo Il. 


V Praze, dne 30. listopadu (880. 


Rocnik VI. 


OBSAH: 


Starobyly chramec svatého Martina na VySehradé. — 


Poutni a farnf chrém Panny Marie v Ka- 


jové. — Domaci zpravy: Novy chrém Pané v Tvarozné. - Basilika svatého Vdclava na Smichové. — Z Aka- 
j ¥ cf rae 4 * rz z vos . . ro v * zy ¥ 
demie k¥estanské; Odbor umélecky, — Zprava za mésfc Listopad. — Mosaika: Cisatsky oltat v Nazareté. - 
Kollosalni rivice v Koliné nad Rynem, - Navrdceny rukopis. 


Starobyly chrémec sv. Martina na VySehradé. 


Sepsal Vaclav Stulc, probost kr. koll. kapitoly na VySehradé. 


Nejstarsi svatyni krestanskou na pamat- 
ném hradé nagich knizat a pozdéji kraliv byl 
chrém sy. Klementa kteryz bez pochyby ptivo- 
dem sv. Methodéje od knizZete Boiivoje byl za- 
lozen. — Za panovdni slayného Boleslava II., 
prijmim Pobozného, povstal v samém knizecim 
palici chramek, od svat. Vojtécha posvéceny 
jmenem sy. Jana Evangelisty. Pozdéji vyzdvi- 
Zena jest velebnd basilika sv. apostoliv Petra 
a Pavla, kteréZ druhé svatyné VySehradské 
zastinila, Slavny tento chrdm, zalozeny od 
Vratislava II. a choti jeho Svatavy, (r. 1070) 
odeyzdin jest probostu BeneSovi a sboru ka- 
novnikiv, majicich modliti se za spdsu krdle 
ablaho krdlovstvi Ceského. — Postupem ¢asu 
pribyvalo pak éim dale tim vice chramkiy a 
kapli na posvainé hofe VySehradské, tak sice, 
Ze se na potdtku 15. véku poditalo 14 chra- 
miiv a kapli, jeZto pod spravu kapituly Vy- 
Sehradské pffslusely. 

Ze vsech dotéenych svatyi Vysehradskych 
nezachovaly se leé toliko jediny chram Pané 
kapitolni a starobyl4 kaple sy. Martina; vse 
jiné chrémy a chrémce zmizely ve ziiceninach 
byvalé slavy krélovského VySehradu. Nejvice 
pricinili se 0 to Husité, kte¥i, opanovavse hrad 
r. 1420 dne 2. listopadu, poéali pleniti domy 
a palace, kaceti sochy a ni¢iti obrazy svatych, 
bofriti oltéte a chramy, Zurivym fdédénim po- 
bloudilého lidu vzal za své slavny krdlovsky 
hrad, vystaveny za Karla IV., oblibené sidlo 


Vaclava IV. Podobné utrpél velebny chram 
Pané kapitolni, ktery teprvé po navratu roz- 
ptylenych kanovnikiv (po 1440) ponékud za- 
chranén jest pted koneénou hrozici zdhubou. 
Nejméné, jak se zdd, ublizeno jest okrouhlému 
chrdmecku sv. Martina, jenz starobylou svoji 
spisobou lisil se od jinych staveb slohu ro- 
mainského i gotického. Avsak bez thony ani 
tato svatyné neztistala. Va4snivi bludati zbavili 
ji v8i okrasy, a zapudivse opatrovniky jeji, 
zastavili vétrim, deSttim a boutkim, aby do- 
konaly ¢asem ohavné dilo zpousty. Na stéstf 
vratili se do vlastiana VySehrad knéz{, kterf 
podle moZnosti ujali se i této svatyiky a za- 
chovali ji vékim budoucim. 

Na hore povédéli jsme na jisto, kym 
zalozen jest drubdy prostranny a veleslavny 
chrdm P4né kapitolni. Co se dotyée chra- 
mecku sv. Martina, tu ovSem nic jistého fici 
nemizeme o prvotnim zakladateli jeho. — Vé- 
douce, Ze jiz za prvych vékiy kiestanskych 
v Cechdch okrouhlé chrémce u nas byly ob- 
libeny, nemohli bychom tak snadno mfstné 
éeliti proti domnénce, Ze VySehradsky chramek 
svat. Martina povstal pYicinénim naseho svat. 
Vojtécha, ktery sim horlivym jsa ctitelem vele- 
slavného vyznavacée P&né Turského, pecoval 
© rozmnozeni pocty jeho v milé své otéiné. 
Avsak domnénka tato neposkytuje Zddné ji- 
stoty, a vedle nejednéch znameni moZné sou- 
diti, Ze nyndéjsi kaple sy. Martina z 10, veku 


— 122 — 


nepochdzi. Mnohem vice podobé se pravdé 
domnéni, vedle kterého zakladatelem jmeno- 
vané svatyné byl knéz Martin, slovitny dé- 
kan VySehradské kapitoly, jenZ od r, 1157 do 
ry, 1171 zastadval tyad svij na VySsehradé. 
Muz tento znamenity a knéz pfikladny nemdlo 
pecoval o zvelebeni sluzby a oslavy Bozi na 
slavné hore. Jeho pfi¢inénim a darovanim 
shotovena jsou do kostela kapitolniho vz4cnd 
i skvostud roucha, jichZ kr4su vsickni obdi 
vovali. Drahé a bohaté tkaniny na roucha ta 
privezl dékan Martin z Konstantinopole, kdez 
mu bylo z vile Vladislava II. jednati o za- 
snoubeni{ knéznitky Ceské Heleny s cisarovi¢em 
Petrem, vnukem ‘eckého cisate Emanuela, — 
Uloha tato podaiila se zboZnému knézi a 
ovsem nezistala bez odmény. Nelze pochy- 
bovati, ze bohabojny dékan po Stastném né- 
vratu do vlasti pomyslel na to, aby trvalym 
skutkem na jevo dal svoji vdéénost Bohu za 
milostivou ochranu na dalekych cestach i za 
Stastné porizenf na dvore cisatském. Podle 
z4sad onoho véku na dikaz vdéénosti a lasky 
k Bohu zakladaény jsou chrémy, klastery, Spi- 
tdly. Jak snadno mozno si mysliti, Ze dékan 
Martin, chtéje byti vdé¢éen Bohu, zaloZil kapli, 
oznatenou jmenem sv, patrona svého! — A 
tomu-li tak, tedy by kaple sv.-Martinskd byla 
zalozena pred rv. 1171 — (asi sto let po vy- 
zdvizeni kapitoly VySehradské), éemuz jinak 
i sloh stavebni nasyédéuje. — Ostatné jest 
jisto, ze kaple svat. Martina opatfena byla 
radnymi dichody, kterych se na potfeby bo- 
hosluzebné a odsluhy pYisluhujicim uzZivalo. — 
Zachovala se dosud listina, z kteréz vychdzi 
na jevo, ze ve XIV. stol. ze vsi Krsovic od- 
vadéli jisty roéni plat na feéenou kaplu. — 
Co se tyée dal8ich osudtiv kaple té, vy8e jiz 
praveno, kterak od Husittiv r. 1420 byla po- 
plenéna i zpustesena. — Asi sto let na to 
r, 1528 utrpéla ohuém. Ve starych letopisech 
éeskych zajisté pripomind se vyslovné: ,A 
toho dne (sv. Bonifacia) také na VySehradé 
hrom zap4lil vézZi, az krov spadl a podlahy 
tri shorely a vysko¢il vrchem kostelem svat, 
Martina nékdy pohanskym nedaleko odtud.“ 
— Starobylé svatyné ujali se opét Vysehradsti 
opatrovnici a tak v celé sptisobé svoj{ zacho- 
vina jest vékim budoucim. — Za tézkych 
béhtiv valetnych v XVII. véku, jmenovitd za 
pamdtného obleZeni Prahy od Svédiv r, 1648 
jeden z veliteliiv cisatskych hr. Conti s po- 
volenim dékana kapitolnitho Vaclava z RiZové 
udil pevné klenuté kaple za sklipek, p¥ihodny 
k chovani stielného prachu. Opatrny V&clay 
z Rizové neprospal své povinnosti. Jakmile 
se byl nepiftel vyklidil z Cech, jmenovany 
dékan Z4dal ihned, aby pamatny chrimek na- 
vricen byl Kapitole. Hr. Conti, uzndyaje a 


umije Setiiti prava, upokojil dékana piipovédt, 
Ze mu ZzAdanou kapli odevzdi na jisto, az 
bude ndlezité opatfen sklipek jiny k chovant 
prachu. — Pozdéji stalo se skuteéné, coz bylo 
r, 1649 p¥ipovézeno. Jet jisto, Ze r. 1710 
okrouhl4 kaple sv. Martina fédné byla obno- 
vena. Nelze nepripomenouti, ze obnova tato 
stala se téhoz roku, kdyz byl Vaclav Ditrich, 
potomni nesmrtelny obnovitel kapituly Vyse- 
hradské, u¢inén dékanem. Asi 30 roktiv po- 
zdéji r. 1750 dal slovitny dékan Berghauer 
opraviti vizku, jeZ novou bauf a kiizem jest 
opatiena, Za désného ridént Prusdkiv r. 1757 
oblehajicich Prahu ponékud i kaple sv.-Mar- 


tinsk4é poSkozena jest koulemi, namifenymi 


na zka4zu chramu Paéné kapitolniho. Nez po- 
hroma tato nebyla velikou. Osudnéjsi nehodou 
stal se rozkaz cisate Josefa II., kterym i na 
VySehradé ,zbytetné kaple“, Roditky Bozi a 
sv. Martina, Cirkvi odcizeny, zavreny a do 
rukou c. k. vojenského éraru odevzddny jsou. 
— Za posledni této doby stala se kaple sv. 
Martina vojenskym skladistém a slouzila také 
za dilnu, v kterézto stfelné ndboje pfripra- 
vovali. — Po roce 1850 naslo se prihodnéjat 
misto k zhotovov4ni n4&bojiv. Rovnéz tak 
shledino, Ze se kapla starovék4 nehodi za 
vojenské skladisté. Za takych okolnost{ by- 
valé svatyné dina jest do nféjmu chudékim, 
ktefi tipravou svoji a bezohlednym uzZivanim 
byli by vyznamny pomnik éeského stavitelstvi 
a vzicnou pamdtku cirkeynfho Zivota dfive 
nadaini proménili vy hotovou zficeninu. 
Ozudndé nedalek& zéhuba, jez pamdtné 
kapli sv. Martina hrozila, bud Bohu chvala, 
odvracena jest opét toliko kapitolou Vyse- 
hradskou. Prvé kroky a pokusy o zachovant 
vzicné stavebni a cirkevni pamdtky staly se 
roku 1871 nynéjsim probostem, ktery z vile 
spoleéné a jménem kapitoly sepsal i podal 
k dotyénym c. k. vojenskym ttadim ZAdost, 
aby f¥eéeny pamdtny chramec sv. Martina opét 
navracen byl kapitole a na novo mohl stati 
se tim, ¢im byval prvotné vedle vile svého 
zakladatele. AvSak prve neZ mohla prosba ta 
vytizena byti, Slechetny vrchni velitel c. k. 
vojska v Cechdch, general hr. Huyn, odebral se 
z Prahy; — ndstupcem jeho udinén jest ge- 
neral, svob. pan Koller. Za tézkych éasiv, 
kteréz pak nastaly, nebylo hrubé snadno, pa- 
mitnou kaplu ziskati pouhym navrdcenim neb 
darovanim. A tak prodlouzilo se vyjedndvani 
mezi kapitulou a c. k. ministerstvy az do r. 
1873, kdeZto se kapitola VySehradsk4 uvolila, 
ze chee chramek sy. Martina ¢4dné koupiti. 
Tehdy ustauovilo c. k, finanéni ministerstvo 
zikupni cenu 500 zl. Probost a kapitola za- 
platili Zidané penfze, natez r. 1875 dne 26. 
kvétna kaple sy. Martina f4dné odevzdina 


— 123 — 


jest krdlovské kollegiélni kapitole Vyie- 
hradské, 


Nechce se nim vypisovati, kterak vypadal 
starobyly chrdmek r, 1875. Na spoustu, kterd 
se tu jevila pfed o¢ima, nebylo Ize hledéti bez 
bolesti. I nastala piln& potfeba dikladné a 
nakladné restaurace. Tézk4 bremena, jez byla 
pripadla na Vysehradskou kapitolu, nedovo- 
lovala ji, rukou pfitiniti k Z4doucimu a nut- 
nému dilu. Za takych okolnosti ohldsil se vys. 
dist. p. Frant. Kodi, kanovnik VySehradsky, 
ze chce sdém z vdéénosti k Bohu vyhradné 
Svym n&kladem distojué obnoviti vzicnou sva- 
tyni, aby, co mozné nejdfive, mohla zas byti 
éim po mnohé véky byvala pfedkim nagim. 
Takové obétovné osvédéeni potkalo se s po- 
vdéénym uzninim. Za radce propajéil se mu 
architekt pan Baum. Podle ndvrhu tohoto 
umélce nabyla kaple svat. Martina distojné 
tvérnosti v kazdém ohledu. — Zazdén4 a zo- 
havendé okna vypadaji opét jak prvotné by- 
vala ; v apsidé na severni strané nové okénko 
se prolomilo; vsecky stény a klenby dikladné 
Oprayené, novou omitkou uvnitt i vné jsou 
opatfeny; novym romdnskym portdlem na jizni 
strané a dvermi dubovymi nahrazen byvaly 
zazdény vchod na strané z4padni, kteryZ za 
pritinou silnice stal se na dobro nepfistup- 
nym. — Rozumi se samo sebou, Ze i strecha, 
spojené s klenbou, musila byti obnovena, 
Nejinak bylo pii sloupcich v lucerné, kteréz 
jsouce zpuchielé nahrazeny ¢tyfmi novymi. 
Nad opravenou yvizkou vztyéen novy pozlaceny 
k¥iZ, vynikajici ze zlacené bdné, do kteréz 
s Geskym dodatkem o nynéjsi opravé vlozeno 
zase, coz v ni byvalo z éasiv Berghauerovych. 
Koneéné do vizky zavéSen jest zvonek na po- 
éest sv. Martinu ulity zvonatem Prazskym p. 
Dépoldem. 

Péknym romdnskym portélem (— uizito 
pti ném motiviv ze starobylého kodexu Vyse- 
hradského — ) veSedSe do chrdmu mile pfe- 
kvapeni jsme veskerou vniternou tpravou. 
Zemé pokryta jest cementovymi dlaZdicemi a 
stény lahod{ dusi malbou, priméfenou slohu 
romdénskému. — Milé svétlo vnikié do svatyné 
okny, opatftenymi sklem katedralnim a siti 
draténou. Okrouhld lod chramové déli se od 
presbyteria stupném mramorovym, Pékny oltar 
vyzdvizeny v presbyteri, spociva na sloupcich 
ze slivenského mramoru. — Na mramorové 
plose jest podstavec, ozdobeny symboly 4 sv. 


*) Kamenické toto dilo dle nakrest p. Baumo- 
vych shotovil p. Brejcha, kamenik Slivenecky, 
jenz s ldskou odddn jsa femeslu svému, 
‘osvédéil se i tuto mistrem skute¢énym. Jinak 
slusi dodati, Ze jest muzem ryzé povahy ¢eské, 
uméjicim prestévati na sluiné mirné ndéhradé 
za dobrou praci. 


evangelistiy a oznakou ldsky Spasitelovy — 
Obrazem pelikéna, krv{ svou laén& mlAdata 
krmiciho.*) Ozlacenym kifzem uprostiéed pod- 
Stavce dovr*ena jest diistojné podstatnd4 ozdo- 
ba olté¥e. Mosazné svicny pod kifZem titva- 
rem svym dobie hodf se k celku. Nad oltdé- 
fem na sténé apsidy jevi se pred ndmi obraz 
svat, Martina, slojictho s celou velebou due, 
ana unési se k Bobhu. VySe na klenbé ozla- 
cené vidéti Spasitele, an maje po pravé i levé 
ruce angely, rukou pozdvizenou udéluje po- 
zehnéni. — Jeden i druhy obraz jest umé- 
leckym dilem p. J. Hefmanovym. 


VSeliké okrasy tyto, provedené vedle n4- 
vrhu p. Baumova, dosvédéuji, jak vyborné 
nasi umélci uméji Setiiti pravidel krasoumnych 
«us jakou laskou v dtistojné roucho nové odf- 
vaji davnovéké stavebni pamdtky deské, Sle- 
chetny p. baron Alexandr Helfert, vysoce za- 
slouzily pfedseda c, k. tsttedni komise pro 
zachovani stavebnich pamdtek vy fisi rakouské, 
za posledniho pobytu svého v Praze jsa také 
na VySehradé, s patrnou radost{ uzndval z4- 
sluhy vsech, kdoz pfispéli k vykondni zdafi- 
lého dfla, A tak nezbyvd také ndm, leés po- 
téchou a dikem hledéti na obnoveny chramek 
sv. Martina. Nemalou zajisté potéchou blazi 
to srdce krestanské, vidi-li, Ze vyklizeny jsou 
veplechy z byvalé svatyné; ddno-li mu na 
misté, svatém pobozZnym predkim nagim, opét 
vidéti oltét pripraveny k nejsvétéjsi Obéti a 
opét vitati Berfnka BoZfho, jenz snima hYichy 
svéta; mozZno-li mu doufati, Ze obnovenou 
svatyni obnovovati, utvrzovati a rozhojhovati 
se bude moc viry a lasky BoZf, 

xe x 

UtéSenou zprivu vys, dtistojného pana 
probosta a svétitele zbyv4 jiZ pouze doplniti 
vypsinim slavnosti, za které svatyné navra- 
cena jest Hospodinu a nevésta okrdslen4 za~ 
svécena Zenichu svému. K hodim svatebnim 
dostalo se redaktoru jakoz i jinym dtéastni- 
kim pozvdni ndsledujiciho: 


Nos Praepositus, Decanus, 


ac totumnb cclesider Soa Ape Petrivet 
Pauli Capitulum laetantes in Domino, 
notum facimus, Dei opitulante gratia 
antiquissimam in monte nostro ca- 
pellam sub titulo S. Martini, Episc. 
Conf., olim erectam, novissimis tem- 
poribus redemtam, feliciter restaura- 
tam et digne adornatam esse. 

Jam vero existimantes, nostrum 


*) Maloval profesor Hr, Sequens. Red. 


