


ial Neto Pre 





‘a rE y Ps 
4 ; Sf [te —* AG 
‘ J 5 alam), Uh 


| ‘BUPLICATA DE EA BIBLIO TE 
| * DY CORESERVé 55 BC 








JOURNAL DE BOTANIQUE 
PUBLIE PAR LA SOCIETE BOTANIQUE DE COPENHAGUE. 
TOME 21. 


BOTANISK TIDSSKRIFT 


UDGIVET AF 


‘ DEN BOTANISKE FORENING I KJ@BENHAVN. 


REDIGERET AF 


L. KOLDERUP ROSENVINGE. 


BIND 21. 


MED 7 TAVLER 0G 60 TEXTFIGURER. 


LIFRARY 
MEV YORK 
EQTARNICAL at €& = ms ty a 
7 aN SERV, 
ts fh he ee C s 
i f 
DUPLICATA DE LA BIBLIOTHEQUH | 
DU CONSERVA=°:>= EOTATICUR DE GENEVE. . .. 
ne at r 9 % P ‘ " eae OS be Og sf i 4 7 % = 
fig § 


KJOBENHAVN. 
H. HAGERUPS BOGHANDEL. 


BIANCO LUNOS KGL. HOF-BOGTRYKKERI F. DREYER. 


1897—98. 


1. Hefte, S.1—128 og I—XVI samt Tavle 1—4 udkom i Juni 1897. 


2. Hefte, S. 129—240 og XVII—XL samt Tavle5—7 udkom i December 
1897. 


3. Hefte, 8. 241—364 og XLI—LX udkom i Juli 1898. 


Indholdsfortegnelse. 


(Table des matiéres.) 


Afhandlinger. 


Side 

epmrieusen: Om Cyperaceernes Kim [I1...........+60...% ifs 

— Sur l’embryon des Cypéracées ..- 2.2 ee ee ee ee ee 9. 
C. Ostenfeld-Hansen: Fanerogamer og Karkryptogamer fra Feroerne 

SOO | 5 ea Raa ie iN 

— Contribution 4 la flore de ile Jan-Mayen............. 18. 

Theodor Hoim: Contributions to the flora of Iceland......... 33. 
E. Rostrup: Mykologiske Meddelelser (VII). Spredte Iagttagelser fra 

Seed bee ees Ri it gina cote a ye ee oe 37. 


— Contributions mycologiques (VII), pour les années 1895 et 1896 50. 
F. Kelpin Ravn: Sur l’existence de ,cystolithes rudimentaires* sili- 

eimes chez quelques Lordnthacées).. 5.2 bee ie eee es Ba: 
Eug. Warming: Exkursionen til Skagen i Juli 1896 (Tavle 1—4).. 59. 
F, Kelpin Ravn: Fortegnelse over Karplanter, fundne paa Jyllands 


Nordspids, samt: Sebys Flora ved E, Rostrup........... 113: 
F. Bergesen: Beretning om et Par Exkursioner i Sydspanien (Tavle 

BUMS Rts heracuete Aion ce! ints, nat Sarah c. «ache tient arece he 139. 
0. Gelert: Nogle Bemerkninger i Anledning af Hr. Professor Joh. 

Langes: Endnu en Gang Primula veris......%..++0e0. 151. 
C. Jensen: Beretning om en Rejse til Fergerne i 1896........ 157. 


C. Ostenfeld: Note corrective sur la flore de Vile Jan-Mayen .. . . 220. 
J.Baagee: Potamogeton undulatus Wolfgang (P. crispus L. >< P. 


ILO GSE NV LE GL AVIG dle) shale bee he ails, e te sio\e y 8% 0 88am 991. 
Joh, Lange: Til Erindring om Botanikeren B. Kamphovener..... 237. 
Ove Paulsen: Om Vegetationen paa Anholt ............-.- 264. 
WaGelert: Natescon- Arctic Plants, I—OIl s.. 3.006 «60.6 ene me's 287. 

— Bemerkninger om arktiske Planter I—II] ............ rene Ge 
Morten Pedersen: Note sur les crampons chez le Laminaria sac- 
erie TUE RAIN Rea AcE ouih isola losis = re s'a 31+) 8 See « laetete cane 319. 
— Om Haptérerne hos Laminaria saccharina (L.) Lam....... 326. 
0. G. Petersen: En Bog med en fastvoxet hengende Gren...... 329. 
— En ejendommelig Grenfordobling hos en Pil ........... 334, 
0. Gelert og C. Ostenfeld: Nogle Bidrag til Islands Flora ...... 339. 


Helgi Jonsson: Vaar- og Host-Exkursioner i Island 1897....... 349. 


Meddelelser fra den botaniske Forening i Kjabenhavn. 


Exkursioner i 1896 Side 
til ‘Nellgse-Wpiente, « % yo se. wceneemeee a: te ee een ee Neate ae 1 
til Skagen “op Omegn:: .! ar. soekekemecrte es, = te eee Pie te Il. 
til Boserup Skov 2. 5272.2) o:3 specs tier ix te eee ey : IV. 
Exkursioner 1 1897 
til Skovene ved Borup og Alindelille ............ XXII. 
til Hanherred ernie ..0 soit cre eo emen ten clause. crane XXIII. 
til Horsholm :o¢)\Folehave oyeec ces «see epee ane eh eee XXVII. 
Generalforsamlinger 1 D897 2:00. cles se pacers nee 2 ae XU, ee a: 
— 1 18080. oie, ol Reedens tee toes hay ee ee LI. 
Meder i 1896. XVI. 
N. Hartz: Bidrag til Danmarks fossile og subfossile Flora XVI. 
Meder i 1597. XVIL. 
Ove Paulsen: Om Anholts Vegetation .......... XVIII. 
O. G. Petersen: Om Salix-Slegtens Bladleje....... XIX. 
— Om de i visse Coniferers Trakeider forekommende 
Tveerbjeelker . .¢s¢ pea ego cas acy eee ee XIX. 
K olderup Rosenvinge: Om Pleurocladia lacustris A.Br. XX. 
— Om parasitiske. Florideer,.f-. je. s) sf ab =y-t =) rleenoees XX. 
C. Raunkier: Salices med androgyne Rakler ...... XXI1. 
F. K. Ravn: Om Anatomien af Viscum articulatum .. . XLI. 
E. Warming: Om Danmarks botaniske Undersggelse XLII, XLVIL 
= Modne Fro al>Ginkgo bilotic.  «c2s0 ae eee XLVII. 
Hjalmar Jensen: Om ,Salpetersvampen* ........ XLVIII. 
N. Hartz: Om Danmarks glaciale og postglaciale Flora . XLIX. 
C. Kruuse: Om Vegetationen i Egedesminde Skjergaard XLIX. 
Dansk botanisk Litteratur i 1896 (A.Mentz).......... XXXIV. 


Mindre Meddelelser. 


De i Danmark voxende ramgse Sparganiwm-Arter (C. 
Ostenteld)it jcoknn. <) Son cote beeen ua te pokle pat aia a ¥. 


Er Polygala Neutrum? (Joh. Lange) ............. IX. 
Primula officinalis vy. concolor Brenner (O.Gelert).... XXVIII. 
Sparganium affine Schnitzl. i Danmark (C. Ostenfeld).. XXVIII. 
Botrychium simplex Hitchcock i Danmark (C. Ostenfeld) XXIX. 


Polemonium coeruleum L. (C. Ostenfeld) .......... XXX, LIV. 
Om. Polygalas: Kjon (V2 Str@m) -:.).22 03. < 5 ve 'tsim ac) uote XXX. 
Om Reglerne for den botaniske Nomenklatur ....... XXXII. 
Lathrea og Orobanche (Th. Schigtz)............4. LIL. 
Taraxacum lémgarum (Willd.) DGS oso o< 0 «wees aan LI. 
Pulmonaria angustifolia LL... 1-1. eee ee ee ewes LIV. 
De sjeldne Plantearter i Alindelille Fredskov....... LV. 
Wdstillingei so -eter sa wins was ap es oe eee XI, XI. 
Videnskabelige Rejser 020 = (nic. - te, o4u, cw ees XII, XXXIV, LIV. 
Personalid 25.06 Gok iv 2 eee mentee te Son eee emis XII, XXXIV, LVL 
Den botan. Forenings Reservefond.............. XI, LV. 
Botamsk' Rejsefond: 6029s, a2 ue she) 9 ae raion eee XIII, LY. 


Marint sbiologisk- Kursus. .)'s2s sles, «> ts ence eee XXXIV. 





foe) 
cM 


— 


LAP ARP 


Om Cyperaceernes Kim. 
I. 
Af A. Didrichsen. 


I 19de Bind af dette Tidsskrift publicerede jeg en lille 
Meddelelse om Cyperaceernes Kim, i hvilken jeg paaviste, 
at der bestaar en temmelig noje Overensstemmelse mellem 
de i Udseende ret forskjellige Typer af Kim, samt gjorde 
opmerksom paa, at Kimene af den mest afvigende Type 
hidtil vare blevne urigtig opfattede. 

Siden dengang har jeg nu og da haft Lejlighed til at 
undersoge Kim af andre Slegter og Arter ligesom ogsaa 
forskjellige Stadier af Kimdannelsen, uden dog at vere i 
Stand til at meddele en sammenhengende Udviklingsreekke, 
iseer paa Grund af Vanskeligheden ved at udpreparere de 
unge Kim af Frohviden. 

Alle de Kim af modne Fro af forskjellige Cyperaceer, 
som jeg har undersget, kunne henfogres til en eller anden. af 
de Typer, som omtaltes i den nevnte lille Meddelelse, und- 
tagen Kimen af Cladiwm Mariscus (L.). Denne (Fig. 1) er 
et lille pereformet Legeme med meget svagt udpreegede Or- 
ganer; i den smallere Ende ligger Kimroden, der dog kun 
er kjendelig ved Suspensor, en Kimknop findes enten slet 


= ikke, eller ogsaa antyder en ubetydelig Fordybning i Kimens 


4 
peo 


= 
<t 


ene Side Pladsen, hvor den vil danne sig. Cladiwm-Kimen 


att af forholdsvis ringe Storrelse, saa at den ofte er vanske- 


Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 1 


lig at finde; saa meget meerkeligere er det derfor, at T'schirch*) 
i sin Omtale af Sugeorganet bemerker om dette, at han 
»kun hos Cladium fandt det stort og kraftig udviklet*, saa- 





Fig. 1. Cladium Mariscus. A. Kim (200:1) s. Suspensor. 
B. En Del af samme i optisk Leengdesnit (500:1). 


ledes som det ellers ser ud ved Spiringen, og afbilder Kimen 
med sit Sugeorgan neesten opfyldende hele Frohviden. Ikke 
meget forskjellig fra denne er Kimen af Schoenus nigricans L. 

Det er veerd at legge Meerke til, at der blandt Cypera- 
ceerne kan forekomme Kim med svag Differentiering, idet 
noget saadant jo er det seedvanlige i Juncaceernes Familie: 
i Juncus-Slegten er en Kimknop slet ikke anlagt for Spi- 
ringen, som nermere oplyst af Fleischer?), hos Luzula kan 
baade Hulen og forste Lovblad vere tilstede. Fleischers 
Figur af Kimen af Luzula multiflora viser megen Lighed 
med den her afbildede af Cladiwm, der dog for Kimknoppens 
Vedkommende maa siges at vere endnu simplere end hin 
(Sugeorganets noget storre Bredde har Cladiuwm til feelles 
med alle Cyperaceer). Juncaceerne henfores som bekjendt 





1) Physiologische Studien tiber die Samen, insbesondere die Saug- 
organe derselben. Ann. du jardin bot. de Buitenzorg. IX. 1891, 
pag. 166; pl. XXIV, fig. 35. 

-*) Beitrage zur Embryologie der Monokotylen und Dikotylen. Flora. 
Neue Reihe 32. Jahrg. 1874. 


=) 
v 


af mange til Liliiflorernes Orden og fjernes altsaa vidt fra 
Cyperaceerne; men der findes dog saa mange Overensstem- 
melser mellem de to Familier baade i morfologiske Forhold, 
som Blomstens, Blomsterstandenes') og Stovkornenes*) Byg- 
ning, og i anatomiske Forhold, saasom Ledningsstreengenes 
Bygning og det mekaniske Vevs Beliggenhed*), at det maa 
synes meget naturligt at give dem begge Plads i Ordenen 
Glumiflore sammen med Gresserne. Den Gruppe indenfor 
Cyperaceerne, der i saa Fald danner Tilknytningsleddet til 
Juneaceerne, er netop Rhynchosporez, og den Lighed, der 
som omtalt findes i Kimenes Former, er maaske ikke uden 
systematisk Betydning; at Spiringen foregaar paa en_ helt 
forskjellig Maade i de to Familier, maa dog vel erindres. 
Ligesom imidlertid i de enkelte naturlige Grupper blandt 
Cyperaceerne de forskjellige Typer af Kim forekomme jzevn- 
sides, saaledes er det ingenlunde hos alle Rhynchosporeer, 
at Kimen er af den omtalte Beskaffenhed: hos Rhynchospora 
alba Vahl er den saaledes kegleformet, har Roden liggende 
i den spidse Ende og Kimknoppen i en lukket Hule i 
den ene Side, er altsaa byg- 
get ganske som hos Carea- 
Arterne; endogsaa Cyperus-Typen 
har jeg fundet i samme Gruppe, 
nemlig hos Remirea -mavritima 
Aublet og hos Ecklonea capensis 
Steud. (Fig. 2), hvilken sidste for 
evrigt er ejendommelig ved det 
brede og sterkt tilspidsede Scu- 
tellum. 





Fig. 2. Ecklonea capensis. Kim. 
(200:1). 7 Radicula. s.Suspensor. 





1) Sml. Celakovsky: Ueber die ahrchenartigen Partialinflorescenzen der 
Rhynchosporeen. Berichte d. deutschen bot. Gesellschaft. V.- 1887. 

2) Sml. Wille: Ueber die Entwickelungsgeschichte der Pollenkérner der 
Angiospermen und das Wachsthum der Membranen durch Intus- 
susception. 1886. 

3) Sml. Schwendener: Das mechanische Princip im anatomischen Bau 
der Monokotylen. 

1* 


4. 


Carex-Typen maa aabenbart betragtes som mindst af- 
vigende fra det blandt Monokotyledonerne szedvanlige For- 
hold, idet hele Afvigelsen jo bestaar i Sugeorganets Skjold- 
form og deri, at Plumula-Hulen er lukket. Nu viser en 
Undersggelse af denne Kims Dannelse (Fig. 3), at den paa 
et vist Stadium (A) er af 
ganske normalt Udseende, 
med en Fordybning i den 
ene Side; den Del, der lig- 
ger nedenfor denne, bliver 
Kimrod og -steengel, den Del, 
der ligger ovenfor, Kimblad; 
det er det sidstnavnte, som 
danner Sugeorganet. [ For- 
dybningen anlegges  snart 
forste Lovblad og derefter 





andet, men samtidig be- 


gynde Randene af Hulen at 
Fig. 3. Carex vulpina L. A (500:1) 
og B (200:1): Stadier af Kimdannelsen. 
C (500:1) viser forste Lovblad (f) men udenom Kimknoppen 
anlagt i Hulen, D (365:1) tillige 
andet (72). 


voxe ud for at naa sam- 


(hvor der kun bliver en 
ganske smal Liengdespalte | 
tilbage) og endelig ved Spiringen at danne en Skede; denne 
maa utvivlsomt betragtes som en Del af Kimbladet. 

I Meddelelsen i 19de Bind gav jeg en Afbildning af 
Kimen af Cyperus decompositus, der er meget paafaldende 
ved at have Kimknoppen  beliggende i den nedre Ende, 
9: umiddelbart indenfor Froets Mikropyle, omgiven af en 
Skede som den, der hos Carew dannes ved Spiringen, medens 
den meget ubetydelige Rod ligger hajt oppe paa Kimens 
Side. Den samme‘Type har jeg fundet hos alle de Cyperus- 
Arter, som jeg siden har undersggt, og endvidere hos fol- 
gende: Lippocarpha Sellowiana Kunth, Courtoisia cyperoides 
Nees, Kyllingia triceps L. fil., K. odorata Vahl, Scirpus 
Holoschoenus L., Lsolepis pygmea (Vahl) Kth., Fimbristylis 


diphylla Vahl, og Seleria sp.; de tvende sidstneevnte afvige 
paa forskjellig Maade ved Formen af Scutellum, Isolepis 
pygmea (Fig 4) ved den meerkelige Indseenkning, i hvilken 
Radicula er beliggende, vendende 
halvt opad; endelig som nzevnt, hos 
Ecklonea capensis og Remirea mari- 
tima. — Hvorledes Kimen i disse Til- 
feelde faar den ejendommelige Skik- 
kelse, der er noget helt omvendt af, 
hvad man er vant til at se, kan 
jeg nu oplyse; thi at den ikke fra 
forst af anlegges med en saadan 
Form, kunde der paa Forhaand 





neppe vere Tvivl om. Det viser 


Fir. 4. Isolepis pygmea. 
Kim. (Obj. V). 


sig da virkelig, at den ganske unge 
Kim ogsaa hos disse Cyperaceer har 
et normalt Udseende (Fig. 3 A kan lige saa godt gjlde for 
en af dem). Suspensor og dermed Radicula dannes nemlig 
her, som overalt, lige indenfor Mikropyle, og Plumula-Hulen 
anlegges i Kimens Side. Naar Delenes indbyrdes Stilling 
siden bliver omvendt, sker dette, som det fremgaar af de 
vedfojede Figurer af Stadier i Kimens Dannelse hos Cyperus 
mucronatus Rottb. (Fig. 5), ved en meget kraftig Veext i 
de Hulen omgivende Partier, hvormed folger en Forskyd- 
ning af Rodanlegget; ved denne trekkes Suspensor ud til 
en lang, meget tynd Traad, der aabenbart tilsidst rives over: 
paa Kim af modne Fro viser den sig nemlig altid aaben i 
Spidsen og helt fri for Celleindhold. — Paa Kim af denne 
Type slutte Skedens Rande oftest tet sammen, men i mange 
Tilfeelde er Spalten saa vid, at Spidsen af forste Lovblad 
kan stikke frit frem, ligesom Tilfeeldet plejer at veere hos 
Eriophorum-Arterne, der med Hensyn til Uddannelsen af 
Skeden staa paa Overgangen mellem denne og Carex-Typen. 

Det staar endnu tilbage at omtale de meerkelige padde- 
hatformede Kim hos nogle Seirpus- og Eleocharis-Arter. 


(Nogle here til Carea-Typen, som S. Caricis Retz. og S. 
cespitosus L.) Det ejendommelige Udseende hidrorer fra, at 
Scutellum er bredt og skiveformet, samt fra at Skeden er 
forsynet med en Pladedel, men heri bestaar ogsaa hele For- 
skjellen fra Cyperus-Typen. Der kan heller ikke vere Tvivl 
om, at der her maa foregaa en lignende Drejning under 
den unge Kims Udvikling som den for omtalte. — Den 
samme Misforstaaelse af disse Kims Bygning, som hidtil har 
veeret raadende, er for ovrigt nylig kommen frem igjen, idet 





Fig. 5. Cyperus mucronatus 
A og B (500:1). Unge Stadier af Kimdannelsen. C og D (200:1) 
vise den begyndende Drejning. EH Ferdig Kim liggende i Fro- 
hviden. k. Kimsekkens Grense, a og a, Skedens Rande. 


Schlickum!) afbilder og omtaler Kimen af Scirpus lacuster 
fuldsteendig i Tilslutning til Wilezek*). Idet begge disse For- 
fattere gaa ud fra den Forudsetning, at Skedens Pladedel 
er Kimroden, finde de, at forste Lovblad her staar til 





1) Morphologischer und anatomischer Vergleich der Kotyledonen und 
ersten Laubblitter der Keimpflanzen der Monokotylen. Bibliotheca 
Botanica. 35. 1896. 

*) Beitriige zur Kenntnis des Baues der Frucht und des Samens der 
Cyperaceen. Botanisches Centralblatt. Band LI. 1892, pag. 228. 


- 


/ 


samme Side som Kimbladet, i Modszetning til det saedvan- 
lige Forhold, hvilken Afvigelse Schlickum da forklarer som 
en Virkning af Pladsforhold, idet Kimens ejendommelige, 
krummede Form giver bedst Plads for forste Lovblads Ud- 
vikling paa den fra Roden vendende Side. Hele denne For- 
klaring er der nu ingen Grund til at gaa ind paa her, da 
en saadan uszedvanlig Afvigelse i Bladstillingen som den an- 
tagne slet ikke er til Stede. 

Hvad Spiringen hos Cyperaceerne angaar, da er den 
for flere Slegters Vedkommende bekjendt og angives at 
foregaa i det veesentlige ens hos dem alle. Klebs') henforer 
Cyperaceerne til sin 4de Type, for hvilken det er karakteri- 
stisk, at Kimbladskeden voxer?forst frem ved Spiringen, 
medens Rodens Funktion varetages af en Krans af lange 
Haar, der dannes ,ved Basis af Kotyledonarskeden*, indtil 
den endelig selv voxer i Leengden. Schlickum bemeerker dog 
ved Omtalen af Carex folliculata, at Roden meget tidlig be- 
@ynder at voxe; ogsaa den vedfajede Figur af en spirende 
Kim af Cladiwm Mariscus (Fig. 6) viser 
en i Forhold til Kimknoppen meget ud- 
viklet Rod, men det maa her erindres, 
at Kimknoppen jo, som omtalt, er yderst 
svagt udviklet i den hvilende Cladiwm- 
Kim. Paa lidt eldre Stadier ere alle 
Cyperacé-Kimplanter sikkert temmelig pig. 6. Cladiwn Maris- 


ens i Udseende, Fig. 7 viser, et saadant. ¢ws- Et tidligt Spirings- 
stadium. (45:1). 





Hos de Scirpus-Arter og beslegtede, 
hos hvilke Kimbladskeden har Pladedel, voxer denne ved 
Spiringen ud og bliver strax til en assimilerende Blad- 
plade (den ses paa Fig. 8). Hos Eleocharis palustris (1.) 
er denne Pladedel ofte gron allerede i den hvilende Kim. — 
Forholdsvis aller tidligst kan Kimknoppen aabenbart treede 





1) Beitriige zur Morphologie und Biologie der Keimung. Untersuchungen 
aus dem botanischen Institut zu Tiibingen. I. 1885, pag. 571. 


'frem hos de Former (vistnok de _ allerfleste 


i 
: 





Fig. 7. Cladiwm 
Mariscus. En 
ung Kimplante. 





Fig. 8. Hleocha- 

ris capttata (L). 

R. Br. En ung 
Kimplante. 


Cyperaceer), hvor den i Froet er beliggende 
umiddelbart indenfor Mikropyle; denne Be- 
liggenhed er, som det jo ogsaa fremgaar af 
Udviklingshistorien, noget sekundeert, og det er 
tydeligt, at den i hojeste Grad er i Overens- 
stemmelse med Familiens biologiske Ejendom- 
melighed ved Spiringen: at Plumula_ skyder 
frem forend Radicula, idet den forste jo i disse 
Tilfeelde allerede for Hviletilstanden er ilet forud 
for sidstneevnte i sin Udvikling. 

Hvad Kimbladets Beskaffenhed hos Mono- 
kotyledonerne angaar, er der endnu megen 
Uklarhed til Stede; dog maa det betragtes som 
fastslaaet, at Skeden er en Del af Kimbladet, 
og det samme gjelder aabenbart om Suge- 
organet; disse to vigtige Dele af Kimplanten 
ere seedvanlig forbundne ved et kortere eller 
lengere Stilkparti, der snart udgaar_ fra 
Skedens Rand, bl. a. hos Juncaceerne, snart 
fra dens Basis, undertiden endog skilt fra 
denne ved et Mellemstykke (,Hypokotyl*), 
saaledes som Tilfseldet. er hos Cyperaceerne. 
Overgange mellem disse to Spirmgsformer fore- 
komme, og Schlickum beskriver flere saadanne 
i sit ovenfor citerede Arbejde, til hvilket for 
ovrigt kan henvises med Hensyn til Kimbladets 
Morfologi. 


Kjobenharn, den 1. Oktbr. 1896. 


9 


Sur l’embryon des Cypéracées, 


. 


Il. 
Par A. Didrichsen. 


(Résumé de l'article précédent.) 


Apres avoir publié dans le tome XIX de ce _ jour- 
nal une note sur l’embryon des Cyperacées j'ai eu, de 
temps en temps, l’occasion d’examiner les embryons de quel- 
ques autres genres et especes qui peuvent étre rapporteés 
tous a quelques-uns des types y mentionnés, excepté celui 
du Cladium Mariscus (L.). Celui-ci est un petit corps pyri- 
forme d’une organisation aussi simple que celle des em- 
bryons de certaines Joncées; l’endroit ou va se former la 
plumule n’est indiqué que par une faible dépression de l’un 
coté de ’embryon, et la radicule ne se fait remarquer que 
par le suspenseur (fig. 1). L’embryon du Schoenus nigri- 
cans L. nest pas trés différent de celui-la. 

Le type parmi les embryons des Cypéracées le moins 
différent des embryons monocotylédonés ordinaires est celui 
des Carex: la seule anomalie est ce que la cavité contenant 
la plumule est fermée. La figure 3 montre que des stades 
jeunes de la formation de ’embryon sont bien normaux. Outre 
chez les Carex j'ai trouvé ce type dans les Rhynchospora 
(R. alba Vahl) et dans quelques Scirpus (S. Caricis Retz. et 
S. caespitosus) L. 

Dans ma premiére note je donnai une figure de l’em- 
bryon du Cyperus decompositus qui est trés étrange en ayant 
la plumule située dans |’extrémité inférieure, 9: immeédiate- 
ment au dedans de la micropyle de la graine, entourée par 
une gaine (appartenant au cotylédon) comme celle qui se 


10 

forme chez les Carex pendant la germination, tandis que la 
radicule trés petite est située sur le coté de Vembryon. Le 
méme type se trouve dans tous les autres Cyperus .que j'ai 
examinés- et en outre dans les espéces suivantes: Lippo- 
carpha Sellowiana Kunth, Courtoisia cyperoides Nees, Kyjl- 
lingia triceps L. fil., K. odorata Vahl, Scirpus Holoschoenus 
L., Isolepis pygmea (Vahl) Kth., (Fig. 4), Pimbristylis di- 
phylla Vahl, Scleria sp., Ecklonea capensis Steud. (Fig. 2.), 
Remirea maritima Aublet. J’ai trouvé maintenant que l’em- 
bryon tres jeune a aussi -dans ces Cypéracées un aspect 
bien normal, mais pendant le développement (Fig. 5) il se 
fait par la croissance trés vive des parties enveloppant la 
cavité un déplacement de la radicule naissante par lequel 
le suspenseur est fortement étendu et ensuite rompu. 

La méme méprise sur l’organisation des embryons 
étranges & forme d’agaric de quelques especes de Scirpus 
et d’ Eleocharis qui a dominé jusqwici a reparu recemment, 
M. Schlickum') mentionnant et figurant lembryon du S. 
lacuster exactement d’accord avec M. Wilczek”). En réalité 
ces embryons ne different qu’en des points peu importants 
de celui des Cyperus: par, la grande largeur du cotyledon 
(,scutellum*) et par ce que la gaine est munie d’un limbe; 
Vinterprétation de ce limbe comme la radicule a éte surtout 
la cause de la méprise. Pendant la germination le limbe 
devient aussit6t vert et assimilant. Excepté lexistence de 
celui-ci dans quelques especés, toutes les plantules de Cype- 
racées sont sans doute assez pareilles d’aspect (le quatrieme 
type de M. Klebs). Le déplacement mentionné des organes 
de quelques especes (probablement de la plupart des Cype- 
racées) est bien d’accord avec le caractére biologique de la 
germination, que la plumule s’avance avant la radicule. 





Fanerogamer og Karkryptogamer fra 
Fergerne samlede i 1896 
/ af 
C. Ostenfeld - Hansen. 


Materialet til denne Liste over feergiske Fanerogamer 
og Karkryptogamer stamme fra Indsamlinger i 1896 1) af 
Apotheker C. Jensen, der besggte Werne for Mosfloraens 
Skyld, 2) af Lajtnant Lomholt, der deltog i Generalstabens 
Opmaalingsarbejder, hovedsagelig paa Nordregerne, og 3) af 
Forf., der atter i Aar besogte et Par Steder paa Forbirejse 
med den danske Dybhavsexpeditions Skib, Krydseren ,In- 
golf*. Desuden har jeg revideret nogle Exemplarer i det 
feeroiske Herbarium i Kjobenhavns botaniske Museum. — 
Samtidig med Borgesens og min i Fjor publicerede Liste 
(Planter samlede paa Feroérne i 1895. Bot. Tidssk. 20. Bd. 
2. Hefte) indeholdt Botaniska Notiser 1896, 2. Hefte ogsaa et 
_Bidrag til Fergernes Fanerogamflora af H. G. Simmons, 
som havde opholdt sig paa Werne nogle Maaneder i 1895 
og hovedsagelig samlet Alger. Heri findes adskillige inter- 
essante Forogelser for Floraen, saaledes Callitriche vernalis 
Koch, Potamogeton natans L. og Glyceria maritima (Huds.) 
Wahlb., samt de indslebte Arter: Sonchus arvensis L. og 
Trichera arvensis (L.) Schrad. Dernest har Simmons be- 
stemt de fergiske Alchemille efter Buser’s Studier over 
denne Slegt og derved blandt andet klaret den Forvirring, 
der herskede ved Benzevnelsen af den feergisk-gstislandske, 
intermedizre Form, som han har optaget som Art under 


12 





Navnet A. ferpénsis (Lge) Bus. Omend jeg ikke kan vere 
enig med ham i at betragte den som selvsteendig Art, er det 
i alt Fald forelobig mest neutralt at lade den gaa under et 
eget Navn. Ogsaa af Slegten Huphrasia, som fornylig er 
bleven Gjenstand for monografisk Behandling af Prof. Wett- 
stein'), harSimmons indsamlet en Del Materiale, der efter 
Wettstein’s Bestemmelser indeholdt folgende Arter: E. lati- 
folia Pursh (udbredt i arktiske Egne, f. Ex. Island og Gron- 
land), E. foulaénsis Towns. (iovrigt kun kjendt fra Shetlands- 
gerne) og EF. borealis (Towns.) Wettst. (England og Skotland). 

I min forrige Liste (1. c. p. 149) omtalte jeg en Forteg- 
nelse over feergiske Planter, der var forfattet af Dr. F. Kurtz 
i Argentina, og hvori var folgende Forggelser for Floraen: 
Potamogeton alpinus Balb., Myosotis arenaria Schrad. og 
Polygala vulgaris L. var. grandiflora Bab., samt Plantago 
maritima L. var. borealis (Lge). Dr. Kurtz har nu veret 
saa venlig uden Opfordring fra min Side at sende mig Ex- 
emplarer af disse Arter. 

Desverre kan jeg ikke vere enig med ham i Bestem- 
melserne, der viste sig at vere urigtige alle 4. ,, Potamogeton 
alpinus Balb.* er kun P. polygonifolius Pourr., Feeroernes 
almindeligste Potamogeton-Art. ,,Polygala vulgaris L. var. 
grandiflora Bab.“ er P. depressa Wenderoth. _ ,,Plantago 
maritima L. var. borealis (Lge.)* er identisk med var. pyg- 
mea Lge. (Rostrup: Fergernes Flora p. 55), hvad jeg tid- 
ligere ogsaa antog (I. c. p. 149). Af , Myosotis arenaria Schrad.* 
sendte Dr. Kurtz et islandsk Exemplar, der viste sig at veere 
M. arvensis Roth., men paa Etiketten stod: ,Specimen uni- 
cum in insulis Fer-Oer lectum exacte cum islandicis qua- 
drat“; altsaa maa man antage ogsaa den fergiske for M. 
arvensis Roth., der ikke er sjelden dér. Dr. Kurtz’s Liste 
indeholder saaledes ingen for Fzrgerne ny Art. 


') R. v. Wettstein: Monographie der Gattung Euphrasia. 1896. 


13 


Arterne ere anforte i samme Orden som i Rostrup: 
Fergernes Flora (Bot. Tidssk. 1870). 

De benyttede Forkortelser ere folgende: Herb. Mus. 
bot. Haun. — Kjobenhavns botaniske Museums Herbarium: 
C. J. =C. Jensen; C. J. not. noteret (men ikke samlet) 


af C. Jensen; L. = Lomholt; O.-H. — Ostenfeld- Hansen; 
Str.— Strome; Sud. — Suderg. 


Lathyrus pratensis L. $ud.: Sunnbe. (C. J. not.) 

Sibbaldia procumbens L. Vistnok almindelig paa alle hojere 
Fjelde over 450 M., i alt Fald- paa Stramo, Qstero og de 
nordlige Wer; f. Ex. Str.: Ovresfjald (400 M.) og Fijeldet 
,Nigvam* mellem Qrerenge og Nordredal (500 M.); Bordo: 
Graverdalen (460 M.). (C. J.) 

Rosa mollis Sm. (determ. O. Gelert). C. Jensen hjembragte 
Exemplarer af den i min forrige Liste under det kollektive Navn 
R. villosa L. omtalte Rosa-Art fra Vestmanhavn, hvor den voxer 
vest for Bygden, paa Klipperne ud mod Fjorden. 

Alchemilla vulgaris L. * obtusa (Bus.). Sud.: Ornefjeld (C. J.). 
Ostero: Eide (Rostr. & Feilberg 1867, Herb. Mus. bot. Haun.). 

A. vulg. *filieaulis (Bus.). Viderg (L.) 

A. vulg. * pubescens (Lam.). Str.: Fjeldet ,Nigvam*, 500 M. 
(C. J.). Sud.: ved Tveraa (O. H.) 

A. vulg. *vestita (Bus.). Str.: Thorsvig (Rostr. & Feilberg, 
1867, Herb. Mus. bot. Haun.). Sud.: ved Tveeraa (O.-H.) 

Epilobium lactiflorum Hausskn. Jeg fandt denne arktiske Art 
paa WOstero 1 Nerheden af Svinaa, hvor den voxede ved Foden 
af en ,Hammer*, c. 200 M. Ved at gjennemse Epilobierne i Herb. 
Mus. bot. Haun. fandt jeg ogsaa Exemplarer fra Mstero: Kodlen 
ved Eide (Kissmeyer.) og Sud.: Preestefjzldet ved Kvalbo (Rostr.) 

Polygala vulgaris L. forma ad var. Ballii (Nyman) (P. Ballii 
Nym., Consp. Fl. Europ. 83. 1878; P. buxifolia Ball. in herb.; 
P. vulgaris L. var. grandiflora Bab., Man. 7. ed.). Denne ejen- 
dommelige Form, der er beskrevet af Babingion under Navn af 
var. grandiflora, men af Nyman af Prioritetshensyn benevnt P. 
Ballii, er kun fundet ved Ben Bulben, Co. Sligo, Irland. En 
ngjere Beskrivelse og Afbildninger af Formen findes i Journ. of 
Botany 1877 og 1878 af Alfred Bennett. I Felge disse maatte 


14 
jeg henfore nogle fergiske Exemplarer samlede af C. Jensen til den. 
For storre Sikkerheds Skyld bad jeg dog Hr. Arthur Bennett 
om at sende mig Originalexemplarer og tillige undersoge et til- 
sendt fer@isk Individ. Han kom imidlertid til den Slutning, at 
det ikke var nojagtig den samme. Men det er mig umuligt at 
se nogen storre Forskjel mellem Exemplarerne fra de to Steder; 
Formen udmerker sig ved sine store, bredt lancetdannede, ovre 
Blade med lidt tilbagerullede Rande, sine forholdsvis smaa nedre 
Blade, og de store blaa Blomster, hvis to store Begerblade ere 
tydeligt braadspidsede. De irske Exemplarer have noget storre og 
bredere nedre Blade, der tillige ere noget lederagtige; dette For- 
hold er den eneste Forskjel, men da de ellers samstemme, mener 
jeg, at man neppe ber tage i Beteenkning at sammenfore dem; 
Forskjellen kan sandsynligvis forklares ved lokale Forhold. — De 
fergiske Former ere fra Sando: ner Prestegaarden Todnes; 
Ostero: Solmunde Hauge og Getegjovs Ostende (C. J.). og Vaage: 
Bo (L.). . 

Angaaende Kurtz's Angivelse, se foran p. 12. Af Hovedformen 
at Polygala vulgaris L. findes der ingen fergiske Exemplarer i 
Herb. Mus. bot. Haun.,: derimod” er Polygala depressa Wenderoth 
almindelig overalt. 

Pyrola minor L. Str.: ved Nordredal, i Uren paa @stenden 
af Stigafjeld, 420 M., steril (C.J.). Tidligere kun fundet af Tre- 
velyan uden Angivelse af Voxested. 


Papaver radicatum Rottb. (=P. nudicaule i Rostr. Fer. Fl.). 


Kalso: Blankeskaalefjeld. S00 M. (L.). 

Ranunculus glacialis L. Hist og her paa Fjzldene fra 500 
M. paa Nordreserne, Ostero, Stroma og Vaago, ifelge CG. Jensen, 
f, Ex. Vaago: Snaldansfjeld i Bofjeldene (C. J.) og Kalso: Blanke- 
skaalefjeld, 800 M. (L.) 

Azalea procumbens L. Bordo: ,Klakkens* Top ved Klaksvig 
(CG. J.). Videro: Mornefjeld, 650 M. (L.). 

Vaccinium Myrtillus L. f. pygmaea O.-H. Almindelig og med 
mange Mellemformer (C.J. og O.-H.). 

For yderligere at faa Oplysninger om de paa Werne fore- 
kommende Arter af Huphrasia indsamlede jeg paa de Steder, jeg 
besogte, rigeligt Materiale, der sammen med nogle faa af Jensen 
samlede Exemplarer bleve bestemte af Prof. Wettstein. Resul- 
tatet var folgende: 

E. borealis (Yowns.) Wettst. Wstero: Svinaa i ,Boen* ved 
Havet, Str.: Thorshavn i ,Boen*. Sud.: Alm. ved Tveeraa i 


15 
.Boen* og den nedre Del af ,Haugen* (O.-H.), og ved Lobra 1 
,Boen* (C.J.). Er sikkert den almindeligste Art i de lavere lig- 
gende Partier. 

E. foulaénsis Towns. Qstero: Bredeskardsfjeldets Vestside 
(CG. J.) og Svinaa, 50—100 M. (0.-H.) 

FE. scottica Wettst. Alm. i ,Haugen* ved Svinaa paa Wstero 
og ved Tveraa paa Suderg (0.-H.). Ilovrigt kun kjendt fra en 
enkelt Lokalitet i Skotland. 

E. curta Fr. @stera: Svinaa, et Par Exemplarer (O.-H.). Ud- 
bredt over Nord- og Mellem-Europa og paa Island (?). 

Campanula rotundifolia L. Vel udviklede, rigtblomstrede Ex- 
emplarer paa Ostero: Svinaa, paa ,Brekker* ner Vandet. (O.-H.). 

Plantago Coronopus L. Sud. Mellem Sunnbo og Agraberg. 
(C. J. not.) 

Polygonum amphibium L. f. terrestris Leers. Sud.: ,Boen“ 
ved Sunnbe i Mengde (C. J. not.) 

Rumex crispus L. Sud.: Almindelig i ,Boen* ved Tveraa 
sammen med R. domesticus Hartm. og obtusifolius L. Meerk- 
verdig nok ikke tidligere fundet paa Feroerne; dog angivet af 
Grev Raben fra Sando (se min Liste p. 152.) 

Salix phylicifolia L. De i sin Tid ved @rdevig paa Sud. 
plantede Buske (se Rostr. p. 57) holde sig endnu langs Elven, 
men ere sterkt afgnavede af Kveget (O.-H.). Vaago: en Busk 
indplantet i Midvaag fra ,Haugen‘ nord for Sorvaagsfaldet. (C. J.) 

S. glauca L. Trevelyan opgiver ifolge Rostrup p. 57 S. are- 
tica Br. fra Videra (Veda), og denne Angivelse rettes af Martins 
til S. glauca L. Dette sidste har nu vist sig at vere det rigtige 
efter Exemplarer samlede af Lomholt paa Mornefjeld (650 M.), 
hvor der fandtes en enlig Busk i en Klipperevne. 

Orchis mascula L. Sud.: Tveraa, paa Basalten ovenfor 
Bygden (Herb. Mus. bot. Haun.; Hjalmar Jensen, 24. April 1890.). 
Tidligere blot anfort af Trevelyan uden Lokalitet. 

Gymnadenia albida (L.) Rich. Ostera: Solmunde Hauge (C. J.) 

Coeloglossum viride (L.) Hartm. Sud.: Mellem Lobra og 
Sunnbo og ovenfor Tveraa; Sando: Sandsbgen (C. J. not.) 

Malaxis paludosa (L.) Sw. En serdeles interessant Forogelse 
for Feroernes Flora. Sando: ner Prestegaarden Todnes (C. J.). 

Scilla verna Huds. Denne vesteuropeiske Arts Udbredelse 
paa Fergerne var hidtil indskrenket til den ret isoleret liggende 
Sudero, men’i Aar fandt jeg den i Mengde paa en ,Brekke* 


16 





neer Havet ved Svinaa paa Ostero, hvad der tyder paa, at den 
er mere udbredt end hidtil antaget. (O.-H.) 

Juncus trifidus L. Findes ogsaa helt ned til Havet, f. Ex. 
Ostera: paa en c. 10 M. hoj ,Hammer* nord for Svinaa (O.-H.) 

Narthecium ossifragum (L.) Huds. Er ifalge Lomholt meget 
sjelden paa Nordregerne; han fandt den kun ved Mygledal paa 
Kalso. 

Potamogeton natans L. Sande: i en lille So ved @stsiden af 
Saltvigsvandet, og f. fluviatilis Fr. paa Vaago: i en Groft ved 
Sorvaagsvandet (C. J.) 

Potamogeton gramineus L. Sande: | en hile So mellem 
Sands- og Saltvigsvandet (C. J. not.) 

Carex incurva Lightf. Ostera: Molen ved Eide (C. J.). Vaage: 
Midvaag (C. J. not.) 

C. rigida Good. Str.: Fjeldet ,Nigvam‘, 320 M. (C. J.) 

C. cryptocarpa C. A. Mey. Myggenes, i ,Boen*. (C.J.). De i 
min forrige Liste som (C. cryptocarpa opforte Fxemplarer fra 
Sande, ere nermest at henfore til C. halophila Nyl., hvad exldre 
Individer samlede i Aar af C. J. vise. 

C. Oederi Ehrh. Efter Ex.i Herb. Mus. bot. Haun. er det denne 
Art, Rostrup har opfort som C. flava L. v. lepidocarpa Tausch, 
og anfert som almindelig, hvad der stemmer med, at den ogsaa 
i Aar er samlet flere Steder, f. Ex. Sande: ved Prestegaarden 
Todnexs (C. J.) og Ostera: ved Svinaa (O.-H.) 

C. pulla Good. Str.: Fjeldet ,Nigvam‘, 320 M. Qstero: 
ved Trelavandsskaret 440 M. (C. J.) og ved et Elvlob nord for 
Svinaa, c. 150 M. (0.-H.) 

Elymus arenarius L. Vaago: Midvaag (C. J. not.) 

Poa nemoralis L. QMstero: ved Foden af en ,Hammer‘ nord 
for Svinaa (O.-H.) 

Glyceria maritima L. var. nana Lge. Bot. Tidsskr. 1879. 
p. 93. En ejendommelig og udpreeget Varietet, der minder meget 
om den arktiske G. vilfoidea (And.), blev samlet paa Strandsandet 
1 Bunden af Trangisvaagfjorden, Sud. (C. J.). Den stemmer dog i 
Karakterer og Udseende nojagtigt med de authentiske Exemplarer 
af var. nana Lge. fra det eneste hidtil kjendte Voxested, Wen 
Anholt i Kattegat. 

Molinia coerulea (L.) Moench. @sterg: ved Svinaa (O.-H.) 

Agrostis canina L. f. pallida Rehb. Sud. ved Tveraa, og 
Mstero: ved Svinaa (O.-H.). Sidste Sted vare Avnerne uden Stak. 

Juniperus communis L. var. nana (Willd.) @sterg: ved 


17 





Troaagjov nord. for Svinaa, et nedliggende Individ. (Se: Simmons, 
p-. 74.) (O.-H.) 

Lycopodium annotinum L. @stero: Paa en ,Rrekke* ved Troaa- 
gjov nord for Svinaa (O.-H.) 

Hymenophyllum peltatum (Poir.) Desv. Hist og her paa de 
storre Wer, i Klipperevner, Urer og Gjove, og nesten altid fruktifi- 
cerende. Fra Havet til c. 300 M. (C. J.) 

Blechnum Spicant (L.) Roth. Imellem normale Individer 
fandtes paa Ostera ved Svinaa et Individ, der havde et sporehob- 
beerende Blad af samme Udseende som de golde. Det var lidt 
smalere ved Basis og kun paa den nedre Halvdel temmelig spar- 
somt besat med Sporehobe. Det hele gjorde nzrmest Indtryk af 
en Monstrositet, maaske er ogsaa den meget lignende var. fallax 
Lge. (Gronlunds Islands Flora) blot en saadan tilfzeldig Dannelse. 

Aspidium Lonchitis (L.) Sw. Videro: ved Kvanesund (Frk. 
Matras). Paa en utilgengelig Klippeveeg i Troaagjov ved Svinaa, 
Ostero, saa jeg et Par Individer. (O.-H.). Tidligere kun angivet 
uden Voxested af Trevelyan. 

Phegopteris polypodioides Fée. Str.: Gjoven ved Vestman- 
havn og Uren ved Nordredal, 420 M. (C. J. not.) Vaago: Thor- 
mansgjov (C. J.). 

Equisetum pratense Ehrh. Kalso: Mygledal (L.). 


Kjobenharvn, Dec. 1896, 





Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 


18 





Contribution a la flore de Vile Jan-Mayen 
par 


C. Ostenfeld-Hansen. 


Le 22 juillet 1896 au soir le croiseur danois_,Ingolfé 
mouilla dans la Baie du bois flotté, (env. 71° 00’ lat. bor.) 
sur la cote sud-est de lile de Jan-Mayen, et y resta quelques 
heures. Je pouvais done débarquer et faire quelques collec- 
tions botaniques dans cette ile si rarement visitée. 

Malheureusement le mouillage n’était pas bon pour la 
récolte. Le long de la partie centrale du coté de sud-est 
de Vile allongée s’étend une lagune longue et étroite, séparée 
de la mer seulement par une langue de sable, tout a 
fait sans végétation, et c’était devant le milieu de cette 
lagune que le croiseur était a Vancre. Il me fallait done 
marcher 2 a4 3 km. sur cette vaste plage noire, animée seule- 
ment par les nombreux morceaux de bois flotté et par une 
zone d’Algues, rejetées par la mer, dont la plupart était des 
Laminaires. Ce ne fut que vers le nord de la lagune, que 
je découvris quelques rares exemplaires de Cochlearia groen- 
landica, de Ranunculus glacialis et de Catabrosa algida. 
‘Dans la lagune elle-méme il n’y avait pas de végétation. 

Au nord de la lagune s’étend un petit champ de lava 
onduleux dont tous les enfoncements sont remplis de ce 
gros sable noir. Ga et 1a il y avait de petites flaques 
deau et toujours le sable était si imbibé d’eau que je m’y 


—_— se he 


19 


enfoncais, tout & fait comme dans le sable mouvant des 
dunes. Ici je trouvais aussi une végétation trés éparse, 
partie dans les enfoncements du sable (surtout le Catabrosa), 
partie dans les crevasses et les plis du lava (Saaifraga 
cespitosa et oppositifolia, Luzula arcuata et Oxyria digynd). 

Aprés avoir monté sur une croupe de blocs et de sable 
de lava, je voyais des endroits ot les plantes étaient si 
nombreuses qu’elles prétaient leur couleur au sol. Sur le 
versant de la croupe vis-a-vis il y avait de petites taches 
dun vert-clair et dans un petit ruisseau se trouvaient aussi 
quelques touffes vertes. C’étaient les Mousses qui formaient 
ici la végétation, surtout les Grimmia hypnoides (elles devai- 
ent leur couleur vivi 4 Vhumidité énorme de l’atmosphére). 
Elles cherchaient de tout leur mieux de former un tapis en 
remplissant les trous parmi les blocs de lava. Partout ou 
les blocs étaient petits, les Mousses réussirent & les cacher 
et A applanir la surface, et c’est 1a qu’elles teignaient le sol. 
Parmi elles croissaient les Phanérogames. Il parait que 
plusieurs de ces Phanérogames ne pouvaient pousser que 
dans de tels endroits, p. ex. le Polygonum viviparum, le Salix 
herbacea et le Saxifraga nivalis. Dans le ruisseau les Am- 
blystegium sarmentosum formaient des touffes d’un vert-brun, 
faites du sable que l’eau apportait et que la Mousse retenait ; 
pour éviter d’étre étouffée il fallait & la mousse de pousser 
& travers le sable. Dans ces touffes se trouvaient de petits 
individus de Saxifraga rivularis et parmi elles plusieurs 
exemplaires de Catabrosa algida. 

Je voyais cette végétation relativement riche sur plusieurs 
versants, mais je ne pouvais l’examiner qu’ici, sur le versant 
sud-est du ,Mont Mohn“. Le terrain de l’autre cote du 
ruisseau allait peu en pente et n’avait pas la position favo- 
rable du sud-est. Ici je trouvais peu de plantes; les nom- 
breuses pierres anguleuses étaient couvertes de Lichens, et 
isolés parmi eux croissaient des Ranunculus glacialis et quel- 


- ques exemplaires de Draba alpina. 


o* 


20 
Comme il me fallait retourner par la méme longue 
route, je fus obligé de m/arréter sur le sommet du ,Mont 
Mohn* (eny. 200 m. de hauteur), d’ou j’avais une vue gran- 
diose sur la céte nord-ouest de Vile avec la station autri- 
chienne, la lagune du nord et le ,Beerenberg*, blanc et au 
sommet enveloppé de brouillards. 





Les listes suivantes offrent toutes les plantes qui ont 
été récoltées dans Vile, y comprises les espéces déja trou- 
vées avant ma visite. Tout compté trois récoltes ont été 
faites autrefois par une expédition norvégienne, une autri- 
chienne et une francaise‘). 

La premiere liste publiée provient d’une petite visite 
faite en 1877 sur la cOte nord-ouest par l’expédition nor- 
végienne, nommeée ,Den norske Nordhavsexpedition 1876—78*. 
Dans le rapport”) sont énumérés seulement 11 Phanérogames, 
récoltés pres de la Baie de Mary Muss et déterminés par le 
prof. A. Blytt. 

L’ouvrage le plus important a été fait par M. H. W. 
Reichardt*) qui a déterminé les collections de l’expédition 
autrichienne qui passait lhiver de 1882—83 dans Vile; quant 
aux Lichens M. Reichardt a aussi profité des collections nor- 
végiennes de 1877. I] nomme, tout compté, 70 especes dont 
11 Algues, 5 Champignons, 18 Lichens, 8 Mousses, 2 Crypto- 
games vasculaires et 26 Phanérogames. Cette liste est cer- 
tainement trés incomplete pour les Cryptogames, ce que 
prouvent, les collections francaises et les miennes; mais je 
pense quon ne trouvera pas beaucoup d’autres Phanéro- 





') Les différentes récoltes sont marquées dans les listes par N., A.. F. 

*) Den norske Nordhavsexpedition 1876—78. Vol. I. 1882. H. Mohn: 
Nogle Bidrag til de nordlige Landes Geografi og Naturhistorie, p. 20. 

°) H. W. Reichardt: Flora der Insel Jan-Mayen. (Die internationale 
Polarforschung 1882—83. Die dsterreichische Polarstation Jan- 
Mayen. III. Bd. 1886.) 


21 


games sur ce terrain désert, ot on ne voit pas méme les 
laiches qui ordinairement sont si nombreuses dans la flore 
arctique. 

La derniére contribution nous vient des Francais; car 
en 1892 l’aviso-transport ,la Manche* stationna deux jours 
pres de Vile. C’était ici comme chez les Autrichiens le 
médecin qui faisait les collections. Il nomme dans son ,rap- 
port sommaire* ) un seul Phanerogame nouveau: Galiwn sp. 
mais probablement c’est une erreur, car il ne se trouve 
pas dans la liste des Phanérogames?) que le prof. Bureau 
a publiée d’aprés les déterminations de M. Franchet. En 
revanche le nombre de Cryptogames*) a augmenté de 3 
Lichens, 5 Algues*) et 6 Mousses. 

Tout compté on connait a présent 178 plantes de Vile 
Jan Mayen, dont 86 Algues, 18 Champignons, 23 Lichens, 28 
Mousses, 2 Cryptogames vasculaires et 26 Phanérogames, y 
comprises celles que j'ai recueillies. 

Les espéces nouvelles pour cette ile sont imprimées avec 
des caractéres gras, les espéces déja connues en_ italiques, 
et celles qui ont été récoltées aussi par moi, sont mar- 
quées d’une*. 

Je ne puis terminer cette introduction, sans adresser 
mes remerciments 2 MM. F. Borgesen, J. Deichmann 
Branth, L. Kolderup Rosenvinge, E. Rostrup et E. 
Ostrup qui ontbien voulu déterminer les Cryptogames. 








1) Voyage de ,la Manche‘ a Vile Jan-Mayen et au Spitzberg (Juillet- 
Aotit 1891). Paris 1894, p. 146. P. Couteaud: Rapport sommaire sur 
les collections d’histoire naturelle. 

*) Ibid. p.219. Bureau: Liste des plantes phanérogames. 

8) Ibid. p. 238. P. Hariot: Note sur les collections cryptogamiques.’ 
Voyez aussi: Journal de Botanique. VII. 1893. p. 117, P. Hariot: 
Contribution a la flore cryptogamique de Vile Jan Mayen. 

*) Phaeocystis Poucheti (Hariot) Lagerh. est une Algue du plankton 
qu’on ne peut pas compter ici. 





A. Algues @eau douce (sauf les Diatomées), 
par M. F. Borgesen. 


Les algues suivantes ont été trouvées dans une petite récolte 
qui a éte faite sur terre humide prés d’un petit ruisseau. 


Myxophycee. 
Oscillatoria sp. lat. fil. 8. 


Peut-étre l’O.tenuis, mais j'ai seulement vu peu de filaments. 
Nostoc sp. Une petite colonie sans spores. 


Chlorophycee. 


Penium curtum (Bréb.) de Bary. Nordst. Desm. Spetsb. p. 25. 

Forma major. Long. == 45 y, lat. == 24 p. 

Quelques formes avaient de grands rapports avec le Penium 
sp., Nordst. Desm. arct. p. 15. tab. VI. fig. 1. 

Cylindrocystis Brebissonii Menegh. Avec zygospores. 

Cosmarium quadratum Ralfs. 

Le C. quadratum s’est présenté avec les formes variables, 
décrites par M. Wille (Ferskvandsalger fra Novaja-Semlja p. 37) 
et moi (Ferskvandsalger fra Ostgronland p. 20 et 21.) 