Pad bf. oh 


ésse, ut quod pietate antecessorum 
nostrorum Deo fuerat dicatum, redeat 
in possessionem Domini: — constitui- 
mus, ut expetita et obtenta Eminen- 
tissimi Cardinalis Principis Archiprae- 
sulis nostri clementissimi facultate, dicta 
celeberrimi scti. patroni nostri ca- 
pella, proximo ejus festo, die 11. Nov. 
8 hora matutina solemni benedictio- 
nis ritu divino cultui redderetur. Pium 
‘hoc propositum nostrum Tuae Do- 
minationi p. t. debito cum honore 
nunciantes, rogamus in Domino, ut 
Tua Dominatio particeps nostrae 
laetitiae, piis fraternae charitatis pre- 
cibus nos juvare et misericordiam Det 
Salvatoris nostri imploraturis, pro 
posse, assistere dignetur. 


Datum in Capitulo VySehradensi 
die 3. Nov. 1880. 


A pozvani dostavili se na svatbu v den 
sv. Martina ¢Getné as radosti. Kdoz by ne- 
radoval se 8 radujfcimi? Kdoz by rdd ne- 
fiéastnil se hodi svatebnich pfipravovanych 
s takovou laskou a s takovou obéti? Vyse- 
hradsky kanovnik Koci nezaptel s4zavského 


faréte Kotiho. Druhdy spustly kostel Sazavsky 


nedal spati farati, nyni kostelik spustly nedal 
sp4ti kanovniku. Jako otec déti, tak on mi- 
luje kostely. Ze skromnych piijmai sklddal a 
sporil, aZ usporené stacilo na vybyt nevésty. 
Kdoz by nepridruzil se ochotné do fady po- 
zvanych? — A bylo jich éetné, 

Malebny privod hnul se pfed osmou ho- 
dinou ranni z kollegiétniho chramu Pané sy. 
Petra a Pavla. Za pestrymi prapory krdéela 
mlidez, vySehradsti spolkové, zastupitelstvo 
méstské, zdstupcové duchovnich Fadi a praz- 
ského semindre s predstavenstvem, kollegidtni 
kapitola s proboStem a dlouhd fada vé¥icich 
vsech stavi a povolani. Vesele vlaly prapory, 
slavnostné znély zvony, dojemné zvuéely hlasy. 
Za pisné sy.-Martinské od pévce-svétitele k té 
prilezitosti slozené putovalo se ku kapli sv. 
Martina, Pied vchodem obstoupeno jest du- 
chovenstvo polokruhem a nastala konsekrace 
za dojemné krasného chordlu bohoslovea se- 
minéfe prazského. Po ukonéenych obfadech 
venku yeslo duchovenstvo a hodnostdéti do 
vnit? a pokraGovéno v posvdétném tkonu. Pri 
Te Deum zaznél zase po dlouhych letech po- 
nejprv 8 vizky mily hlahol zvonku hlasaje, 
ze vékov& svatyné odcizené a znesvécend vra- 
cena zase ticelu syému, Vesele znél ten hlas 


zvonku VySehradem, budé staré upominky 
dévno minulé slivy nejstarsiho, ctihodného 
sidla knizat éeskych. Staf¥ecek rozhlédnul se 
po svém vikoli, hledaje byvalé druhy z dob 
mladi a sldvy. Ctrndcte jich zde byvalo, je- 
jichz nadherné gotické vézZe k nebi ukazovaly 
a ve viech éetné duchovenstvo pélo chvdlu 
Hospodinu. Z téch étrndcti vySehradskych po- 
mocnikii jen jediného spatiil druha v zahradé 
miru a spdnku vééného, kam nérod éesky 
klade nyni své bohatyry ducha, kdyZ dokonali 
dilo sluzbé milovaného ndéroda vénované. — 
Ostatnich dvan4ct pomocnikii jest odpraveno 
a pohitbeno ve vlastnich ssutinéch od vlast- 
nich synt, kteff rukou zlolajnou zbofili, co 
otcové zbudovali a co jim bylo posvatnosti. 
Slava VySehradu klesla dne 1. listopadu 1420. 
Po dobytém vitézstvi u sv. Pankracia Husité 
zmuenili se VySehradu a prastaré sidlo knf- 
zat svych, ctihodnou svatyni vlasti proménili 
v truchlivou spoustu trosek. Kde druhdy kraé- 
lovské siné nddherou se stkvély, ¢nély vzhiru 
k oblakim poZ4rem zatéazené zbofeniny. Kde 
druhdy ¢ily panoval Zivot dvorenfastva kra- 
lovského, hrobové ovlddalo ticho. Odkud 
druhdy velebné zaznivaly zpévy, jiz jen sejéek 
skuhral syou jednotvaérnou piseh noéni. A pa- 
lace, v nicht pri pénivé ¢isi kvét ndroda 
druhdy roznécoval se ku chrabrym bojim, 
nevdék proménil v poborené doupata nahoty 
a bidy, aZ posléze i tém troském umirdtkem 
odzvonili. Po titrapach tricetileté valky z VySe- 
hradu stala se r. 1654 pevnost nové soustavy. 
Zbytky trosek srovnany se zemi. A vedle 
kollegidtniho chrému Paéné sy. Martin pouze 
kostelik svij zachraénil piimo zézrakem. Jaké 
to osudy vidél a prezil ten kmet VySehrad- 
sky! Udivené ohlizi se kolem. Ale dnes ra- 
duje se zase po tak dlouhém smutku. Radost 
svou jevi tim strtibrozvukym hlasem kovovych 
ust, jeZ zase po letech ponejprv se otevrela 
k Boz#im chvalam, Plesej zvonku, plesej! Vis 
a mdé8 prot. Neohlasujes-li Cirkvi a ndrodu 
poédtek nového jara? Ty pomniki véka, bud 
véstcem a strézcem! Hlidas VySehrad jiz od 
pocatku kYestanstvi. Vidél jsi slavu VySehrada 
a narodu. Spatiil si toho i onoho hrézny 
ipadek. KézZ se stane’ svédkem nové sldvy 
éeské a VySehradské! 

Bud véStcem, jakoz jsi svédkem! Kdyby 
se vratili ti zlati snové pohddek a mlAdi, vy- 
kouzlil bych na té VySehradské skdle kouze- 
diny zimek. Kdybych p&vcem byl a umél za- 
péti piseh hybajfef Vysehradem a Vlastf, pél 
bych o nadSeném nérodu piseh, aby ndrod 
vystavél krélevitim ¢eskym na Vysehradské 
skdile kouzedlny zimek. A se stdlym sidlem 
kraleviéii z hrobu by povstal stary VySehrad, 
hora posvétné ozivila by se zase novymi pa- 


— 125 — 


laci slechty a novymi budovami méstanstva, 
jako v dob&ch nejnovéjsich oZivila se édstetnd 
residencemi kollegiatn{ kapitola, usidlivsi se 
kolem chramu svého. 

Volej, zvonku! Volej! Zvi! Bud! Roz- 
nécuj ! — 

Po konsekraci chrémce i obecenstvu zje- 
dnén piistup do vnitt svatyné a vdp. konse- 
krator, probost VAclay Stulc, v srdeéné edi 
jevil radost neli¢enou nad dokon4nim tak bo- 
humilého a uslechtilého dila a vzdal diky Sle- 
chetnému ¢lenu Kapitoly, ktery s takovym né4- 
kladem obnuvil svatyni, prose piitomné, aby 
pamétlivi byli dobrodinci pri obéti- mse svaté, 
kterou ponejprv zase zde obétovati se chysta. 
Posléze predéital list J. Em. nejd. kardindla- 
arcibiskupa, kterym udfli moc, aby v kapli 
znovu posvécené sméa obét mée sv. slouzena 
byti nejen v okt4vé sv. Martina, nybrz také 
o jinych vhodnych pfYilezitostech. Konsekrator 
konéil s pranim, aby v posvdtné sini jesté po 
mnoho véki ozyval se starocéesky choral ,,Ho- 
spodine pomiluj ny“ na oslavu BoZi a ku po- 
cté sv. biskupa Martina. 

Za zpévu chordlu ,Hospodine pomiluj 
ny“ a pisné Svy.-Vdclavské ubiral se po zpi- 
vané msi sv. malebny privod nazpét do kol- 
legidtniho chramu Paéné, kde s pozehndanim 
slaynost se ukon¢ila, 

Krisn4 tato slavnost byla nejvétsim svat- 


kem veledp, kanuvnika Kodiho, Nékolikaieté 
Gsili korunovéno stkvélym vysledkem., Kdo 
za poslednich let na VySehrad zavital, hledal 
a nalezl jej vzdy na legeni. Nejprvé stavél 
residence kanovnické, n4potom dékanstvi a 
posléze upravoval na vlastni néklad chramec 
sv. Martina. Byl tedy na sv. Martina vlastné 
svitek jeho. Po slavnosti kostelni zagel tudy 
redaktor s P. Vodkou rovnéz slavnosti se 
Giéastnivsim k zaslouzilému administrétoru 
dékanstvi kapitolniho, aby mu ku svatku jeho 
vyslovil srdeéné blahoprdni, které P. Vodka 
upfimnym ,Zaplat Pén Béh!* dotvrdil. Byl 
to den VySehradsky, pln uprimnosti a pratel- 
stvi, a zakon¢cil se dojemné i distojné. Pod 
vecer zavital k drei probost kapitoly vdp. 
Vaclav Stule s vdp. seniorem kapitolnim, aby 
jmenem az usnegeni kollegidtni kapitoly 
VySehradské jemu odevzdali dékovaci listinu 
za prace i zdsluhy, jichz sobé ziskal jednak 
pri stavbé kapitolnich budov, jednak distojnym 
obnovenim chrdémce svat. Martina na vlastni 
niklad. Zistane vypravovateli stilou a milou 
upominkou, ze byl svédkem vyjeyu rovnézZ 
dojemného, jak krdsného, Za soumraku Sli 
jsme jesté jednou s kapli rozlouéiti se. Vy- 
kupitel s mandorly své ze zlatého pozadi mile 
zehnal zdstup lidu cely chrémec tésné na- 
pliujicfho. Ratiz stdle Zehnati Cirkvi a vlasti! 
Lehner. 


Poutni a farni chram Panny Marie v Kajove. 


Sepsal Josef Hilka, kaplan ve Chvalsinach. *) 


Kajov (ném. Kojau, lat. Cajovium, v li- 
stinaéch starych Kagiow, Kayaw, Keyow) na- 
lez4 se u C. Krumlova hodinu cesty k z4padu. 
Obsahuje chrém P. Marie, faru, skolu, ho- 
spodu a 2 domky: pro kostelnika a hrobaye. 
Le#i v krajiné hornaté, maje k vychodu ne- 
prilis vysoky, ale sr4zny svah, pod nimzZ se 


*) Nékteré dilezitéjsi listiny a poznamky o Ka- 
jové podal Matéj Panger! ve své: Urkundenbuch 
des ehemaligen Cistercienserstiftes Goldenkron 
in Béhmen, Wien 1872.“ Knizka: ,S. Maria 
Kojau dasist: Kurtzer Bericht von dem heil. 
Gottes-Hauss, wiirdigen Haupt- und Original 
Bildtnuss und Wundergnaden 8. Mariae zu 
Kojau in Konigreich Béheim, bey Gregorii 
Kirner sel. Erben, Lintz 1660* obsahuje mimo 
nepatrné historické poznamky, zpravy o ucté 


maridnské, votivnich obrazech a nékterych za- | 


zracich v Kajové se sbéhlych. Nékteré, z pa- 
matni knihy jiz nejvice zndmé zpravy o Ka- 
jové Gisti Ize také ve ,Verteutschtes Cister- 
cium - Bistercium oder Cistercienser Ordens 
Historie gedruckt zu Prag im Kénigs-Hoff bei 
Wolfgang Wickhart 1708.“ 


vine potok, jejz lid Z4dnym zvl4stnim jménem 
neoznacuje, nejvyse jménem: potok kajovsky. 
Topograficky slovnik nazyva jej: potok horicky. 

O piwodu Kajova nezachovaly se Z4dné 
urdité zpravy; mezi lidem ale koluje povést, 
ze jest nejstarsi poutni misto v celém okolf. 
Jméno samo Kajov (= kati se), zdé se nasvéd- 
covati tomu, Ze jiz od prad4yna misto toto 
osamélé kajicimu duchu velevitanym bylo. 
Snad si zde zbudoval za starodévna, kdy jesté 
cel4 krajina lesem porostl4 byla, kajici pou- 
stevnik jakys kapli¢ku, v niz, od svéta od- 
louéen, Bohu slouzil. Snad u ného hiledali 
diéevaii, mytice lesiny, duchovni potéchy, ka- 
jice se na této poustce z hi¥ichiv svych, -— 
Tolik ale jest jisto, Ze zde jiZ za starodévna 
kaplicka stdivala, kterd pozdéji obyvatelstvu 
— titeba necetnému — dostaciti nemohla. 
I nastala nutné potreba vétsi svatostanek zbu- 
dovati. V zdpiskich pamétni knihy stoj{f po- 
znamenino, ze — jakozZ konsekraén{ listina 
v krypté velkého oltdéte zrejmé pravi — vétsi 


— 126 — 


kostel okolo r. 1190 z pouhych d&rkfiv né4- 
kladné vystavén byl. Z pouhych darkév byl 
tedy tento vétSi kostel a sice ndkladné vy- 
stavén, ale obyvatelstvo vaikolni nebylo éetné') 
a nejevilo Z4dné touhy v této hornaté a di- 
voké krajiné se usaditi a proto nemohlo samo 
nikladné vétsi kostel vystavéti. Museli zajisté 
k zbudovanit jeho pfrispivati i cizinci a sice 
proto, ze misto to dobfe znali a k nému 
zyldstni lasku chovali. A tito cizinci, ktefi 
do této divoké krajiny prich4zeli, byli pout- 
nici, ktefi v Kajové P. Marii uctivali a zde 
k jeji tcté — Ze mala kaple jim nedostaco- 
vala — vétsi kostel n4kladné vystavéli, Jak 
pivodué tento vétsi kostel vypadal a na ¢em 
jeho nékladnost se zaklidala, o tom nestavd 
zadnych paméti. Dojista ale staval na misté 
nynéjsi kaple sv. Linharta na sever od ny- 
néjsiho kostela a tak zvan4_ ,,Eutschlafungs- 
kapelle* jest bezpochyby jesté ptivodni byvalé 
predoltati. Tento novy, ,vétsi* kostel ztistal 
i na dale stéediskem tcty mariduské a slynul 
kr4snym obrazem, jenZ posud v této kapli se 
ukazuje a ji od kaple sv. Linharta déli. Jest 
prastavy — péknd dievorezba a predsta- 
vuje Rodiéku boz{ jako malou divenku, upro- 
stred apostoliv. 

Mimo pfeéetna jind mista daroval Pre- 
mysl Otokar II. r. 1266 i Kajov, tctou ma- 
riduskou slynouci, nové zalozenému klésteru 
knéZi cistercidkiv v Zlaté Koruné, ktefi — 
jsouce vubec ctitelové P. Marie — jeji tictu 
v Kajové nejen utvrdili, ale i jesté velice 
rozsirili, ziskavSe rozliéné odpustky. Tak se 
pripominda, ze jiz r. 1320 Olivier se 7 jinymi 
kardinély kostelu kajovskému plnomocné od- 
pustky udélil, Kdyz pak nové zalozeny kla- 
Ster s dostatek knéZzi — a sice knéZ{ jazyka 
slovanského — si vypéstil, pak teprve usa- 
dil trvale v Kajové své knéze, kte¥tz by pout- 
nikim p/yisluhovali. K vydrzen{ téchto knézi 
sméfovalo také asi ono bohaté nadéni, jehoz 
svédkové jsou: p. Petr z Rozmberka, nejvyssi 
komornik krdlovstvi Ceského, Jan z Cakova 
a Benes z Koméric, a jeZ uéinil 1. méaje 
1346 za (8.) opata Ludolfa urozeny p. Basko 
z Rovnych, daruje kajovskému kostelu mlyn 
s dvéma koly, se vSim piislusenstvim a se 
vsemi pravy, leZici pode vsi Mezipotodi, aby 
se v kostele tom noéni svétlo vydrzovalo, 
kazdoro¢éné ve vyroéni den umrti BoSkova ho- 
dinky deviti ¢ten{ iikaly a deset m&{ svatych 
slouzilo.*) Tito knéZi nebyli zajisté v Kajové 
jen k vili domAcimu, usedlému obyvatelstvu, 


") Pangerl v tivodé IX. 


*, Tento mlyn patfil jesté 1498 kostelu a farat 
— jak ze souéasné éGeské listiny vysvité — na 
ném mival svého mlyodfe, pozdéji viak byl 
od Rogmberkiv uchvacen. 


nebot toto bylo velmi skrovné a krajina sama 
cizince k usazov4ni nelékala, nybrz byli zde, 
aby p¥edevsim poutniky a teprve v druhé 
fadé ty, kteri zde usedli byli, duchoyné ob- 
sluhovali. A tak jest tomu az podnes, AZ do 
nedavna byli v Kajové, osadé to nyni na 1600 
duSi Citajici, tri knézi, Skrovn4 osada jich 
dojista nepotfebovala, ale — poutnici. Za 
dob Pfemyslovych bylo kolem Kajova mno- 


hem méné obyvateliv, nebot — nehledé ani 
k blizkému Krumiovu, sidla slavnych Vitko- 
vich a mocnych RoZmberki — méli na blizku 


i Chvalsiny a Poletice, kde jiz tehddz farnf 
kostely stavaly. A tak neudélali — jak si 
Pangerl myslil?) — Cistercidci, ,tito velici 
rozsifovatelé tcty mari4nské“, z farniho ko- 
stela v Kajové poutni, nybrz naopak. Lid 
sim vystavél si z pouhych darkiv ndékladny 
kostel a choval v néms tictou zdzracény obraz 
P. Marie, k nizZ mél velkou dfévéru. Kdyz 
kostel ten darem krélovskym kléSteru korun- 
skému se dostal a tyZ s dostatek knézi ¢e- 
skych mél, teprve potom usadil pro potreby 
poutniki v Kajové stélého knéze, ktery by 
poboznosti jejich fidil a jim svat. svdtostmi 
prisluhova). A kdyzZ mniSi korunsti — tito 
yechte Pionniere der Cultur“*) — _ lesnaté 
krajiny mytili a je lidem osazovali, podfidili 
také tento na blizku usedly lid sprdvé du- 
chovni knéze kajovského Tim stal se poutni 
kostel kajovsky z4rovenh farnim, a co takovy 
pripojen jest bullou papeze Boniface IX. ze 
dne 7. Gervence 1400 jesté s jinymi farnimi 
kostely ku kl4Steru korunskému. 