(. holmiense Lund.  integrum Lund. Nordst. Desm. Spetsb. 
p- 8, : tab. VL. fig: 5. Wille]; cop. 37,, tabs Xi tie ae 

(. microsphinctum Nordst. Probablement la forme que jai 
mentionnée |. c. p. 16, tab. L, fig. 6. 

(. anceps Lund. forma, Nordst. Desm. Spetsb. p. 36. 

(. Meneghinii Bréb. Ralfs Brit. Desm. tab. 15. 

€. Botrytis Menegh. 

(. spetsbergense Nordst. 

€. eyelicum Lund. *areticum Nordst. 

(. protumidum Nordst. *subplanum Nordst. Long. = 42 yp, 
lat. = 33, crass. 27. Une demie cellule, vue du sommet, 
triangulaire, était peut-étre la var. triquetra. 

(. speciosum Lund. var. simplex Nordst., forma intermedia et 
minor Wille |. c. p. 41, fig. 28 & 29. 

(. eostatum Nordst. 

C. exeavatum Nordst. var. elliptica Wille 1. c. p. 47. tab. XIII. 
fig. 46. 

Staurastrum punetulatum Bréb. var. Kjellmani Wille (Alger fra 


Novaja-Semlja og Kara Havet, Dijmphna Togtets zoolog.-bot. Ud- 
bytte. p. 86). Long. = 46y, lat. = 34 p. 

S. aculeatum (Ehrb.) Menegh. var. ornata Nordst., 

f. spinosissima Wille et 

f. pentagona Wille |. c. p. 55, tab. 13 fig. 68. 

Zygnema sp., stérile. Une cellule montrant le commencement 
de la copulation fut observée. Les parois des cellules sont trés 
épaisses. Lat. fil. = 27 p. 

Mougeotia sp.? Quelques cellules appartenaient probablement 
a un Mougeotia, mais la structure de lappareil chlorophyllien 
était détruite. Long. = 100 y, lat. = 14 yp. 

Conferva sp. Lat. fil. = 5y, long. = 5—12 p. 

Peu de filaments seulement furent observés, dont le contenu 
était mal conservé; peut-étre c’est le C. bombycina * minor Wille. 


Jusquici on ne connaissait que les Algues d'eau douce 
suivantes : 

Zygnema (affine?) — A. — Voyez ci-dessus. 

Schizogonium crispum (Lightf.) Gay. — F. 

Conferva sp.—F.—Voyez ci-dessus. 

Vaucheria hamata (Vauch.) Lyngb. — F. 


B. Diatomées Weau douce, 
par M. E. Ostrup. 


Toutes les Diatomées ont été trouvées dans la méme récolte 
que les autres Algues d’eau douce. 

Caloneis fasciata Lgst.') Lagerstedt: Sétvattens Diatomaceer 
fran Spetsbergen och Beeren-Eiland. Tab. Il. fig. 11.. 

C. Clevei Lgst. 1. c. Tab. I. fig. 10. 

C. Silicula Ehr. var. alpina Cl. Lgst. 1. c. Tab. I. fig. 6. 

Diploneis ovalis Hilse. Van Heurck: Synopsis Tab. 10. fig. 10. 

Navieula Rotaeana Rabh. Lgst. 1. c. Tab. I. fig. 13. 

N. mutica Ktz. f. Cohnii Hilse. Lgst. 1. c. Tab. I. fig. 12. 

— — f. ventricosa, var.; voyez V. Heurck: Syn. Tab. IV, 
fig. 1 B. Ga et la dans la collection se trouve une forme se 
rapprochant le plus a la variété ventricosa parce qu'elle a des 
extrémités capitées, mais des cOtés paralléles. 





1) Quant a la nomination et a l’arrangement des espéces j'ai suivi pour ¢ 
les Naviculacées: P. T. Cleve: Synopsis of the Naviculoid Diatoms, 
{—Il. Stockholm 1894—95, 


24 





N. gibbula Cl. Lgst. 1. c. Tab. I, fig. 7 a. 

N. subtilissima Cl. Lgst. 1. c. Tab. Il, fig. 13 et Cleve: The 
Diatoms of Finland. Tab. Il, fig. 15. 

Stauroneis anceps Ehr. var. amphicephala Ktz., V. Heurck: Syn. 
Tab. IV, fig. 4—5. Il varie un peu; les échantillons petits sont 
les plus communs. 

— — var. linearis Ehr. V. Heurck: Syn. Tab. IV, fig. 8. 

S. obtusa Lest. 1. c. Tab. I, fig. 11. Dans la collection se 
trouve aussi une variété plus allongée; la proportion entre la 
longueur et la largeur est d’apres M. Lagerstedt |. c. de 5:1, mais 
dans notre variété de 7:1. . 

Trachyneis aspera Ehr. var. genuina Cl., V. Heurck: Syn. 
Tab. X, fig. 13. Il n’a été trouvé qu'un seul individu. 

Navicula cocconeiformis Greg. @strup: Marine Diatoméer fra 
Mst-Grenland. Tab. V, fig. 58. 

N. Hungarica Grun. var. eapitata Ehr., Lgst.1.c. Tab. Il, fig. 5. 

N. dicephala (Ehr.?) W. Sm., V. Heurck: Syn. Tab. VIII, fig. 
jo Be. 

Pinnularia sublinearis Grun., V. Heurck: Syn. Tab. VI, fig. 
25—26. 

P. leptosoma Grun. Ibid. Tab. XII, fig. 29. 

P. interrupta W. Sm. f. stauroneiformis W. Smith, Synopsis 
Tab. XIX, fig. 184. 

P. microstauron Ehr., Lest. 1. c. Tab. I, fig. 2a, et Héribaud: 
Les Diatomées d’Auvergne Tab. IV, fig. 1. Il y a des formes qui 
correspondent tres bien aux figures citées, mais il y a aussi des 
formes intermédiaires. 

P. divergentissima Grun., V. Heurck: Syn. Tab. VI, fig. 32. 

P. Brebissonii Ktz., Lest. 1. c. Tab. I, fig. 2 a. 

— — var. diminuta V. Heurck: Syn. Tab. V, fig. 8. 

P. platycephala Ehr. Cl. Finl. Tab. HU, fig. 1. 

. divergens W. Sm. f. minor A. Schmidt, Atlas, Tab. XLIV, 


= = 


fig. 1 
. intermedia Lgst. 1. c. Tab. I, fig. 3. 
» borealis Ehr., V. Heurck: Syn. Tab. VI, fig. 3, et Lgst. 
Mls... (Mab shite: AL 
P. lata Bréb, var. minor Grun., V. Heurck: Syn. Tab. VI, fig. 1. 
P, parva Greg. var. Lagerstedtii Cl., Lgst. 1. c. Tab. Il, fig. 4. 
P. viridis Nitzsch. var. commutata Grun. <A. Schmidt, 1. c. 
Tab. XLV, fig. 35—37. 
Amphora lineata Greg., A. Schmidt ]. c. Tab. XXVI, fig. 86. 


a — i] 


95 


Achnauthes coaretata Bréb., Lest. 1, c. Tab. I, fig. 16. 

Nitazschia thermalis Ktz., V. Heurck: Syn. Tab. LIX, fig. 20. 

N. bilobata W. Sm. var. minor Grun., V. Heurck:- Syn. Tab. 
LX, fig. 2. 

N. Palea W. Sm., V. Heurck: Syn. Tab. LXIX, fig. 22. 

— — var. tenuirestris Grun., V. Heurck: Syn. Tab. LXIX, 
fig. 31. 

N. minuta Bleisch., V. Heurck: Syn. Tab. LXIX, fig. 23. 

N. Frustulum (Ktz.) Grun., V. Heurck: Syn. Tab. LXVIII, fig. 27. 

Hantzschia amphioxys (Ehr.) Grun., V. Heurck: Syn. Tab. 
LVI figs. 

— — var. hyperborea Grun., Grunow: Die Diatoméen von 
Franz Josefs Land. Tab. 1, fig. 59. 

Denticula tenuis Ktz., V. Heurck: Syn. Tab. XLIX, fig. 30. 

Eunotia lunaris (Ehr.) Grun. Ibid. Tab. XXXV, fig. 3. 

— — var. bilunaris Grun. Ibid. Tab. XXXV, fig. 6 B. 

— — var. exeisa Grun. Ibid. Tab. XXXV, fig. 6 C. 

E. gracilis (Ehr.) Rabh. Ibid. Tab. XXXIII, fig. 1. 

E. praerupta Ehr. var. laticeps Grun. f. eurta, [bid. Tab. 
XXXIV, fig. 25. 

Fragilaria sp. Long. = 0,048™", lat. = 0,0036™™", stries 16— 
17 en 0,01™". Valve linéaire, se rétrécissant vers les extrémités 
capitées. Stries absentes au milieu. Cette espéce, probablement 
une variété du F. capucina Desm., rappelle beaucoup le F. islan- 
dica Grun., V. Heurck: Syn. Tab. XLV, fig. 37; mais elle est 
plus petite, plus capitée, avec les stries plus serrées. D’aprés Van 
Heurck le F. islandica est une espéce marine de l’ile Jan-Mayen. 

Meridion cireulare Ag., V. Heurck: Syn. Tab. LI, fig. 1O—12. 

Diatomella Balfouriana Grev., W. Smith: Syn. Tab. LX], fig. 
383. Tres commun. 

Tabellaria floceulosa (Roth) Ktz., V. Heurck: Syn. Tab. LII, 
fig. 10—12. Rare. 

La collection offre donc un nombre assez considérable 
d’especes qui se trouvent & peu prés également nombreuses; la 
plus commune en est le Diatomella Balfouriana; \e Tubellaria 
flocculosa et les plus grands Hantzschia sont plus rares; le 
seul individu de Trachyneis aspera est sans doute arrivé par 
hasard. Les deux derniéres espéces exceptées, les formes trouvées 
sont petites. 

La flore de la collection ressemble beaucoup a celles de 
Spitzberg et de l'Ile aux Ours, et la plupart des espéces sont 


26 
nommées dans: Lagerstedt |. c.; cependant plusieurs genres du 
Spitzberg manquent dans la collection de Vile Jan-Mayen, p. ex. les 
Cymbella et Surirella. 1 est aussi bien curieux que le Tabellaria 
floceulosa y est trouvé si rarement. Le Hantzschia amphioxys, 
var. hyperborea est connu du Franz-Josefs-Land et je lai aussi 
trouvé dans d’eau douce du Groenland d’est. 


C. Algues marines, 


par M. L. Kolderup Rosenvinge. 


Chlorechytrium inclusum Kjellm. — Dans les Euthora cristata, 
Turnerella Pennyi et Halosaécion ramentaceum, abondant. 

Ulvella confluens L. K. Rosenv. — Formait des crotites étendues 
et épaisses dans des stipes de Laminaria Agardhii. 

Cladophora areta (Dillw.) Kiitz. 8, hystrix (Strémf.) — Quel- 
ques petits fragments. 

Ostreobium Queketti Born. et Flah. — F. 

ictocarpus (Pylaiella) littoralis (L.) — A. 

Ectocarpus sp. — Stérile, formant des touffes trés petites sur 
des stipes de Laminaria Agardhi, en compagnie avec |Ulvella 
confluens. 

Desmarestia aculeata (L.) Lamx. — A. 

* Laminaria Agardhii Kjellm. — A. F. — Quatre échantillons 
ont été récoltés, pourtant plus ou moins incomplets, surtout quant 
a la partie marginale de la lame, et il ne permettent donc pas 
de voir, si la lame ait été ondulée, ce qui est le cas ordinaire 
dans cette espece. Deux échantillons, desséchés dans lair, ont 
offert, aprés ramollissement dans de l'eau, de chaque coté de la 
partie médiane, une série de bulles bien distinctes, et les deux autres 
échantillons qui ont été préparés immediatement aprés la recolte 
semblent en avoir eu aussi. D’aprés M. Kjellman ') pourtant, la 
lame de cette espece est plane ou rarement ,parce bullato-rugosa‘. 
La lame est assez ferme, d'une consistance de parchemin a 
l'état sec. Le stipe de l'un des échantillons est long d’un métre, 
dans les autres il n’atteint guére la moitié de cette longueur. Il 
ny avait pas de canaux muciferes, ni dans la lame ni dans 
le stipe. 


?) Kjellman, om Spetsb. mar. klorofyllfér. thallofyter. II. Bihang t. sy. 
Vet. Akad. Handl. Bd. 4. Nr. 6. Stockholm 1877 p. 22. 


D7 


* Laminaria digitata (L.) Lamx. — A. F. — Plusieurs échan- 
tillons typiques a stipes assez longs et a lames fendues en de 
nombreuses laniéres étroites et & base largement cunéiforme. 

* Alaria grandifolia Ag. — F. — Un échantillon remarquable 
par son stipe long (46 ctm.) et par sa lame étroite, linéaire, large 
deny. 6 ctm., longue de 46 ctm., parait appartenir a cette espéce 
signalée déja par M. Hariot. Comme il est sans sporophylles 
pourtant, Ja détermination n’est pas stre, mais le stipe long 
s‘applique le mieux a cette espece. 

Fucus evanescens Ag. — A. 

Ascophyllum nodosum (L.) Le Jol. — A. — Cette espéece et 
la précédente ont été trouvées par lexpédition autrichienne dans 
une profondeur de 20 a 30 métres, mais il est bien certain 
qu’elles n’ont pas cru dans cette profondeur. 

Turnerella Pennyi (Harv.) Schmitz. — Plusieurs échantillons, 
dont deux sont particulitrement intéressants parce qu’ils sont 
pourvus d'un disque par lequel ils ont été fixés au support, tandis 
que de cette espéce on ne connait jusqu’ici que des échantillons 
se trouvant librement au fond de la mer'). Ce disque assez 
épais et large porte 2 ou 3 stipes courts, cylindriques ou un peu 
comprimés se continuant bientot dans une lame plus ou moins 
profondément fendue, quelquefois méme jusqu’au stipe. La lame, 
i base cunéiforme, s’élargissant vers le haut, est a peu pres 
flabelliforme, mais le bord extérieur est irrégulier, en partie a 
cause de la destruction de la partie marginale de la fronde. La 
structure est la méme que celle des échantillons groenlandais; le 
thalle, épais d’env. 300 w, contient entre les cellules assimila- 
trices des cellules glandulaires. Les échantillons 4 disque fixateur 
atteignent une longueur de 6,5 ctm. ‘ 

Euthora cristata (L.) J. Ag. — Un échantillon bien développé, 
assez étroit, et un fragment, en apparence avec des tetrasporanges 
épuisés. 

Delesseria Montagnei Kjelim. 9, angustifolia (Lyngb.) — Dans 
le Ptilota pectinata. 

* Delesseria Baerii (Post. et Rupr.) Rupr. — A. F. — Trois 
échantillons bien développés appartenant & la forme principale, et 
ressemblant complétement & des échantillons d’Ungava Bay com- 
muniqués par M. Farlow. Un échantillon avec cystocarpes. 





1) Voir F. Schmitz in L. Kolderup Rosenvinge, Gronlands Havalger. 
Medd. om Gronl. III, p. 815 et Ann. d. Science. nat. Vile Sér. 19 p. 76. 


28 

* Delesseria sinuosa (G. & W.) Lamx. — A. F. — Un des échan- 
tillons avec tétraspores dans de nombreux petits folioles mar- 
ginales. 

* Polysiphonia arctica J. Ag. — A. F. — Un des échantillons 
avec des tétraspores mures et des sporanges vidés. 

* Ptilota pectinata (Gunn.) Kjellm.— A. F.— Beaucoup d’échan- 
tillons avec tétrasporanges et cystocarpes. 

Rhodochorton penicilliforme (Kjellm.) Roseny., Ann. d. sc. nat. 
Vile Sér. t. 19 p. 66. -- Sur le test de Bryozoaires, en petite 
quantité en compagnie avec l’espéce suivante, et sur le Ptilota 
pectinata, avec tétrasporanges. 

Rhodochorton membranaceum Magn. — Abondant dans le test 
dune Bryozoaire, appartenant en partie & la forme principale a 
tétrasporanges briévement stipités, en partie & la f. macroclada 
Roseny. 


D. Champignons, 
par M. E. Rostrup. 


“Galera Hypni (Batsch), parmi les mousses. — A. F. 

Hebeloma fastibilis (Pers.). — A. 

Omphalia umbellifera (L.) — A. 

Collybia atrata (Fr.) — A. 

Cortinarius cinnamomeus (L.) Fr. — A. 

Cantharellus lebatus (Pers.) Fr., sur les mousses. 

Puccinia Saxifragae Schlecht., dans les fleurs et les feuilles du 
Saxifraga nivalis L. 

Caeoma Saxifragarum (DC.), dans les feuilles du S. caespitosa L. 

Trochila Jnneicola Rostr., sur les feuilles du Luzula arewata 
(Whbg.). 

Mollisia graminis (Desm.) Karst., sur les feuilles du Festuca 
ovina L. 

Leptosphaeria culmorum Awd., sur les tiges et les feuilles du 
Pou alpina L. et du Festuca ovina. 

Pleospora herbarum (Pers.) Rbh., sur les tiges séches de 
VPOxyria digyna (L.), sur les feuilles séches du Saxifraga cae- 
spitosa L. et du Cerastium arcticum Lge. 

Dothidella Laminariae Rostr. Dans des stipes de Laminaria 
Agardhii. 

Il n’y avait pas encore annoncé ni des parasites ni des 
saprophytes sur les plantes de TJ’ile. 


29 





He ihe 
par M. J. S. Deichmann Branth. 


Rhizocarpon postumum Nyl. Sur les pierres de basalt. 

Lecidea geographica (l.), f. wrceolata Schaer. — F. 

L. chionophila (Th. Fr.), f. decolorata Wainio. — F. 

L. dilabens Th. Fr. — A. 

Gyrophora erosa (Web.), var. torrefacta (Schrad.) —- A. 

G. proboscidea (L.) — A. 

G. cylindrica (L.) — A. 

Cladonia pyxidata (L.) — A. 

C. gracilis (L.), f. macroceras, — A. 

C. rangiferina (.), f. silvatica. — A. 

C. uncialis (L.) — A. 

Stereocaulon denudatum Floerck. var. pulvinata. — A. F. 

* S. alpinum Laur. Parmi les mousses. — A. 

S. paschale (L.) — A. 

Placodium gelidum L. Sur les pierres de basalt. 

Xanthoria elegans (Link) var. discopa Th. Fr. — A. 

Parmelia lanata (L.) — A. 

Solorina crocea (L.) — A. 

Peltigera sp. (eanina (L.) ?) 

Cetraria hiascens (Fr.) — A. 

*C. islandica (L.), en partie s’approchant a la var. erispa; 
parmi les mousses. — A. 

* Alectoria nigricans (Ach.); parmi les mousses. — A. 

A, ochroleuca (Ehrh.), var. cinecinnata. — A. 


F. Mousses, 
par M. CG. Jensen. 


_ Lt. Hepaticae. 

Cephalozia divaricata (Franc.) Dum. (= Jungermannia Stor- 
keana Nees.). Epars et stérile. 

Anthelia nivalis (Sw.) Lindb. Sur la terre; fructifié, avec le 
précédent et lOncophorus Wahlenbergii. 

Blepharostoma trichophyllum (L.) Dum. Epars et stérile, avec 
le précédent et ? Oncophorus. 

Nardia sealaris (Schrad., Hook.) Gr. Epars et stérile avec 
l Oncophorus. 


TT. Muset veri. 

Polytrichum alpinum L. Quelques plantes stériles, se rappro- 
chant & la var. brevifolia (R. Br.) Brid. 

P. juniperinum Hedw. var. stricta Br. & Sch. — A. 

* Sphaerocephalus turgidus (L.) Lindb. — F. — Stérile. Des 
touffes robustes de 10 ctm. de hauteur avec le Grimmia eri- 
coides ; d'autres touffes avec le Cetraria islandica. 

Philonotis fontana (L.) Brid. Quelques plantes stériles entre 
V Amblystegium uncinatum et VA. sarmentosum. 

* Bartramia ityphylla Brid. var. rigidula Schimp. — F. — 
Fructifié et stérile entre les autres mousses. 

Bryum inclinatum (Sw.) Bland. Epars, fructifié parmi le 
Grimmia ericoides. 

Bryum sp. Une petite touffe de plantes males. 

B. pseudotriquetrum (Hedw.) Schw. — A. 

B. pallescens Schleich. var. contexta Schimp. — F. 

B. sp. (purpurascens Br. & Sch.?) — F. 

Tetraplodon mnioides (L. fil.) Br. & Sch. var. compacta 
Berggr. — A. 

Pohlia commutata (Schimp.) Lindb. Epars et  stérile. 

P. cruda (L.) Lindb. Quelques échantillons stériles. 

Swartzia montana (Lam.) Lindb. Trés épars et stérile parmi 
le Grimmnia ericoides. 

Oncophorus Wahlenbergii Brid. Stérile parmi les Grimmia et 
les Cetraria, fructifié dams des touffes compactes. 


* Grimmia ericoides (Schrad.) .Lind. — F. -— Tres commun, 
mais toujours stérile. 
*“G. hypnoides (L.) Lindb. (== Racomitriwm lanuginosum 


Brid.). — A. — Commun. 

G. fascicularis (Schrad.) C. Mill. — F. 

G. ranulosa (Lindb.) (== Racomitrium microcarpum (Funk.) 
Brid.) — A. 

*G. apocarpa (L.) Hedw. — A. — Une touffe stérile. 

* Amblystegium uncinatum (Hedw.) — A. (avec la var. ortho- 
thecioides (Lindb.)). — Commun. 
* A, sarmentosum (Wahlenb.) de Not. — A. — Commun, 
mais stérile. 

A. turgescens (Th. Jens.) Lindb.  Steérile. 

Myurella julacea (Vill.) Br. eur. Quelques exemplaires stériles 
parmi le Grimmia hypnoides. 


Toutes ces espéces se trouvent dans les pays arctiques voi- 
sins, seulement le Nardia scalaris n’a pas été récolté dans le 
Spitzberg. 


G. Cryptogames vasculaires et Phanérogames, 


par l’auteur. 


Cystopteris fragilis (L.) Brnh. var. arctica Kuhn. — A. 

Equisetum arvense L. var. arctica Rupr. — A. 

* Catabrosa algida (Soland.) Fr. -—- N. A.—Commun sur le 
sol humide. 

* Poa alpina L. f. vivipara. — A. — Epars. 

P. flecuosa Whbg. — A. 

* Festuca ovina L. var. supina Hack. f. vivipara. — A. 
Epars sur le lava. 

F. rubra L. — A. 

* Tuzula arcuata (Whbg.) Hook. var. confwsa (Lindenb.). — 
A. F. —Commun sur le lava et sur les versants. 


* Salix herbacea L. — A. F. — Parmi les mousses sur le 
Mont Mohn. 
Koenigia islandica L. — A. 


* Oxyria digyna (L.) Gampd. — N. A. F. — Commun sur le 
lava et sur les versants. 

* Polygonum viviparum L., — A. F.—Parmi les mousses sur 
le Mont Mohn. 

Honckenya peploides (L.) Ehrh. var. diffusa Hornem. — N. A. 


* Cerastium arcticum Lge. — N. F. (sous le nom de C. al- 
pinum L.). A. -— Sur le lava. 
* Silene acaulis L. — A. — Epars sur le lava. 


* Ranunculus glacialis L. —N. A. F. — Trés commun. 

R. pygmaeus Whbg. — A. 

Cardamine bellidifolia L. — A. 

* Draba alpina L. — A.— Epars sur le terrain pétreux vis-a-vis 
le Mont Mohn. 

*D. corymbosa R. Br. — N. A. — Epars. 

* Cochlearia groenlandica L. N. (sous le nom de C. offici- 
nalis L.). A. F. (sous le nom de C. aretica Schlcht.). — 
Commun. 

* Saxifraga rivularis L. — N. A. F. — Parmi les mousses 
dans un petit ruisseau. 


Oo 
LO 


S. cernua L. — A 


* §. nivalis L. — N. A. F.—Parmi les mousses sur le 
Ment Mohn. 
S. nivalis L. var. tenuis Whbg. — A. — Sur le méme en- 
droit, mais trés distinct. 
* §. caespitosa L. — N. A. F. — Tres commun. 
Mertensia maritima (L.) Don. — A. 


Taraxacum officinale (L.) Wigg. var. genuina Koch. — A 


Copenhague, Noy. 1896. 








33 


Contributions to the flora of Iceland. 
By 


Theodor Holm. 


An American lady Miss Elizabeth Taylor visited 
Iceland during the summer of 1895 and made quite an ex- 
tensive collection of phanerogams and ferns. After her 
return to America, Miss Taylor distributed her collection to 
various institutions e. g. to the Catholic University and to 
the U. S. National Museum, in order to have the specimens 
identified. The herbarium of the Catholic University obtained 
in this way a complete set of these plants, and it was 
through the courtesy of Dr. Edw. L. Greene, that the au- 
thor received the privilege of identifying the collection. 

As will be seen from the accompanying list, Miss Taylor 
succeded in discovering several rare plants in new localities, 
some of which had only been collected once or twice before, 
besides that she rediscovered the much disputed , Miliwm 
effusum*. The specimens of this plant were very tall, rea- 
ching a height of almost three feet, and abundantly blooming. 

Concerning the localities in which the plants were collec- 
ted, I have enumerated only such, as seem to be new accor- 
ding to the papers of Mohr'), Gronlund?), Fridriks- 


1) Mohr, N. Forsog til en islandsk Naturhistorie. Kjobenhavn 1786. 
2) Gronlund, Chr. Islands Flora. Kjobenhavn 1881. 


Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 3 


o4 


son'), Strémfelt?), Rostrup*’), Stefansson‘) and 
Jonsson’). 





Trifolium repens L. Reykjahlis, Myvatn. — 

Vicia Cracea L. Uxahver. 

Geum rivale L. Sulur mountain N.W. of Akureyri. 
Comarum palustre L. Laxamyri. 

Sibbaldia procumbens L. Skitustadir, Myvatn. 

Fragaria vesca L. Lon. 

Sorbus Aucuparia L., m flower. Reykjahlid, Myvatn. 
Epilobium montanum L. Near Reykjahlid, Myvatn. 
Chamaenerium latifolium (L.). Dettifoss. 

Polygala vulgaris L., in flower. Engey, island near Reykjavik. 
Viscaria alpina (L.) G. Don. Near Akureyri. 

Stellaria crassifolia EKhrh. Grenjadarstadr. 

Sagina nodosa Fenzl. Reykjahlis, Myvatn. 

Viola palustris L. Skitustadir, Myvatn. 

Viola canina L. var. montana. Seydisfjérér, Grenjadarstadr. 
Viola tricolor L. Akureyri. 

Nasturtium palustre (L.) R. Br. Stéragja, Reykjahlid. Myvatn. 
Papaver radicatum Rottb. Arnarfjéror. 

Batrachium paucistamineum Laxamyri. 

Ranunculus reptans L. Grenjadarstadr. 

Rhodiola rosea LL.  Reykjafjérir. 

Plantago major L. var. minima (DC.)  Akureyri. 

Plantago borealis Lge. Seydisfjéror. 

Limosella aquatica L. Laxamyri. 

Veronica scutellata L. Grenjadarstadr. 
_Stenhammaria maritima (L.) Rehb.  Reykjafjéror. 





1) Fridriksson, M. H. Om Islands Flora. Bot. Tidsskr. Vol. 13. 
Kjobenhavn 1882—1883. 

?) Stré6mfelt, H. F. G. Islands karlvaéxter, betraktade fran vaxt- 
geografisk och floristisk synpunkt. Ofversigt af Kgl. Sv. Vetensk.-Akad. 
Foérhdlgr. Stockholm 1884. Nr. 8. 

’) Rostrup, E. Bidrag til Islands Flora. Bot. Tidsskr. Vol. 16. 1887. 

*) Stefansson, St. Fra Islands Vextrige I—III. Vidensk. Meddel. 
fra den naturhist. Forening i Kjobenhavn 1890, 1894 og 1896. 

*) Jonsson, H. Bidrag til Ost-Islands Flora. Bot. Tidsskr. Vol. 20. 
1896. 


Brunella vulgaris Moench., growing in a volceanocrater in 
steamheated earth. Reykjahlid, Myvatn. 
Pyrola minor L. Skutustadir, Myvatn. 
Pyrola secunda L. Asberg. (Asbyrgi?) 
Calluna vulgaris Salisb., many flowering branches. — Laxa- 
myri. ‘ 

Loiseleuria procumbens Desy. Laxamyri. 

Gnaphalium silvaticum L. Mountain near Lon, Mountain 
near Husavik. 

Antennaria alpina (L.) Girtn. Skutastadir, Eilifsvatn. 

Matricaria inodora L. var. phaeocephala. Island in Myvatn 
near Skuitustadir. 

Oxyria digyna (L.) GCamd. Mountains near Husavik. 

Atriplec patula L.  Arnarfjéror. 

Salix phylicifolia L. var. angustifolia And. Reykjahlis, Myvatn. 

Sparganium hyperboreum Laest. Laxamyri. 

Sparganium affine Schnitzl. Laxamyri. 

Potamogeton rufescens Schrad. Skttustadir, Myvatn. 

Corallorhiza innata R.Br. Mountains near Lon. 

Orchis maculata L. Léon. 

Platanthera hyperborea Lindl., the typical form. Grenjadar- 
stadr, Skitustadir, Myvatn. 

Paris quadrifolia L. Skutustadir. 

Juncus triglumis L. Akureyri. 

Juncus bufonius L. Hot springs, Akureyri valley. Uxahver, 
growing close to boiling water. 

Juncus alpinus Willd. Reykjahlid, Myvatn. 

Carex festiva Dew. Island of Shittnmes in Myvatn. 

Carex canescens L. Reykjahlid, Myvatn, Lon. 

Carex alpina Sw. Reykjahlid, Myvatn. 

Carex pulla Good. Mountains near Lon. 

Nardus strictus L. Near Eilffsvatn. 

Alopecurus fulvus Sm. Grenjadarstadr. 

Agrostis alba L. var. maritima Mey. Laxamyri. 

Calamagrostis stricta (Timm.) Beauv. var. borealis Laest. 
Reykjahlid, Myvatn. 

Aira caespitosa L. Reykjahlid, Myvatn. 

Aira alpina L. forma vivipara. Laxamyri, Mountains near Lon. 

Milium effusum L. Stéragji, Myvatn, Reykjahlid*). 





1) Found earlier by Stefansson (l.c. HI p.133) in this and other 
localities in North and North-west Iceland. (The editor). 
3* 


36 


Poa annua L. Laxamyri. 

Festuca rubra lL. var. arenaria Osb. Reykjahlis, Myvatn. 

Polypodium Dryopteris L. Storagja, Reykjahlis, Myvatn. 

Lastraea spinulosa Presl. var. dilatata. Stéragja, Reykjahlid, 
Myvatn. 

Blechnum Spicant Roth. var. fallax Lge. Reykjafjéror. 

Botrychium Lunaria Sw. Near Hals. 

Ophioglossum vulgatum L. Crater of a volcano in steam- 
heated earth, Reykjahlid, Myvatn. 


37 


Mykologiske Meddelelser (vin. 
Spredte lagttagelser fra 1895— 1896. 
(Meddelte i Modet d. 28de November 1896). 

Af 


E. Rostrup. 


1. Chytridiaceae. Jeg har mange Gange og paa 
forskjellige Steder fundet Exemplarer af Rumea Acetosella, 
som vare meget misdannede paa den Maade, at Frugtknuden 
i samtlige Blomster var omdannet til et valseformet eller lidt 
kolleformet Legeme af omtrent 3 Mm. Leengde og 1 Mm. 
Tykkelse, hvorved hele Planten fik et abnormt Udseende. 
Jeg har tidligere stedse anset disse Misdannelser for Zoo- 
cecidier, der skyldtes Phytopter eller Dipterer, hvilke jeg 
ganske vist ikke kunde finde, men som jeg heller ikke havde 
eftersogt meget grundigt. Da jeg atter i sidste Sommer traf 
en Del Exemplarer af disse Misdannelser ved rtebglle i 
Jylland, medtog jeg nogle af dem i Spiritus, for at forsoge 
paa efter Hjemkomsten at komme til et Resultat med Hen- 
syn til deres Oprindelse. I den mig tilgeengelige Literatur 
om Zoocecidier fandtes ikke saadanne Galler hos Rumex 
beskrevne, lige saa lidt som jeg véd fornyet Undersggelse 
fandt nogetsomhelst til Dyreriget henhorende i disse Galler. 
Jeg maatte derfor antage, at det var en hidtil ukjendt Myco- 
cecidie jeg havde for mig, og jeg fandt da ogsaa talrige rad- 
brune, kugleformede eller ellipsoidiske, intracelluleere Legemer 
overalt i Celleveevet i de opsvulmede Frugtknuder; disse 


Legemer viste sig at veere en til Chytridiaceerne hgrende 
Svamp, som maa antages at vere Aarsagen til den om- 
handlede Hypertrofi. De samme brune Kugler fandt jeg 
derefter ogsaa i eldre Preeparater af samme Misdannelse 
fra forskjellige andre Steder. De nevnte Legemer vare 
Hyvilesporer, hvis Indhold var brunt, medens den omgivende 
Veeg var farvelgs eller tilsidst brunlig. De vare af meget for- 
skjellig Storrelse, kugleformede eller ellipsoidiske, ofte for- 
synede med et eller to tomme og farvelgse, vorteformede 
Vedheeng. Hyppigst fandtes kun een, undertiden to eller tre 
Hvilesporer i samme Celle. Denne nye Art maa henfores 
under Slegten Physoderma Wallr., en Slegt som af Alfred 
Fischer (Rabenhorst’s Kryptogamen-Flora, Die Pilze Deutsch- 
lands, IV. Abth. S. 134, 1892) er henfort som en Underslegt 
under Cladochytrium. Det er maaske rigtigt at betragte alle 
de under disse to Navne beskrevne Arter som hgrende til 
samme Slegt, men jeg ser ingen Grund til at forkaste det 
eldre Wallrothske Slegtsnavn. Jeg vil da kalde den fore- 
liggende Art Physoderma Acetosellae n.sp.: Sporae perdu- 
rantiae sive globosae, 15—25 y diam., sive ellipsoideae, longit. 
30—395 pv, crassit. 23—26 », membrana hyalina, protoplas- 
mate brunneo farctae, intracellulares, in eadem cellula 1—3. 
Sporae majores subinde 1—2 appendiculis ovatis instructae. 
Fructibus Rumicis Acetosellae deformans. 

2. Entomophthoraceae. Til den tidligere givne 
Liste (Vidensk. Medd. fra den naturhist. Forening, 1893) 
over de i Danmark fundne Arter af denne Familie kan end- 
videre fajes: Hmpusa Grylli Fres., som i August Maaned 
fandtes ved Hillergd paa dgde Exemplarer af Greeshopper, 
der bleve mig meddelte af Dr. Boas, og som af Dr. Meinert 
ere bestemte som Stenobothrus variabilis F. — Den i ,Mykol. 
Medd. VI* (Bot. Tidsskr. Bd. XX S. 127) beskrevne Knto- 
mophthora Aphrophorae er senere fundet flere Steder: af 
Assistent F. K. Ravn er den taget paa en Eng ved Gudenaa, 
og selv har jeg fundet den ved Bogense og Szeby. 

‘ 


39 


a: Ustilaginaceae. I mine mykologiske Meddelelser 
for 1893 omtalte jeg at have fundet et enkelt Exemplar af 
Veronica hederifolia, som var angrebet af den i flere Hen- 
seender meerkelige Sorosphaera Veronicae Schroet. Jeg har 
senere forgjzeves sgt den hvert Foraar paa samme Lokalitet 
i Ermelund, hvor jeg fandt den forste Gang. Derimod 
fandtes den i Begyndelsen af Maj 1896 ret rigelig paa et 
andet Sted ved Fortunen, paa samme Veertplante. De af 
Svampen frembragte Galler optraadte baade paa Steenglen, 
Bladstilke og Bladribber, og de vare indtil 1,5 Cm. lange 
og 0,5 Cm. tykke, altsaa endel storre end tidligere angivet. 

Til Listen over danske Arter af Ustilaginaceer maa fojes: 
Tilletia separata Kze, som jeg fandt i Juli 1895 1 rigelig 
Meengde i Frugterne af Agrostis spica venti, paa en Mark 
ved Stensgaard paa Lolland; den har hidtil kun veeret lidet 
kjendt og er alene fundet et Par Steder i Tyskland. — 
Entyloma Matricariae Rostr. fandtes sidste Efteraar i stor 
Meengde ved Frederiksholm 8S. f. Kjobenhavn. — EHntyloma 
Calendulae (Oud.) de Bary er foruden paa de tidligere an- 
givne Veertplanter endvidere her i Landet fundet optreedende 
paa Achillea Millefolium og Erigeron acer. — Den iser ved 
sin Sterrelse merkelige Ustilago grandis Fr., som for Dan- 
marks Vedkommende tidligere kun var kjendt fra Viborg S@ 
og Vordingborg, blev funden ved Gravene i Ostre Anleg ved 
Kjobenhavn af cand. mag. O. Rostrup, som ogsaa i sidste 
Sommer fandt Ustilago subinclusa Kke. paa Carex riparia 1 
Meengde i det nordgstlige Hjorne af Skarrid So. 

4. Uredinaceae. Paa Slegten Scleranthus har der 
’ hidtil ikke veeret kjendt nogen til denne Familie horende 
Art. Det overraskede mig derfor i sidste Juli Maaned, paa 
Sandmarker Nord for Seby, at finde Scleranthus perennis 
steerkt angrebet af en Uredinacé paa Steengler, Blade og 
Blomsterdekker. Hos de nermest beslegtede Planter: Her- 
niaria, Corrigiola og Alsineae optreede kun Arter af Lepto- 


AO 


puccinia; men med disse har den paa Scleranthus fundne 
Art intet at gjgre, bl.a. af den Grund, at den var rigelig 
forsynet med Uredosporer, som aldrig findes hos Leptopuc- 
cinia. Det viste sig ved neermere Undersggelse, at den hgrer 
til Uromyces og staar neermest den paa Lepigonum optreedende 
U. sparsus (Kze. et Schm.), fra hvilken den dog adskilles 
ved flere Karakterer. Jeg vil da opstille den under Navnet: 
Uromyces Scleranthi n.sp.: Sori sparsi, minuti, orbiculares 
v. oblongi, dilute fusci, diu epidermide tecti; uredosporae 
flavo-fuscae, globosae, 15—22 y cr. vel oblongae, 24—25 y 1. 
18—20 » cr., episporio spinuloso; teleutosporae rarae, uredo- 
sporis intermixtae, pyriformes v. oblique ellipsoideae, rufo- 
fuscae, apice papilla lata incrassatae, long. 23—24 », crassit. 
19—20 p», pedicello hyalifio deciduo. In caulibus, foliis ee: 
busque Scleranthi perennis. F 
Plowright beskrev i 1889 (British Uredineae and Ustilagi: 
neae p. 180) en Rustsvamp under Navn af Puccinia persi- 
stens, hvis Basidiefrugter optraadte paa en Greesart, hvis 
Bestemmelse var usikker, da der kun var visne Rester fra fore- 
gaaende Aar. Ved Udseed paa Thalictrum flavum frembragtes 
Aicidier paa denne, og efter Udszed af Atcidiesporerne paa 
Agropyrum repens frembragtes Uredo paa denne. Paa Grund- 
lag heraf opstillede Plowright den neevnte Art som vert- 
skiftende paa Agropyrum repens og Thalictrum flavum. 
Sandsynligheden af dette Forhold bestyrkes i hoj Grad ved 
en lagttagelse, jeg gjorde i Juli 1895. I et rorbevoxet Mose- 
drag i Juellinge Kohave paa Lolland fandtes i Mzengde Tha- 
lictrum flavum, som overalt paa Bladene bar Spor af hen- 
visnede Atcidier; spredt mellem Thalictrum fandtes endvidere * 
Agropyrum repens, som i rigeligt Antal var angrebet af den 
her omhandlede Puccinia persistens. — Puccinia Asteris 
Duby, som jeg har fundet paa forskjellige Veertplanter, men 
tidligere forgjaves sogt paa den Veertplante, efter hvilken 
den er benzevnt, fandt jeg sidste Efteraar paa Aster T'ripolium 
ved Strandbredden mellem Frederiksholm og Flaskekroen. 


Al 


Ved Gaardbogaard i Vendsyssel fandt Assistent F. K. 
Ravn i Juli Maaned en Urediné paa Stengler og Blade af 
Cineraria palustris, og kort efter samlede jeg paa samme 
Sted en Del Exemplarer af samme Svamp, der for blotte 
@je lignede en Caeoma eller Coleosporium. Den synes ikke 
at vere beskreven, thi en saadan findes ikke nevnt i det 
Verk, der ellers saa fuldsteendig har optaget alle hidtil be- 
skrevne Svampearter, nemlig Saccardo’s Sylloge fungorum 
Vol. VII (1888) eller i samme Veerks Vol. IX, Supplementum 
universale (1891), lige saa lidt som i senere udkomne mig 
bekjendte Skrifter. Rigtignok har Dietel i sin ,Verzeichniss 
simtlicher Uredineen* (1888) S. 47 blandt Veertplanter for 
Coleosporium Sonchi arvensis (Pers.) neevnt ,Cineraria*, men 
uden Angivelse af, hvilken Art dér er ment eller hvorfra 
‘Tagttagelsen hidrorer. Sporerne ere ellipsoidisk-polyedriske, 
23—26 pw |., 18—20 » t,, rue, i korte Kjzder, som dog let 
falde fra hverandre. Der kunde jo vere nogen Tvivl om, 
“hvorvidt det er en Caeoma eller Uredoform af Coleosporium ; 
men da Basidiefrugter mangle, da Sporerne ere kantede og 
da Hobene ere hurtig forgeengelige, maa den nermest hen- 
fores til den forstneevnte og midlertidig beneevnes Caeoma 
Cinerariae, indtil dens Basidiefrugter blive fundne. 

Den af Niessl i sin Tid under Navn af Protomyces fili- 
cinus i Rabenhorsts Exsiccatveerk udgivne Svamp, som snyltede 
paa Polypodium Phegopteris, blev senere af Winter (Die Pilze 
Deutschlands I, 1884) henfort som en Varietet under Uredo 
Polypodii (Pers.). Paa Grundlag af den Niesslske Art op- 
stillede Magnus (Atti del Congresso Botanico Internazionale, 
1892) vistnok med Rette en ny Slegt: Uredinopsis, med en 
eneste Art, U. filicina (Niessl) Magn. — I Botan. Notiser 
1895 (S.81) blev af Carl St6érmer beskrevet en anden ved 
Kristiania paa Struthiopteris germanica fanden Art: U. Struthi- 
opteridis, der ogsaa er funden i Sachsen. En tredie Art er 
beskrevet i ,Berichte d. deutschen botan. Gesellschaft* 1895, 
Bd. XIII S. 331 under Navn af U. Pteridis Diet. et Holw., 


42 


paa Pteris aquilina i Kalifornien. Magnus var oprindelig 
tilbgjelig til at henfore Sleegten til Phycomycetes, men Dietel 
har senere, i den sidst anforte Artikel, godtgjort, at de af 
Magnus saakaldte ,Endosporer* ere normale Basidiefrugter, 
der paa seedvanlig Vis frembringe fire Basidiesporer, saa at 
Slegten utvivlsomt hgrer til Uredinaceae, og specielt til 
Gruppen Melampsoreae. Deres uanselige Ydre er vel Aar- 
sagen til, at de forst ere fundne i de sidste Aar, med meget 
spredte Findesteder. Da alle tre Vertplanter findes hos os, 
er der jo Sandsynlighed for, at de ogsaa forekomme her, 
men jeg har hidtil segt dem forgjeves. Derimod fandtes 
paa en Exkursion d. 26. September 1896 i Klofter mellem 
Rebbild Banker ved Rold Skov i Jylland talrige Blade af 
Blechnum Spicant, som‘ vare angrebne af en Svamp, der 
viste sig at maatte hore til den ombhandlede nye Slegt 
Uredinopsis. De gronne Blade havde affarvede Pletter, paa 
hvis Underside fandtes brunlige Vorter, fra hvis Spids der 
brod en Hob kridhvide Ranker frem; disse bestode af farve- 
lose Sporer (svarende til de af Dietel som enrummede Teleu- 
tosporer betegnede Organer), som iszer ved deres grovt pigget- 
vortede Overflade afveg fra de ovennzevnte Arter af Sleegten. 
Fuckel beskrev i 1873 (Symbol. mycol. 2ter Nachtrag p. 19) 
en paa Scolopendrium officinale forekommende Svamp under 
Navn af Ascospora Scolopendrii, som han altsaa ansaa for 
en Pyrenomycet; de i hvide Ranker fremtraeedende Sporer 
ansaa han for Sporeseekke med saa smaa Sporer, at de ikke 
vare til at maale. Denne Svamp blev senere af Oudemans 
(Bot. Zeit. 1875, S. 585) henfort til Uredinaceerne; han 
stillede den neermest Aecidium, medens Schroeter (Die Pilze 
Schles. 1889 p. 374) med storre Ret benzvnte den Uredo 
— Scolopendrii (Fuck.) Schroeter. I Schlesien blev den funden 
paa Asplenium Ruta muraria og Blechnum Spicant, og det 
er aabenbart den samme Svamp som fandtes i Jylland paa 
Blechnum. Efter Opstillingen og Beskrivelsen af den nye 
Slegt Uredinopsis er der ingen Tvivl om, at den omhandlede 


AS 


Svamp maa henfores hertil og da benzevnes Uredinopsis 
Scolopendrii (Fuckel) Rostr. De af mig omtalte, i Ranker 
fremtreedende Sporer ere efter mine Maalinger 35—45 y 1., 
15—20 » t., gjennemsnitsvis 38 wl. og 17 7 t. Jeg maa 
dog indtil videre anse det for tvivlsomt, om disse Sporer ere 
at betragte som Basidiefrugter, saaledes som Dietel, om end 
med nogen Tvivl, angiver; det vilde vere ganske stridende 
mod, hvad der ellers er Tilfeeldet, om denne Slegt skulde have 
to saa hojst forskjellige Former af Basidiefrugter. Jeg finder 
det sandsynligere, at der kan optraeede to lidt forskjellige 
Former af Uredosporer hos denne Slegt. Jeg skal minde 
om, at de hos Uredinopsis forekommende Sporer i flere Hen- 
seender ligne Uredosporer hos Thecopsora Padi (Kze. et 
Schm.), saaledes ved deres hvide Farve og den Maade, paa 
hvilken de trede frem i Ranker, ligesom disse Uredosporer 
ogsaa i sin Tid bleve henforte til Slegten Ascospora og kaldt 
A. pulverulenta Riess. , 
ieee. Hymenomycetes. Af Slegten Hypochnus er der 
i nyere Tid opdaget flere Arter, som optreede parasitisk. 
Foruden hvad der desangaaende allerede foreligger i Litera- 
turen, har jeg gjort flere Iagttagelser, som der kan vere An- 
ledning til her at samle. Jeg har allerede tidligere (Tidsskr. 
f. Skovbrug IV, 1880, p. 167) gjort opmerksom paa, hvor- 
ledes Hypochnus sulfureus (P.) Schr. (Corticium sulfureum Fr.) 
vandrer fra Skovbunden op paa Treestammer, iser Rodgran, 
og foraarsager en Barkforraadnelse. — Hypochnus Cucumeris 
Frank optreder snyltende paa Steenglen af Agurkplanter og 
Hypochnus Solani Prill. et Delacr. paa Steengler af Kartoffel- 
planter. — En lignende parasitisk Art, Hypochnus Hellebori 
Rostr. har jeg bemezerket paa Rodstok og nederste Del af 
Steenglen af Helleborus niger, paa hvilken den danner et 
bleggult, teet, filtet Lag, som om Efteraaret frembringer tal- 
rige kugleformede Sklerotier, af Storrelse som Kaalfro. 

I ,Mykologiske Meddelelser* for 1888 beskrev jeg nogle 
store Sklerotier, som viste sig at tilhgre Polyporus umbellatus. 

i 


Ret: Nae 


I sidste September Maaned fandt cand. mag. O. Rostrup i 
Svenstrup Skov paa Sjelland et kempemessigt Exemplar af 
Polyporus frondosus (Fl. Dan.) Fr., hvis Frugtlegeme var 
omtr. 2 Fod i Diameter; det brad frem ved Foden af en 
Eg og det udgik fra flere lost sammenhengende, sklerotie- 
lignende Knolde, som vejede omtr. 1,5 Kilo og hvoraf den 
storste var 17 Centimeter i storst Udstreekning. Knolden var 
stenhaard, udvendig sort, indvendig graa. Det var ikke en 
saa udpreeget Sklerotie som den, der berer Polyporus um- 
bellatus; denne er nemlig alene bestaaende af Hyfer, der 
danne hele det kridhvide Indre, omgivet af et sort Barklag. 
Knolden hos P. frondosus havde storre Lighed med den 
saakaldte Svampesten ,Pietra fungaja*, det bekjendte Mycel 
af Polyporus Tuberaste‘, idet den til Dels bestod af Jord- 
partikler, der vare omspundne og sammenkittede af Hyfer. 
kn saadan Knolddannelse hos Polyporus frondosus har hidtil 
veret ganske ubekjendt; jeg kan idetmindste intet finde 
herom i Literaturen. Hvad angaar denne Svamps Forhold 
til Treeerne fortjener at bemerkes, at jeg for nogle Aar siden 
i Grib Skov fandt et meegtigt Frugtlegeme, tilhorende P. fron- 
dosus, som bred frem fra Midten af Stubben af en det 
foregaaende Aar feeldet Eg; Myceliet bredte sig dybt ind i 
det fronnede Ved, saa at det saa ud til, at det var denne 
Svamp, der havde foraarsaget Keerneforraadnelsen hos Egen. 

Merulius lacrymans (Wulfen) Schum. optreeder som be- 
kjendt i Regelen kun paa Tommer i Bygninger. Rob. Hartig 
siger i sit bekjendte Skrift ,Der Achte Hausschwamm* (1885) 
at den maa anses for en ,hjemlos Kulturplante*, som har 
mistet Betingelserne for sin Existens i Skoven. Senere er 
den dog funden nogle faa Steder i Tyskland paa gamle 
Sted og Stammer af Naaletreer. Det fortjener derfor at be- 
meerkes, at den ogsaa hos os er funden i ,vild* Tilstand, og 
tilmed paa et levende Tre. I Novbr. 1890 modtog jeg 
Exemplarer af cand. mag. O. Rostrup, som vare tagne ved 
Grunden af Stammen af en Kastanie (Castanea vesca) i Char- 


A5 


lottenlund, og i April 1893 saa jeg den atter paa samme 
Sted. Jeg sogte den i de to folgende Aar forgjeves, men 
i sidste Oktober Maaned fandt jeg paa samme Tre rigeligt 
udviklede, sporebzerende Frugtlegemer i store Plader paa 
nevnte Tres Bark, naaende fra Grunden til en Hojde af 
over en Meter; Treeet synes ikke at lide herved. 

6. Ascomycetes. I sidste Maj Maaned meddelte Dr. 
Boas mig, at der broad Svampe frem paa Knoglerne af Rhea 
americana, som henlaa i et Kjzelderrum paa Landbohgjskolen. 
Jeg erhvervede mig en Del Materiale heraf, og det viste sig, 
at Svampen harte til den lille mezerkelige Familie Gymnoas- 
ceae, hvoraf endnu saa faa Arter ere kjendte. Efter hele sin 
Bygning maa den hore til Slegten Gymnoascus, men den 
kan ikke henfores til nogen af de hidtil beskrevne Arter. 
De talrige spredte eller teetsiddende Puder eller Hobe vare 
gulagtig hvide, halvkugleformede eller neesten kugleformede, 
af alle Storrelser indtil 3 Mm. i Diameter, altsaa betydelig 
storre end den forst beskrevne Art, G. Reesii Baranetzsky, 
som den ellers i flere Henseender, bl. a. hvad Farven angaar, 
ligner mest. I de endnu unge Hobe findes talrige nogle- 
formigt sammenhobede, kortstilkede Sporeseekke, som ere 
neesten kugleformede, med overordentlig tynd, hurtig for- 
geengelig Vzeg. De indeholde 8 kugleformede, farvelose 
Sporer med en stor Draabe i Midten. Sporeszekkene ere om- 
givne af lose Hyfer, med fjeerne Skilleveegge og seedvanlig 
buekrummede Grene. I de storre Hobe soger man forgjzves 
efter Sporesekke; de ere her forsvundne, og hele Pudens 
Indre bestaar af et Utal af lost liggende Sporer. Jeg har be- 
nevnt Arten: Gymnoascus Ossicola n. sp. Glomeruli sub- 
spheroidei v. pulvinati, 1—3 mm. diam., primo albi, dein 
pallidi, hyphae ramosae, intricatae, uncinatae, hyalinae, 2 » 
erassae, asci botryoso-congesti, breve stipitati, 8—9 » diam., 
spheroidei, sporae subglobosae, hyalinae, octonae, 3,5—4,5 ys 
diam., 1-guttulatae. 

Gloniopsis Ilicis n. sp. Paa den botaniske Forenings 


A6 


Exkursion til Abelo i 1895 fandt jeg paa torre, afbarkede 
Grene, altsaa paa selve Veddet af det bekjendte store 
Exemplar af [lex Aquifolium en Hysteriacé, som ikke hidtil 
synes at vere kjendt. jeg har givet den ovenanforte Nayn, 
med folgende Diagnose: Perithecia superficialia, atra, elon- 
gata v. oblonga, longit. 2—3 mm., crassit. 1 mm., labiis 
conniventibus, cinereo-pulveraceis, disco lineari; asci cylin- 
dracei, longit. 90—95 pw, paraphysati; sporae inordinate mono- 
stichae, ovatae v. ellipsoideae, hyalinae, 5-septatae, ad sep- 
tum medium constrictae, quandoque septato uno—alterove 
longitudinaliter divisae. 

Chlorosplenium aeruginosum (Fl. Dan.) de Not. Som be- 
kjendt foraarsager denne Svamp, at Veddet, der gjennem- 
veeves af dens Mycelium, farves gront. Den er ikke sjelden 
paa forskjellige Treeers dade Ved, men vel udviklede. Frugt- 
legemer treeffes dog ikke hyppigt. At jeg omtaler den her, 
hidrorer fra de usaedvanlig luxurigse Frugtlegemer, som jeg 1 
Oktober 1895 fandt paa en omstyrtet Ellestamme i Frederiks- 
dals Skov. Ikke alene vare Frugtlegemerne meget storre, end 
de pleje at veere, over 2 Centim. hoje, men de havde ogsaa 
til Dels en useedvanlig Form, idet de storste af dem havde 
en randstillet Stok, saa at Beegeret dannede en fladt udbredt, 
lodret Skive, hvorved hele Frugtlegemet blev spatelformet. 