Nechceme kaliti pamd&tku zesnulého p, 
Pangerla, ale nemiZeme se ubraéniti té do- 
mnénece, Ze chtél uéenému svétu namluviti, 
jakoby knézi korunsti néjakym kiiklouaskym, 
jarmarecnim vyktikovanim lid do famiho ko- 
stela kajovského byli lakali, a tak z farnfho 
kostela poutni udélali, do néhoz za ,téch 
temnych dob“ celé zdstupy se zavaédéti ne- 
chavaly, o ué% ale za nasi osvicené doby 
nikdo ani nezavadi. Tak aspoh vysvitd z jeho 
slov®): ,Die Pfarrkirche zu Gojau mag schon 
bei der Stiftung des Klosters bestanden haben, 
darnach ward sie eine Wallfartskirche und 
blieb es bis zum heutigen Tage, obwol dis 
Pilgerfarten zu derselben nach der Saekula- 
risirung des Stiftes immer geriuger geworden 
u. jetzt von keiner nennenswerten Bedeutung 
mehr sind... Vor uns liegt ein Gebet zu 
der ,,allerseligsten Nothelferin“ in Gojau, wel- 
ches der Aufzeichnung nach allerdings nur 
dem 17. Jahrh. angehort, sonst aber in: noch 
frihere Zeit zuriickreichen diirfte und worin 
die Mutter des Heilandes in crassester Uber- 


*) Str, 603, *) Str. 149. 5) Str. 603. 


— 127 — 


schwanglichkeit, als ,Anfang und Ursprung 
aller Seligkeit“, als ,Paradeis des Wollusts“, 
als ,Sitz der Weisheit*, als ,iiberreiche 
Schatzkammer aller Gaben u. Gnaden* u s. w. 
gepriesen wird.“ — K_této jizlivé poznamce 
budiz jen krétce poznamendno: Za doby 
kvétu kldStera korunského byvalo v Kajové 
ovsem mnozstvi poutniki veliké — pfistu- 
povalot jich roéné 50—65 tisic k stolu Pané; 
ale tehd4z méla Koruna ne jako nyni jednoho 
knéze, nybrz sta knézi, tehdaz byvala jesté 
v blizkém Krumlové velik4é kolej minoritska 
@ jesuitsk4 — a v8ichni tito knézi ptsobili 
velmi horlivé ve zpovédnici. A nyni, kdyz 
v Kajové pro nedostatek duchovenstva jsou 
pouze dva knézi a vypomoc od viakolnich, 
vlastni dom4c{ duchovni sprévou zaneprézdné- 
nych knéZi velmi vzicnd, — pfistupuje pfece 
v Kajové roéné 12 —15 tisic poutnikié k stolu 
Pané. Co se tyte dale té nejhrubsi prepina- 
vosti v nazvech, jaké se v uvedené modlithé 
P. Marii d&vaji, mohl snadnoo Pangerl poznat, 
ze vzaty jsou z litanie lauretanské, kterou 
kazdé kYest. dité dobie zné. Ze tyto ndzvy 
Sahaji ddle neZ do 17. st., radi véfime, vZdyt 
Chateaubriand, poddvaje ve svych , Muéedln{- 
cich* zcela historické obrazy z 3. a 4. véku, 
liéi v 5. knize krestany, ani v chrému s kné- 
Zem stiidavé se modli litanii lauretdnskou. 
Z déjin jest s dostatek zn4mo, Ze Pius V. na 
pamatku vitézstvi dobytého nad Turky u Le- 
panta dne 7. rijna r. 1571 vlozil do tehddaz 
oblibené litanie lauretanské i prosbu: , Po- 
mocnice kyYestantv, oroduj za nds!~ A ko- 


neéné papez Sixtus V. udélil dne 11. Gervence - 


1587 odpustky 200 dni vSem, kdozZ pobozné 
a skrousené se modl{ litanii lauretanskou — 
a proto nemusel se Pangerl tak velice diviti, 
Ze i poutnici kajovsti, ponejvice Cesi®), kteri 
prede vSemi jinymi ndrody Panenku Marii cti, 
slovy litanie lauretanské k Ni volali. 

AvSak slavné pouti do Kajova netrvaly 
dlouho, Dne 10. kvétna roku 1420 vypalili 
az Gasti i poborili Husité Zlatou Korunu 
— mnisi dilem povrazdéni, dilem rozplaseni. 
KléSter, nemaje sim dostatku knéZi, nemohl 
jimi Kajov zaopatrovati a proto od této doby 
a%Z do r, 1656 administrovali v Kajové svétsti 
knézi, ktefi ale bohuzel mnohé pamatky od- 
nesli, snad z dobrého tmyslu, aby je v bratro- 
vrazednych valkach husitskych pfed nepfately 
uchrauily, snad také z osobniho zisku., Ze 
v téchto dob4ch ani kolem tichého, stranou 
leZiciho Kajova volno nebylo, z toho souditi 


Ize, ze v lese, skrze néjz cesta do Krumlova 


6) Ze kolem Kajova, jakoz iv celém okoli, pi- 
vodné Cechové sidlili, dokazujf posud zacho- 
vala Geské jména mist a doznava i sam Pan- 
gerl v tivodé IX. 


vede, vrazda na knézi spdchdna byla. Jakmile 
ale tyto boure se péehnaly, putovali opétné 
éetni ctitelové mariansti do Kajova a tamnéjéi 
knéZ{ starali se zase, aby i hojnyzh odpustkti 
Géastnymi se stali. Tak ziskal kajovsky kostel 
dne 23. dubna 1448 za papeZe Mikuldse V. 
odpustky 100 dni od kardinala Jana tt. 8. 
Angeli. A kdyZ na den sv. Augastina 1461 
vratislavsky biskup Jost (syn pana Oldiicha 
z Rotmberka, + 1467) jeden z kajovskych ol- 
tati ke cti Panny Marie posvétil, pyidélil 
mu téZ odpustky 40 dniv. Tehd4z zajisté 
byvavaly v Kajové éetné schize lidu. Ucti- 
valit zde nejen Rodiéku boZ{, nybrz i svatého 
patrona Wolfganga. Ukazovali zde totiz k4- 
men, na ném% pry slépéje svatého Wolfganga 
vytistknuty byly a vykondvali u ného rozliéné 
snad i povéreéné poboZnosti. Proto zapovédél 
administrator arcibiskupstvi praZského, kapi- 
tolat dékan Hilarius z Litoméfic, zvl4stnim 
dekretem, datovanym ve stfedu po sv. Janu 
Kititeli r. 1466 houfnoé putovdni k tomuto 
kamenu a dotyéné poboznosti jakoZto nepravé 
a povéreéné.*) V této dobé nastoupil faru 
a sice za korunského opata Gerarda II. asi 
kolem r. 1469 svétsky knéz Michael Pils,’) 
rodily z Chvalsin. Nez prvni doby pobytu 
nebyly asi prijemné. Nebot téhoz roku 1469 
na podzim (16. fijna) pfepadli kaciri — bez- 
pochyby odénei Jifikovi, ktefi v Rakousich 
a Pasovsku plenili — Kajov, kdez se proti 
nim, jak sim poznamenal, s uditelem branil 
a Stastné je zahnal. BohuZel, Ze zapalili skolu 
a faru, kdez veSkeré paméti v plamenech za 
své vzaly. Jsa muZ velmi vzdélany a veliky 
pritel uméni zaznamendval pilné véci sbéhlé. 
Nékteré jeho zfpisky ~~ 1 list latinsky a 1 
list éesky — zachovaly se sice aZ po dnesni 
den, ale ostatni, o nichz se jesté roku 1683 
déje zminka, ztraceny jsou snad na dobro, 
Duchovni spravu na misté tom zézraky pro- 
sluveném 7fidil s velkym prospéchem asi po 
34 let. Brzy po r. 1474 jal se ze sebranych 
piispévki stavéti veliky onen chrém, ktery 
aZ po dnes — GAsteéné ovSem zménéa — 
trvé. Bylté cely — jak nedavno po odstra- 
néni staletého vapna objeveno — krdsné po- 
lychromovén a snad i 4 oltdfi, jakoz i novou 
sochou Bohorodiéky, kterd posud hluboké tcty 
poziva, ozdoben. S kr4snym chramem hledél 
j dusevni vyhody spojiti. Kdyz se chram do- 
stavoval, ziskal pro néj z Rima od 10 kar- 
dindliiv sto dni odpustkiv, jez dne 16. dubna 
1484 na vidy povoleny byly. Tyto odpustky 
stvrdil i administrdtor arcibiskupstvi praz- 


7) Po tomto kameni nestava Z4dné pamatky vic, 
ale v kapli svat. Liuharta nad oltéfem naleza 
se hezky obraz sv. Wolfganga z roku 1826. 

8) Viz Method VI. 15. 


— 128 — 


ského, arcijahen Vaclav z Plané. V této li- 
sting pripomind se i zvl4Stni piiznivec tohoto 
chramu Jan Freiburger. Ostatni pak ¢elnif 
dobrodinci vyznamen4ni, Ze znaky jejich ba- 
revnymi skly do oken zasaditi dal. Jeden 
z téchto znakii podoben byl orlici slezské, 
druhy orlu rakouskému, tieti byl znak svam- 
bersky a v poslednim okné stkvé] se znak 
Rozmberki. OvSem musela se kraésné vyjimat 
kajovské svatyné se svou polychromif a bar- 
venymi okny, — ale bohuZel, barvy byly jiz 
éastokrate zabileny a okna, Bth sim vi po 
kolikrate, jiZ vitr roztloukl. Proto snad spigse 
tém stavebnim badatelim (Banforscher), nez 
Pangerlovi, k vuli nimé se o téchto znacich 
zminil®), pri pohledu na bidné a skoro védy 
rozbité okna nynéjsiho kostela napadne prav- 
divé prislovi némecké: ,Gliick und Glas, wie 
leicht bricht das!“ Podobné také marné budou 
hledat hrob Michaliiv, do néhoZ — Sifiv po 
cely Zivot svij éest boZi a neposkvrnéné P. 
Marie — umdlen roku 1503 kosti své slozil, 
a taktéZ marné ohlizeti se budou po kamenu 
néhrobnim, jenz s jeho hrobu prenesen a do 
zdi zazdén byl, Vidéti na ném bylo podobu 
Pilsovu v rouse, jakéhoZ tehd4z fardti uZfvali, 
se znakem dvojiho M, na zptisob mfize se 
krizujiciho a kolem éetl se nadpis: ,,Hic jacet 
honorandus vir D. Michael plebanus, qui aedi- 
ficavit hane ecclesiam cum sacra eleemosyna, 
filius Petri Pils, judicis natione de Chwal- 
sching A. D. M. CCCC. III. XVI. die mensis 
Aprilis.“ MoZno ovSem, Ze = jak se toto vse 
v pamétni knize pise — fardt Michael pied 
hlaynim oltéfem P. Marie byl pochovén, hrob 
jeho ,elegantnym‘ néhrobkem oznaéen a tyZ 
po éase do zdi vezdén byl; avéak nyni nenf 
moznd ani tento hrob urtiti, ani ndhrobek ve 
zdi nalézti. Snad pokryv4 jej malta nékolik 
let staré. Také neni déle pravda, co Pangerl 
pise, Ze nyni ,supra portam septemtrionalem 
legitur in rubro marmore sculptum in haec 
‘verba: ,Incepta MCCCCLXXIIII et ex oppo- 
sito Finita MCCCCLXXXV.“ MozZno ovsem, 
ze tak kdysi byvalo, ale nyni nelze p¥i nej- 
lepSi pozornosti ndpisi téchto nalézti — za 
to vSak éte se pod oknem v_ ,Entschlafungs- 
kapelle“ goticky n4pis v terveném mramoru: 
vA. D.M. C.C, C. 0. Lx. x. x.11111. perfecta. 
est. ecclia. in. toto.“ a pod timto ndpisem, 
jejz Pangerl ptehlédl, vytes4na jest rozmber- 
ska riZe. Ztoho snad jest patrno, Ze Pangerl, 
ackoliv za svého mld4di ze svého rodist’ éa- 
stéji do Kajova putoval, v dobé, kdy stavebni 
badatele na Kajovsky kostel upozorioval, s4m 
téhoZ si pramdlo véiml. 


Za nedlouho ~po smrti Pilsové od r, 1514 


®) Str. 623, 


' 20) Method VI, 16. 


byl — podle z4piski korunskych — farétem 
v Kajové Ondéej Zehenter. O jeho ptsobenf, 
jako% io pisobeni dalsich fardti nezazname- 
néno bohugel niéeho, leé Ze v lednu r. 1583 
vy Krumlové mor zuyil a z rozkazu péntii Ro- 
zmberskych mrtvoly na hrbitov kajovsky po- 
chovavati se musely. I stalo pry se, Ze né- 
které mrtvoly — jednak, Ze nebylo zde sté= 
lého hrobate, jinak, Ze poplatek (tolar) farati 
za pochovavani nebyl odvidén — na hibitové 
delii dobu nepohébeny zistaly, a% je veprovy 
dobytek ohryzal. Tato smutn& udaélost . byla 
kanelétem pana Viléma z Rozmberka korun- 
skému opatu Melchiorovi donesgena, kteryzZ fa- 
réfe prisné pokdral a jemu‘nafidil, aby najal 
hrobare, jen% by se v Kajové trvale usadil. 
Za tou p¥icinou a v té dobé zifizen jest cha- 
trny domek hrobarfiv, jenz byl pred néjakym 
éasem opraven. 

Kdyz po smrti faréte Kristofa Détmara 
opat Jiti Huber v Kajové inventuru délal, od- 
vezl velkou GAst lepSich véci do klastera, 

Dne 10. éervna 1656 zemfel farét Tom, 
Zankl, jenz 25 let v Kajové fardfoval, zane- 
chav dluhy. Téhoz dne nastoupil faru feholnik 
korunsky P. M. Ales Ungar ?!°), rodily z Opa- 
tovic, nedaleko Zlaté Koruny. Po predchidei 
svém nalezl kostel spustly, faru na sbofenf, 
tctu maridnskou zcela zanedbanou. Zatdtek 
mél tézky, Ze prisel s holyma rukama, nebot 
— maje predchtidci vystrojit pohteb — musel 
si pottebnych penéz vypijciti. — Av8ak jeho 
heslo bylo: pietas ad omnia utilis!1), a timto 
heslem fidil se vérné ve vSech svych pracich 
a nedostatcich. Péedevsim jednalo se mu 0 to, 
aby misto maridnské, druhdy tak proslulé, 
4% nizkosti své povyzneseno bylo. Zvelebiv dle 
svych sil chrém, povolaval feholniky — po- 
névadZ v Koruné jich bylo mélo — z Krum- 
lova a zvaval i svétské knéze, kdekoliv jich 
dostati mohl, aby mu ve zpovédlnici vypo- 
méhali. Jsa vyteény fetnik, kdzdval obojim 
jazykem horlivé a uéené ai ve zpovédlnici 
nikdy neschazel. Za nedlouho vidél s radostf 
opét cetné zistupy k nedévno opusténé sva- 
tyni kajovské putovati. Kdyz byl takto tctu 
marignskou opét obnovil, pomyslel i na to, 
vystavéti také pro fardte distojny byt; nebot 
aZ posud musel bydleti spolu s Geledi v je- 
diné, bidné jizbé a zakouSeti nestislného ne- 


| Pohodlf, A p¥ece nezapominal ani na studie, 


ani na modlitby, — zapisoval pilné do pa- 
m4tni knihy, @ ani v noci si oddechu nep*fal, 
az zrak jeho velice utrpél. Jedinou potéchou 
byl mu druzny jeho piitel — ré&Zenec. 
Stavbu fary zapocal r. 1661 a ukonéil 
ji ve dvou letech. Veikery ndklad obndsel 


4) J, Tim, 4, 8 


— 129 — 


na penézich 1487 zlat. 31 kreje. Nepoéstaje 
mensi opravy kostelni, jak na stte’e, oknech, 
dvefich, opravil r. 1663 zvonici, za¥{idil r, 1664 
oltér svat. Linkarta a koupil jiny oltar svat. 
Bernarda, R. 1665 rozs{fil sakristii, do ntz 
postavil vkusné, kamenné umyvadlo (za 11 21.) 
Velikého dobrodince nalezl v krumlovském 
léka¥i Ondieji Volkshofer-ovi (+ 19. brezoa 


roku 1684), jenz dal za 500 zl. postaviti 15. 


kamennych sloupi, na nichZ zobrazena ta- 
jemstvi vykoupeni lidského. Pozdéji r. 1670 
dal tyZ dobrodinec svym ndkladem u druhého 
sloupu postaviti oltét P. Marie a sv. Josefa, 
daroval dva orndty, sttibrny kalich vyzlaceny, 
umélé stéibrné ciborium vyzlacené, Ssestiliberni 
stfibrny kiiz a dal prenésti kititelnu z cerve- 
ného mramoru (monolit) k poslednimu sloupu. 


Dne 26. m4je 1668 zvolen jest P. Matéj 
AleS za opata kléstera a stal se takto pa- 
tronem svého zamilovaného kostela P. Marie 
Kajovské, K ni pyilnul celou ldskou svou, 
staraje se, aby dle svého vysokého postavent 
toto poutni misto okraéslil a v ném tctn ma- 
ridnskou rozmnoZil. Snahy jeho provazelo pa- 
trné pozehnani bozi. Privody, kteréZ zvlasté 
o zlatych sobotéch do Kajova vodival, podo- 
baly se privodtim vitézoslavnym, pfi nichz i 
knize krumlovsky se svym dvorem pfitomen 
byval. Tehd4z ptistupovali k stolu Péné ti- 
sice poutnikiv. Ale i Koruna nabyla pod jeho 
berlou nové tvdfnosti, Potet feholnikiv roz- 
mnozen, stavby jak kostelni tak i klastern{ 
opraveny a hospoddistvi zlepseno. Pln zdsluh 
zemfel svaté v hodinu, jiz predpovédél, na 
den neposkvrnéného poéeti P. Marie r. 1701. 
Poznamenati slusi, Ze irodn4jeho sestra pant 
Marie Anna Ungarov4 z Homol zbozny odkaz 
Kajoyu uéinila, ktery jesté az na dnesni dny 
— ovsem, Ze po del8ich hadk&ch, a tudiz 
s jistymi zménami — trv4. Odkdzalat dvé 
spreZeni voli, 6 krav, jisty pocet stiibrného 
a stolniho ndéini, jez vidy na nového fardfe 
prechazi, zaéezZ povinnovén jest v den svaté 
Doroty (6. tnora) slay. smuteéni sluZzby Bozi 
za darkyni a jeji rodina slouZiti. 

V této dobé zmifuji se kajovské paméti, 
Ze o druhé zlaté soboté r. 1679 vyhorel kre- 
noveky dvr, ktery druhdy ku klasteru pa- 
trival. Vedle ného stdvala kaple, z niz ale 


Doméaci 


Novy chram P. v Tvarozné. V nynéjii 
dobé kvetouciho materialismu jest ¢lovék citlivého 
srdce mile prekvapen, pozoruje li sem a tam, Ze 
mysl lidskA prec povzndsi se ku vécem slechet- 


| pani ovéin udélali. Aé bylo tenkrdte v Kajové 
mnozstvi lidu, neSel nikdo hasiti, Povazovali 
vibec pozar ten za trest bozi; nebot knize 
také brdnival svym poddanym o zlatych so- 
botach, na néz se cely rok téSivali, do Kajova 
choditi, a knizec{ rada pan Jaidt zapovidal 
kraméttim rizence a svitky proddvati, ¢ehoz 
nasledek byl, Ze daleko a Siroko se rozhlasilo, 
ze kajovsky kostel jest zavren. 

Za fardte Benese Filnkesla udefil. blesk 
dne 18. mije 1690 do véze, srazi] jehlancovou 
strechu a udélal ve zdi trhlinu na pal stie- 
vice z Sfii. Aby se predeslo nestésti, nebot 
véZ hrozila sesutim, vypraveny jsou trhliny 
a pri té pYilezitosti véZ 0 4 séhy vyvysena. 
Stavba Stastné zapoéala se dne 18. dubna 1691 
a nestastné se skonéila dne 28. éervna. Kdyz 
se totiz posledni kamen mél zazditi, spadl 
zednicky uéednik Al. Cerizota, rodem Vlach, 
S nejvyssiho (sedmého) leSenf a zl4mal si vaz, 
Smrt svou zavinil si sdm; bylt prilis odvézny 


a nedbal vystrah mistrovych. Banatd vézZ po- 
kryta jest médi, jiz spotfebovino 24 centu 
2 libry za 1035 zl, 12 ky, od prdce zapla- 
ceno 208 zl. 26 kr. Zakonéuje se dvojitym 


feckym kfizem, tréicim v duté kouli, do niz 
tehd4z dne 23. éervence ulozena tato listina: 

Anno a partV genetrICIs VnIgenItl 
Del perpetVaeqVe VirgInIs Marlae absqVe 
Labe ortae restaurata & quattuor orgyis in 
muro, quo melius campanae audirentur, exal- 
tata est haec turris Kajoviae ad aedem Bea- 
tissimae Virginis Mariae miraculis ab aliquot 
saeculis clarae, quae anno superiore mense 
maji 18. die per fulmen a fenestra chori per 
obliquum ad turrim gyratum cancussa, ita ut 
Timam per totum murum sursum usque ad 
tectum (quod etiam decussum est) fere ad 
medium pedem latam & perspicibilem fecerit. 
Cujus restauratio de aerario seu sumptibus 
ejusdem ecclesiae procurata; impensi tamen 
sunt 2700 fi. ; 

S véze takto vyvysené rozléha se az do- 
posud po vuakolf harmonicky hlas 4 Zvonu, 
z nichz tii, na pocest P. Marie zasvécené, jsou 
dosti starobylé. Na nejvétsim éte se letopocet 
1539, na prosttednim 1437, mensi bez udani 
letopottu zd& se byti jesté star8i, nejmensi 
vsak pochdzi z posledniho desitileti. 

(Dokonéent ) 


Oe -——- 


Zpravy. 


néjsim a predkladi si néjaky ideal, ktery dosti- 
hnouti se snazi. Véda a uméni hovi duchu éasu, 
ktery jen se shanf po zabavé a pozithé, prdvé jak 
patronové nynéjsi doby — Zidé a jich pozidovént 


— 130 — 


druhové jen zisk stavi za popredn{ cil veskerych 
svych snab, klesaji ze své idealni vyse a stavaji 
se pouhym femeslem na ukojenf lidskych chtict. 
Tim vice chvaly hodno jest, ze piece nalezaji se 
jednotlivci a spoleénosti, kteéi védu a uméni pé- 
stuji k vuli jim, k vali krése a vaneSenosti, a 
prospésnost tu nemusi byti vZdy vylouéena. Bylo 
by farnikim tvarozenskym postaéilo, kdyby dle 
naskytnuvsi se potteby obyéejny chrdm sobé byli 
zbudovali. Avsak na tom mysl Slechetnd nezi- 
stala. Chtéli miti chrdm vzneseny, distojny Ho- 
spodina, jemuz cely Glovék ze vSech sil m4 slou- 
ziti, tim vice ze svych sil duSevnich, z kterych se 
pravé prysti véda a uméni. Nejen télo, bmota, 
ale i duch a ne méné i duch lidsky vtéleny v u- 
méni a véddéch chvaliti m& Hospodina. V chramu 
tvarozenském vidime nejen obétavost a ndboznost, 
ale i snahy umélecké cirkve dfivéjs{ probuzeny a 
obnoveny. 

V éisté gotickém slohu vypina se v hlavnich 
vécech zevné jiz dokonany chrém tvarozensky nad 
osadou, stihlou vézi rozhlizeje se po dalekém okoli 
proziraje az k Brnu. Svymi nézZnymi formami ve- 
smés vzhtiru se nesoucimi a jako od zemé k vy- 
gosti nebes spéchajicimi povznasi i ducha a srdce 
vzhiru k pravzoru vsi krasy a dokonalosti, k Otci 
syétel. Dne 31. ffijna korunovana jest vézZ znakem 
viry, znakem spdsy. K slavnostnimu tkonu seslo 
ge vse, co ma smysl pro krasu a pravdu a vzne- 
Senost v ndbozenstvi spocivajici. Vidéli jsme tu 
P. T. p. patrona hrabéte Belcrediho se svym bra- 
troveem Louisem hr. Belcredim, vikolni ducho- 
venstvo s dp, dékanem Subrtem v éele, jenz vy- 
konal po dojemné feci ob’ad svéceni kiize véz- 
niho, vidéli jsme piitomné zdstupce uméni stavi- 
telského v Gele 8 p. professorem a konsgervatorem 
cirkevnich starozitnosti moravskych p. Prokopem, 
zastupce obci prifarenych s mnozstvim zdejsich i 
cizich farniki. Pred vyzdvizenim kiize vlozil P. 
T. pan patron mimo rozliéné ¢asopisy do bané 
spis pamétni, jehoz hlavni abe tuto dovolujeme 
81 poloziti: 

oP. b. P. J. K.! Vim, kdoz tyto tadky po 
létech {sti budete: pozdrav z vlasti za hrobem, 
z rise véénosti ! 

Doufame, Ze vsemocny Bih chram, jejz sta- 
vime pravé, prede vsi pohromou Zivli zachrani a 
ze nikdo z nds mezi Zivymi nebude, az bai, do 
které tuto listinu vlozime, ruka lidsk& opét otevie; 
proto Vas juz ted pozdravujeme pozdravem duii{ 
od svych tél odlouéenych, nejen jd, pisatel téchto 
radkt, ale vsickni budovatelé a dobrodincové to- 
hoto chramu Pané, ze jména: Vysokorody a vzne- 
Seny patron tohoto chrimu Péné, pan hrabé Eg- 
bert Belcredi, pén na Jimramové a Lisni; Jeho 
Excellence vysokorody p. hrabé Vladimir Mitrovsky, 
svobodny pan z Nemyslu; Jeho Excell. nejdist. 
pan biskup Brnénsky Karel Nottig; nejdistojnéjai 
krélovski kapitola stoliéného chramu P. v Brné; 


slayné spravni rada akciového rolnického cukro- 
varu v Slapanicich; pak pp. starostové vsech sem 
piifatenych obci a sice: p. Cyrill Miller z Tva- 
rozny, p. Pavel Stépdnek z Blazovic, pan Martin 
Kalab z Velatic, p. Vaclav 2lorian z Horakova, 
pan Frantisek Floch z Mokré se vSemi obyvateli 
téchto osad. Pozdravuje Vas také veledistojny p. 
dékan Luleésky Anton Subert, ktery tento kiizZ i 
pan posvétil; jakoz i vSickni ostatni dobrodincové, 
jejichzto jména svym éasem, az hotovy kostel po- 
svécen bude (coz se, jak doufame, v srpnu 1881 
stane) ve zvldstnim spise is obsirnéjsfmi zpravami 
pod hlavnim vltétem ulozeny budou. — Pozdrav 
a pozehnani naSe vzudsej se nad Vami dakey chla- 
divy vanek od more véénosti. 


Stary zdejsi chrém Pané byl velmi chatrny 
a nedistojny tak, ze hrozil sborenim. Aé nynéjsi 
éasy smutny jsou a nedostatek se vSude jevi, ne- 
bylo jinak, nez pomysleti na novou stavbu. Prvni 
porada y té zdlezitosti byla dne 2. Gervna 1879 ve 
farni budové. Kostelni vybor byl z ndsledujicich 
pant slozen:; P. T. pan hrabé Belcredi, predseda 
(pan Karel Diebl, reditel velkostatku v Lisni, jako 
jeho zdstupce); pan Frantisek Kaléb z Tvaroiné, 
mistoptedseda; p. Cyrill Miller z Tvarozné, pan 
Pavel Stépének z Blazovic; p. Martin Kaldb z Ve- 
latic; pan Skotaélek Jan z Hordékova; pan Vaviin 
Sklenat z Mokré. — Kostelnimi hospodafi byli: 
p. Tomas Kaléb z TvaroZné, p. Jan Hluéka z Bla- 
zovic, p. Pavel Mozny z Hordkova. 


Kromé tévhto podporovali zijmy stavyby vy- 
datné: p. Josef Spurny, feditel velkostatku v So- 
kolnicich, p. A. Novak, inspektor hospodaistvi akcio- 
vého cukrovaru Slapanického v Pozoricich, a pan 
Alfred Palliardi, kapitolnf sprdvce v Podoli, 


Ve tieti schizi dne 19. Gervna r. 1879 bylo 
usneseno, aby professor stavitelstvi na vysokych 
technickych Sskolach vy Brné a konservator staro- 
zitnych pamatek vy odboru kostelnim pro Moravu 
p. August Prokop pozddin byl — ndkres a roz- 
pocet distojného chramu Péné n&m vyhotoviti, 
cozZ 8 velikou pili a dikladnost{ uéinil. — Naklad 
na stavbu dle ptivodniho nd&kresu byl by obnagel 
60.000 zlatych, na kterouZ% sumu vybor kostelnf 
odvaziti se bal. —- Pozdddn p. Prokop opét, by 
vyhotovil nakres kostela, ktery by nest4l pies 
42,000 zlatych rakouské mény. Podle tohoto 
druhého vykresu jest kostel postaven a doufame, 
ze Vy, pokoleni nové, s p¥edky sp>kojeni budete.. 
Nestavéli jsme pro pouhou potiebu, stavéli jsme 
také pro oslavu Bozi, by Bih v Tvarozenské far- 
nosti v uslechtilém sténku ctén byl, stavéli jsme 
hlavné k Vasemu pouéen{, abyste védéli, Ze Vasi 
predkové bylilidé zbozni, kte¥f radi na dim Boizi 
vénovali, védouce, ze kdo ke cti Bozi statek vyna- 
klidd, do spotitelny nebeské si uklada. 


Ve schiizi dne 17. kvétna 1880 byla stavba 
chraému Paéné stavitelskému mistru, p, Augustu 


— 131 — 


Weissovi z Brna, vrchni pak dozor p. professorovi 
Augustu Prokopovi, vySe jmenovanému, svéreny. 

Na slavnost nejsvétéjsi Trojice dne 23, kvétna 
1880, bylo slavné rozlouéeni v starém chrdmu P., 
k némuz pfijel vysokorody pan patron, uvitin byv 
banderiem a hudbou, pak mnoho duchovnich a ji- 
nych pani se dostavilo. 

O 4, hodiné odpoledni bylo kazdni na roz- 
louéenou, pak kondukt za v8ecky u tohoto chramu 
Pané odpocivajici, naéez dist. pan dékan sv. . po- 
zehnani udélil a nejsvétéjsi Svdtost oltdini ve slav- 
ném prtivodu do farni budovy, ,,letohradek“ zvané, 
prenesl. 

V pondéli, dne nasledujiciho, byla v. starém 

chramu Pané posledni mse svatad za mrtvé, naéez 
jsme kostel vyklizeti poéali. 
Bylo pohnutlivo divati se, jak zvlasté malé 
déti, které ledva béhati dovedly, s ochotou nejvétsi 
nabytek ze starého kostela vynaSeti se suazily, ja- 
koby je jejich strazni andélové ku spéchu byli 
pobizeli, by stavba nového kostela co nejdiive za- 
potata byti mohla. 

Po celou dobu stavby byly sluzby Bozi ve 
farni stodole, k uéelu tomu diistojné upravené, 
slaveny. 

Az do dnesniho dne, kdy kiiz na véz své- 
time a dayvame, chranil Buh remeslIniky a délniky 
od vétsiho nestésti. — 

V bani, do niz tato listina ulozena bude, 
naleznete podpisy unékterych vynikajicich muzi a 
nejnovéjsi vlastenecké listy, znichz nejzajimavéjsi 
denni uddlosti a nynéjsi ceny potravin seznate. 

A tak s Panem Bohem list tento do bane 
vklidame. - Vas, jimz kdysi do rukou pfijde, pro- 
sime pro lasku Bozi, pomodlete se za nds. Zvlasté 
Tebe, duchovni pastyri a bratre v Kristu budouci, 
zaprisaham ja, nynéjsi farat: pamatuj pri nejsvé- 
téjsi Obéti na vsechny dobrodince tohoto chramu 
Pané, na moje nynéjsi farniky a zvlasté na Tvého 
kdysi predchidce Vacslava Kosmaka, by svétlo 
yééné ndm svitilo, a praporetnik Pané, svaty Mi- 
chael, nas predvedl pred oblazujici tvat Boha Ho- 


spodina! Amen! Vyproste nédm to. Ty, hvézdo 
mofska, Maria, sv. Josefe, sv. Mikulasi, sv. Cyrille 
a Methodéji a krajane nas, Vlahoslaveny Jane 
Sarkandre! 

V Tvarozné, dne 31, fijna 1880, v nedéli 24. 
po sv. Duchu, na den sv. Vikochoda, jenz sousedi 
se Vsemi Svatymi. Kézbychom téZ my 8 nimi 
sousedili! Vacslav Kosmak, fara,“ 

Po vytazeni aupevaéni kifze proneSeny oby- 
Gejné pripitky na svat. Otce a nejdp. biskupa, na 
J. V. cisafe a krdle, na P. T. patrona, stavitele, 
duchovenstvo a veskeré obéanstvo. — Dejz Bah, 
abychom budouciho roku po wtplné dokonané i 
vnitini upravé jesté vice rozradostnéni vdétnym 
srdcem zapéti mohli: ,,Boze chvdlime Tebe,“ nez 
jsme to dne 31. ijnat.r. udinili. Podotykam jesté, 
ze poéasi slavnosti bylo pfiznivo, a coz ani po- 
dotknouti netieba, Ze vZdy pohostinny dp. fardf 
Kosmak prednéjsi uéastniky pamatné slavnosti mile 
pohostil. 

Dalsimu zdaru krasného dila: Zehnej B&h!4 

las. 


Basilika svat. Vaclava na Smichové 
pocne se najisto stavéti pristim jarem. Ndadklad 
rozpoctén jest na 187.457 zl. a vnitini zafizeni na 
51.686 zl, uhrnem tedy na 234.643 zl. Posud se 
seslo na stavbu: prispévky 77.353 zl. 25 kr., véend 
loterie vynesla 31419 zlatych 91 kr., slibeno bylo 
6.000 zl, znabozenského fondu prispéno 60.000 zl., 
tibrnem tedy jiz seslo se 174.773 zl. 34 kr. Kromé 
toho darovano 10 krych. s&htii kamene a 32.000 
cihel, Rozpoctény naklad schvadlen jest t. m. obec- 
nim zastupitetstvem. Pri stavbé bude zaméstnano 
étvero Giniteli: 1. vykonné komité, 2. umélecko- 
technické komité, 3. dozorce stavby, 4. zastupitel- 
stvo stavby. Technicko - artistické vedeni svéreno 
architektu A. VY. Barvitiovi. Ve vykonném vyboru 
zasedati budou: purkmistr Dimmer, faraf Svehla, 
architckt Mocker, prof. Em. Ringhoffer, stavitel 
Elhenicky a méststi radové Kohout a Pelunék. 

Lehner. 


> es 


Z Akademie kiestanske. 


Spolkové knihovaé darovali: vp. Fr. Nozka, 
kaplan v Cermné, dva svazky vykladi na vsechna 
evangelia a epiStoly celého roku. Pan architekt 


A. V. Barvitius: Diisseldorfsti umélci, a vdp. ka- 
novnik v Staré Boleslavi Karel Kellner étyri plot- 
niéky na obrazky svatych. 


Odbor umélecky. — Zprava za mésic Listopad. 


1. Vyrizené zalezitosti. 


Goticka stfibrna monstrance dle ndkresu ar 
chitekta Mockra pro dp. J. Bohma, fardie v Hra- 
biné u Opavy. 

Kalich sthibrny bohaté ozdobeny pro vdp., F. 
Handka, dékana v Opatoyicich na Moravé. 


Nadobky na sv. oleje pro vdp. Vojt. Holeho, 
dékana v Pelhiimové. 

Patenku k nemocnym pro vp. Ignace Heyna, 
kaplana ve Chrastové, a pro vp. Jana Matéjku, ka- 
plana v Ceské Trebové. 

Obraz sv. Leopolda pro vp. Jana Koneéného, 
kaplana vy Milonicich. 