Sclerotinia Alni Naw. Sklerotierne bleve forst opdagede 
af Woronin; senere er Svampen publiceret som Art baade 
af Nawaschin (Ber. d. deutsch. bot. Gesellsch. 1894, S. 117) 
og Maul (Hedwigia 1894, $.215), skjont ingen af dem har 
faaet udviklet Frugtlegemer ved Kultur af Sklerotierne. I 
Efteraaret 1895 fandt cand. mag. O. Rostrup Sklerotierne i 
Mengde, i Raklerne baade af Alnus glutinosa og A. incana, 
i Elleplantagen i den sydlige Del af Vestre Kirkegaard ved 
Kjobenhavn. I sidste Sommer fandt jeg dem ligeledes i 
Meengde i de endnu grgnne Rakler af Alnus glutinosa baade 
ved Sxby og i Skagens Plantage. De angrebne Hunrakler 
ere lette at kjende ved, at de sklerotiserede Frugter ere stgrre 


Se 


end de normale, saa at de rage udenfor disse og ere af 
lysere Farve. Nawaschin har kun fundet Sklerotierne og 
Maul endvidere Konidier, men ikke Frugtlegemer, saa at det 
kun er i Folge Analogi, at de henfore Svampen til Scle- 
rotinia. En Del af de for omtrent et Aar siden udsaaede 
Sklerotier har imidlertid nu begyndt at udvikle Frugtlegemer, 
men disses Udvikling og Bygning maa forheholdes en senere 
Publikation. 

Claviceps microcephala Tul... I en tet Bevoxning af 
Tagror langs Kalvebodstrand mellem Frederiksholm og Flaske- 
kroen var i sidste Oktober Maaned alle Toppene i den Grad 
befeengte med Sklerotier (Meldrgjer), at det ikke var mig 
muligt at finde en eneste Top, som var fri; ja jeg saa ikke 
en Top, uden at det skjonnedes, at der fandtes Hundreder af 
Sklerotier i samme. Af de i Fleng tagne og hjembragte 
Toppe undersggte jeg den forste den bedste nzermere og op- 
talte samtlige vel udviklede Sklerotier; det viste sig, at denne 
ene Top indeholdt 912 Sklerotier, og den var tilsyneladende 
ikke mere angreben end alle de andre. I enhver Top var 
der altid adskillige Sklerotier, som ragede mere frem og vare 
dobbelt saa store som de fleste andre, nemlig 7—9 Mm.; 
sandsynligvis er det disse, som ere frembragte ved direkte 
Infektion af Endosporer, medens Flertallet ere fremkaldte af 
de fra de unge Sklerotier udviklede Konidier. Paa en saa- 
dan Lokalitet vil man jo efter al Rimelighed, paa den Tid 
Phragmites begynder at blomstre, kunne finde de saa sjeeldent 
eller aldrig i det Frie bemeerkede Frugtlegemer, enten paa 
enkelte affaldne Toppe eller paa lgsrevne, paa Bunden 
liggende Sklerotier, som igvrigt sidde uszedvanlig fast hos 
denne Vertplante. 

Phomatospora apiculata (Kalchbr.) Rostr. I Lersgen ved 
Kjobenhavn bemeerkede jeg i Maj Maaned paa unge Stammer 
og Grene af Salix daphnoides store sorte Pletter, i hvis 
Midte fandtes et noget indfaldent, lysebrunt Parti; i dette viste 
sig talrige teetsiddende Perithecier. Svampen er. vistnok den 


AS 


samme, som af Kalchbrenner er kaldt Sphaeria apiculata, 
men som kun er ufuldsteendig beskrevet; Saceardo henforer 
den til Physalospora, men da den mangler Parafyser, og da 
Sporerne have den samme Form som hos Phoma, nemlig aflange, 
med to klare Draaber, ber den henfores til Phomatospora. 
Da de foreliggende Beskrivelser ere mangelfulde, og da 
Storrelsesforholdene ikke hidtil have veeret kjendte, gives her 
en Diagnose: Perithecia membranacea, tecta v. erumpentia, 
dense gregaria; asci fusoidei, apice cuspidata, longit. 6(0—65 p, 
crassit. 7—8 y». Sporae oblongae, initio granulosae dein 
utrinque 1-guttulatae, long. 16—19 yw, crassit. 5—7 yp. 

7. Sphaeropsideae’ Af nye eller i biologisk Hen- 
seende merkelige Pyknideformer skal jeg omtale folgende. 
Det er sjeldnere, at Vandplanter med flydende Blade blive 
angrebne af Snyltesvampe; en saadan ny Art, som jeg i 
sidste Sommer fandt paa Bladene af Potamogeton polygoni- 
folius mellem Seeby og Sulbzek, fortjener af den Grund at 
neevnes, nemlig Phyllosticta Potamogetonis n.sp. Macula epi- 
phylla, lata, irregulares, brunnea, dein cinerea, fusco-margi- 
nata; perithecia sparsa, minuta, epidermide velata; sporae 
oblongatae, longit. 6 », crassit. 2 4. — Paa den bot. For- 
enings Exkursion d. 15. Septbr. 1895 fandtes ved Bredden 
af Fureso nogle opdrevne Gjeddeknogler, paa hvilke fandtes 
i Mengde smaa sorte Perithecier, som viste sig at tilhgre 
Slegten Phoma, men som ikke kan henfores til nogen be- 
skreven Art, ligesom ogsaa dens Voxested paa Knogler er 
ejendommeligt. Jeg har benrevnt den Phoma Ossicola n. sp. 
Perithecia sparsa v. subgregaria, erumpentia, lenticularia, 
papillata; sporae oblongatae, longit. 10—12, crassit. 3—4 yp, 
hyalinae, biguttulatae. In ossibus Esocis lucius. 

Paa Bladene af dyrkede Expl. af Chrysanthemum indi- 
cum i et kjobenhavnsk Veexthus fandtes en Del sorte eller 
sortebrune, rundagtige Pletter fremkaldte af en hidtil ukjendt 
Snylter Septoria Chrysanthemi n.sp.: Macula_ orbicularis, 
atro-fusca, epiphylla; perithecia epiphylla; cirri albi, tenuissimi; 


49 


sporae filiformes, subflexuosae, longit. 40—50 », crassit. 2 4. — 
Septoria cerasina Peck, som hidtil kun har veeret fundet paa 
Blade af Prunus serotina i Nord-Amerika, fandt jeg i Meengde 
paa Blade af Prunus Padus i en Skov ved Glorup i Fyn. 

8. Hyphomycetes. Af Professor Joh. Lange modtog 
jeg ifjor nogle Exemplarer af Verbascum speciosum fra en 
Have; de vare angrebne af en Svamp, der hammede 
Blomsterne i deres Udvikling, saa at de faldt af for Tiden. 
Hele Blomsterstanden var bedzekket af Svampen, som jeg 
mener at maatte henfore til den tvivlsomme Slegt Oospora, 
og som jeg, da den ikke synes at vere beskreven, vil be- 
nevne O. Verbasci. Den danner et hvidgraat Overtraek, be- 
staaende af de meget korte og lidet udviklede Hyfer og et 
Utal af farvelose Konidier af meget forskjellig Form og 
Storrelse, fra kuglerunde, 5—5 » Diameter, til aflange eller 
neesten valseformede, 6—8 » |. og 2—4 » t. — En anden 
til samme Slegt henfort Art, Oospora nivea (Fuckel) Sacc., 
fandt jeg i Meengde. paa et uszedvanligt Substrat, nemlig 
Uglegylp, i en Skov ved Fannerup i Djursland. — I samme 
Skov bemeerkede jeg, at talrige Exemplarer af Melampyium 
silvaticum paa Undersiden af de gronne Blade havde et fint 
hvidligt Overtreek, dannet af en til Slegten Fusidiwm horende 
ubeskreven Art: F.. Melampyri n.sp., albidum, tenuiter effu- 
sum, hypophyllum; conidia cylindrico-fusoidea, hyalina, longit. 
13—18 yw, crassit. 3—5 ». — En anden ligeledes snyltende, 
karakteristisk Art af denne Slegt, Fusidiwm coccineum Fuckel 
fandt jeg i en Skov ved Glorup i Fyn paa Undersiden af 
levende Blade af Veronica officinalis, hvor den danner et radt 
Overtreek; den har hidtil kun veret kjendt fra et Par Steder 
i Mellem-Tyskland. 





Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 4 


50 


Contributions mycologiques (VII) 
pour les années 1895 et 1896. 
(Communiquées dans la séance du 28 novembre 1896.) 


(Résumé de J’article précédent.) 


Physoderma Acetosellae n.sp. Le Rumex Acetosella offre 
assez fréquemment une hypertrophie, tous les ovaires étant 
transformés en des corps cylindriques. Cette déformation 
est due & une Chytridiacée nouvelle, dont on trouvera la 
diagnose page 38. 


Empusa Grylli Fres. Cette espéce, nouvelle pour la flore 
de Danemark, fut trouvée prés de Frederiksborg dans des 
échantillons morts de Stenobothrus variabilis Fabr. 


Tilletia separata Kze. Cette espéce peu connue n’avait 
pas été trouvée en Danemark jusqu’ici; je lai observée en 
abondance dans Vile de Lolland dans les panicules de 
Agrostis spica venti. 


Uromyces Scleranthi n.sp. On ne connaissait jusqu’ici 
aucune Urédinacée attaquant des plantes appartenant au 
genre Scleranthus. J'ai trouvé, cependant, prés de Seby en 
Jutlande, en grande quantité sur le Scleranthus perennis, 
une espece d’Uromyces qui se rapproche de IU. sparsus 
(Kze. et Schm.), mais qui doit étre regardée pourtant comme 
une espece nouvelle, dont on trouvera la diagnose page 40. 


Puccinia persistens Plowr. Je le trouvai en quantité en 
Lolland, sur l’Agropyrum repens qui croissait en compagnie 
avec le Thalictrum flavum. Sur ce dernier se trouvaient de 
nombreux débris d’écidioles, et cela confirme la justesse de 
Vindication de M. Plowright sur la relation génétique entre 
des champignons attaquant ces deux hotes. 


51 
Caeoma Cinerariae n. sp. J’ai donnée ce nom a une 
Urédinacée apparemment nouvelle qui fut trouvée dans le 
nord de Jutlande sur les tiges et les feuilles de Cineraria 
palustris. 


Uredinopsis Scolopendrii (Fuckel) Rostr. Au mois de 
septembre j’ai frouvé en Jutlande sur les feuilles de Blechnum 
Spicant un champignon qui devait étre rapporté au genre 
Uredinopsis établi par M. Magnus, et appartenant sans doute 
aux Urédinacées. L’espece est certainement identique a 
lAscospora Scolopendrii Fuckel, qui fut rapporté plus tard 
au genre Uredo par Schroeter. 


Hypochnus Hellebori u.sp. Sur le rhizome et la partie 
inférieure de la tige aérienne d’Helleborus niger prés d’Odense. 


Polyporus frondosus (Fl. Dan.) Fr. Dans une forét en 
Sélande fut trouvé un échantillon gigantesque de ce cham- 
pignon poussant d’un corps d’aspect d’un sclérote, mesurant 
17. de diamétre et ayant un poids d’eny. 1,5 Kilo. Le 
tubercule était brun-noir a l’extérieur, gris a l’intériewr, dur 
comme de la pierre. Ce n’était pas un sclérote typiqne 
comme chez le Polyporus umbellatus; mais il peut étre 
comparé plutot avee le mycéle du Polyporus Tuberaster, bien 
connu en Italie sous le nom de ,Pietra fungaja‘. 


Merulius lacrymans (Wulf.) Schum. Fut trouvé au mois 
d’octobre abondamment sur |l’écorce d’un Castanea vesca 
vivant, a Charlottenlund prés de Copenhague. Les appareils 
sporiféres atteignaient de la terre jusqu’a une hauteur d’un 
metre. 


Gymnoascus Ossicola n.sp. Sur des os de Rhea americana 
déposés dans une cave a Copenhague. Pour la description 
voir page 45. 


Gloniopsis Ilicis n. sp. Dans des branches écorcés d’un 
viel houx dans Vile Aubelo je trouvai cette nouvelle espéce 
que jai décrite page 46. 


Sclerotinia Alni Naw. Les sclérotes ont été trouvés, 
pendant les derniéres années, a plusieurs endroits en Dane- 
mark dans les épis d’Alnus glutinosa et d’A. incana. Des 
échantillons cultivés ont commencé de développer des appa- 
reils sporiféres. 

4* 


Claviceps microcephala Tul. Les sclérotes se trouvaient 
en telle quantité sur le Phragmites communis au voisinage - 
de Copenhague, que de nombreuses inflorescences examinées 
en contenaient des centaines. Dans une panicule, choisie 
par hasard, je comptai 912 sclérotes. 


Phomatospora apiculata (Kalchbr.) Rostr. Aux environs 
de Copenhague je trouvai sur des branches vivantes de Salix 
daphnoides de nombreuses grandes taches noires, dues a un 
champignon qui parait étre identique au Spheeria apiculata, 
tres incompletement décrit par Kalchbrenner, et rapporte 
plus tard au genre Physalospora par M. Saccardo. Comme 
mes échantillons n’ont pas de paraphyses, et comme la forme 
des spores correspond mieux a celle des Phomatospora, je 
l’ai rapporté a ce genre. Pour la diagnose voir page 48. 


Phyllosticta Potamogetonis n.sp. Cette nouvelle espece, 
que j'ai décrite page 48, fut trouvée dans les feuilles nageantes 
de Potamogeton polygonifolius & Seeby en Jutlande. 


Phoma Ossicola n. sp. dont la diagnose se trouve page 
48, fut trouvé sur des os de brochet rejetés sur le bord du 
lac de Fures@ en Sélande. 


Septoria Chrysanthemi n. sp. (voir page 48) produit des 
taches d’un brun noiratre dans les feuilles de Chrysanthemum 
indicum dans des serres a Copenhague. 


Oospora Verbasci n.sp. se présente dans un jardin pres 
de Copenhague dans l’inflorescence de Verbascum speciosum; 
il arréte le développement des fleurs, et celles-ci tombent a 
état jeune. 


Oospora nivea (Fuckel) Sacc. fut trouvé en Jutlande en 
quantité sur des rejections de chouettes dans une forét de pins. 


Fusidium Melampyri n. sp. couvre toute la face inférieure 
des feuilles du Melampyrum silvaticum par une couche gris 
blanc. (Voir page 49). 








Sur l’existence 
de ,cystolithes rudimentaires” silicifiés 
ehez quelques Loranthacées. 


Par 
F. Kolpin Ravn. 


En 1885, M. Marktanner-Turneretscher trouva?) 
que les feuilles de Viscum album et Loranthus europaeus 
sont pourvues de petits points diaphanes, surtout vers l’ex- 
trémité et la périphérie. I! démontra que ces points trans- 
lucides sont dus a un développement curieux de certains 
groupes, ordinairement spheriques ou ellipsoidiques, des cel- 
lules de la parenchyme des feuilles. Ces cellules sont plus 
erandes que les autres, coniques, avec la base faiblement 
voutée tournée vers la parenchyme ordinaire, le sommet 
étant le centre du corps translucide. Les parties des mem- 
branes situées au centre sont fortement épaissies de la 
maniére que les cellules ont une lumiére trés petite en 
forme de coquille, contenant le protoplasma avec le noyau 
et les chlorofeucites, limitée vers l’extérieur par une mem- 
brane mince, vers lintérieur par la membrane épaissie. Les 
épaississements des membranes des cellules du groupe forment 
ensemble une masse sphérique ou ellipsoidique d’une réfrin- 
gence considérable, présentant une stratification plus ou 
moins nette. La forme de ces corps plus massifs peut étre 





1) Marktanner-Turneretscher: Zur Kenntniss des anatomischen 
Baues unserer Loranthaceen. Sitzber. d. kais. Akad. d. Wissensch. 
z. Wien. XCI. I. Abt. 1885. pp. 430—441. 


ca et la plus irréguliére; on peut aussi trouver des épaississe- 
ments de parois plus simples, en forme de lentille ou plus 
irréguliers, formés seulement de deux ou peu de cellules 
de forme ordinaire. 

L’année derniére, en étudiant l’anatomie des organes 
assimilateurs de quelques espéces de cette famille, j’ai re- 
trouvé les organes examinés par M. Marktanner chez les 
deux espéces nommeées. En outre je les trouvais chez deux 
especes récoltées en Venezuela par M. Warming, les 
Phoradendron rubrum (L.) Griseb. et Ph. emarginatum Mart. ; 
ils se trouvaient dans les feuilles et avaient une structure et 
une répartition correspondant a celle des Viscum et Loran- 
thus, mentionnée déja (voyez la fig. A). Chez le Visewm 
articulatum Burm., récolté a Buitenzorg par M. V.-A. Poulsen, 
on trouve des épaississements pareilles des membranes, mais 
moins forts et toujours dans des cellules de forme ordinaire 
(v. fig. B.) de la parenchyme conjonctive du cylindre central de 
la tige qui est, chez cette espéce, le seul organe assimilateur. 





A. Coupe longitudinale optique d’un groupe de cystolithes  silicifiés 
dans la parenchyme de la feuille de Phoradendron emarginatum 
(les parois seules sont dessinées). 

B. Trois formes des parois épaissies silicifiées chez le Viscum arti- 
culatum; on voit des tracheides du tissu irrigateur interfasciculaire. 
C. Quatre ,sphéres* silicifiées de Viscum album, isolées par H,SO,, 
vues de la surface, les lignes A travers signalent les insertions des 
membranes non épaissies des cellules formant les cystolithes 
(Grossissement environ 115). 


Quant a la nature chimique des épaississements men- 
tionnés, M. Marktanner croit qu’elles sont gélifiées; il 
s'appuie sur leur stratification et sur le fait que le chloro- 


55 

jodure de zinc ne donne une coloration violette qu’apres 
un traitement avec la potasse bouillante. Cet auteur sup- 
pose que ces organes fonctionnent comme des réservoirs 
d’eau; il trouve cette explication affermi par le contact 
intime que preséntent souvent les tracheides des extrémités 
des nervures avec les ,Schleimzellkugeln‘, et par lanalogie 
avec les épaississements semblables des cellules de l’epiderme 
chez les Ericinées etc., étudiées par MM. Radlkofer, 
Westermaier, Warming et d’autres auteurs, qui pour 
celles-ci admettent une fonction de reservoirs d’eau. M. 
Haberlandt se relie & la maniére de voir de M. Mark- 
tanner’). 

Mes recherches ont donné, a cet égard, un résultat tout 
a fait different. J'ai parti de la théorie de M. Marktanner 
et j’ai cherché de l’affirmer d’une facon plus compléte. Pour 
démontrer la gélification d’une membrane il parait neéces- 
saire de constater une diminution de volume par le traite- 
ment avec des matiéres absorbant l’eau imbibée ou par la 
désiccation, et les changements inverses en ajoutant de l’eau; 
car les réactions avec le chloro-jodure de zine etc. ne don- 
nent pas des résultats précis®). Ces expériences sont 
d’autant plus nécessaires quand on veut constater une fonc- 
tion comme la citée; les membranes doivent, dans ce cas, 
étre capables & absorber ou a livrer l'eau selon les besoins 
de la plante, ce qui doit se montrer par une changement de 
forme correspondante *). 
} Par conséquent, je placai plusieurs coupes des feuilles 
vivantes de Visewm album, contenant les ,spheres* (pour 
s'expliquer en un mot) dans l’alcool concentré ou la glyce- 
rine; d’autres furent séchées. En aucun cas je ne pou- 
vai constater une différence mesurable dans les 





1) Physiologische Pflanzenanatomie. Zweite Auflage. 1896, p. 352; 
fig. 146. 

2) Zimmermann: Die botanische Microtechnik. 1892, p. 153. 

3) Volkens: Die Flora der agyptisch-arabischen Wiiste. 1887, p. 44. 


56 


grandeurs .des.,sphéres* avant et .aprés (vem 
périence; les expériences inverses donnaient le méme 
résultat. La nature gélifiée des ,sphéres* et leur fonction 
de réservoirs d’eau sont donc tres problématiques; au moins 
pour le Viscum album, la seule espéce dont j’avais des ex- 
emplaires vivants; mais comme on verra plus tard, la 
meéme chose est vraisemblable pour les autres espéces. 

En exécutant ces experiences je remarque que les ,sphéres“ 
se brisent en des fragments a aréte vive, quand on écrase 
les coupes par une pression sur le couvre-objet; en méme 
temps on entend une crépitation trés faible. Cela me fait 
supposer que les membranes épaisses soient peut-étre minéra- 
lisées, ce qui est affirmé par les études poursuivies. Toutes 
les cing espéces donnent les résultats suivants: Les acides 
sulfurique et chromique concentrés dissolvent tous les tissus, 
a l'exception seule des spheres (et de la cuticule et quelques-uns 
des noyaux); celles-ci peuvent a présent étre isolées facile- 
ment. (v. fig. C); elles se brisent par pression comme aupara- 
vant; aucune effervescence partant des sphéres ne peut étre 
observée. Apres la cinération des coupes on observe une 
squelette compléte des tissus comme a l’ordinaire; mais par 
Vaddition de lacide chlorhydrique tout est dissolu a l’excep- 
tion des sphéres, étant brunies, mais ayant gardé leur forme 
et leur fragilité. Ensuite je traite quelques coupes avec l’acide 
fluorhydrique; apres cela les sphéres perdent leur réfringence ; 
dans les préparations posées dans lacide sulfurique ou 
chromique les sphéres se dissolvent comme les autres mem- 
branes; la squelette résultant de la cinération est a présent 
entieérement dissolue. De ces faits on doit tirer cette con- 
clusion: Les membranes épaissies, formant les 
,ochleimzellkugeln* de M. Marktanner, sont sili- 
cifiées; leur minéralisation se fait aussi connaitre par l’éclair- 
cissement des tissus a l’aide du phénole chaud'). La mem- 


1) Kiister: Die anatomischen Charaktere der Chrysobalaneen. Bot. 
Centralblatt. LXIX. 1897. p. 49. 


57 





brane garde sa forme apres le traitement avec l’acide fluor- 
hydrique; alors elle se teint intensivement en violet par 
-le chloro-jodure de zinc; elle est .composée probablement 
de cellulose pure, car les spheres désilicifiées se comportent 
vis-a-vis de la glycérine et l’alcool comme les sphéres non 
traitées par l’acide fluorhydrique. 

A quelles autres formations chez les plantes doit on com- 
parer ces épaississements silicifiées des membranes? Sans 
doute avee les ,cystolithes rudimentaires§® !) chez les 
Borraginées, les Synanthérées, les Cucurbitacées etc.?). Elles 
ont en commun les épaississements unilatéraux des parois, 
a base large, cellulosiques et minéralisées. Mais chez ces 
derniéres familles elles contiennent de la carbonate de chaux 
(et une combinaison de silicium) et sont situées vers la péri- 
phérie de la feuille, dans l’épiderme ou l’assise sous-jacente; 
contiennent pas de carbonate de chaux et sont situées dans 
des régions plus profondes. Il est aussi digne A remarquer 
que les parois épaissies sont les seules de la plante qui sont 
silicifiées. 

Il semble ainsi que les ,spheres* sont une sorte d’appa- 
reils sécréteurs. Elles ont une apparition rappellant l’oxa- 
late de chaux: elles sont plus fréquentes dans les feuilles 
vielles. D’apres M. Marktanner elles ne se trouvent pas 
dans les feuilles jeunes de Loranthus europaeus; chez le 
Phoradendron rubrum leur nombre est plus grand dans les 
feuilles plus agées que dans les jeunes. 

_M. van Tieghem mentionne briévement ,des nodules 
de cellules aux parois silicifiées* dans les feuilles de deux 
autres Loranthacées *). D’aprés les observation communiquées 





1) Kohl: Kalksalze und Kieselsaiire 1889, p. 141—42. 
*) voyez aussi: De Bary: Vergleichende Anatomie. 1877. p. 112. 
Haberlandt: lc. p. 450. 
) Bull. de la soc. bot. de France. 1895, p.566 et p.644. Je n’ai 
pris connaissance de ces notes qu’au moment oti j'avais déja écrit 
les points essentiels de la note ci-dessus. 





ici il est trés vraisemblable qu’ils sont identiques aux ,spheres*. 
étudiées par M. Marktanner et moi. En ce cas on connait 
a présent des cystolithes rudimentaires silicifiées chez ces 
7 especes des Loranthacées: 

Viscum album lL. 

—  articulatum Burin. 
Phoradendron rubrum (L.) Griseb. 
= emarginatum Mart. 

Tupeia antarctica (Cham. & Schl.). 

Stachyphyllum Fendleri vy. Tiegh. 

Loranthus europaeus L. 








Exkursionen til Skagen 
i Juli 1896. 
Af 
Eug. Warming. 


(Hertil Tavle 1—4 ) 

Ligesom i 18931) foretog jeg i Sommeren 1896 en storre 
Exkursion med naturhistoriske Studerende og yngre Kandi- 
dater, denne Gang til Skagen. Deltagernes Antal var 20, og 
Cand. mag. Raunkizr var ogsaa denne Gang med som 
-Assistent. En Beretning om Touren kan formentlig have sin 
Interesse, dels for Deltagerne, som gjennem den kunne tilbage- 
kalde i Erindringen det Vigtigste af, hvad de fik at se, eller 
supplere det Sete med Oplysninger, som de af en eller anden 
Grund ikke fik paa Stedet selv, — dels for andre Botanikere 
som en Vejledning under senere Exkursioner, og dels som 
et Materiale til Brug ved en fremtidig Bearbejdelse af Dan- 
marks Plantevext — for Andre, hvis jeg ikke selv skulde 
naa at forsoge en saadan. Jeg har suppleret det paa selve 
Touren lagttagne med Optegnelser og Jagttagelser fra mine 
tidligere Besog i den samme Egn, og har medoptaget Et og 
Andet af den yderst sparsomme Litteratur?). Dernzest har 





1) Se Botanisk Tidsskrift, 19. Bd., 1894: ,Exkursionen til Fano og 
Blaavand i Juli 1893*. 

2) Vesentlig folgende: Beretningen om Botanisk Forenings Exkursion 
til det nordlige Vendsyssel 27.—31. Juli 1891 i Botanisk Tidsskrift, 
Bd. 18, 1892. 

Endvidere er benyttet: A. Peter Gaardboe’s ,Fortidsminder 
fra Vendsyssel* (1893). P. Feilberg, Om Greskultur paa Klit- 
sletterne ved Gammel Skagen (Autograf. Heefte, 1890). 


60 

jeg ogsaa indfort mine lagttagelser fra Botanisk Forenings 
skandinaviske Exkursion, der fandt Sted i Dagene umiddel- 
bart efter min Exkursion med de Studerende, og sluttelig 
har jeg benyttet en Del Oplysninger af de Herrer Overklit- 
foged Dahlerup i Skagen og Plantor Jeckel i Hojen, 
samt af Stud. mag. Morten Pedersen, der botaniserede 1 
de paagjeldende Egne i Begyndelsen af August iaar (1896), 
at Lektor Johannsen og Cand. mag. F. K. Ravn. 


ik 
Exkursionens Gang 


var folgende. Den iste Exkursionsdag var d. 13. Juli. Fra 
Brondums Hotel, hvor vi Alle fik Bolig, vandrede vi gjennem 
Skagen mod Sydvest til den gamle Kirke. Terrzenet om 
denne er Klitter, som endnu ikke ere varigt deempede, ikke 
have nogen naturligt sammenhengende Planteveext og derfor 
ikke ere typiske ,graa* Klitter (Billede af saadanne se Beretn. 
om Exkursionen 1895, S. 63). 