— 1382 — 


Paramenty. Slavnostni cely éerny ornit bo-- 


haté glatem a hedvdbim vysivany pro dist. klaster 
premonstratsky na Strahové. — Bila haswle pro 
ctih. sestry nejsvét. Srdce Jezisova na Smichove. 
— Vela pro chram P. svat. Hastala a kniz. arcib, 
seminat vy Praze. — Antipendiwm pro sl. Marii 
Bedndiovou v Praze. — Ctyri komée s rochetkama 
pro kostelniky kapit. chramu P. na Vysehrade. 
— Koberce na oltdé* pro dp. Vacl. Liessnera, fa- 
rate v Milesové. 


2. Nova objednani. 


Pozlaceni kalicha: dp. J. Pina, farat v Bu- 
dénicich; — pacifikdl: distp. Jan Stiftner, fara 
v Hofitkach; — ostensoriwm a kaditelnici: vdp. 
Jos, Hittel, dékan na Hraddku; — obraz P. Marie 
a sv. Filomeny: dp. Jul. Jitik, fardt v Slavkové. 

Paramenty. Bily a cerny pluvial : dp. P- Uhlir, 
fardt v Jesenicich; — éernow kasuli a cerny plu- 
vial: ctih. Ursulinky vy Cesk. Skalici; — fialovow 
Stolu: vys dist. kapitola VySehradska; — velwm: 
veledtist. dékanstvi v Polici; — antipendiwm: dp. 
Leop. Dérka, fara? v Milonicich a vysoce uroz. pi 
baronka Skal-Puteani ve Veidenavé ; — obleky 
pro ministranty s rochetami: veledist, dékanstvi 
v Polici a dp. Jan Cvrk, fardt ve Skofenicich; — 
prikrov: slavné predstavenstvo v Ciéelicich; — 
prapor s vysitym obrazem Srdce P. Jedzise: distp. 
Lenges, fara# v Heimershainu. 


Pradio kostelai. Zi plachty oltdini: vdp. 
De Fr. Bauer, fiditel-k. a. seminate v Praze; — 
Sest cingul: veledist. dékanstvi v Polici; trv con- 
gula: vdp. Em. Dolezal, dékan v Minicich. 

Rozliéné. Skolnt ki: dp, Karel Kummer, 
fardt v Michli a dp. Pav. Uhlit, farat v Jesenici; 
— cinové wmyvadio pro sakristii: vp. Nepomuk 
Miiller, kaplan v Jenikové; —_ astro) na pecens 
hostii: dp. Stépén Ressel, farat vy Raspenavé, — 
harmonické zvonky: dp. Jan Noak, farat v Hans- 
pachu; vp. Jifi Schon, kaplan v Kostelci a dist. 
farni utad v Bubovicich. aug Dh 


3. Rozpotty.. 


Na dvé sochy svat. Cyrilla a Methodéje pro 
vdp. J. Bakulu, dékana v OleSsnici; — na lampu 
a svicny pro slay. méstskou radu v Ml. Boleslavi; 
— na jesle pro vp. F. Wenzla, kaplana v Polici ; 
— na gotickow monstranci a kalich pro distojny 
farni utad ve Frysovicich; —- na kalich pro dp. 
Jos. Priicknera. koop. v Kladrubech ; — na oltd?, 
dvé sosky a prikrov pro distp Ant Jenu, farare 
v Nov. Sedle; na stribrnou patenku, gotickow 
kaditelnici a kropenku pro vdp. Jitiho Jandnera, 
dékana v Joachimové; — na stribrny kalich, 14 
cinovych svicni, kropenku, lampu, kriz na rakev, 
dvé cervené a dvé fialové korouhve pro dp. Karla 
Schneidera, farafe v Hrivicich. 


r) 


Lehner. 


——— res Qi ree — 


Mosaihka. 


Cisafsky olta* v Nazareté. J. V. cisa¥ pan 
daroval kostelu frantiskanskému v Nazareté skvo- 
stny oltaz, ktery predeslého mésice na péti étve- 
rozpreznych vozech za prtivodu cis. zimeckého 
kaplana Witsche Sstastné na misto dopraven jest. 
Jako pri nedostatku silnic prevezeni obtizné, tak 
i postaveni mramorového oltdite nesnadné bylo, 
jelikoz se tam nedostavalo potiebnych pfistroji a 
zpusobilych délniki. — Postaveny oltdér jest dne 
1. listopadu slavnostné posvéven za pritomnosti 
duchovenstva i lidu katolického, teckého a Maro- 
niti. Zvlasté libi se mramorova socha P, Marie 
a stoji po cely den lidé kolem oltdée, nemohouce 
se vynadiviti krase jeji. Po svéceni byla slavnd bo- 
hosluzba za blaho velikomyslného darce. P¥i m&i 
svaté pristoupilo k stolu Pané 400 katolika, mezi 
nimiz v prvni fadé rakousky poslanec. 


Kollosalni riizice v Koliné n. R., jimiz vele- 
chram zakonéen jest, nezdatily se. , Weser-Zei- 
tung“ prinasi dopis z Kolina, v némz se pravi: 
»Neprospélo by zamléovati, o Gem méstanstvo jiz 
si vypravuje aco iv kruzich odborniki se roz- 
pravi. — Kollosalni rizice zavéreéné na kolinském 
dému nezdaiily se. S mist kompetentnich se pro- 
slycha, ze my8lénka, aby zase sneSeny byly, ujt- 
mati se pocind. Jizs namésti, mnohem vsak vice 
se stanovisté priméirené vyvyseného pozoruje se, 
ze rizicemi nezakonéuje se budova souladné. Na- 
stava otazka, maji-li se riizice, z nichZ teprv jedna 


zcela svobodné stoji, opraviti nahore, coz od né- 
kterych znalcii se nepiipousti, ¢i dluzno-li je se- 
jmou'i. Cesta poslednéjsi jest velmi nesnadna, 
velmi nebezpeéna, nakladna a zdlouhava. Zaroven 
slusi uvaziti, ze v tom pfipadu bylo by nezbytno 
odtud zase na éas odstraniti listiny a pamdatnosti 
ulozené pod rizici posledné zasazenou. Jest pfi- 
rozeno, ze zpozorovani chyby vzbuzuje nevoli 
v kruzich nejsirsich. Komité stavebni se jesté ne- 
rozhodlo, ma-li se pridati k nahledu kruhé zna- 
leckych a obecenstva, Zddajiciho usilovné opravu, 
éi ma-li ,panskym mléenim‘ pfejiti od nemilé véci 
k dennimu porddku. Zajisté bude vsak v dobé 
nejblizsSi mnoho feéi o neStastnych rizicich.“ — 
Zda se, ze chram bez pastyfe postrada stésti. 

Navraceny rukopis. R. 1847 obzalovin jest 
ve Francii hrabé Libri-Carucci, vrchni dozorce 
statnich knihoven s veliké kradeze vzicnych kuéh 
a rukopisii z knihoven dozoru jeho svéfenych. — 
Libri tehd4z prchnul a odsouzen jest in contuma- 
ciam k desitiletému Zalati. Mezi jinym odcizil po- 
lovici rukopisného Pentateuchu ze 6. stoleti z Ly- 
onské knihovny, a prodal ji lordu Ashburnhamovi 
v dobé, kdyz kradez jesté zndma nebyla. Syn lorda 
Ashburnhama rukopis tento nyni méstu Lyonu 
vratil a pouze si vyminil, aby v obecnou zpdmost 
se uvedlo, ze otec jeho jednal v dobrém minén{ 
aon sim, Ze vedle zikonti anglickych neni povin- 
novan vraceti, co zakonité po otci zdédil. 

Lehner, 


eee SSS 


»Method vychaz{ vidy 30, ka%dého mésfce, P¥edplacent obnasi 2 z], roéné. Piedplatné prijfma administrace 


»Methoda« v Karlfné & 234. 


Jen frankované listy pfijfmajf se. 


Rukopisy redakei zaslané nevraceji se. Do- 


pisy, tykajici se redakce, budteZ zasylany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karlint, %. 234, Rekiamace za- 
sylany budtez do expedice v knéhtiskdrné Mikuléfe a Knappa v Praze, v Karliné, Anenskd. ulice &fs, 144 


Nakladem vydavatelovym. — Tiskem Mikulaie a Knappa v Praze, v Karliné. 


MET 


@ 


“ASOPIS VENOVANY UMENI KRESTANSKEMU. 
Zaéroven 
organ odboru pro vytvarna uméni a archaeologii 
Akademie kvestanské v Praze. 


Majitel, vydavatel a redaktor: 
Ferdinand J. Lehner. 


‘Cislo 12. 


V Praze, dne 30. prosince (880. 


Rocnik VI. 


OBSAH: Zodpovidané »otazky archaeologické«, Poutni a farnf chrém Panny Marie v Kajové. — Soubor pa- 
mtnostf chrému P4né Rosického a Trebosického, — Sloh goticky, — Staré zprévy o fardch &eskych: Chy. 


noy. Obratany, Véind. — Z Akademie kiest'anské: 


Zprava za mésic Prosinec, — Mosaika, 


Zodpovidané ,otazky archaeologické". 


44. Poutni a farni chram Panny Marie v Kajové. 
Sepsal Josef Hilka, kaplan ve Chvaliindch. (Dokonéenti.) 


Zevnéjsek celého kostela sklddd se ze ti 
édsti. Nejsevernéji, na misté prvotného vét- 
Sfho kostela, stoji kaple svat. Linharta a tak 
zvand Entschlafungskapelle, jez od sebe od- 
déleny jsou az do stropu sahajicim oltétem. 
K témto kaplim fadi se jizné prostrann4, sa- 
mostatnd sakristie, kterdz se prodluzuje v ma- 
lou oratof 4 chodbu k zpoviddéni uréenou. 
Vejdeme li ze sakristie do velkého kostela 
staneme pred krésnym, mramorovym oltéfem, 
jenz byl r. 1768 za 5800 zl. postaven. Aé 
jest krasny, nesonhlas{ prece s gotickou stay- 
bou celého kostela. Pied oltétem poutd zrak 
mramorové mriz, jiz dal r. 1705 pro kom- 
munikanty Jan Kyistan z Eggenberku posta- 
viti. Presbytéf s malovanym stropem déli od 
obilené lodi, jejiz klenuti na dvou sloupech 
spocivé, vitézny oblouk, na némz se éte chro- 
nogramm: ,DelIpara Instanter tVeatVr fI- 
Llos CVM patre Coronae.“ V lodi samé za- 
sluhuje povSimnuti ona mramorov4 kititelna 
u posledniho sloupu, a ne tak kifzov4 cesta 
malované od Antonina Streera z Frystdtu 
(jednotlivy obraz is ramem pfigel na 13 zl.), 
jiz roku 1749 zalozil Josef Mayer z Kegel- 
hammru (samota u Kajova). Neobarvené var- 
hany na kiru, jez r. 1740 Jan Niederle z Ne- 
pomuku za 550 zl. postavil, maji posud dobry 
a zyuény hlas. Péknou kamennou dlazbu ob- 


staral za 221 zl. r. 1729 budéjovicky mistr 
Zachari4s. Z lodi vedou na sever i na jih 
dvé¥e, nad nimiz (z venku) se nalezajf staré 
malby, zobrazujici modlitbu: ,Pod ochranu 
Tvou se utikdme.“ Bylat to zajisté dobré my- 
Slenka nade dvéée tohoto poutniho chraému vy- 
obraziti Roditku bozi, ana vSecky lidi bez 
rozdilu stavu, véku, pohlavi prijima pod svij 
ochranny plést. Podnét témto obrazim dali 
zajisté Cetni zdstupové sami, kteri kazdoroéné, 
zvlasté ale o zlatych sobotéch k P. Marii Ka- 
jovské putuji. Zlaté soboty nazyveji ctyri 
soboty v mésici Hjnu; prvni pripaddé vzdy po 
svitku svat. Vaclava. Slavi se od dob nepa- 
métnych a byvaji az podnes velmi éetné na- 
vstévoviny. Nazyvaji se zlatymi bezpochyby 
proto, Ze papeZové na tyto dny hojné od- 
pustky Kajovu udélili, ale predevsim pro ony 
veliké milosti — nade vse zlato drazsi — 
jakych na mocnou pifmluvu P. Marie vértei 
u jejiho Syna dosahujf. A z vdécnosti, ze Ro- 
ditka bozi prosbami nasimi v potrebich nasich 
nezhrd4, piindseli ji a prindsejf ji posud pout- 
nici do Kajova podle moznosti rozlitné dary. 

Tak yr. 1611 daroval do Kajova Adam 
mladsi Vratislav z Mitrovic na Zal8{ pozla- 
ceny kalich s Sesti drahokamy a patenu. 

R. 1612 pf. Maxmiliéna ze Sternberkiv 
korunu perlami vykliédanou. 


— 184 — 


R. 1630 Jaroslav z Aernberka stiibrny 
kiiz se stfibrnymi konvi¢kami. 

R, 1630 pani Polyxena z Lobkovic obraz 
sy. Terezie na zrcadle malovany. 

R. 1681, dne 15. éervence darovala uro- 
zend pani Maria hrabénka z Martinic, rozené 
ze Sternberku, chot uroz. Jaroslava Bority 
z Martinic, pina na Smeéné, Slaném, Ahni- 
kové (Hagensdorf) damaskovy sat se Sirokymi 
zlatymi portami. 

»Letha 1632 — 3. dne miesyeze aprilis 
byl zde J. M. Urozeny Pan Pan Jindfich 
Wolff Berka z Dubé a etz. na Jablonny no- 
wem Falknburcze Nemislowiczy¥ch J. M. Cys. 
Radda Komornik a hegtman Stareho Miesta 
Prazskeho, gsaucze J. M. Pani Manzelka Uro- 
zen& Pani Pani Maidalena Katerzina Berkowa 
rozena z Zierotina w tiezke nemoci postawena 
za ni pout swatou k Blahoslawenie Panie 
Marygi sam vykonal kterazto Pani Panie gest 
‘uzdrawena a za to ornat karmazynowy bily 
do chramu tohoto dati raczila. Jindfich Wolff 
Berka.“ (Vlastnoruéni podpis.) 

Dne 15. Gervence byla zde tato pani 
sama a dsrovala velum na kalich. 

R. 1633 dne 8, zaii daroval Jaroslav 
ze Sternberku trojnésobné pleteny pozlaceny 
fetéz uméle pracovany. 

Roku 1684 dne 17, listopadu darovala 
pani Maria Maidalena de Biglia hrabénka 
Buquoy-ova stribrné Zezlo s nd4pisem. 

Zajisté velmi mile dojimdé za nasich dob 
— kdy mudrctvi, spoustéjic se té, kter4%Z sluje 
,stolice moudrosti* —- zprdva, Ze v srpnu 
r, 1676 si-vzal ttocist8 k P. Marii Kajovské 
pan Ondtej Mikul4é8 Ledvinka z Chynova a 
na jeji olt4é polozil these racionelné filosofie, 
jez za jeji pomoci v prazském Karolinu hajil. 

Podobné i nyni — kdy tak éasto o Turku 


se mluviva — blaziti musi ¢tendre divéra, 


jakou nejen prost{ vojini, ale i dustojnici 
v dob4ch vdletnych s Turkem, k P. Marif 
Kajovské chovali. Nosfvalit u sebo jeji obrazy, 
aby jim ,panna mocné* se stala v krutych 
seéech ,véZi Davidou“ a z vdéénosti prind- 
Beli ji do Kajova zvlasté v letech 1690-1700 
éetné dary. Zvyléstni takovy dar zavésil dne 
23. dubna 1697 na olté¥ délosttelec Jarolim 
Massina, totiz: Zlutocerveny prapor turecky. 
A kdyZ na sv. Josefa 1701 pési pluk Haber- 
steinsky do Italie téhl, navétivil i Kajov, vy- 
konal zde svou velikonotni zpovéd a dal dru- 
hého dne — jen% byla nedéle kvétnd — za 
sebe mai svatou slouzit, pri niz pobozné pit- 
tomen byl. 

AvSak nejen jednotlivci, nejen celé kor- 
porace vojenské, ale i jednotlivé obce a mésta 
ochran’ P. Marie Kajovské se odporouéely. 

Tak jiz za farite Lechnera (1676-1680) 


se pripomind, Ze budéjovictt konaji votivni 
pout v oktavé Navétiveni P. Marie. Kdyz od 
tinora az do kvétna 1678 vy Krumlové 714 
hiiza f4dila zaslibila se obec slavnym pro- 
cessim hledati pomoci u té, kterd sluje , Uzdra- 
veni nemocnych.“ Na podékovaéni za odvracenf 
tohoto zla, vénovala do Kajova dva velmi 
umélé st&ibrné svicny s vysi prazského lokte, 
s méstskymi znaky a ndpisem: ,ex voto 1678.* 
Processi to kond se jesté az po dnesni dny 
na sv. Marka. 


- R. 1702 uhodil v Prachaticich'*) hrom 
o pul noci do véze na radnici a zapalil. 
V nejvétsi tizkosti — kdyZ plamen rychle se 
rozziral — pfislibil tehdej3i dékan na prosbu 
méstanstva kaZdorotné na prvni neb druhou 
zlatou sobotu prtivod do Kajova konati. Tyto 
slavné privody konaly se hnedle sto let, az 
vyssimi titady zapovézeny byly. Zbozni Pra- 
chatiéané ale jesté az podnes — ovsem ne jiz 
tak éetné a slavné — do Kajova, putuji. — 
Pokud tedy ze skrovnych téchto paméti sou- 
diti Ize, tésila se P. Maria Kajovskaé daleko 
Siroko velké ticté.. Kolem ni shromazdovali 
se ze vsech stran churavi i nemocni a — jak 
pamétni knihy ¢etnymi pYiklady dokazuji — 
nalézali i pomoci. Z vdécnosti pak prindsivali 
dle moznosti rozli¢né dary, jako: paramenty, 
kalichy, kiize, pamatni penize, skvosty vseho 
druhu a hlavné ovéSovali svatyni kajovskou 
rozliénymi a ¢casto i velmi umélymi obrazy, 
na nichZ vyznaceno, z jakého nebezpecenstvi 
P. Maria darce vysvobodila. Po mnoha sto- 
leti nahromadéno zde mnoho poktadty, avéak 
nemysliz nikdo, ze chrdém kajovsky ovéSen 
jest drahocennymi ldtkami, obrazy, ze zlatem 
z4ri. Jestlize ode d4vna vyskytovali se zboiné 
duse, jimz oslava svatostanku na srdci lezela, 
nechybély i ruce s dlouhymi prsty, které 
svatokradezné po darech Matiéce bozi véno- 
vanych séhaly. Pamétni kniha zasnamenav4 
Kk r. 1661, kdyz horlivy Ungar faru  stavél, 
ze se stala v kostele krédeZ na 286 zlatych. 
O deset let pozdéji — 11. fijna r. 1671 — 
ukradeno zase na penézich asi 800 zlatych 
a odnesena Zelezna truhlice se skvosty, kterdz 
ale byla 27. kvétna 1672 ve farském potoce 
nalezena. Pozdéji byl také i zlodéj polapen 
a r. 1673 v Krumlové updlen. Aby poklad 
kosteln{ proti zlodéjiim byl lépe chranén, dal 
opat Ungar 1678 ze starého taberndkulu po 
strane evangelni udélati zvléstni schranku (ga- 
zophylacium), kam%Z se skvosty ukladaly a od 
roku 1699 vydriovali si fardtové schvdlného 
ponocného, ktery kazdou hodinu v noci vy- 
truboval. Ale © pokladech, jez usetiili zlodé- 


*) Obraz minulosti staroziiného mésta Pracha- 
tic od Frantiska Slimy str. 150. 