Saa tet bevoxede Klitter, som vi saa paa Fano og som 
man finder mange andre Steder i Jylland, synes endnu 
sjeeldne her paa Jyllands Nordspids. Mellem Klitterne ligge 
som sedvanlig fladbundede Lavninger, hvor der er neer til 
Grundvandet, og hvor en frisk gron Planteveext i Regelen 
moder Ojet (se Tav.4). Ved Kirken modte Lektor Johannsen 
og Plantor Jeckel med Son fra Hajen, og under de sidstneevntes 
Vejledning tog vi de af Staten efter Inspektor Feilbergs An- 
visning foretagne Anleg af Gresmarker i @jesyn. Fra de 
hoje Klitter v. f. Kirkeruinen (Kirkeklitten) har man en vid 
Udsigt over de Sletter, som Feiiberg beneevner ,det sydlige 
Sletteparti*, og hvor de eldste af Statens Greesmarker findes. 
Vor Opgave var her at faa et tydeligt, med Maal oplyst Ex- 
empel paa, i hvilken Grad Planteveextens Natur afheenger af 
Grundvandets Stand. Grundvandet danner her nemlig en 
neesten vandret,° mod Nordvest (mod Skagerak) svagt 


61 


skraanende Flade, og ligger ikke langt under Overfladen. 
Men denne sidste er, om den end i det Hele og Store maa 
kaldes vandret, dog ingenlunde jevn; dels er der Steder af 
stor Udstreekning, som ligge lidt lavere end de andre, dels 
er der i den ostlige Del, som endnu ikke er bleven tagen i 
Kultur, en stor Mengde smaa, lave, isolerede Hoje, smaa 
Klitter, der hve sig kun lidt hojere end den omgivende 
Mark, men hvorved der dog fremkommer en, i Virkeligheden 
yderst ringe, Forskjel i Terreenets Hojde, der alligevel bliver 
meget igjnefaldende ved de store Vegetationsforskjelligheder, 
som Terrzenforskjellighederne, det vil sige de ved disse frem- 
kaldte smaa _ Forskjelliigheder i Grundvandets Afstand fra 
Overfladen, medfore. Idet jeg herom henviser til Feilbergs 
Afhandling, skal her blot anfores, at ifolge hans Erfaringer, 
der bekreeftedes ved de, selvfolgelig meget faa og spredte 
Maalinger, som vi kunde udfore, er der folgende Forhold 
mellem Vandspejlets Dybde og Vegetationens Art: 

Hvor Vandspejlet om Sommeren staaer omkring 3 
Tommer (e.8 Gm) under Overfladen og om Vinteren over 
eller i Hajde med den, ere de forskjellige Sivarter (Juncus) 
fremherskende paa ethvert Sted, hvor ikke Mosedannelse 
med tilhorende Vegetation er begyndt?). 

Ved 6 Tommers (c. 16 Gm) Dybde begynde Grees- 
arterne vel at komme, men Mos og Halvgreesser danne dog 
Hovedmassen. . 

Staaer Grundvandet 9 Tommer (c. 24 Cm) under 
Overfladen, finde vi Svingel- og Hvene-Arter samtidig med 
Halvgresserne, hvoraf navnlig Carex vulgaris fremtreeder i 
stor Mengde og meget frodigt. 

kn Dybde af 12 Tommer (c. 31 Gm) giver, hvad man 
kan kalde normal Greesbund i almindelige varme Somre — 
alle Greesarter trives, og Kloveren voxer godt, naar Surhed 
og Kulde er skaffet bort. 





1) Hvor der ikke staaer Vand om Vinteren, vil Jorden gjerne strax 
»Springe i Lyng“. 


62 

Ved 15 Tommer (c. 39 Gm) er Vaarseeden god, og 
denne Dybde i lidt varme Somre, ligesom 

18S—21—24 Tommer (c. 47—63 Cm) eller efter 
Jeckel c. 18 Tom. (c. 1/2 M) Dybde i mere kolde og fugtige, 
synes bedst afpassede efter de almindelige Seedarters For- 
dringer. 

27—30 Tommer (70—80 Cm) afgiver endnu brugelig 
Rugjord, medens ved: 

30—40 Tommer (80—105 Cm) Overfladen viser 
sig at vere ganske ubrugelig til Seedafgrader, og kun Sand- 
skjeg (Weingertneria canescens) frister en kummerlig Til- 
verelse. Al Dyrkning maa her opgives, saaledes som Til- 
feeldet har veeret med de Partier af Gammel-Skagens Mark, 
der ligge i denne Hojde over Grundvandet. Kun til Be- 
plantning med Naaletreeer egne disse Partier sig. 

At der er Forskjel paa Vandstanden til forskjellige Aars- 
tider og i forskjellige Aar, alt efter Nedborens Meengde, 
folger af sig selv. Forskjellen mellem Vinter- og Sommer- 
Vandstanden angiver Feilberg til omtrent 6 Tommer (15 
—16 Cm), men den kan ifglge Overklitfoged Dahlerup 
endog belobe sig til 24/2 Alen (1,57 M), og der haves et Ex- 
empel fra Bunken Plantage; ,her er en Vinterso, der i 
Regelen har 2, ofte 2'/2 og til Tider 3 Al. Vand, men om 
Sommeren udtgrres den i Regelen og:szerlig iaar (1896) er 
der nok mere end ‘/2 Al. til Vandet under Sobunden. 
Lignende, om end ej saa store Svingninger finde Sted i 
Skagens Sletter“. ; 


Det var denne Grundvandets Indflydelse paa Vegetationen, 
som vor Vandring til Gl. Skagen saa fortrinligt oplyste. Den 
ostlige Del af den sydlige Slette ligger endnu hen i Natur- 
tilstand (for saa vidt man overhovedet kan tale om en saa- 
dan der, hvor Greesning af Kreaturer og maaske endog Haslet 
finder Sted); vi gjennemvandrede her naturlige, af Star, Pil 
m.m. dannede, Enge, hist og her lavere og fugtigere samt 


63 

bevoxede med Siv og Eleocharis, eller afbrudte af lave, 
med Lyng eller Klit-Urter bevoxede Sandhgje, som Klit- 
bestyrelsen har beplantet med Bjergfyr. Omkring disse 
smaa Hoje (,Knarker*) som Midtpunkt viser Planteveexten 
ofte tydelig lignende Ringdannelser som dem, der omtaltes 
i Exkursionsberetningen fra 1893; medens Hajens Top maaske 
er en wgte Klit, er dens Fod helt rundt tet bevoxet med 
Hedelyng, uden om hvilken Ring folger en anden af Klokke- 
lyng, og udenom denne folger Star-Engen, i hvilken der 
maaske slet ikke findes Klokkelyng eller ialtfald kun ganske lidt. 

Medens den gstlige Del af Sletten saaledes endnu er en 
frisk gron Natur-Eng med indstroede smaa Klitter, hvis 
Naaletreekulturer endnu ere unge, er den vestlige Del ind- 
tagen under direkte Kultur, gjennemskaaren af Grofter og 
omdannet til Gresmarker. Aarets Hoafgrade paa disse var 
allerede for storste Delen borfort, og de frembod derfor ikke 
stor floristisk Interesse. 

Efter hvad Plantor Jeckel oplyste, er Fremgangsmaaden 
ved Kultiveringen folgende: Forst reguleres Jordbundens 
Vandholdighed, og Jorden gjennemluftes ved Gravning af 
Grefter (ved et Stigbord kan Vandholdigheden reguleres til 
enhver Tid, navnlig kan ethvert Regnskyl om Sommeren ud- 
nyttes, men Vanskeligheden er naturligvis undertiden at skaffe 
Vand nok); Overfladens Ujeevnheder udjzevnes enten ved Af- 
gravning eller ved Paakjorsel af Jord, og efter at Jorden er plajet 
og godet, saaes deri iste Aar Havre, 2det Aar atter Havre samt 
en Blanding af mange Slags Gresfra med Klover og andre 
Foderurter, bl. a. ogsaa Kommen. Vi fandt her Marker paa 
meget forskjellige Alders- og Udviklingstrin, fra rene Havre- 
marker til iste, 2det og 3die Aars Gresmarker. Om disse 
Markers Skeebne i Fremtiden kan der endnu ikke siges andet 
sikkert end det, at hvis Naturforholdene fremkalde en lignende 
Seenkning af Vandstanden som paa den nordlige Slette, vil 
det gaa som med denne, om hvis Frugtbarhed for nogle 
Generationer siden der gives Tradition, men som nu er et 


64 





fuldkomment ode Land (se Feilberg |. ¢.). Ogsaa udtales det 
som sikkert, at hvis de ikke stadig eftersees og godes, og 
Grundvandspejlets Stand reguleres, navnlig derved, at Af- 
ledning holdes 1 Orden Vinter og tidligste Foraar, ville de 
med Tiden vende tilbage til Naturtilstanden og da navnlig 
yspringe 1 Lyng*. 

De af mig og Andre gjorte Maalinger af Vandstandens 
Dybde ere, som bemerket, kun faa og spredte, men anfores 
dog til Sammenligning med ovenstaaende. I Slutningen af 
Maj 1896 fandt jeg Vandet i 62 Cm Dybde paa en plagjet 
og merglet Mark med Sandjord; ved Siden af var Terreenet 
en Smule h@jere, Vandstanden i c. 1 M Dybde, og her var 
tor Calluna-Hede. M. Pedersen opgiver folgende Dybder for 
Vandstanden paa nogle Lokaliteter: 

Narthecium-Drosera-Slette: 30 Cm. 

En Frica-Slette: 50 Cm. 

God Klovermark ved Aalbeek: 55 Cm. 

En Pors-Slette ved Gaardbogaard: 58 Cm. 

En udmerket Klovermark paa en Dobbe ved Knasborg: 
65 Cm. 

Erica-Slette ved Raabjerg: 80 Cm. 

En Plantago maritima v. pygmea Bestand: 83 Cm. 

Under en Psamma-Tue indtil over 2 M ingen kjendelig 
Fuetighedstilveext. — Andre Angivelser folge senere. 

Ved Hojen havde vi Lejlighed til at se Martorv- 
grave; i de undersegte, nylig gravede Torveprover fandtes 
Masser af Fleg (d. e. Blade og Rodstokke af enkimbladede 
Sumpplanter) samt Fro af Bukkeblad. 

Fra Hgjen kjorte vi ad Stranden til Grenen. Paa 
den forste Del af denne Streekning staa Klitterne ud mod 
Nordvest med ret bratte, ved Havets Nedbrydning dannede 
Sider, — her bortfores Land; men paa Nordsiden, omtrent 
fra Hojens Fyr langs Nordstranden ud til Grenen, er det tyde- 
ligt, at Nydannelsen af Klitter og Landets Tilveext er i fuld 
~ Gang. Man har her dels store Stensletter eller Stenvolde, som 
Havet har opkastet (Havstokke), dels faaer man navnlig ner 
Skagens Fyr elegante Exempler paa Klitdannelse, lige fra de 
allerforste ganske smaa, der opstaa om en Sten, et i Land drevet 
Trestykke, en Tangbusk ell. lign., og op til ret betydelige, af 


65 


store, hvide, blodt afrundede Sandmasser dannede Kilitter, i 
hvilke Hjzelme og Marehalm voxe med en overordentlig 
Frodighed, og hvis Planteveext endnu vesentlig er ind- 
sxrenket til disse to Arter (Tav. 1). Enkelte Steder fandtes 
preegtige Bevoxninger af den gronblaa Eryngium maritimum 
(som her kaldes ,Somandstro*) og som nu stod i begyndende 
Blomstring (se Tavle 2). 

Desuden treeffes hist og her enlige, men undertiden 
keempemeessige Exemplarer af Cakile maritima, eller en enlig, 
vidtstrakt, frisk gron Plet af Halianthus peploides eller 
enkelte andre Arter spredte enligt omkring. I en Klitdal 
findes den her i Landet ellers kun ved Lokken voxende 
nordiske Carex incurva; den fandtes ikke paa vor Tour, 
men senere af EK. Rostrup (oprindelig af Rosenvinge). 

Lengere inde mod Land bliver Klitternes Plantevzext 

teettere, og andre sandbindende Arter, saasom Hippophaé o. a., 
hjzelpe med til at binde Sandet. 
- Betragtes Landskabet fra Fyrets Top, sees ogsaa Landets 
Tilveext tydeligt, idet et Antal lave Klitreekker, en Slags 
»Rimmer*, der ere parallele indbyrdes og med Kysten, og 
mellem hvilke der ligger vandrette Sletter (dels Stensletter, 
dels frisk gronne Engdrag), vise den sukcessive Flytning af 
Kystlinien lengere og langere mod Nord og @st. Man har 
her vistnok et System af en Slags Rimmer og Dobber ligesom 
det store, lengere mod Syd verende, for hvilket Dr. K. J. V. 
Steenstrup dog antager en anden, mere indviklet Til- 
blivelsesmaade.. Disse Rimmer have da altsaa en anden Op- 
rindelse end de store i Retning af de herskende Vinde 
liggende Klitreekker, hvis Oprindelse samme har paavist for 
faa Aar siden *). 

En Del af Stranden mellem Hojen og Grenen er, som 
neevnt, deekket med utrolige Meengder af smaa Rullestene, 
paa sine Steder opkastede til hele Volde. Disse Stene siges 

1) Videnskabelige Meddelelser fra den naturhistoriske Forening i Kjgben- 

havn, 1894, og i: Meddelelser fra Dansk geologisk Forening, Nr. 1. 

Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 5 


66 


at vere i Vandring langs Kysten fra Syd og Sydvest mod 
Nord og Nordgst og ere paa denne Vandring drejede om 
og Hjgrnet vandrede over ,Grenen‘, som er deekket af dem, 
og naaede et Stykke ned paa Qstkysten eller om man vil 
Sydsiden. Det siges, at man f. Ex. har kunnet folge Vand- 
ringen af en strandet Ladning Mursten ad denne Vej, hvilket 
er hgjst naturligt og let at forklare ved Bolgebeveegelsen, de 
fremherskende Vinde og navnlig Strommen (Danske Lods 8. 28). 


Den 2den Dags Exkursion. Med Toget Kl. 7 Fm. 
toge vi til Hulsig Station. Derfra vandrede vi forst en Kilo- 
meter mod Nord til den store Tornbakkerimme, ved og paa 
hvis Sydside der findes Egepurrer (om dem nermere i det 
folgende), og gik derfra langs Rimmen mod Vest hen ad 
Starholm, hvor vi atter besegte nogle Egepurrer samt nogle 
floristisk interessante frodige Enge; her fandtes f. Ex. Cornus 
suecica, Andromeda polifolia, Carex limosa, Arnica montana. 
Hen imod Kannestederne er der store Strekninger af fugtig 
Hede (rica-Hede). Kannestederne naaedes Kl. 11. Her fik 
vi Frokost hos Chr. Jensen Hogenhav. I den ,Rende*, der 
forer ned til Havet, samledes Batrachium hederaceum, og i 
Strandklitternes mod Vest stejlt faldende Sider fik vi Lejlig- 
hed til at se fortrinlige Martervlag hojt oppe i Klitten. Strand- 
bredden viste et ejendommeligt, senere nermere omtalt 
Fenomen med egrgnne Pletter paa de Steder, hvor Vand- 
meend vare blevne kastede op af Havel. 

Mellem Klitterne er der flere mindre Stensletter. Om 
selve Kannestederne er der dels tor Calluna-Hede, dels (syd 
for dem) terre Sandmarker, som dog ere dyrkede. 

Vor neste Vandring gjaldt den bergmte Studeli-Mile 
(eller Raabjerg Mile)+), der ligger 1/2 Km s. f. Kannestederne. 





1) | Almindelighed kaldes den Raabjerg Mile, men da Generalstabens 
Kort og A. P. Gaardboe (l.c. S.15) kalde den Stude-li, er dette 
formentlig det rigtige. 

Forskjellen mellem Klit og Mile er, at hin er en mere eller 


67 


Over de magre Sandmarker, gjennem hvilke der lober dybe, 
merkverdig planterige Grofter, og et trosteslost Klitterreen 
naaede vi Milens vestlige Side. Her findes vandrette, fugtige 
Sletter, som endnu ere ganske plantelose; de ere aabenbart 
fremkomne derved, at Sandet for ikke lenge siden er bleest 
bort, @ster paa, ind over Milen og bleest bort lige ned til den 
Dybde, i hvilken Fugtigheden er steerk nok til stadig at holde 
Sandet vaadt og binde det. Ved Gravning fandt vi ogsaa, 
at Grundvandet laa i c. 50 Gm Dybde; dette Maal angiver 
altsaa Vandets kapilleere Stigningshgjde paa dette Sted; be- 
meerkes maa dog, at det i usedvanlig lang Tid havde veret 
Torke og stille Vejr, hvilke Faktorer utvivlsomt ville ind- 
virke paa Megtigheden af Sandlaget over Grundvandet (10. 
August fandt M. Pedersen 53 Cm paa de samme Lokaliteter). 
Vandet var velsmagende og friskt. Naar disse Sandflader 
ere aldeles plantelose, maa Grunden vere den, at de endnu 
ere saa unge; Planterne have ikke faaet Tid til at ind- 
vandre. 

Vejret var stille og varmt, og der var ikke Spor af 
Sandflugt paa Milen. Den avancerer efter Sigende og efter 
et lost Skjon gjennemsnitlig c. 8 M (12 Alen) aarligt mod 
Ost, og skifter — hvad der er sikkert nok — uafbrudt Form 
paa sin gstlige Side. Dele af det midterste Parti avan- 
cerede, efter Overklitfoged Dahlerups Angivelse, omtrent 
et’ Par Hundrede Alen paa een Gang i en sterk Storm. 
Heeldningsforholdene ere som paa en typisk Klit, nemlig ringe 
mod Vest (c. 5°), steerke mod @st; vi fandt her ved Maaling 
23—30°, hvilket ogsaa er det normale!). (Se Tavle 3.) 





mindre bevoxet, denne en ganske plantelos Sandhoj. De fleste 
Miler ere tillige meget megtige Sandbanker. Efter P. Gaardboe 
kommer Navnet , Mile“ af det oldnordiske Melur, som netop be- 
tyder Sandbanke, Banke af lost Sand. 

1) Jvfr. Forchhammer i ,Almenfattelige Afhandlinger*; ogsaa_ ,Dan- 
marks Statistik* ved Falbe Hansen og Scharling, I, S. 139. Warming, 
Botaniske Exkursioner 2, De psammofile Formationer i Danmark 
(Videnskabelige Meddelelser fra Naturhistor. Forening, 1891, S. 165). 


5* 


68 


Det viste sig, at det lose Sand paa Klittens Top kun 
havde c. 10 Cm Dybde; under dette Lag var Sandet fugtigt, 
kgligere og sammenhengende. JI 8 Cm Dybde fandtes 
Varmen at vere 28° C, i 10 Cm 26—27°, medens Luften i 
Skyggen var 21° (frisk Luftning fra Vest). Andre Steder, 
hvor Blest nylig har foget Sandet sammen, ligger det fugtige 
Sand selvfalgelig dybere. Til Grundvandet vil der naturligvis 
vere en Afstand af hele Klittens Hojde, hvilken vel omtrent 
er 70 Fod (c. 20 M)1), og formodentlig en halv Meter til 
(se ovenfor: Grundvandstanden ved Foden). 

Efter Dr. K.J.V. Steenstrup tager den nu af i Hajde, 
fordi de vest og ost for den liggende Klitter, fra hvilke den 
tidligere neeredes, nu ere deempede; den skal i en halv Snes 
Aar vere bleven en Del lavere?). Arealet af den hele Mile 
er det vanskeligt at angive bestemt; Steenstrup anslaaer den 
til en Leengde af 1500 Al. (1000 M) og en Bredde af i det 
Hgjeste 7—800 Alen (c. 500 M). 

Vi tilbragte en lang Tid med at undersgge den inter- 
essante Planteveext i og omkring Sgerne, som ligge sydvest 
for Milen. Disse ere ret store, men meget lave; man vader 
med Lethed gjennem dem, ialtfaldt som Vandstanden var 
for Tiden; om Vinter og Vaar er den naturligvis hgjere, 
hvad Breddernes Udseende ogsaa viste. Bunden og Bredderne 
ere selvfolgelig Sand, men der har dog enkelte Steder kunnet 
samle sig Dynd, f. Ex. i den vestlige Side, hvilket aabenbart 
staaer i Forbindelse med, at vestlige Vinde ere de herskende 
og maaske ogsaa de sterkeste. Planteveexten vil blive om- 
talt senere. Desuden findes her store Strekninger med den 
i Klitdale almindelige, lave, frisk gronne Planteveext, sammen- 





1) Generalstabens Maalebordsblad har paa Toppen en lille Kurve 
merket 130‘, Sletten ved Foden gaar mellem 50—60‘; altsaa er 
selve Milen c. 70‘. 

*) Efter Steenstrups Nivellement synes Toppen at vere aftaget 6,5 Fod 
1 C..o Aar, 


- 


69 


sat for en stor Del af Salix repens og mange smukt 
blomstrende Urter (se Tavle 4). 

Efter afsluttede Undersogelser vandrede vi mod Sydost 
ad Aalbeek til; forst gjennem et vidtstrakt Klitterren, i 
hvilket jeg i Maj iagttog interessante rene Bevoxninger (Be- 
stande) af Eriophorum angustifolium paa Sandbund med en 
Grundvandsdybde af 32—35—40 Cm (mellem Eriophorum, 
hvis hvide Hoveder neesten gave Lokaliteterne Udseende af 
at veere snedeekkede, voxede enkelte Exemplarer af Poten- 
tilla argentea, FPedicularis palustris, Carex Goodenoughii, 
Equisetum limosum, Sagina procumbens, Drosera rotundifolia). 
Efter at vere komne ud gjennem dette Klitterreen, forbi 
Lodskovvad Mile, forte vor Vej os over dyrket, fladt Land 
med en Del uopdyrkede Pletter af Pors-Hrica-Hede, hvor 
der var rigeligt af Rhynchospora alba og fusca, forbi en Ege- 
purre ved Lodskovvad, der besggtes flygtigt, og vi endte 
derpaa i Aalbeek Kro, hvorfra vi efter et 2—3 Timers Hvil 
kjorte til Skagen. 


Den Sdie Exkursion foretoges den 15de Juli til- 
vogns fra Aalbek Kro til Tversted Plantage og Gaardbo- 
gaard, ,Danmarks nyeste og nordligste Herregaard, samt til- 
lige en af de smukkeste*. Touren lededes af Overklitfoged 
Dahlerup og Godsejer Jorgen Larsen til Gaardbogaard. 
Forst gjordes der Holdt ved Raabjerg So, derefter ved 
Skivern; gjennem Klitterreen vandrede vi derefter til og 
gjennem ‘Tversted Plantage, hvis interessanteste Partier 
forevistes af Hr. Dahlerup (de omtales senere), og sluttelig 
kjortes til Gaardbogaard, hvor vi overordentlig gjzestfrit mod- 
toges og beveertedes af Godsejer Larsen og Familie. Tiden 
mellem Frokost og Middag benyttedes til at kaste et Blik 
paa den store Bedrift, som her er opstaaet, samt paa Plante- 
veexten iden udtorrede So, og paa Stensletterne gst for 
Gaarden. “Om Sgens fordums Storrelse og Historie henvises 
til Peter Gaardboes Meddelelser 1. c. navnlig S. 125, 263, 299. 


70 


Hermed endte Exkursionen. Om Aftenen tog nogle af 
Deltagerne fra Aalbeek til Skagen for at deltage i Botanisk 
Forenings paafolgende Exkursion, medens de fleste droge syd- 
paa, enten hjem eller til det biologiske Kursus i Frederikshayn. 


iG 
Plantevexten i den undersegte Egn. 


Ved de i det foregaaende skizzerede Vandringer paa 
Jyllands Nordspids havde vi gjort Bekjendtskab med en af 
Danmarks i botanisk og landskabelig Henseende interessanteste 
Egne; en Meengde af de for Vestjylland ejendommelige Plante- 
arter havde vi faaet Lejlighed til at,se, og paa Planteveextens 
Fordeling i det Store og Hele samt Afheengighed af de ydre 
Vilkaar, navnlig Vandstandsforholdene, havde vi faaet en 
Reekke oplysende Exempler. Det er selvfolgelig vanskeligt 
allerede nu, efter en i det Hele saa utilstreekkelig Under- 
sogelse, som denne Egn har veret Gjenstand for, at give en 
Fremstillnmg af dens Vegetationsforhold. Naar jeg ikke desto 
mindre forsgger dette, skeer det i det Haab, at der derved 
maa dannes et Grundlag til Lettelse for senere Studier. 

Jeg begynder med det, der ifglge Landets Oprindelse 
maa ansees for at vere det oprindelige Udgangspunkt for 
det Hele — nemlig Sandet og dets forste Planteveext, og 
gaaer derfra Skridt for Skridt til de yngre Dannelser, de 
som maa antages opstaaede paa Grundlag af andre, uden at 
det selvfolgelig er muligt at folge en streeng kronologisk 
Orden. 


1. Sandstranden 


er Landets alleryderste Beelte. Til den maa ikke blot hen- 
regnes den Strandbred, der er dannet af fint Sand, men 
ogsaa den, som bestaar af Smaa-Sten, altsaa ogsaa de Sten- 
breemmer og Stenvolde, der kante Landet mod Skagerak og 
Kattegat. 


71 


Dette Beelte er yderst plantefattigt og tillige fattigt paa 
Gjenstande, der kunne vekke Naturforskerens Interesse. 
Alleryderst, hvor Havet jevnlig gaaer op, er der slet ingen 
Vegetation. Lidt fra Bredden viser Sandet sig paa mange 
Steder, maaske ved nermere Undersggelse overalt, gront, 
naar man fjerner et allergverste, meget tyndt Lag. Det er 
det samme Fenomen, som findes omtalt i Beretningen for 
Exkursionen 1893, S. 66 og 81, og Planterne ere formodentlig 
tildels de samme. I Sandet fra Grenen har Dr. Kolderup 
Rosenvin ge fundet en Chlamydomonas i stor Mengde, der 
ikke fandtes 1893; denne Sandflora, som jeg ogsaa har seet 
f. Ex. ved Lonstrup, fortjener aabenbart en ngjere Under- 
sogelse. Jeg har bemerket dette gronne Sand lige fra 
Grenen og ned til Kannestederne. Paa en ejendommelig 
Maade treeder den gronne Farve for Dagen paa Steder, hvor 
Havet har kastet Vandnrend op, hvad der viste sig tydeligt 
ved Kannestederne. Hver Vandmands Plads var tydeligt 
tegnet i den jzevne gullige Sandflade ved en gronlig skive- 
formet Figur, i hvilken dens firdelte Fordgjelseshule tydeligt 
tegnede sig, og som tillige var ganske ujeevn, som om Sandet 
var oprodet af en Mengde meget smaa Dyr. Fra Skiven 
strakte sig altid en i Bredde aftagende, indtil '/2 M lang 
Stribe ud mod Havet, og Bredden af denne Stribe var inde 
ved Skiven omtrent dennes, men udad tog den jevnt af; 
denne Stribes Udseende er ganske den samme som selve 
Skivens; den stammer formodentlig fra Vandmandens Fang- 
arme og andre nedheengende Dele. lLektor Johannsen for- 
moder, at denne Oprodning af Sandet skyldes Tanglopper, 
da han efter Solnedgang ofte har seet Myriader af disse 
Dyr omkring de dgde Vandmeend. Ved denne Oprodning af 
Sandet skulde da det grgnne Lag kommer tilsyne. Maaske 
har det, som Ravn bemeerkede, ogsaa nogen Betydning, at 
Sandet under Vandmanden holdes fugtigt lige til Overfladen, 
saa at Algerne kunne trives lige saa langt. 

Lidt lengere fra Havet, hvor den dagligt, periodisk ind- 


72 


treedende Flod ikke naaer op, findes en og anden Strand- 
plante navnlig Cakile maritima og Halianthus peploides. 
Agropyrum junceum synes sjeldnere end paa Jyllands Syd- 
vestkyst, hvilket rimeligvis staaer i Forbindelse med, at der 
ingen Nydannelse af Klitter finder Sted undtagen leengst 
i Nord. 


2. Den levende (hvide). Klit. 


Det er, som ovenfor neevnt, navnlig ved Skagens Nord- 
strand, at nye Klitter fodes, og at man kan se de afrundede 
blade Former, i hvilke det fygende hvide Sand lejrer sig om 
Hjeelmens og Marehalmens Tuer (Tav. 1, 2). Om Klittens Op- 
rindelse og Veext og Planternes Veext med Sandflugten henvises 
til min Afhandling om de psammofile Formationer. Her 
iagttoges intet Nyt, heller ingen sjeeldne Planter. Foruden 
de to nzevnte, der her voxe med umaadelig Frodighed, findes 
her folgende: 

Sonchus arvensis; Halianthus peploides, der gaaer hojt 
op i Klitterne og endog ned paa Landsiden af dem; Eryn- 
gum maritimum, i stor Mengde (se Tavle 2); Lathyrus 
maritimus, Nordstranden og gst for Kirkemilen ved Havet. 
Disse Planters Naturhistorie er mere eller mindre omstende- 
ligt omtalt af mig i ,psammofile Formationer*. Her skal kun 
tilfajes et Par Bemerkninger om: Lathyrus maritimus. De 
vidt omlgbende og rigt forgrenede Jordsteengler ere hvide og 
ret tykke, indtil den hageformet ombgjede Spids, hvor de 
(som igvrigt maaske alle de Jordsteengler, der have nuterende 
Spids) pludselig blive tynde. Rodderne heenge fulde af Sand 
paa de haarberende Dele. De overjordiske Dele ere blaa- 
gronne, aabenbart voxdeekkede. 

Om Studeli-Mile findes lignende ganske unge Klitdannelser 
med en yderst frodig Vegetation af Hj~lme og Marehalm, 
men de nvnte Strandplanter findes dog neeppe her. Paa 
saadanne Steder har man Lejlighed til, ved nogen Gravning, 
at se Hjzelmens (Psamma arenaria’s) elegante Udlobere og 


(AA “OL) 


“DIUDUIMD DULUWDST 


‘T Si 





74 


underjordiske Forgreningsforhold. Jeg har omtalt dens Skud- 
bygning m.m. l.c. $.169—70, men da der ingen Billeder 
existerer af den, og da Arten har en saa stor gkonomisk og 
naturhistorisk Interesse, vil jeg meddele saadanne (Fig. 1). 


De vandrette, straktleddede og med Lavblade_ besatte 
Jordstengler af Psamma sees i A, hvor Spidsen af Skuddet 
bajer opad og vil gaa over i en overjordisk, assimilerende Del; 
B er Enden af samme Skud, mindre formindsket. Steengel- 
leddene blive indtil 12—13 Cm lange, men de fleste ere vel i 
Regelen 6—8 Cm. Et Lavblad er afbildet i F’, seet fra Inder- 
siden; dets Skedehinde ved Siden af. Af Sideskuddene i A 
blive nogle til korte Udlabere, for de baje op og voxe op over 
Jorden, andre bgje saa at sige strax opad og danne et over- 
jordisk, med Lovblade udstyret Skud (JZ), hvis Megtighed 
forages ved de hurtigt 1 Tueform udviklede Sideskud (JIZZ). 
Figuren viser tillige de fra Bladfeestene udgaaende lange 
Redder, med deres talrige korte Sidegrene; at de som unge 
ere daekkede med et Sandhylster viser B. JH forestiller et 
Bladfeeste af en Udlober med Axelknoppen og med to Rgd- 
der, den ene paa Oversiden (0), den anden (sterre) paa Un- 
dersiden (w#). Ligeledes viser D et Bladfeeste med tre Rod- 
der. Rodderne udgaa lige over Bladfeestet, og gjennem- 
bryde Bladgrundene; de kunne voxe opad foruden til alle 
andre Sider, navnlig nedad (Redderne blive c. 3 Mm tykke, 
have et hvidt, tyndveegget Barkparenkym, der optager 2/s 
af Tykkelsen; indenfor det folger en meget tykveegget En- 
dodermis, og indenfor den en flerlaget tyk Skede af tyk- 
veggede, forvedede Celler som omslutte det ledende Veev. 
Siveevet er ikke meget tydeligt). Fig. 1 C er et andet Skud, 
hvis Ende J, ligeledes bajer opad, og som paa sin kort- 
leddede Del strax danner Sideskud (ZZ); det ene, der stottes 
af Blad d, er urigtigt meerket J; det andet stottes af Blad e; 
hvorpaa folge Bladene f, g, h, hvilke to sidste sammen- 
rullede danne den spidse Skudende. Dele af Lovblade med 
Skedehinden sees i G. Det er bekjendt, at Skederne som 
hos Tagrer vrides saaledes ved Vindens Pres paa Pladerne, 
at disse drejes bort fra Vinden. 


Til de Planter, som hurtigt optreede i det lose Sand og 
kraftigst voxer netop der, hvor dette fyger sammen, hgrer 
ogsaa Graariset (Salix repens). Man seer navnlig ved 
Studeli-Mile store Streekninger, mest dog flade, paa hvilke 
der er en serdeles frodig Vegetation af denne Plante. 
Grenene staa mere eller mindre opret og naa '/2 M Hojde, 


75 


og de solvaarede Blade ere ogsaa rettede opad — det samme 
Fenomen, som kjendes fra mange Torhedsplanter. Naar 
disse neevnte tre Arter voxe saa frodigt netop i det lose, 
ny.ig hidfogne Sand, maa Grunden formodentlig soges i den 
Fugtighed, som Sandet indeholder, og deri, at de saa villigt 
danne Rodder fra de begravede Dele. 

Skjont Salix repens ikke ner formaaer at danne Klitter 
i den Grad som de to Gresser, navnlig Hjeelmen, treffer 
man dog af og til Klitter, der ere dannede omtrent alene af 
denne Art. Saaledes findes ved Kirkemilen en Klit af folgende 
Dimensioner: den er nesten kredsrund og c. 25 M i Omkreds, 
7—8 M i Tvermaal og omtrent 1—1'/4 M hoj. Den er 
nesten alene bevoxet med Pil, men desuden fandtes (i Maj 
Maaned) enkelte Tuer af Hjzlme og nogle ganske faa Exem- 
plarer af Viola tricolor, Weingertneria canescens, Hieracium 
umbellatum og Anthyllis Vulneraria. M. Pedersen har med- 
delt mig, at op gjennem en Klit, hvis Halvdel var blest ned, 
og som var dannet af Salix repens, gik der en Rod eller 
Stamme, der var saa tyk som et Haandled, og af hvilken 
alle Skud holdtes fast; det Hele var aabenbart een Plante. 
Foroven havde den et Tveersnit af 3—4 M. Dens Overflade 
var dekket af unge Langskud af den sedvanlige kraftige 
Form, som Planten frembringer, naar den staaer i Sandflugt. 
Fra de i Jorden verende Skuddele udgik en Meengde fine 
Rodder. Et andet Sted i Skagens Omegn har jeg seet en 
lille Klit, der var dannet af Salix og Empetrum i Forening. 


3. De dempede Klitter. 


Klitsandets Flugt hindres efterhaanden af de nzynte 
Gresser og andre Planter, som fange Sandet mellem sig, og 
skaffe Ro tilveje, saa at andre Arter, der ikke kunne taale 
at deekkes af Sand, formaa at voxe op mellem dem. Klitten 
bliver tilsidst helt tet bevoxet, en saakaldt ,Graa Klit*, 
hvis triste, brungraa eller gulgraa Farve neesten er ens Vinter 
og Sommer, om Vinteren kun en lille Smule morkere (nzermere 


76 


i ,Psammofile Formationer* ; i Fangexkursionen er der Billede 
af en graa Klit). Om Skagen ere Klitterne i det Hele ved 
Klitveesenets Omsorg deempede, og mange ere kunstigt til- 
plantede med Hjxlme. Ofte gjdres Begyndelsen til Klittens 
Dempning med en Belegning af Lyng, hvilket giver den 
dempede Flade et ejendommeligt, sortegraat og trist Ud- 
seende. Mellem Lyngen plantes senere Hjzlme. Klitterne i 
den her omtalte Del af Danmark fortjene dog kun for en 
- yinge Del Navn af ,graa* Klitter; dertil er Bevoxningen ikke 
tat nok, og Sandbunden alt for meget blottet, saa at Klitten 
let rives op af Vinden. 

Jeg har anf. St. skildret den Vegetation, som forst ind- 
finder sig, naar Hjzelmen og de andre kraftige Sanddeempere 
have forberedt Grunden, og skal derfor ikke her komme 
neermere ind derpaa. Kun nogle enkelte Punkter fortjene at 
omtales. 

Af Lovsporeplanterne er der jo en Del Mosser, som 
spille en mere eller mindre vigtig Rolle ved Sanddzempningen. 
Til de bedste hore Polytrichum-Arterne; om Skagen synes 
P. piliferwm at vere almindeligere end P. juniperinum; 
rundt om seer man dens sortebrune Skudender i Sandover- 
fladen fjzernede 1—2 Cm fra hverandre, men.den Bund, der 
er deekket af en saadan Polytrichwm-Vegetation, er meget 
fast at trade paa, og Sandet er sammenbundet af Rhizoiderne 
til 3 Cm Dybde, saa at det med en Spade lader sig lofte i 
store sammenhengende Plader. Neest Polytrichum-Arterne 
maa Tortula ruralis nevnes som en god Sandbinder; det er 
naturligvis, som hos de andre Mosser, de talrige fra Steenglerne 
udspringende Rhizoider, der heefte Sandet fast til sig, saa at 
Mosskuddene kunne treekkes op af Sandet med et tykt Sand- 
_hylster om sig (se Fig. 2). Mindre verdifuld er Grimmia 
canescens og var. ericoides, der ganske vist voxer paa lignende 
Maade som Tortula og Polytrichum, men som er tilbgjelig 
til at lave Puder, der gjerne ere temmelig Igse og ligge 
overligt i Sandet; Tuen falder sammen, naar Sandet er tort. 


Arter som den gulgronne Dicranum 
scoparium og den redbrune Cera- 
todon purpureus binde vel Sandet 
godt, og danne et tet og fast 
Dekke, men optrede i for ringe 
Udstrekning til at faa stor Be- 
tydning. Dicranum-Tuerne ere 
efter M. Pedersen altid meget fug- 
tige; de faa derfor snarest Be- Fig. 2. . 

tydning som Forlobere for andre se ar omning af Lor 


tula ruralis, og B, et enkelt, 
Planter. Barbula spiller en ube- ge ld iter tort Von 
tydelig Rolle, og trives kun mellem hvorfor Bladene ere opad- 

; rettede og tet samlede (Lon- 
anden Vegetation, f. Ex. Lyng og strup, 1895; E. W.). 
Gres. (Tildels efter M. Pedersen). 

Laverne spille forst og fremmest en Rolle ved den 
Tone, hvormed de farve Klitten; den sortebrune Cornicularia 
aculeata findes ofte i stor Mengde, men den ligger meget 
Igst paa Sandet og maa meget let kunne rives los af Vinden. 
Rensdyrlav farver Klitten hvidgraa og er ret almindelig, men 
sjeelden eller aldrig i saadanne store, udstrakte Masser, som 
man andensteds kan se, navnlig paa Heder; ogsaa den ligger 
lost og maa let kunne rives op. Laverne bidrage vistnok til 
at kveele Hjelmen uden i nogen Maade at kunne erstatte 
denne. Som Humusdannere synes de at have mest Be- 
tydning. Stereocaulon og andre Arter synes sjeeldnere. De 
i ,Psammof. Form.“ S. 185 og Exkursionsberetn. 1893 S.81 
omtalte graa Sandhoje fandtes flere Steder meget alminde- 


ligt. Som Sanddzempere kunne Laverne ingen Rolle spille. 





Floraen paa dempede Klitter. 


Filicine: Polypodium vulgare. 

Graminex: Psamma arenaria, Elymus arenarius, Festuca 
rubra (haaret Var.), Weingertneria canescens, Koeleria 
glauca, Phleum arenarium, Calamagrostis Epigejos, Agro- 
stis alba, Nardus strictus. 

Cyperacee: Carex arenaria. 


78 


Orchidacee: Platanthera solstitialis kan findes her‘). 
Salicacee: Salix repens. 

Leguminose: Anthyllis vulneraria, Lotus corniculatus. 
Ranunculacee: Thalictrum minus. 


Eleagnacee: Hippophaé rhamnoides (Nordstrand, Kirke- 
ruinen, Kannestederne, Skivern). Ved Spirbakken mellem 
Kannestederne og Hojen findes ret anselige Krat af den, 
ifolge Overklitfoged Dahlerup. Formodentlig ere de ikke 
saa store og teette som f. Ex. ved Lonstrup. 


Rosacee: Rosa pimpinellifolia, canina og mollis. 

Umbellate: Pimpinella Saxifraga og var. dissecta. 

Violacewx: Viola tricolor, i Mengde; V.canina, ofte pletvis 
i mange Exemplarer, hidrorende (¢fter Raunkier) fra 
Knopdannelse paa Redderne. 

Labiate: Thymus Serpyllum. 

Rubiacee: Galiwm verwn. 

Campanulaceex: Jasione montana, Campanula rotundifolia. 

Composite: Hieracitum umbellatum, H. Pilosella, Sonchus 
arvensis, Hypocheris radicata, Taraxacum officinale og . 
phymatocarpum*), (Leontodon autumnale), Filago minima, 
Carlina vulgaris. 


Morfologiske og biologiske Optegnelser 


om nogle af de nzvnte Planter: 

Koeleria glauca (Schk.) (se ,Psammof. Form.“ S$. 188 
—189). Dette Gres treeffes hverken i meget levende Klit 
eller i meget tet bevoxet, men hvor Klitten er dekket af 
en meget aaben og lav Vegetation, mellem hvilken Sand- 
bunden stikker frem, er dens Yndlingsplads. Den er en ud- 
preeget Xerofyt, hvis Skud med de oprette, blaagronne Blade 
ere tueformet samlede paa en kort, nermest vandret Rod- 





1) Det fortjener at bemerkes, at jeg i 1895 fandt Herminiwm Monor- 
chis flere Gange paa gammel Sandflugtsbund ved Lonstrup (Rubjerg 
Knude). I Klitter ved denne voxer ogsaa Phallus impudicus. 

*) Bladene i Rosetten af denne, Hypocheris og Plantago media findes 
hyppigst pressede fast ned mod Sandbunden. Man maa slutte, at 
dette er aktivt. fordi Bladene krumme sig sterkt tilbage, naar en 
Roset tages op. Det samme kjendes i ovrigt ogsaa fra andre Roset- 
planter (f. Fx. Penguicula vulgaris). 


79 


stok (Fig.3 A). Ved A 
Grunden ere de tet a 
indpakkede i gamle, y 
mere eller mindre op- 
treevlede Bladskeder, 
som ere forholdsvis / 
store (Fig. B), og dette \ / A, | & f 

maa formentlig danne \ \ Nt mY \ WIN 
et godt Vern mod 
de levende Deles for 






steerke Opvarmning og 
Transpiration (den 
horer til Tunikat- 
greesserne). Det Sand, 
i hvilket den _ findes 
begravet, kan for 





ey 


Folelsen vere meget 

Fig. 3. Koeleria glauca (neppe 3/1). 
varmt og tort. Dens B, et Blad (16. Juli.) (E,W). 
Reodder ere altid tet 
omgivne af et fastheeftet Sandlag (se Fig.). Bladenes Bygning 
er omtalt og afbildet anf. St. S.189. Dens unge Blomster- 
stande fandtes i Maj Maaned indhyllede i lignende, store 
Skeder som Weingertneria’s (der er afbildet ,Psam. Form.* 
S.186 og 187) og selve Psamma’s. 

Nardus strictus L. Skudbygning og Forgrening samt 
Bladbygning ere omtalte af [rmisch (Bot. Ztg. 1855, S.41) og af 
migi ,Psam. Form.“ §. 188—189. Jeg har truffet den i Skagens 
Klitter begravet i Sand og voxende paa en saadan Maade, 
at jeg maa antage, at den har en svag Evne til at arbejde 
sig op gjennem det tilforte overdeekkende Sandlag. Hosstaa-- 
ende Figur 4, udfgrt efter Fotografi af Cand. Borgesen, viser 
den Maade, hvorpaa Skuddene paa Rhizomet stige stedse 
hgjere og hgjere op, saa at det hele Skudkomplex _bliver 
skraat eller krummet (Preeparatet er dog stillet en Smule 
skeevt). 








rdus strictus. 


Na 
Fot. af F. Borgesen). 


Fig. 4, 




















( 











Fig.5. Carex arenaria. 





(E. W.) 


A/a 


81 





Carex arenaria L. Skjont dens Skudbygning og Voxe- 
maade ere omtalte og afbildede baade af Andre og af mig 
selv (se ,Psammof. Format.*), vil jeg dog her tilfgje en lille 
Figur til nermere Illustration af Roddernes Forhold. Den 
(Fig. 5) viser et Stykke af et Rhizom; Skuddet J bojer opad, 
men er meget svagt i den opad voxende Del, og JJ fort- 
setter som szdvanlig sympodialt. De to forskjellige Slags 
Redder vise tydelig deres Modsetning: de tykke, kraftige, 
dybtgaaende Redder; som udspringe ved Skudgreenserne, have 
yderst faa og korte Rodhaar, og nesten ingen Sandkorn 
heefte ved dem; de gaa kun lodret nedad. De tynde og 
korte Redder, der kunne komme til Udvikling ved alle Blad- 
feestene, faa tidlig mange, korte Sidegrene og mange Rod- 
haar, der binde Sandkorn; de udgaa til alle Sider, ogsaa 
opad, ere aabenbart slet ikke 
geotropiske; den Anskuelse, som 
Joh. Erikson udtalte herom 
og Areschoug tiltraadte (se: 
Warming, Bot. Exkurs.,3;Skarrid- 
So; ,Videnskab. Meddel.* 1897), 
er neppe rigtig. 

Som Exempler paa, at ogsaa 
andre af de paa dempet Kilit 
optredende Arter have Evne 





til at arbejde sig op gjennem 
dekkende Sand, men i langt 
ringere Grad end Hjelme og {\ |z22 
Marehalm, kan henvises til Viola aN NV ot 
tricolor og Lotus corniculatus, af wee 
hvilke Afbildninger her tilfojes: 
Paa Billedet af den forste (Fig. 6) aoe ie 

ere Lovbladene efter Kimbladene GY : % ee 
(Kot) mzrkede 1,2,3,...8; de # fe i} ; Ek . 
nederste ere gaaede til Grunde. Fig. Ge Wee AEN 
Deres Axelskud ere mere eller i Flyvesand (1). 15. Juli. 

Botanisk Tidsskrift, 21. Bind. 6 


82 


mindre etiolerede og forsynede med Lavblade neesten indtil 
ner Spidsen, hvor Lyset tillader en normal Udvikling og 
hvor gronlige eller rgdlige Farver optraede (det skraverede). 
Jeg har oftere seet Exemplarer af V. tricolor, der havde 





Fig.8. Sedwm acre (2/1). 


De smaa, mgrke Partier 

paa Re@dderne ere de om- 

talte knippestillede Dveerg- 
rodder. 





Fig. 7. Lotus cormculatus i Flyvesand (4/1). (E. W.). 


blomstret uden derpaa at dg, og som blomstrede paa ny, 
eller som havde visnede Dele, der aabenbart stammede fra 
det foregaaende Aar'?*). 


1) Se ogsaa Raunkier ,Vesterhavets Ost- og Sydkysts Vegetation‘, 
1889, 8.350, og Warming, ,Psammof. Form.‘ I], 8. 193. 


83 





Lotus viser tydeligt (Fig. 7), hvorledes Sandet har lagt 
sig h@jere og hajere op om de, ogsaa unaturligt langstrakte 
Skud; ved J ender iste Axesystem, ved IZ det 2det, og LII 
er unge Skud, som naa op over Sandoverfladen (7'—7). 

Sedum acre optreder ofte paa Sandbund, paa dempede 
Klitter og paa Sandmark. Ofte sees da kun Skudspidserne 
over Sandet som re@dfarvede smaa Legemer med tet taglagte 
Blade. Jeg har tidligere (,Psammof. Form.‘ 8. 183) omtalt 
de ejendommelige smaa Dveergrodder, der findes knippe- 
stillede paa dens Rodsystem. Siden hin Publikation har jeg 
ikke haft Lejlighed til at undersoge Forholdet nermere, men 
for yderligere at henlede Opmeerksomheden paa disse, alminde- 
ligt forekommende Rodder, hidszettes en Afbildning af en 
Klitplante med dens Rodder. I ovrigt haaber jeg, at en 
yngre Botaniker vil bringe de af ham paabegyndte udviklings- 
historiske Undersggelser af dem til Afslutning. 


4. Stensletterne. 


Ovenfor omtaltes nogle af de Stensletter, der findes i 
denne Egn, og som have undertiden endog ret betydelig Ud- 
strekning. Billede af en ved Gaardbogaard veerende findes 
i ,Psam. Form.‘ 8. 168 (efter Fotografi af Hr. Jorgen Larsen). 
~ De ere vandrette Flader, hvis Sand tet dekkes af utallige, 
mere eller mindre flade og skiveformede Rullestene, med i 
Regelen et Tvzrsnit af t—10 Cm. Disse Sten stamme sikkert 
fra gamle Stranddannelser, der ligge hevede hajt over det 
nuveerende Hav; Sandet er nu blest bort, og Stenene ere 
blevne liggende tilbage'). Grundvandet staaer dybere end 
f. Ex. paa neerliggende Porssletter, og Vegetationen er over- 
ordentlig fattig, tor og forkrgblet. Hist og her staaer en 
enlig Tue af Armeria vulgaris eller af Weingertneria canescens, 





1) De omtales af N. Juel i Kroyers Tidsskr., B.2, 8. 74ff (Samme 
har ogsaa skrevet ,Naturbemerkninger over Jyllands nordligste 
Odde* i Tidsskr. f. Naturvidensk. Nr.15), og fremdeles i samme 
Tidsskrift S. 511 af Jap. Steenstrup. 

6* 


84 





eller et Exemplar af Hieraciwm umbellatum: en vantreven, 
blomsterlas Tue af Psamma har maaske ogsaa fundet en 
Plads, og i Neerheden af Gaardbogaards Plantage saaes 
endog en lille selvsaaet Bjeergfyr paa faa Centimetres Hojde. 

Hvad der er merkeligst ved disse Stensletter, er de 
sorte Skorpelikener, som yderst almindelig findes paa 
Stenene, og af hvilke navnlig en arktisk, her i Landet ellers 
sjelden Art, er hyppig: Lecidea diducens Nyl. (L. auriculata 
Th. Fr. var. diducens (Nyl.) Th. Fr.). Her fandtes desuden: 
Rhizocarpon reductum Th. Fr. (ifolge ham ikke forskjellig 
fra Rh. obscurum), Acarospora fuscata var. rufescens Turn., 
Buellia stellulata (Tayl.) Branth et Rostr. og Buellia spuria 
Th. Fr.1). De Stene, som Laverne voxe paa, ere altid mere 
eller mindre skgre og forvitrede; de brekkes let itu og ere 
gjennemvoxede af Thallus. 


5. Sandmarker. | 


Fra den med Hjzelme deempede Klits Planteveext er der 
ikke noget stort Spring til den, der voxer paa de flade Sand- 
marker, som findes f. Ex. syd for Kannestederne og mang- 
foldige andre Steder. Disse Marker ere dog efter min Op- 
fattelse overalt veesentlig Kulturprodukter; de have for 
kortere eller langere Tid siden veeret Agerland, hvad Ager- 
rener ofte vise, og ligge nu hen, oftest kun benyttede til 
Gresning for Faar. Formodentlig blive de derved hindrede 
fra at ,springe i Lyng‘, men om de overlades helt til sig 
selv, ville de utvivlsomt for eller senere vende tilbage til, 
hvad de tidligere, ialtfald delvis, vistnok have veeret, nemlig 
tor Lynghede. . 

Planteveexten er lige saa udpreget Torhedsvegetation 
som paa Klitterne, men Floraen er tildels forskjellig. Vege- 
tationen kan veere saa tet, at Bunden ikke sees, men den 


1) Alle Bestemmelser velvilligst besorgede af Pastor Deichmann 
Branth. 


85 





er overordentlig lav; Skosaalen bliver i tort Vejr snart poleret 
glat af den, saa Foden glider, og Gangen bliver besveerlig. 


Her findes navnlig folgende Arter: 

Graminez. Weingertneria canescens, der her er langt 
hyppigere end i Klitterne og neesten kan danne Bestande; 
Festuca ovina og rubra; Agrostis vulgaris, der er yderst 
almindelig; Azropsis precox, ligeledes meget almindelig, og 
undertiden neesten bestanddannende ; A. caryophyllea, noget 
sjeldnere; Bromus mollis; Phleum arenar tum; Antho- 
xvanthum. 

Cyperacez. Carex arenaria (den har te sit rette Hjem her). 

Caryophyllacee. Lepigonum rubrum; Spergula arvensis; 
Scleranthus annuus og perennis; Cerastium semidecandrum. 

Crucifere. Teesdalia nudicaulis, meget alm; i Maj i 
Blomst, i Juli med Frugt; Draba verna; Arabis Thaliana. 

Papilionacee. Trifolium arvense, undertiden neesten be- 
standdannende og tonegivende; Lotus corniculatus; An- 
thyllis vulneraria. 

Polygonacee. Rumex Acetosella (i saadan Mengde under- 
tiden, at Marken radmer). 

Umbellifere. Pimpinella Saxifraga, iseer var. dissectifolia. 

Violacex. Viola tricolor undertiden i saadan Mengde, at 
Marken sees violet i lange Afstande; V. canina. 

Campanulaceex. Jasione montana; Campanula rotundifolia. 

Composite. Hieracium Pilosella; H. umbellatum; Filago 
minima; Erigeron acre; Taraxacum erythrospermum; 
Antennaria dioica; Hypocheris radicata, og sjelden H. 
maculata. . 

Plumbaginacesx. <Armeria vulgaris, baade i glatte og i 
sterkt haarede Varieteter. 

Plantaginacesx. Plantago lanceolata. 

Rubiacex. Galiwm verumn. 

Mange Steder er Calluna 1 ea ere og har skudt 
isolerede Forposter ind paa Sandmarken. 
Derneest udfylde mange Mosser Bunden mellem disse 

Urter, navnlig Hypnaceer, Ceratodon og Polytrichum. 


6. Tor Lynghede. - 

Den torre Lynghede er en Calluna-Hede , fra hvilken 
Erica er udelukket. Calluna vulgaris har jeg neermere om- 
tale i oPsam. Form. S.1960g 4 ,Plantesamfund “ 5.202. 
Den er kraftigst paa nyt Terren, og den voxer godt i ren 
Sandbund; men eftersom Lyngskjolden tiltager i Tykkelse, 


oe. 


aftager dens Frodighed, og den er paa mange af disse magre, 
torre Heder overordentlig lav og trykket; tildels er vel ogsaa 
Bundens oprindelige store Magerhed en Grund hertil. Mellem 
dens Tuer findes navnlig Hmpetrum nigrum indblandet, hist 
og her en Ene og saa forresten Sandmarks-Arter. Der er 
neeppe Tvivl om, at Terrzenet ofte var Sandmark, for det 
blev Lynghede, og Lyngvzexten er ikke saa tet, at der ikke 
bliver Plads til nogle Urter. En, som synes fortrinsvis at 
trives her, er den bekjendte Morbundsplante Aira flexuosa. 

Meerkeligt nok ere folgende Lynghede-Arter hidtil ikke 
fundne paa Jyllands Nordspids eller ere meget sjeldne: 

Genistu Anglica, der lengere nede i Jylland er alminde- 
lig, er i hele Vendsyssel kun funden ved Sulsted, G. pilosa 
synes at mangle; og G. Germanica, der overhovedet er sjeelden, 
er heller ikke funden (se Langes Haandbog). Sarothamnus 
scoparius findes i Tversted Plantage, men kun plantet. Arc- 
tostaphylos uva ursi har jeg kun seet ved Bunken ud mod 
Havet. Lycopodium clavatum findes almindelig om Aalbzek 
(M. P.), og jeg har ogsaa seet den vest herfor, findes desuden 
ved Hulsig Krat; men i den nordligere Del er den vist ikke 
bemeerket, lige saa lidt andre Arter (undt. L. inundatum, der 
har hjemme paa fugtig Bund). 