— 135 — 


jové dekretoval stat ve valk4ch napoleonskych, 
aby vyddny byla téelim vdleénym. Do po- 
sledniho dubna 1810 pfinesl kejavsky chrém 
na oltér vlasti 52 rozliténych n&dob, jez mély 
Gisté vahy: 64 hiiven, 10 loti, 2 kv. a 2 
denéry, proti obligaci na 1541 zlat. 53 kr. 
konv. m.1%) Aby bud posvatné nddoby vykou- 
pili, aneb jiné ze sprostého kovu porfditi mohl, 
usporddal farét Jakub Veinhuber se svymi 
kaplany: Vdclavem Podanym a Janem Ger- 
stenkornem a ucitelm Frantiskem Freysmuthem 
po osadé — dim od domu chodice — sbirku, 
kter4% pocitajic i dary od jinud piislé, vy- 
nesla 355 zl. v bankocetlich a 98 zlatych ve 
stribfe, z nichZ 8 nejvyssim gubernidlnim po- 
volenim vykouniti smél monstranci (4 hrivny 
11 loti ¢isté vahy) za 412 zl. v bankocet- 
lich. Ponévadz koneéné z vy8sfho na¥izeni ku 
konci minulého stoleti i votivné obrazy, jez 
po zdich kostelnich i htbitovnich rozvéSeny 
byly, odstranény jsou (kam? vi sim Bah — 
bez pochyby do ohné) a zlato i stifbro na 
potreby verejné. vydéno, nelze nyni o pokladu 
kajovském mluviti. 


Zylastni pozornosti zasluhuje poznémka 
pamétni knihy k r. 1696: ,,Item sumptibus 
ecelesiae curati duo cuprei canthari pro affe- 
rendo communicantium vino.“ Smi se snad 
z této poznamky souditi, ze i do Kajova za 
svéceného Panné Marii, kter4z sama v celém 
svété vSecka kacfistva pfremohla, i reforma- 
torsk4 novota prijimani pod oboji se vioudila? 
Kajov neleZi ovSem piilis daleko od rodisté 
Husova, ale — podivno — véecky zdejéi pa- 
wiatky svédéi, Ze obyvatelstvo vikolni vidy 
vérné k vite svych otciv stdlo, a v této sté- 
losti ani piikladem poslednich vérolomnych 
Rozmberkiv m4sti se nedalo. A pak vysada 
Cechiim od papeZe Pia IV. r. 1564 ohledné 


prijiméni pod oboji udélend byla jizZ d&ivno 


— r. 1622 — papezem Reho¥em XV. zru 
Sena. Jakym tedy kommunikantim prindselo 
se v téchto dvou nové zakoupenych konvich 
vino? Ci snad poddvdno tehd4% po pYijimani 
velebené Svatosti pod zpisobou chleba kom 


13) Blizké Chvalsiny vydaly velikou stiibrnou, 
zlatem a kameny vykladanou monstranci (7 
lib. tézkou), ciborium s cis. korunou, dva ka- 
lichy atd. Vaha odvedeného zlata a stifbra = 
17 lib. Ze vsak pred dvéma lety stizeny ohném 
nemohly sehnati tolik penéz, aby si nékteré 
posvatné naédoby vykoupily. 


munikantim k zapiti také vino nekonsekro - 
vané? Ze by nauka Husovych néslapniktiv o 
prijimani pod oboji byla vy Kajové az dor. 1696 
se tajila, neni k vife ani podobno. Pokud 
znamo, nenalezi se v Kajové po jménu Hu- 
sové ani v dfivéjsich, tim méné v pozdéjsich 
dobich pamétky viibec — naopak ku konci 
17, stol. stal se Kajov také mistem victy sv. 
Jana Nep. Neznémé ruka obétovala v Kajové 
dne 23, dubna 1697 stiibrnou sosku svatého 
Jana Nep. na ¢erné tabuli s népisem: ,V. 
C. D. M. ex voto A. 1696 8. xbris. A brzy 
na to — r. 1699 — postavena nékolik kro- 
éejiv od kostela k severo-zapadu dosti pro- 
strannd kaple ke cti sv. Janu Nep., a v nf 
udélany ¢etné zpovédnice, aby bylo mozna 
pri névalu poutnikiv sndze zpovidati. Hlavni 
oltét s vy8i 243‘ udélal Krumlovsky fezbar za 
130 zlat., a postavil jej o zlatych sobotach 
r. 1700, Zde — v této kapli — sv. Jan prve, 
néz-li jesté za blahoslaveného byl vyhlasen, 
vroucné ctén jest, jakoz vidéti na pfikladu 
Prachatickych,!*) ktefi sem k nému r. 1716 
v tézké zélezitosti putovali. A kdyZ r. 1729 
byl Jan Nep. slavnym sptsobem za svatého 
prohldsen, odbyvala se v Kajovské kapli, na 
pocest jemu zasvécené, dne 18, zéiri veliké 
slavnost. 


Nedaleko Kajova — na rakouské sil- 
nici — stojfi pékné kamenné sousosi, kteréz 
zbozny farét Kiistan Guschl (1730— 1733) 
ke cti svat. Josefa, TadedSe a Antonina po- 
staviti dal. Pod jich sochami vyryt napis: 
»lriadi sacratae in praetereuntium honoris 
ac venerationis memoriale et augmentum sc. 
Josepho, viro Mariae, s. Thaddaeo, Xti agnato, 
fidei xtianae illuminatori, s. Antonio Padu: 
orbis terrarum miraculo, devoto ex voto. po- 
suit P. Christianus Guschl, stae Spineae Co- 
ronae filius, in Maria Gojav Curatus. 

Osamély, tisicerymi vzdechy bezcetnych 
poutnikfii posvéceny Kajov nemize zistati 
svym z4zraénym obrazem a colym svym zje- 
vem bez hlubokého dojmu na citelného pout- 
nika. OvSem potfebuje svatyné Kajovsk4 jesté 
rozliényck oprav, ale téch se chaépe horlivé 
tamnéjsi duchovenstvo, jemuzZ timto z pina 
srdce prejeme hodné dobrého vkusu a hodné 
mnoho penéz. 


14) Obraz minulosti staroslayného mésta Pracha- 
tic od Frantiska Slamy str. 135. 


rt 2 


wm eae 


Soubor pamédtnosti 
chramu Pané Rosického a Tkebosického. 


Pise J. Nechvile, administrator fary Dasické. 


45, 


Farni chr4m P4né svatého Vaclava 
v Rosicich. 


Rosice, ves na pravém brehu Labe le- 
Hiei, pul hodiny severo-z4padné od Pardubice, 
byvalé panstvi Pardubice, patron kostela i fary 
ndbozeusky fond. 

Na vychodni strané jest farni kostel sv. 
Vaclava, cely z kamene postaven, jednole- 
dovy s presbytéri obraécen k vychodu, Pres- 
bytér jest goticky pétistén s okny gotickymi 
bez kruzeb, s opéracimi piliti jednoduchymi. 
Lod jest sloba copového se dvéimi hlayvnimi 
okrouhlymi a predsiikou. Nade dvermi témito 
jest napis: ,veta PBanie 1583. Slowo Bante 
zuftawa na wiefy wiefrw, Amen.” NSnad jest 
to letopocet obnoveni neb prestaveni kostela. 
Klenba presbyteria jest gotické, jednoduchd 
bez ozdob, lodi pak obmitka na rékos. — 
V presbytéri stoji hlavnt oltd* s tumbou ka- 
mennou a obrazem mistrnym sv. Vaclava od 
neznémého umélce zhotovenym, opravenym ze 
sbirek osadniki roku 1853 od Chrudimského 
malite Papd¢ka, Na strané evangelia u adi 
jest kamenn& kazatelnice pétihrannd, ni¢im 
neozduben4, na jejimzto viku pred oprayenim 
jejim byl ndpis: ,Zento przifvow nad fazatel- 
nict gejt wyzdwigen fe ctia chwale Bost f ozdobie 
dramu Pantie tohoto natladem Waczlawa Rutno- 
horjfeho toho cgaju rydtarze a foftelnita ftarffiho 
a GSymeona Roftocteho vettora gdejffiho Leta 
1620.“ (Ale nyni barvou zatieny.) Na epi- 
Stolové strané stoji u zdi cinova kititelnice 
na Zyifecich nohou a m4 na studnici své 
nipis: ,, Lato frgtitelnicge dielana geft 3a urozes 
neho a ftateczneho rytirze Wacglawa Chotfa 3 
Chotfowa a na Whfetated) a toho czafu hegt- 
mana na Pardubiczid) 3a Eniege Gana Brod: 
ffyho toho czafu fararze. Letha BS. MCCCCCXCIL, 
(1592) od Meiftra Wacglawa RKRonwarze w mieftie 
Hradczt mad Labem.” A na vice kftitelnice 
jest ndpis: ,,20 wifo geft ubdtelano nafladem 
gadufft S. Waclawa we wit Moficid) za rydh- 
targftwi Waclawa Motlifa 3a ftarfjiho foftelnifa 
Gana Yemanffeho 1666.” (Viko to zhotoveno 
tedy pozdéji.) Na mist’ tom, kde stojf cinov4 
kftitelnice, jsou v zemi tri nihrobky otielé, 
jichz napisy nelze pretisti. Na jednom z nich 
do zdi zasazeném jest obraz panenky mladé 
n hlavy s erbem Pernstynskym a po prayé 


strané’ s erbem piiéni ¢arou rozdélenym, a 
v kazd6 polovici fada kostek po levé strané, 
dole u noh erbu znak na zpisob Y, a po 
levé strané u noh dva pilmésice tvdifi od sebe 
odvrAcené a téeti pilmésic nad nimi polozeny. 
Kolem pak do kola jest naépis: ,,teta Panie 
1596 w den Sw. Wincen. Umrzela geft Kri- 
ftina dczera Uvozeneho Pana Girzifa 3 DOams- 
dorfu toho czafu Brzednifo Fiffmiftra na panftwi 
Pardubffem a tuto pocjowana geft. Pan Buoh 
vacz gt miloftiw byt.“ Na druhém néhrobku 
jsou vedle postavy Zenské nahofe dva erby 
a sice: po pravé ruce thel spi¢aty vzhiru 
stojici Sikmou éarou pretazeny, po levé ruce 
bud kt stojaty nebo mofské panna; dole 
u noh po pravé ruce Sachovnice, a po levé 
erb setfely. N4&pis nelze disti, jen slova ,manz- 
zelfa urvogzeneho”. Tireti n&éhrobek jest cely se- 
trely, ve farni pamétni knize jest napis jeho 
takto poznamendn: ,eta 1580 w fobotu przed 
Sw. Wiktorinem w Panu zefnula urozena Panna 
Wincenchye dezera Urozeneho P. Petartina Prjze- 
Lauczféeho 3 Iteratowa a na tomto miftte odpo- 
czitvagicye w3friffente “budoucgiho ocgefawa.” — 
V lodi chramové stoji jeété dva oltdte, sv. Jana 
N. a P. Marie, ndkladem osadniki zbudované. 
Na zdi lodi této na levé strané nalezal se nyni 
zabileny ndpis: , eta Boziho 1583 tento Chram 
Panie uftanowen geft 3a Gegichh Meiloftt ntekdy 
dobre pamiett Pana Wdlfpacdha 3 Oamfdorfu Hegt- 
mana Panftwt Bardubffeho a Pana Walentina 
Bialuda nyntegfftho miftohegtmana tehoz; panftwj, 
ftergygto wiernte a fprawedlimte gfancze napo- 
mocznt tomuto ftawent a3 fe dofonalo, Ban 
Buoh nebeffy vacz gint hogna obdplata bytt w 
fralowftwi nebeffym. Tehoz Leta 1583 ga Girzi 
Lamurfa byl gfemt opatrownifem a odjranczem, 
gina foftelnifem pr3zi ftawent tohoto bomu Bo- 
ziho wiernte dopomabhagicze tomuto ftaweni. w 
tomto pat powolant trwagicze dbo Leta toho 9ho, 
3a Etereho czaju ohrada Erdjowa fe ftala, totiz ga 
Matauffe Kunata toho Czafu Rydtarze. To pro 
budouczt pamattu gfem zaznamenati dal. Balo- 
gien a pofwieczem geft Chram Bante tento fe 
cgtt a hwale Panu Bohu wifemohuczimu, blaho- 
flawene Panny Marie, fwatymu Waclawu fni- 
gett a patvonu czeffemu.” — Sakristie copovd 
a jiné pfedméty v tomto chrému _neskytaji 
nic pamétného, — Kostel ten byl roku 1736 
znovu posvécen od suffragana Prazského Jana 
Rudolfa Sporka. 


— 137 — 


Na d¥evené z prken sbité vézi jsou étyii 
zvony s témito ndpisy: 1. ,Zento zwon flyt 
geft £ zadufft do wii Rofycz Leta Pantie 1567.” 
2, , Lento zwon wyzdwizen geft przednie te ceti 
a dwale Bozt a f pamateze fw. Waczlawa nas 
Eladem dhudeho zaduffi Moficzteho 3a czafu dwogi- 
tztihodneho Enieze Gana Brufra 3 Gelleniczy na 
cen cza8 Fararze Moficzfleho a dicfana Pardub- 
ffeho, co} fe ftalo Leta 1670.” 3. 3a pano- 
want flawneho czifarze Rarla VI. Lil mne So- 
Hannes Oriitner 1723." 4.. ,,Gofs mid) Sgnat; 
Driad 1790 KR. DO“ | 

Chrim Rosicky byl jiz roku 1350 farni 
k biskupstvi Litomyslskému odstoupeny. Roku 
1373 dosadil po smrti plebéana Zdycha Jaros 
syn Hefmana z Mrdic do Rosic nad Labem 
svého kaplana Lukdése, (L. C. II. anni 1373 
G. IV) R. 1537 v den sv. MikuldSe udinéno 
narovnénfi s méstem Pardubici a sousedy 
vsi Rosic v pritiné davani des4tku knézi, by 
jim sluzby Bozi konal u piitomnosti téedniki 
p. Ale Rodovského z Hustitan a p. Buridna 
Svitkovského ze Skudel v tento smysl: ,Kdyz 
mésto dostalo ves Péerov, m& jim dati na 
knéze 2 kopy.“ Ale r. 1577 upusti Rosicka 
osada od téch 2 kop, a chce si sama knéze 
drzeti, zatezZ Z4d4 od mésta Pardubice 20 kop. 
(Arch. Pard.) V seznamu far na Pardubsku 
uv4di se zde roku 1615 fardéié Jiti Plesnivec 
svécent arcibiskupského, adise, Ze fara 1627 
shorela; piijmy jeho roku 1615 byly: 6 kop 
15 gr., Zita a ovsa po 60 str. 2 vt. 2 étvr. 
Divi k palivu 18 s4hi a 9 kop otypek z lesa 
farniho. R. 1654 a 1677 filialni do Pardubic 
dle relace z ry. 1677 mél: 4 stiibrné kalichy, 
efnovou kititelnici, 6 mosaznych svicni, ci- 
novych 6, zvony 4, a Skolu s kantorem. — 
V 2. polovici 16. stoleti byl zde farat pod 
oboji Achilles Jan Berounsky. (Naué. slovnik 
I. 75.) Dosud m4 zde p. dékan Pardubicky 
hospoddistvi 75 mér poli. Star4 fara byla ve 
12. stolet{ dfevénd, méla dvé svétnice, dvé 
komory, dva chlévy a stodolu. Kdyz Rosice 
staly se filidilkou od Pardubic, odvedeno bylo 
to staveni p. dékanu Pardubskému. R. 1787 
ziizena tu byla lokalie, duchovni pak bydlel 
do r. 1790 v obydli staré fary. Ke fare této 
pati{ osady: Srnojedy, Krehleby, Lany na 
Dilku a Svitkov (pred zalozenim fary v Lé- 
nech). Dosud se riké jedné cesté do Srnojed 
umrlé{ cesta, an po nis mrtvolami do Ro- 
sického kostela chodili. V lib. Erec. Vol. XII. 
pag. 252. uvddi se, Ze desdtek kostela Rosi- 
ckého nad Labem zménén byl za lesy a luka 
od Pleb4na, ale pole ostala majetkem Smila 
Flasky z Pardubic a Richenburka; pozemky 
ty lezely u vsi Pyerov. (Proto o Pierové vyse 
ona poznimka. Zména ta se stala 1. Cervna 
1393. (Balbin de decimis Ecclesiarum.) De- 


sétku papeZského platil pleb4n Rosicky od r. 
1369 do r. 1405 roéné 12 gr. (Tomek rej- 
sthik des&tkai pap. str. 90.) 


46. 
Chram Pdné farni v T¥ebosicich. 


Trebosice, vesnice farni 14 hodiny od 
Pardubic jihozipadné vzdélend, byvalé panstvi 
Pardubice, patron fary a kostela nabozensky 
fond. — 

Uprostiéed vesnice stojf slavenimi obklo- 
peny starobyly kostel farni Povyseni Svat. 
Krize, v dobich predhusitskych jmenovany 
ar. 1350 pode jménem Zreibusic k biskup- 
stvi Litomyslskému odstoupeny. 

V 16. a 17. stol. byli tu fardéové evan- 
geliéti: roku 1591 Vaviinee farét Tiebosicky 
s manzelkou Annou mél dceru Magdalenu, 
které se vdala za Michala Sklendiée do Chru- 
dimé. Roku 1612 koupil si farét Trebosicky 
Jan Nason Landskrounsky s manzelkou Annou 
dim v Chrudimi, v Putrkasich. (Arch. Chrud.) 
Roku 1548 jest zde farét Jan Uzda psdn v 
knihach Hetmanova Méstce. R. 1615 byl zde 
farétem Jan Hermfnek, a od té doby az do 
roku 1652 ostala fara neobsazena, r. 1654 
obsluhovina jsouc z Chrudimé; piijmi bylo: 
Zita 27 str. 2 vi. $ étvr., jetmena 19 str. 
1 vi. 3 étvr., ovsa 10 str. 3 vt. 33 étvr. — 
Role aluka fary obracena jsou k zaduS{. Re- 
lace z ry. 1677 uvaddi chrém ten ,filidlnim od 
Pardubice. Kalichy stiibrné 2, nddoba mosazna 
na vodu, zvony 4, Dim farni a skola s kan- 
torem.“ — Tak ostal filidlnim od Pardubice 
s 91 kor. do r. 1792 obsluhovén kazdou 4. 
nedéli, a4 r. 1792 zitizena tu lokalie. Staré 
stavenf farni stoji dosud, jest v ném Sskola, 
jest dievéné piri zemi. Novd fara z kamene 
pfizemui stavéna ned4évno. 

Chrém Tiebosicky jest cely z kamene 
zbudovany, jednolodovy, obrdcen k vychodu. 
Presbyté? gotickéd s opéracimi pilifi zvenci 
tvori nepravidelny pétistén, m4& jedno toliko 
okénko gotické, ale bez okras klenba jest 
gotické, hrubd zebra bez okras, nahofe, kde 
se dohromady sbihaji, jest namalovano oko Bozi. 
Hlavni oltd* m4 krasny, od Pardubického 
professora redlky Kosténce namalovany obraz 
Povijsent sv. Kiige, ozdobeny fezbou ze sta- 
rého oltdte. Tumba jest kamend4 a ozdobend 
jednoduchym kifzem. Kazatelna jest posta- 
vena ke zdi na strané evangelia, jest drevénd 
bez prikryvky, ozdoben4 obrazem dobrého pa- 
styfe. Lod m& klenutf rakosové, okna seg- 
mentové. Po pravé strané lodi jest goticky 
stary hlavni vechod s kamennym Zlabkovitym 
oblozenfm a dabovymi Zelezem okovanymi 
dvermi, jejichZ zavésy jsou dlouhé lupenaté. 


— 138 — 


U nich jest sfika copové. V lodi stoji dva 
postranni oltdve sv. Jana Nep. a P. Marie, 
dievéné, s obrazy malovanymi od Papdtka 
z Chrudimi. Zpovédinice jest zde jedna mékké, 
takt6% i krtitelnice ditevéna bez ceny. Dole 
pod chorem jest kobka copov4 pro boZi Hrob 
s oltétem od Heindla z Moravy ze skel zho- 
tovenym. Sdkristie piistavend k presbytéri 
v slohu copovém nem& nic pamétného kromé 
jednoho korporale z r. 1605 ¢ernym hedv4- 
bim ozdobeného, Missdly z r. 1793 a 1767. 
Hyrbitov stary kolem kostela zrugeny jiz asi 
pred 100 lety. Na ném na zdi leZi ndhrobek 
stary s podobou malé panenky, kolem pak 
vy pismu némeckém stojatém népis: Leta Bante 
1599 w Panu ufnula urozena dczera ftatecgneho 
Rytirze (ostatni necitelné. Dle udant p. fardte 
byla pry to dcera p. Dubanského z Duban). 
Druhy ndhrobek pry byl zkazen. Na dvore 
farnim lezi pohozena star& kititelnice piskov- 
covité, z které toliko zbyl vrchol kalichovity. 


VéZ mimo ohradu hYbitova na dvore 
farnim stojici prkennd dudkovité m4 tri zvony 
s ndpisy: 1. Ozdobeay krasnymi arabeskami 
kolem koruny v priméra 3/13”: ,@hwalte 
Pana na czymbalid utieffente, wifecen dud) dwal 
Hofpodina 1714.” — Uprostied zvonu: ,,Gato 
Mogziff pomyffil hada na pouffti, taf powhffen 
ma bytt Syn czlowiefa, aby fazdy foo w nteg 
wierzi nezahynul, ale miel ziwot wiecgny.” Pod 
tim Kristus P4n na kiizi s Marii Pannou a 
sv. Janem, nizeji: ,@an Nafon Landffronjty, 
favarz Trzeboficgfy “ Pod tim kalich, erb Gerst- 
dorfé a nad nim pismena: ,J. G. 3. Mt.“ 
— 2.: ,, We - ymeno - Pana - Krifta - flyt - 
zion - do - Trzebofyc - 3 - nadanie - obecgniho - 
ab - anno - domint - cccclxvj (1466) - Pan Wi- 
lest 3 Ouban - Katerzina Whyfjehnewffa.” — 
3. V priméru 1‘ 10” s arabeskami kolem 
koruny: ,&uno 1601. Benite, afcendamus ad 
montem Domini, et ad domum Det acob.” 


Sloh gotick?y. 


Pise F. J. Lehner, (Pokraé.) 


(Chramy pétilodnf,) 


Aby hlavni ¢4stka kostela — svatyné 
oltérni — jesté bohatéji se vyznatila, vedly 
se botni lodi kolem oltéte co ochoz, a ka- 
mennd myizka oddélovalo je od prostory 
stfedni. Vrcehni vystavnost této édstky utvo- 
tena jest toutéZ soustavou, jakou lod podélna 
stavéna byla. Vrchni stavba zpodivala na pi- 
lffich a stény prolomeny jsou triforiemi, nad 
nimi pak okny. U velkych kathedr4l vyznacéen 
jest chor je&té bohatéji a to radou niskych 
kapli, kterymi ochoz choru jako véncem ob- 
klopovan byvé. Objevuje-li se podobné uspo- 
radéni jiz u slohu romanského ve Francii, 
nyni vyklenky polokulaté ustupuji kaplim 
mnohostrannym Zivé se v¥adujfcim do orga- 
nismu soustavy. A tak mnohostranny tvar 
stfedniho staveni mocné doznivé v celé radé 
zpriznénych tvari mensich. 

S timto bohatym usporadénim choru stejné 
vyvinuji se té6Z ostatni ¢éstky budovy. Poéet 
lodi podélnych se zdvojndésobhuje. Stf¥edni lod 
byva takto obklopovéna dvéma stejné vyso- 
kymi a stejné sirokymi lodmi boénimi s té i 
oné strany. Nékdy prid4va se k budové tit- 
lodni po délce s obou stran fada kapli v ten 
zplisob, Ze opéréky do vnit® se podinuji. Po- 
sléze i kiizové lodi dostavé se nizkych kapl{ 
boénich, takze co trojlodni budova priéni{ pro- 
stupuje pétilodni dim podélny. 

Vzdcnymi vzory jsou velechraém sv, Vita 


na Hradéanech a velkolepy kostel sv Panny 
Barbory v Kvtné Hote. 


(Obr. 230.) 
Chram svato-Vitsky. Poégat 
r. 1844, vysvécen 1885, 


Znamenité metro- 
pole az dosud nedosta- 
vend prec i v tom sta- 
vu nedokonéeném vy- 
soko se ceni v fadé 
evropejskych kathedral. 
Jest zajisté distojnou korunou ohromné stavi- 


telské Cinnosti otce vlasti, Karla IV. ‘jehoz 
zisluhy oceniti dovede jen ten, kdo zn4 Prahu 
a Cechy. Velechram r. 1344 Matidgem z Ar- 
rasu zapocaty a po rfiznych osudech v nyndjsi 
podobé r. 1385 dokonany jest budova péti- 
lodni, vlastné jen chor, k némuz lodi teprv 
nyni se pristavuji péci Jednoty svato-Vitské. 
Prostoru oltééni obklopuji nizké lodi botnf 


an 


139 — 


kolem ni ochozg tvotice, déle pak “vada kapli 
jakozto vénec kolem se tahnoucf. Kaple na- 
potom pokracuji se i v rovném sméru kostela 
dale, takze zevni lodé boén{ pouze na jednom 
misté svobodnou sii zistavuji. Toto uspord- 
dani dodéva vnitrku podlouhlého, samostatného 
vzezteni, pro které skoro se zapominé, Ze 
pred sebou mame pouze cast celku, V mistech, 


{Obr. 231.) Sv. Panna Barbora v Kutné Hore, Potato koncem XIV. véku, po riznych prestavkach zastaveno roku 1548, 
Spodni pidorys. 


kde m4 potinati lod kf¥izové, prepazen jest 
chor prozatimn{ sténou, délici jej od ostatuiho 
chrému, ktery nyni Gile se dostavuje. Veskeré 
pilffe budouci hlavni lodi jiz dosti vysoko 
vystupuji, budouci sakristie a botni kaple na 
této strané jsou zbudovany, obé véze prucelni 
zalozeny a portal jeden jiz zapocat. Na pido- 


rysu tuto vyobrazeném (obr. 230) spatiuje se 
| pouze staré ¢4st velechrdému. Lodi postranné 
| a kaple maji klenbu ki{Zovou; lod st¥edni ma 
klenbu sitovou, které v polygoau polohvézdou 
se uzavird; vystupuje do vysky 125’. Sfrka 
stredni lodi od jedné osy pilfte k druhé ob- 
nasi 50'; sifka postranni lodi od osy pilffe 


— 140 — 


az do sttedu protéjsi stény 25'; cela Sitka 
tii lodf 100’; Sifka vSech péti lodi ve svét- 


losti kostela 145’. Délka od osy pilife v z4- 
vérku polygondlnfm az k ose pilite lodi kri- 
zové 107. Zbytky zdkladoich zdi ukazovaly 
celou zamyslenou délku na 500’; lod krizova 
ve svétlosti 186’, tak Ze ramena kiizov4 jen 
asi o 20/ méla vynikati ze zevntch lodf boénich, 


Velechramu svat. Vita, nastaly pf{znivé 
doby. Nejznamenitéjst pomnik y Cechaéch bude 
dokondn v dobé, jak doufaime, nepfilis daleké. 
Co Karel IV. zapoéal, narod dokonéf. 

Druhym po obru sv.-Vitském pamétnikem 
stavitelstvi ¢eského jest kostel svat. Panny 
Barbory v Kutné Hore, ktery v nynéjgi po- 
dobé také jen zlomkem jest velkolepého difla, 


(Obr, 232.) Sv. Panna Barbora, Vrchni pidorys. 


jimZ stari méstané Kutno-Horsti oslaviti chtéli 
mésto své. Aékolivy stavba tohoto chrdmu dale 
dospéla, neZli sv. Vit, jest piece zde i tam 
dokondn viastné pouze chor, Kostel dita tii 
doby stavebn{, 

Chrém svaté Panny Barbory sklid4 se 
8 jednoduché pétilodni budovy takmér pravi- 
delny étverec tvorici, ku které na vychodni 
stranu pfripojen jest chor skoro polokulaty. 


Viastni presbyterium s péti stran devitihranu 
sestrojené obklopeno jest ochozem a véncem 
osmt kaplé nevystupujicich z obecné Cary 
ohrazni. A jeliko% kaple tak rozlozeny jsou, 


| Ze pilir kaple uprostted kostela stojf, zevnt 


care dostalo se tim tvaru patndctistranného. 
Krizové lodi, kter&é by chor od pétilodniho 
domu délila, zde neni. Sitka vSech péti lod{ 
obnasi 122‘; Sitka sttedni lodi 33‘, vnitinich 


— 141 — 


lodi postrannich od osy k ose 20’, zevnich | 316’ obnéseti méla, nastala nutnost zkrAtiti 
lod{ postrannich od osy ku zdi 24‘ 6“. Na | ji o 130 a na z4pad budovu zakontiti pro- 
vysvétlenou slouZi spodni pudorys (obr. 231.). | zatimni zdi, na obou pidorysech %4rkovénim 

V druhé dobé stavebni od r. 1483—1506 | 282natenou. : Kdyz pozdeéji vSeliké nadéje na 
stavél se chor nad arkaédami poéinaje. Ozdobna | 1stavént zmizela, odklizeny jsou i pilite arkad 


klenba hvézdové nese se nad chorem (viz vné ohrazni stény rozestavené, jako se jesté 
obr, 232.) do vysky 100‘ spatruji na starém vyobrazeni Kutnohorském, 


2 Kojime se blahou nadéji, Ze se vrati 
V posledni dobé stavebni (1506—1548) paen i 
dokondn ‘yest’ kostel 'y nyndjst podobs’ své, zlaté éasy. Zésluhou a pricinénim archaeolo- 


: ‘ oe ing ického spolku ,Vocela* obnovuje se pamat- 
Nad postrannimi lodmi vystavéna jest vrchni e ee gs 
-sin do stejné vyse s lodi sttedni, ¢imZ svrchu Bp Eley Mpg MMOROLE RG Bg hOckS BY ie see: 


ineecoaeercinGiodit.. dak pee Doufejme, Ze tisilim tého% spolku zastkvi se 
Fee are etry de DA NCI jednou dokondn v celé slavé své. Predchidce 
pudorysu se ukazuje. (Obr. 232.) Dojem, 


; Xkal aay 
jaky tato velebnd sin stejnolodni ve spojent gO ee oa) Log Occ ol sendy CORY arya Cun om 


: e: 4 : Dlouhy a smutny byl advent. Ale vdnoce 
‘ oy wey eu Desig Jest prekyappiie! prece nadegly. Vanoce nadejdou i chramu sy. 
a tizasem napliuje. Vnitini toto zarizeni jest 


a ates : Panny Barbory v Kutné Hore. Co kdo usilovné 
jediné svého druhu v celé Evropé, zvlastnosti chee, — p¥ijde. Tedy — chttti! A’ spolek 


a velkoleposti mocné jimajic. Nejznamenitéjsi a Mele aa ae oe ska. 
ptvodnosti posledni této doby vynik& klenba, aoe og ee ee aa S 
jejiz bohaté propletend sit od stén v ¢aréch bohaté Kutné Hora vystavéti chrém sv. Panny 
probihajicich nad celou prostorou se rozprada, Barbory, bohat& vlast nemohla by dokonati 
ovinujte Zebra v ¢érach spirdinich kolem pi- | aio potaté? (i nebude XIX. vék hledati 
lffu. Klenba lodi dosahuje Ap 95/; jest tudy slavu v nesmrtelnych dilech ducha, kde slavni 
0 5°, nizsi, nezli y presbyterium: piedkové ji hledali a nalezli? Jen velkolepymi 

Skoda! p¥eS8koda! Ze pamdtnik takové | pomniky ndrod éesky zase velkym st&ti se 
krasy nebyl dostavén. Kutnohorskym nastali | mize. Slavu hled&éme v nesmrtelnych dflech 
dnové smutni. Bané schudly. Pramenové vyschli. | ducha. Ocelové vytrvalosti ,Vocela* redaktor 
Podnikatelim stavby kostela, jehoz délka | blahopfeje a k dalsi prdci starym hornickym 
dle ptivodniho Kofinkem zachovaného pldnu | heslem vol4: ,,Zdat Buh !* 


S- 


Staré zprévy o fardch Ceskych. 
~~ —- Podivd Aug. Sedldceh. 
X. Chynev. 


Podle mista tohoto zvéno bylo dékanstvi 
Chynovské, ale dékany nebyli zdejsi farari, 
nybrz kterikoliv faréti v obvodu dékanstvi, 


Roku 1399, 12, dabna, Blazek fardét v 
Ojprnicich u Plzné. 
Roku 1415, 19. listopadu, Hartman farér 


jakoz se posud u vikdistvi spatfuje. v Reéici. 
Farafi Gfadem arcibiskupskym potvrzeni Patrony tu byli kanovnici pfi kapitule 
byli tito: kostela Tynského nad Vltavou, aneb jak se 


Roku 1380, 30. dubna, Kunes oltéiniku | tehdé tikalo v Tyné Bechynském, a sice: ro- 
oltate svaté Doroty v kostele Prazském po | ku 1380—1390 M. Fridman, roku 1394 az 


smrti Petrové. do 1399 Petr z Nehasic, sekretér papedzsky, 
Roku 1390, 22. dubna, M. Jan Ujéik po | r. 1415 M. Kune’ ze Zvole. (Lib. conf.) 

smrti Matéjové. Faréé zdejsi mfival na panstvi od staro- 
Roku 1394, 5. prosince, Jan Zdenktiv | ddvna, zejména roku 1379, 1 lan dédiny a 5 

z Plzné po smrti Janové. kréem; jeden z krémarai byl kovat. (Urbat 


R. 1396, 2. tijna Jiti, faréé u sv. Linharta. | arcibiskupsky.) 


XI. Obratany. 


Faréti potvrzent byli: | R. 1403, 3. servence, Jan z Pelhiimova 


R. 1365, 20 prosince, Bediich z Olesné. | PO smrti Jindtichove. 
R, 1375, 9. tnora, Hefman Strdzsky. R, 1409, 6. listopadu, Jan, kanovnik ko- 


— 14% — 


stela svat. Petra v Brné, sméniv titad svij 
s Janem. Roku 1413, 25. éervna, Jen Hofe- 
pnicky po smrti Janové. 

Patrony byli driZitelé statku Obratanského, 
a sice: roku 1365 Jettich, Mrakes a Hron, 


brat#i z Obratan, r. 1375 Jindtich z Cigl- 
haimu, sed. na hradé Kameni, r. 1403 Ondiej 
Safran z Loutkova, r, 1409 Vdeslav Dobrman, 
kanovnik kostela VySehradského sam, r. 1413 
s Trojanem, scholast. kostela Boleslavského. 


XI. Vézna. 


Znéimi jsou jen tito fardti: roku 1360, 
2. béezna, Jind¥ich Vozicky, an se dostal po- 
savadni farét Bohunék do Albénic (Oubénic) 
ar. 1408, 5. brezna, Petr Pacovsky po smrti 


Janové. — Patrony byli pani hradu Kamen- 
ského, r. 1360 Jindfich z Ciglhaimu, r. 1408 
Jan Tluksa z Kamene. (Lib. conf.) 


Z Akademie krestanskeé. 


Spolkové knihovné darovali: Vp. Ed. Kvét, bisk. vikéf a farat v Plané: knihu se sto obrazky z bi- 

blickych déjin a manuscript na pergamenu ,Canon Missae*. — Vys uroz. pan hrabé Egm. Belcredi: 

»Ciz& slova ve slovanskych jazycich“ op Matzenauera; ,Spisy Karla Starsiho ze Zerotina* a ,Slo- 
vanskou poesii* od Vymazala, | 


Odbor umélecky. — Zprava za mésic Prosinec. 


1. Vyrizené zadlezitosti. 


Kalich pro Msgr. hrabéte Frant. Schonborna, 
vicerektora kniZ. arcib. semindre v Praze. 


Prace kovové: Pozlacent kalicha: pro dp. 
Karla Wiinsche, fardie v Jettichovicich. — Oprava 
relikwidte: pro vdp, Vaclava Mosteckého, dékana 
ve Vodnanech. — Kaditelnice a kropenka: pro 
dp. Vaclava KaSparka, fardfe ve Stéti. — Lampa 
na veéné svétlot se Snurow: pro slayvnow méstskou 
radu v Mladé Boleslavi. — Zvonky harmonicke: 
pro dp. Ant. Laada, fardéfe na odpocinku ve Ve- 
selci; dp. Josefa Friedlanda, duchovniho spravee 
v Duchcové; vp. Ant. Goetza, kaplana v Strako- 
nicich; vp. Theodora Zatku, kaplana v SuSsici; dp. 
H. Hesa, fardte v Kotouni; dva: pro vp. Karla 
Vorliéka, kaplana v Kutné Hote. — Svicny oltdini 
8 kus: pro vp. Fr. Podrazila, kaplana v Hroznové 
Lhoté u strdznice a 6 kusw: pro slav. méstskou 
radu v Mladé Boleslavi. — Dvé vasy na kvétiny 
pro vp. Josefa Sigmunda, kaplana v Mastové. 


Paramenty: Bohaté vysivand kasule bila: pro 
dp. Ad. Kautného, farare v Bejstrosicfch; - bild 
kasule: pro vp. Fischera, kaplana v HoleSicich; - 
tri fialové kasule: pro Msgr.- hrabéte Fr. Schén- 
borna, vicerektora k. a. semindiée v Praze; - bild 
kasule: pro vp. J. Sebora, fardte v Sonnenbergu ; 
- fialové kaswle: pro dp. Vojtécha Laurera, fardie 
v Uherci. — ,Pluvial a kasule: pro ctih. kléster 
urgulinsky v Ceské Skalici. — Antipendium: pro 
vp. Frant. Porazila, kaplana v Hrozné Lhoté. — 
Stola fialovd: pro dp. Lamberta Ludvika, fardée 
v Grafenriedu. — Ctyry Stoly a pét cingul: pro 
vp. Frant. Vyplela, kaplana ve Vikosi; - fialovd 
Stola: pro vys, uroz. kontesku ze Schénborna. 


Rozliéné. Vysivané saty zlatem pro sosku P. 
Marie: pro blahor. sle¢nu Amalii Kiihnlovou, uéi- 
telku v hluchonémém tstavu v Praze. — Balda- 
chyn: pro dp. Fr, Alf. Ilema, faréte v Zbraslavi- 


cich. — Okrasa na kazatelnu: pro blahor. sleénu 
Ant, Hubackovou v Praze. — Dvé kytice na oltar: 
pro bl. pana Dorovina profesora v Praze. 


2. Nova objednani. 


Novy olta® pro kapli sv. JiFi na Ripu: slav. 
knizeci patrondtni tiad v Roudnici. 


Kalich s obrazky emailovanymi: vdp. Josef 
Richter, dékan v Robéi. 


Nadobky na sv. oleje pohromadé a1 st¥ibrnou 
pro sv. olej k nemocnijm: vdp Josef Hittel, dékan 
v Hradku. 


KFtitelnici mramorovou: 


vp. Vaclav Slavik, 
farat ve Stochové, 


Rozliéné: cinové umyvadlo pro sakristit : dp. 
Jos. Polak, farét vy LoSanech. — Missal: vdp. 
Val. OCzada, vikat v Stitarech. - Kitz pro skolu: 
vp. J. Horak, kaplan v Kostelci nad Labem a p. 
A. Frey, kovat v Himmelreichu; - dva kfide: vp. 
Jesef Svoboda, fardt v Cihoiti. 


Pradlo kostelni: Korporale a tft purifikatoria ; 
dp. Jan Kralovec, farét v Melmicich. — T7i to- 
balte: dp. V. Kunz, faraéf v Médénci. — Dvé ro- 
chetky pro ministranty: dp. F. Filip, administrator 
v Mlace. — Dvé plachty na olta*: vdp. Dr. Fr. 
Bauer, feditel kniz arcib. semindte v Praze. — 
Vysivanou albu pro svdtky: vp. F. Harna, kaplan 
v Holicich u Olomice. 


3. Rozpotty. 


Na dvé korouhve, pluvial, zvonek a biret: 
dp. Ferd. Scheithauer, far4t v Liboticich, — Na 
bily pluvidl: vp. Jos. Schmid, faraét vy Brodu. — 
Na kFizovow cestw: dp. Jos. Luzny, faraéf v Pru- 
sinovicich. — Na sosku z mrtvich vstint Pané: 
dp. Ludy. Sprysl, faraéé v Rado§govicich, 


SB 


—— MAS 


Mos aii a. ‘es 


_ Pomnik Piovi 1X. Collegium kardinalské da 
v Rimé papezi Piovi IX., svaté paméti, zifditi 
pomnik, jehoz modell- dne 6. t..m. smél sochai 
Jacometti ukézati papezi nynfi panujicimu a jeho 
nejblizsimu vikoli. Pius IX. jest odén mozzetou 
a Stolou kleée na klekitku. Mramorovy pomnik 
postaven bude v proslulé basilice Santa Maria 
Maggiore, — Ctitel Mariansky v prvnim Marian 
Ském chrdmu celého svéta. — 


Nové katakomby. Rimské listy oznamujf, Ze 
Abbé Esprit Le Couet objevil asi 200 kroki pied 
branou fimskou sy. Pankracia katakomby az posud 
neznamé. Spatril v nich mezijinym 12 kapli, z nichz 
vétsina malbami na obmitce bohaté jest ozdobena. 
Katakomby fecené tahnou se pod cestou zvanou 
»via aurelia* a pod villou Pamphili. Dlouha pod- 
zemni galerie vede az k sv. Pankraciovi. Abbé 
Esprit se domniva, ze feéend galerie jest ve spo- 
jeni s katakombami sy. Julia. Hroby v téchto ka- 
takombach jsou vesmés zotvirany. Doufa se ostatné, 
ze dalsi prace povede k hrobtim dosud nedotknu- 
tym. — To asi sotva! 

Umélecka vystava v Madridu. Pred nedévnem 
bylo uvefrejnéno reglement pro obecnou vystavu 
krasnych uméni (Reglamento de Exposiciones na- 
cionales de bellas artes), kterd kazda tri leta se 
opakovati bude. — Prvni umélecka vystava toho 
druhu zahajena bude v dubnu 1881 a rozpadd se 
vedle uvedeného reglement na ¢tyry tiidy: malba, 
sochaistvi, architektura a konetné tiida pro takové 
pred méty, které nelze viaditi do zddné ze tiid 
diive uvedenych, od jury pak pro uméleckou cenu 
ku vystaveni za hodna uznanych, 


Soudni palac Videiisky. Velkaé sifii soudnfho 
domu Videiského ma obdrzeti nddherné vyozdo- 
beni malbami na stropé a na obloucich. Vedle 
navrhu malite Bergera od ministerium vyucovanf 
kn praci vybidnutého budou obrazy piredstavovati 
prvni hifch a vyhnani z raje, vitézstvi pravdy, 
spravedInost trestajici a ochraiiujici. 

Babylonské napisy. Desky s napisy neddvno 
z Babylona do Londyna doslé davaji — jak ba- 
datel T. G. Pinches dosvédéuje — velmi zajimavé 
navésti z davnovékosti. Pomoci tuto zaznamenanych 
napistit bude Ize, jak se doufa, vyplniti mnohou 
mezeru v déjindch babylonskych dosud zndmych. 
Z raznosti vyrazti ajmen dvou rozli¢nych dyvastit, 
které skoro v stejné dobé se uvddéji, soudi se, 
ze v XV. stoleti pred Kristem Panem v Babylonu 
uddla se revoluce a zména dynastie, o které dosud 
nigeho se nevédélo. 

Schliemann odebral se s manZzelkou syou 
archaeologicky vzdélanou do Orchomenos blize 
Theb na jezefe-Copais, aky tam kopal na misté, 
kde lezi zasypané mésto, v kterém pry obromné 


poklady arity jsou. Orchomenos bylo druhdy 
druhym hlavnim méstem v Béotii; byla zde akro- 
polis, jejiz zbofeniny dosud se zachovaly, pak 
chram Bacchusa, Charitin, Heraklesa a tak zvand 
klenotnice Minyasova, z niz do dneska stoji vchod 
slohem egyptskym zbudovany. 


Pamétihodny pult ku psani. RAionse anglicka 
vénovala téchto dni presidentovi spojenych stati 
severo-americkych dar zajimavy. Jest to stil ku 
psani z dubového dfivi s velkou dokonalosti umé- 
leckou fezany. Vazi 1300 liber. Na jedné plose 
stolu ¢te se napis ndsledujici: Resolute‘, lod 
Jeji Velicenstva kralovny anglické, ktera r. 1852 
vyslana byla ku vynalezeni Sir Johna Franklina, 
byla dne 15. kvétna 1854 pod stupném 74. Ssitky 
a101. stupném delky od muZzstva opusténa. V zaii 
1855 nalezena jest lod od Buddingtona, kapitana 
amerikanské lodi ,Georg- Henry: pro lov. velryb 
aod presidentaa lidu spojenych stati zakoupena, 
opétné vyzbrojena a kralovné Viktorii na dikaz - 
pratelstvi darovana, Stil tento ku psani zhotoven 


"jest ze diivi recené lodi a presidentovi spojenych 


stati se posyla od krdlovny Velke Britanie a Irska 
na pamatku laskavosti a pratelstvi, které se ob- 
jevilo zaslanim ,Resolute‘.* 


Biblioteca Vittorio Emmanuele — okradena. 
Jesté nedoznély zpravy o velkém zpronevéreni 
uméleckych dél ve Florencii, a jiz podobné zlorady 
vy mite obrovské zvéstuji se z Rima. Liberalismus 
vyborné hospodari. Co klerikaélové a ultramontani 
po staleti nasbirali a jakozto poklad vzdcny opa- 
trné stiezili, liberalni uchvatitelé kradou a roz- 
ptyluji. Mali nauéili se hospodafgiti od velkych. 
Exempla trahunt. Zrusili klastery po celé Italii a 
pobrali jméni jejich. Nékteré kléstery proménény 
jsou-v kasarny, jiné prohlaseny za ,ndrodni‘ musea 
a mdrodni‘ majetek. Pristup jest volny, jakmile 
uvrat zaplatis vstupné vlddou ustanovené. V Rimé 
ze zrusenych knihoven klasternich utvofili jednu 
yndrodni‘ knihovnu a daliji jméno , Biblioteca Vit- 
torio Emmanuele‘’, aby se védélo, kdo ty poklady 
nasbiral a nérodu daroval — kral poctivec. Jeden 
Z poslanci italské snémovny v minulém zase- 
dani mluvil o velkych zlof4dech ve spravé recené 
knihovny. Bylo usneseno a ministrem vyucovani 
pripovédéno, ze vysetrovani zavedeno a vysledek 
uverejnén bude. Stalo se. Ostuda byla nad oée- 
kdvani. Tolik ani snémovna se nenadala. Za zho- 
toveni katalogu .cedulkového zaplatilo se 88.000 
frankti, 12.000 svazkii nema zidnych cedulek; za 
to v8sak schazi 4000 svazké, jejichz cedulky po- 
hotové jsou. Veskeré rukopisy a vzdcnd i tidka 
vydéni nebyla vibec ani katalogisovina. Ackoliv 
tudy inventaét ,nové* knihovny dosud ani zndm 
nebyl, dovolil pyece tehdejsi ministr vyuéovani 
Bonghi, aby se prodal nenréitelny pocet knéh za 


Shi 


makulaturu jednomu z timskych knéhkupectvi, kte- Museum Kircherianum — oloupeno. K prvnimu 
rému takto dostalo se 10.892 kilogramti knéh za | obrizku piibyl pravé dle nejnovéjgsich zprév druhy 
3654 frank. Ve zpravé ziejmé se dokladd, ze se | obrdézek. K illustraci o knihovné , Vittorio Emma- 
mezi tim nachazela jisté vzicnd dila. Kromé uve- | nuele“ pfichdzi illustrace o , Musewm Kircheria- 
deného prodaly se celé vozy knéh za makulaturu, | nwm*. V byvalém ,,Collegium Romanum‘ v Rimé, 
as témi velky poéet inkundbulf, pak ,Editio prin- | nynf ovSem vladou zruSeném, nachazi se kabinet, 
ceps“ listi Cristofora Colomba nalezeni Ameriky | jemuZ ve'svété nenf rovno. Dim nélezel jesuitim 
vypisujicich, R. 1877 nalezeno u jistého syrafe ve | a museum velice vzdené zalozil ovsem — jesovita, 
Florencii patnact centii knéhz ,biblioteky Vittorio | éerny jesovita. Pii svém éerném povolani byl 24- 
Emmanuele“, z nichz prefekt knihovny florentin- | rove nejvétsim uéencem syého véku a zemfel 
ské ,Biblioteca Nationale* zvané 6000 svazkii za- | v Rimé r. 1680 Nazyval se Athanasius Kircher a 
koupil, aby je st4tu zachoval. Ve vySettovacim | proto museum po ném nazyvése ,museum Kirche- 
spisu se pravi, Ze vétsinou Bonghi sim objedn4vky | rianum“. Po zruSeni kollegia preslo v majetek 
navrhoval a zdéroveii knéhkupectvi wddval, odkud | ,ndrodn{* a kdo je chce vidéti, plati vstupné, aby 
knihy kupovati se maji. K navrhu Bonghi-ho vtémz .| se védélo, komu. nalezi. AZ dosud nebylo prekrténo 
knéhkupectvi, kterému 11.000 kilogrami knéh za | jménem ,Vittorio Emmanuele“ a zakladatel m& 
3654 franki prodati kazal, koupil knéh za 41.000 | stésti, ze jména vlastniho jej nezbavili. Z toho 
frankii pro ,biblioteku Vittorio Emmanuele.* Jak- | musea vzicné predméty umélecké, medaille a n4- 
mile vySetfovanim zjistilo se pékné hospodafstvi, | stroje védecké dilem rozprodany jsou a to nizko 
Suspendoval novy ministr vyuéovani de Sanctis | pod cenou skuteénou, dilem v riznych pujéovnach 
veskeré ufedniky knihovny a ucinil universitniho | zastaveny jsou. Senator Popoli tazal se dne 30. 
profesora Cremona kraélovskym komisatem, k jehoZ | minulého mésice v sendtu, zda-li skuteéné tak se 
rozkazu knihovna bez pritahu zavYena jest. Pani | stalo, nacez ministr spravedlnosti odpovédél, ze 
ufadnici byli ostatné lidé bez vselikého vzdélani | vysettovdni jiz zavedeno jest. ' 
védeckého a bez zndmosti odbornych. a8 _ Lehner. 


METHOD’ 
29 Re 
roénik Vii. r 
vychazeti bude rokem pifitim, jako dosud. Redaktor v diivéjsich rotnicfch (roé, II. str. 87 
a 100; roé. III. str. 146.) spustil lamentaci, prose za pomoc dvoji, jednak duSevni ziskénim 
novych pracovnikiv, jednak hmotnow ziskénim novych predplatiteliv. Prvunt prosba — bud 
Bohu chvdla! — byla vyslySdna. Ctendistvu ,Methoda‘ jest zndmo, Ze od té doby se pii- 
hilasil dosti znaény potet pracovnikiv, zejmena od vyjiti ,otazek archaeologickych“ a Ze no- 
vych ustavicné ptibyvé. Jest to potésitelnym znamenim svédéicim o tilém ruchu védeckého 
zivota a uvédomélosti. Diky! Zbyv4 tedy jiz jen vyslySeni prosby druhé, kterd, byla-li 
dosud oslyS4na, jest dikazem, Ze jsou zlé éasy. Zadatel nejprvé vybizel, aby kazdy z dosa- 
védnich ¢tendfti ptivedl dva nové pedplatitele. A kdy% tak se nestalo, slevil Zidaje, aby 
kazdy odbératel aspoi jednoho piivedl, protoze jednoho pfitele kazdy tlovék m4, jemuz se 
fekne: ,U¢ii to!* a — ,uéini*. Ale dosud nestalo se. Snad bylo zapomenuto. Proto se 
- Zase pripomind. Z ptivodnich piiznivefiy nikdo neodpadl. Stati vSak vymiraji a mladi se 
neptihlasuji. Z zivych raciz tedy kazdy ptivésti do tébora ,Methoda* — toho jednoho. La- 
cinéji to jiz nejde. Cas od Gasu bude poddvana zpréva o vzrtistu. Nechat jest veseld! 
Redaktor. 


_ A___ —_—- 


Upomeniuti. 


Od mnohych pfedplatné za letosek dosud odvedeno nebylo. Budiz tedy laskavé ku 
novému priddno. Upomenut{ soukromé spojeno jest s vylohami a s practi. 

Celorotni predplatné 2 zl. prijimd redakce ,Methoda“ v Karliné, ¢is, 234. 

Tamtéz Ize objednati v’ecky difvéjsi roéniky: I. za 1 zl., ostatni po 2 zl. 


»Method vychdzi vidy 30, kaZdého mésfce, P¥edplacenf obna&f 2 zl. rotné, P¥edplatné ptijima administrace 
»Methoda« v Karliné ¢ 234, Jen frankované listy pfijfmaji se. Rukopisy redakci zaslané nevraceji se. Do- 
pisy, tykajicf se redakce, budte% zasylany franko Ferdinandu J. Lehnerovi v Karliné, & 234. Reklamace za- 
sylany budte% do expedice v knéhtiskdrné Mikul4Se a Knappa v Praze, v Karlfné, Anenské ulice éfs, 144, 
sr 


Nékladem vydavatelovym. — Tiskem Mikul4se a Knappa v Praze, v Karliné. 


GTU Libra 


aL 


3 3 2400 00340 