Paa sine Steder er Calluna-Heden frodigere og Lyngen 
hgjere, uden at der endnu er nogen Tale om saa megen 
Fugtighed, at Erica kan indfinde sig. Her er Mordannelse 
meget tydelig, og enkelte Steder ved Vejgrofterne saaes Jord- 
bunden under Lyngskjolden tydelig differentieret i et graaligt 
Sandlag og brune Sandmasser derunder. Men udpreget 
Blysand- og Redjord- eller Ahldannelser synes at mangle, 
hvad Overklitfoged Dahlerup bekreefter. 

Paa en saadan frodigere Hede findes andre Planter end 
paa den meget torre, f. Ex. Vacciniwm uliginosum') og 





1) Her ligesom paa sine Steder i Vest-Jylland kaldet ,Blaaber‘, 
medens V. Myrtillus kaldes ,Linninger‘, efter Lerer V. Schmidt. 


87 





Arnica montana; den forste seer man i dens Lovspringstid 
som lysegronne Pletter i den brune Lyng. Andre Arter ere 
hyppigere end paa den torre Hede (ligesom Floraen i det 
Hele er rigere), saaledes: Nardus strictus, Aira flexuosa i 
kraftige Exemplarer, Hypocheris maculata, Anthyllis vulnera- 
ria, Salix repens, 0. fl. Ogsaa Populus tremula findes, og 
efter Sigende hist og her en lille Birk. 

Efter M. Pedersen treffes der ner Havet ved Aalbek 
ofte smaa Pletter af Hede, som kun ere bevoxede med en 
ejendommelig Dvzergform af Plantago maritima, hvis Primrod 
er meget lang og tynd, og hvis Bladroset er meget lille, 
dannet af meget smaa Blade. Den blomstrer  sjelden. 
Grundvandet fandtes i 88 Cm Dybde. 


7. Den med Naaletre beplantede Klit. 


Ved Klitbestyrelsens Energi og Rigsdagens Bevillings- 
villighed ere mange Klitter blevne beplantede, og f. Ex. i 
Skagens Omegn og ner Gaardbogaard sees mange unge 
Plantninger. Om nogle Aartier vil Landskabet helt have 
forandret Udseende. Det er mest Pinus montana og Picea 
alba, som anvendes. Den eneste store Klitplantage er ved 
Tversted; den er et smukt Exempel paa, hvad man kan 
bringe det til trods den ugjeestfrie Natur. Lige ud til Vester- 
havet streekker sig her den tetteste Naaletreeskov af Bjerg- 
fyr (Pinus montana, iser ifolge Bot. Tidsskrift var. wncinata 
og Pumilio, sjeldnere var. rotundata Link (= P. Mughus), 
Skovfyr, Osterrigsk Fyr, Aidelgran, Redgran, Hvidgran, Leerk 
0. fl.a. Den anlagdes 1859. Neermere om den tilligemed Bil- 
leder fra den findes hos Bang i Tidsskr. f.Skovbrug, 12, 1889. 

Fra et botanisk Synspunkt vil det vere meget inter- 
essant at folge de Forandringer, som foregaa med Bund- 
vegetationen i et saadant tilplantet Areal. Men der kan 
selvfolgelig ikke ved en enkelt, flygtig Exkursion ydes noget 
verdifuldt. M. Pedersen har noteret folgende Arter fra de 
yngre Dele: Carex urenaria, Nardus strictus, Psamma are- 


88 


naria (,d@ende* som Vegetation betragtet), Elymus, Calluna, 
Erica, Empetrum, Myrica (alle tre ,dgende*), Succisa pra- 
tensis, Lotus corniculatus, Salix repens, Hieracium umbella- 
tum, Hypocheris maculata, Achillea Millefolium, A. Ptarmica, 
Carlina vulgaris, Potentilla Tormentilla, Plantago maritima, 
Rhinanthus major, Gentiana Pneumonanthe, Stellaria media, 
Pimpinella Saxifraga.. I en eldre Plantage vare de samme 
Arter endnu tilstede, men mere ,dgende* end for; desuden 
noteredes flere andre, der dog sikkert ogsaa kunne findes i 
yngre Plantning: Tvrifoliwm arvense, Galiwm verum, Arte- 
misia vulgaris og A. maritima, Hieraciwm Pilosella, Thymus 
Serpyllum, Vaccinium uliginosum, Geranium sanguineum, 
Viola canina og V. tricolor, Psamma og Elymus doende, 
Cornicularia aculeata, Ceratodon purpureus, Hypna og mange 
andre Mosser. I en eldre Del af Plantagen med ec. 12'/2 M 
hgje Exemplarer af Picea alba fandt han nesten alle de 
egte Klit- og Hedeplanter forsvundne eller henviste til Veje 
og Grofter; Bunden mellem de tet staaende Graner var 
deekket af et tykt Lag Naale, paa hvilke der lige som paa 
Stammernes Fod var en rig Mosvegetation (Hypnacee, Mete- 
geria, osv.), og Mosserne stode frisk gronne; selv Metzgeria, 
der ellers efter en saa tor Sommer vil staa vissen paa denne 
Aarstid, stod frodigt vegeterende. Skyggen er sterk, der er 
koligt under Treerne; og Luften er vist ogsaa fugtig her. 
Kt lille Gyvelkrat fandtes her (Gyvelen er plantet), og i det 
torre, varme Vejr hertes Belgene endog i ret stor Afstand 
smelde Froene ud. I denne Del af Plantagen fandtes: 
Linaria vulgaris, Geranium Robertianum, Jasione montana, 
Rosa canina osv. 


8. Pere k rat. 


Paa Overgang fra den xerofile til den mesofile Vegeta- 
tion staa Purrekrattene; nogle, som f. Ex. de ved Hulsig, staa 
ikke blot paa Sandbund, men endog op ad selve Klitten 
(Tornbakke Rimme); andre staa vist ogsaa paa gammel 


89 





Klitbund eller paa Rimmer, men Jorden synes at vere mere 
muldrig. Jcordbundsforholdene i disse Krat ere dog neesten 
ikke undersggte. De Krat, der findes leengere Syd paa, ned 
mod Frederikshavn, staa efter Sigende paa Rimmerne, altsaa 
ogsaa paa Sandrevler. 

Der kan neppe vere Tvivl om, at disse Krat ere 
Levninger af Vendsyssels gamle Skove. Om disse har P. 
Gaardboe bevaret en hel Del Minder og Optegnelser, som 
findes i hans anforte Bog iser S. 18—20, 135—51, 388—91. 
Ogsaa om Krattene selv har han Optegnelser, f. Ex. 5.5 og 
88. Det har derfor en egen Interesse at oplyse, hvad man 
‘kan, om deres Flora og hele Naturhistorie. Til Dato er det 
kun lidet, der kan gives. 

Hvad forst deres Forekomst angaaer, da findes der, 
efter hvad jeg har kunnet faa oplyst ved Overklitfoged 
Dahlerup og Stud. mag. M. Pedersen eller selv seet, 
endnu Krat paa folgende Steder: det nordligste er det ved 
Hulsig, som vi saa paa Exkursionen d. 14de; vest derfor 
ere de omtalte Krat ved Starholm. Endvidere ved Lodskov- 
vad, lutter ,Krumpel* bevoxet med Likener, ved Gaardbo- 
gaard, Jenned Egebakker, ved Vester Knasborg paa Rimmerne, 
ved Jerup Station og derfra sydefter store Krat paa Rimmerne 
vist neesten helt ned til Frederikshavn. 

Purrekrattene dannes hovedsagelig af Quercus peduncu- 
lata, men der findes ved Hulsig Former indblandede, som 
synes at vere Q. sessiliflora eller ere Mellemformer mellem 
disse to. Efter hvad vi saa i Hulsig Krat synes det ikke 
muligt at holde dem ude fra hinanden. Der var rigeligt med 
unge Frugtstande. Treeerne ere lave, hojst af et Par Mands 
Hojde; Stammer og Grene ere krogede og forvredne, samt 
ret almindeligt lavkledte. Som seedvanlig synke Purre- 
krattene jevnt. ned mod Vest, og ere her meget tette og 
utilgeengelige; mod Ost, hvor de ere hojest, tranger man i 
Regelen let ind i dem. De store Egekrat ved V. Knasborg, 
som voxe paa Rimmer, og efter Ejerens Udsagn brede sig 


90 


ud over Dobberne, hvis de ikke holdes i Ave, ere i Vest 
,sprungne i Krumpel*, og her findes f. Ex. Exemplarer, hvis 
Krone er 31/2 M i Tvermaal, men kun er heevet 1/2 M over 
Jorden (M.P.). M. Pedersen bemeerker: Naar Krattene ved 
Hulsig, der ligge beskyttede af Tornbakke Rimme, undtages, 
tage de til i Frodighed, Storrelse og Treehgjde osv. fra Nord 
mod Syd. De nordligste, som de ved Lodskovvad, ere meget 
i ,Krumpel*, andre ere mere hojstammede, aabne og til- 
geengelige. 

Af treagtige Planter findes folgende indblandede: Betula 
odorata; Populus tremula, tildels i store Exemplarer; Rham- 
nus Frangula; Salix repens; Lonicera Periclymenum; Juni- 
perus communis; Rosa pimpinellifolia; R. canina. I Egekrat 
ved Gaardbogaard findes Fagus silvatica (ogsaa omtalt af 
P. Gaardboe, S. 5), og i et Krat ved Knasborg (ifolge M. 
Pedersen): Sorbus Aucuparia (8—4 Explr., c. 5 M hgje), 
Pyrus Malus (2 Exemplarer)') og Rhamnus Frangula. 

Urterne, som iagttoges i Krattene, ere: Convallaria 
majalis (findes 1 store Meengder, men efterstreebes meget af 
Folk; i Maj Maaned saa jeg ved Aalbeek Station flere Piger, 
der kom fra Missionsm@de, med Favnen saa fulde af blomstrende 
og bladbzerende Skud som vel muligt). Enkelte Exemplarer 
havde Frugt. Fremdeles: Polygonatum anceps, P. multifloruim 
(sjelden), Majanthemum bifolium, Aira flexuosa, Koeleria 
glauca (i fodhgje Kxemplarer, Skyggeformer), Phragmites 
communis, Calamagrostis Kpigejos, Carex arenaria, Geranium 
sanguineum*), Stellaria graminea, Silene inflata, Viscaria 





1) I et Krat ved Foden af Bangsbo Bakker ud mod Stranden har jeg 
samlet den i Maj d.A. Jap. Steenstrup skriver 1839 i 2. Bd. af 
Kroyers Tidsskr.: ,Moserimmene optage i Klitvegetationen en Mengde 
Hedelyng paa de hgjere Steder og Moselyng (Erica Tetralix) paa 
de lavere Steder; desuden finder man hele Partier af dem be- 
kledte med Pors (Myrica Gale), Graapil (Salix repens), Abild 
(Pyrus Malus) og Bevreasp (Populus tremla). 

) Findes aabenbart mange Steder iseer paa Bakker og Klinter ud mod 
Havet; jeg har seet den f. Ex. paa Klinterne ved Svinklov, ved 


91 


viscosa, Pimpinella Saxifraga og var. dissectifolia, Anemone 
nemorosa (angives fra Lodskovvad), Hypericum montanwm 
(Lodskovvad: M. P.), Viola tricolor, Sedum Telephium (spar- 
som), Orobus tuberosus var. latifolius (aden for Krattene smal- 
bladet), Trientalis ewropea (Knasborg: M. P.), Veronica 
Chamedrys, Linaria vulgaris, Melampyrum pratense, Calluna 
vulgaris, Vaccinium Myrtillus, V. uliginosum (Knasborg: 
M.P.), Campanula rotundifolia, Jasione montana, Suceisa 
pratensis, Solidago virga aurea, Hypocheris radicata, H. 
maculata, Hieracium umbellatum, Achillea millefolium, <Arte- 
misia vulgaris. Af Likener bemerkedes paa Treerne: 
Ramalina farinacea, Parmelia saxatilis, P. olivacea. Paa 
Bunden, som er ret aaben, findes en Del Mosser. Hede- 
mosser begynde at treenge ind i Lodskovvad (M. P.). 

Om Mennesket ikke hindrede det, vilde Krattene sikkert 
brede sig og Skovene voxe op igjen. Udenfor Krattene 
fandtes f. Ex. ved Hulsig selvsaaede Exemplarer af Eg. Om 
Jerup-Krattene bemerker M. Pedersen, at de med Tiden 
ville fylde de mellemliggende Dobber, der her ikke ere tagne 
i Kultur. I Krattenes Neerhed, f. Ex. ved Hulsig, kan man 
ogsaa finde yderst smaa Krat eller, om man vil, store Tuer, 
dannede f. Ex. af Salix repens og Rosa pimpinellifolia eller 
R. canina (hvilke begge ogsaa gaa hojt op paa Klitterne), og 
i hvilke der findes baade Convallaria majalis og Polygona- 
tum anceps, men her ere disse Planter maaske Relikter. 

Sammen med Purrekrattene kan naturligst Plantagen 
ved Skagen omtales. Her findes mange forskjellige Traeer 
bl. a. Bog, der stod med kraftige og smukke Langskud; 
fremdeles hoje smukke Birke (med Taphrina_ betulina), 
Alnus glutinosa, Eg og paa sine Steder Naaletreer'). Lov- 
skoven er tydeligt medtagen af Vinden. Af Bundvegetationen 
i Lovskoven noteredes: Anemone nemorosa (tildels med kolos- 





Vennebjerg Kirke ved Lonstrup, Skivern, Tversted Plantage osv.; 
den findes ogsaa paa Hirtsholm. 
1) Se Bang, i Tidsskrift f. Skovbrug. Bd. 12. 1891. 


92 





sale Blade; Maj Maaned); Stellaria media; St. Holostea; 
Ranunculus acer; R. repens; Capsella Bursa pastoris; (Arabis 
Thaliana i hdje Exemplarer ved Randen. af den store Grees- 
mark); <Anthriscus silvestris; Vicia Cracca; (V. lathyroides | 
paa Marken; Maj); Veronica officinalis (Centaurea Cyanus; 
Marken); Galium Aparine; Rumex -Acetosa; Acorus (i 
Greften);- Poa annua; ‘Dactylis; Holcus lanatus; Lastrea 
spinulosa; Equisetum arvense; Hypna. 





Den efterfolgende Vegetation er knyttet til Vand eller 
fugtige Lokaliteter, kan altsaa mere eller mindre faa Navn 
af hydrofil. Jeg finder, at folgende Samfund kunne opfgres 
fra det her omhandlede Omraade. 


9. Havets Plantevext. 


Herom har jeg Intet at meddele. Vandet ved Skagen 
viste sig meget uklart af Plankton, vel iseer Peridineer. Af 
storre Alger fandtes flere drevne i Land, f. Ex. Laminaria. 


10. Ferskvandss@er. 


Af saadanne undersggtes de sydgst for Milen liggende 
samt Raabjerg Preesteso, hvilke M. Pedersen senere besggte 
paa ny. De paa Kortet n. f. Hulsig afsatte Ser existerede 
ifolge ham ikke i Sommer. De gaa sikkert deres Undergang 
i Mode. I Fortiden har der veret flere Sger, bl. a. har Raa- 
bjerg Sogn i Oldtiden og indtil den sidste Halvdel af Middel- 
alderen veeret delt i to Dele ved en, stor Sg, der strakte sig 
fra Bunken gjennem den 1886 udtgrrede Trolds¢, forbi Raa- 
bjerg Kirke, Syd om Skivern osv.; Raabjerg Preesteso er en 
Levning (se P. Gaardboe, S. 6). 

Studeli-Milesgerne ere ret store, men yderst lay- 
vandede; man kunde i Sommer med Lethed vade over dem 
fra den ene Ende til den anden; Pedersen fandt dem ingen- 
steds over 22 Cm dybe. De vare dog vist iaar, da Sommeren 
har veeret saa useedvanlig tor, betydelig mere lavvandede end 


93 





ellers; Breddernes Beskaffenhed tydede derpaa. Ude i dem 
voxe talrige Exemplarer af Myriophyllum og Littorella lacu- 
stris. De danne tztte, sammenheengende Bevoxninger, navnlig 
den sidste i lavere, af Solen opvarmet Vand, og fandtes 
overgroede med utallige Alger, ligesom ldse Masser af saa- 
danne fyldte op mellem dem, saa at Vandet blev graaligt- 
srenligt af dem, naar man loftede Exemplarer op. Algerne 
ere efter Undersggelse af Froken E. Hallas mange forskjel- 
lige, navnlig dog Oedogonier; der er en hel Mengde smaa 
Desmidiacé-Former mellem dem. 

Raabjerg Prestegaardss@ er derimod dybere, ialt- 
fald ikke til at vade over. I dens Omkreds findes paa sine 
Steder et c. 10 M bredt Belte af Chara iniermedia, af 
hvilken det meste iaar dog laa dgende, hvidt og stinkende, 
paa Bredden. Forevrigt findes Myriophyllum  spicatum, 
Potamogeton perfoliatus (60 Cm Dybde), Nuphar luteum og 
Nymphea, Polygonum amphibium. 

Til Sgerne slutte sig naturligen de vandfyldte Grofter; 
i disse. kan man treffe Myriophyllum verticillatum; Batra- 
chium; Potamogeton natans, rufescens, gramineus; Lemna 
minor, L. trisulea; Utricularia vulgaris, og i lavvandede 
Mosehuller U. intermedia; Glyceria fluitans; Hippuris. 1 
Beekke og Grofter fandtes Montia minor, Polygonum amphi- 
bium. 


11. Sumpvegetation. 


Ved Vestenden af den vestlige Mileso findes en smuk 
Bestand af Phragmites med Straa af over Mandshgjde. Den 
voxede paa tildels udtorret og revnet Mudderbund og under 
den voxede Eleocharis palustris. At der her er Mudder, 
medens Bunden og Bredderne i disse Sger, saavidt bemeerket, 
er Sand med paa sine Steder i det Hgjeste kun et tyndt 
Mudderlag, hidrgrer formodentlig derfra, at da de vestlige 
Vinde ere fremherskende, er Vestsiden den eneste rolige. 
Fra denne Phragmites-Bestand fandtes flere overjordiske 


94 



































Fig. 9. Phragmites communis. 








95 


Udlobere streekkende sig ind over den tilstodende Land- 
vegetation. Den lengste havde en Udstrekning af c. 5 M. 
En af dem findes aftegnet hosstaaende, Fig.9, da den har 
nogen fysiologisk Interesse. Den hevede sig i Bue op fra 
Moderskuddet og bar paa dette bueformede Stykke en Del 
oprette, korte Lovbladskud (se A); det storste var omtr. 
1 M hgjt. Udloberens Blade vare ufuldkomne Lovblade, det 
vil sige: Pladen var meget lille i Forhold til Skeden. Der 
fandtes endog Udlobere, som neesten vare rene Lavbladskud 
(se Steengelenden Fig. 9 C). Udloberen laa saaledes, at de to 
Bladreekker vendte opad og nedad, og her viste det sig nu, 
at de opadvendte Axelskud vare ifeerd med at udvikle sig til 
Lovskud, oprette og grgnne som szedvanligt; men de nedad- 
vendte bleve til Lavbladskud, der treengte ned i Jorden, og 
bleve blege samt tydeligt tykkere end de opad voxende (se B, 
der er Stykket a—b af A, mindre formindsket). ‘Tillige var 
Roddannelsen langt livligere og kraftigere ved disse Skud 
(se Fig.). Denne krybende Form er ikke sjzlden i Vest- 
jylland. Paa Mangos Nordvestkyst har jeg (1889) seet den 
ero i Klitterne, liggende hen over Sandet med c. 91/2 M 
lange Udlobere, og helt fjernt fra Ferskvand. I Norlev So 
ved Lonstrup saa jeg den (August 1895) udvikle sine Ud- 
lobere af 51/2 M Leengde hen i selve Vandfladen og sende 
Lovskud opad; men disse, paa Vandet liggende Udlobere, vare 
srgnne og havde Blade med smaa 3—5 Cm lange Plader 
(se D), de nermede sig meget til de typiske Lovskud. Det 
viser sig her som saa ofte, hvorledes Skudbygningen paa- 
virkes af Omgivelserne. Mange oprette Sideskud udgik fra 
disse flydende Udlobere; de begyndte med Lavblade, men 
fik efterhaanden Lovblade. 

Wittrock har (Botan. Notiser, 1892, 5.36) neermere 
omtalt denne Form (under Meyers zldre Navn: stoloniferd). 
Naar han tillegger mig den Anskuelse, at Phragmites kun 
ejer eet Slags Skud foruden Primskuddet, er dette naturligvis 


en Misforstaaelse, hvad der vil fremgaa ved et nermere 
Studium af mine Publikationer, men jeg taler l.c. ganske 


96 


vist kun. om de Skud, der forst ere vandrende, derpaa op- 
rette og assimilerende, fordi jeg i det Hele var tvunget til 
at presse min Text sammen til hajst 6 Ark. Til Wittrocks 
Fremstilling vil jeg gjore et Par Bemeerkninger: hans 3die 
Skudform kan ikke opstilles som en selvsteendig, da den kun 
er Begyndelsen til et Skud, der senere bliver et opret Assi- 
milationsskud; den er ganske vist Plantens Overvintrings- 
skud, men ikke det eneste; thi paa Basis af de assimilerende 
Skud staa unge oprette Skud, der overvintre paa forskjelligt 
Udviklingstrin. Hans forste Skudform er kun en lidt til- 
lempet Form af Udlgberne, vist fremkaldt ved Tilfeelde, og 
som ikke ber skilles skarpt fra de egentlige Udlobere; at 
den dger ved Aarets Slutning, finder jeg ikke Bevis for. 
Efter min Mening har Phragmites kun 2 veesentlig forskjel- 
lige vegetative Skudformer: a) det strax oprette, rene Assimila- 
tionsskud og b) det forst paa en storre eller mindre Streek- 
ning vandrende Skud, der tilsidst bajer lodret op og bliver 
som a. — De samme to Skudformer findes hos mange andre 
vandrende Skud f.. Ex. Psamma (se ovenfor), Agropyrum 
junceum (se ,Psammof. Form.“ Fig. 13) 0. a. 


Sumpvegetation treffer man i denne Egn igvrigt for- 
trinsvis i Grofter, i Kanalerne ved Gaardbogaards Se og 
i forskjellige smaa Mosehuller. I dybe, skyggefulde Grofter 
kan man for@vrigt treeffe helt andre Planter, der neermest 
maa here helt andensteds hen, f. Ex. Blechnum og Polypodium 
Phegopteris i Grofter paa Sandmarker ved Kannestederne. 

Folgende Arter findes: 

Equisetum limosum. Scirpus lacuster; alm. i Raabjerg 
So, men danner ikke kraftige eller teette Bestande. Carex 
stricta; ved Hulsig fandtes midt i en udtorret Dam med 
Nuphar en Tue, som var c. 2 M i Tveermaal, og hvis Midte 
var dget bort, hvorpaa det afdgde Parti var blevet erstattet 
af anden Vegetation. Eleocharis palustris; yderst alm. Jun- 
cus atricapillus, lampocarpus, supinus, bufonius, conglomeratus. 
Acorus. Typha latifolia. Sparganium simplex og minimum. 
_ Tris Pseudacorus. Alisma ranunculoides. Menyanthes; ved 
Starholm var der en hel lille Eng, neesten dannet alene af 
denne; den var bleven slaaet, saa at neesten alene Rod- 
stokkene vare tilbage. Ranunculus Lingua. Caltha pal. med 
f. radicans. Lythrum Salicaria. Angelica silvestris. Cicuta 


= 


virosa. Lycopus europeus. Bidens cernua og Formen radiata. 
Achillea Ptarmica. Veronica Anagallis, V. scutellata. Co- 
marum.  Lysimachia thyrsiflora og vulgaris. Polygonum 
amphibium. Galium palustre. 


12. Vaade Sandflader. 


Der findes en Meengde Lokaliteter i her omtalte Egn, 
hvis Bund er Flyvesand, hvis Overflade er vandret eller dog 
nermer sig dertil, og paa hvilke Grundvandet staar saa hgjt, 
at de ere meget fugtige; Vandet staar ofte i Sommertiden 
pletvis ovenpaa dem. Disse Flader have en ejendommelig, 
meget aaben Plantevext. Denne er vistnok paa mange 
Steder kun en Overgangsdannelse, og vil i kort Tid forandre 
sig: blive tet, gaa over til Eng med Pil og Star. 

Jeg har i 1890 nord for Hulsig set store Sandflader, 
som tildels vare under Vand, og til hvilke Planteveexten 
havde udsendt sine Blenkere i Form af en, pletvis ret teet, 
Vegetation af Juncus lampocarpus, til Dels med nedliggende 
og rodslaaende Exemplarer; det var en Lampocarpus- 
Bestand, i hvilken der fandtes enkelte Exemplarer af Agro- 
stis alba f. stolonifera og Eleocharis palustris. Ikke langt fra 
dem laa andre Flader, som vare helt over Vandet og noget 
torrere, formodentlig formedelst Sandflugt, og her havde en 
anden Vegetation begyndt at indfinde sig. Nogle af de forste 
Arter synes at vere Salix repens og Juncus balticus, der 
pletvis dannede stgrre eller mindre Selskaber, den forste lave 
kredsrunde Tuer, aabenbart dannede af et eneste, maaske 
af Fro grundlagt Individ. Paa Sandbunden mellem dem 
voxede f. Ex. en hel Del hapaxanthe Arter: Erythrea litto- 
ralis, Juncus capitatus i stor Mengde, Radiola millegrana, 
Centunculus, Euphrasia officinalis; derneest en hel Del andre 
smaa Urter, saasom Drosera rotundifolia og intermedia, Sa- 
gina nodosa, Juncus anceps, Lotus corniculatus, Lycopodium 
inundatum, Pyrola minor. Ved fortsat rolig Udvikling vil 

Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 7 


98 


denne Vegetation maaske forandres til en Eng med Star og 
Pil, eller til Lynghede — alt efter Bundens Fugtighed. 

Andre Lokaliteter ere veesentlig bevoxede med Juncus 
Balticus. Dens tynde Skud, af 4/2 M Hojde, stikke i stor 
Mengde frem af Sandet, til dels i tydelige Reekker formedelst 
Rodstokkens elegante Veext, og mellem dem ser man det 
blottede Sand, hvor man kan treeffe Puder af Pil (S. repens), 
Exemplarer af Carex vulgaris, C. flava, Pyrola minor, Lotus 
corniculatus, Erica, Drosera rotundifolia, Empetrum, Carda- 
mine pratensis, Erythrea littoralis, Luzula multiflora, Ly- 
thrum, Agrostis alba, Juncus anceps, Lycopodium inundatum, 
Radiola 0. a. Juncus Balticus kan i Forening med lidt Pil 
danne vidtstrakte Bevoxninger. 

Omkring Seerne har man ligesom paa Fang Lejlighed 
til at se elegante Beltedannelser af Planterne, frem- 
kaldte ved de forskjellige Fordringer til Fugtighed, som de 
forskjellige Arter stille. Jo fladere Terrzenet er, desto bredere 
ville disse Beelter kunne blive, og desto tydeligere vil Karak- 
teren treede frem. Derfor ere Vest-Jyllands store Sletter saa 
fortrinligt egnede til at give en klar Forestilling om de for- 
skjellige Arters forskjellige Fordringer og om den Rekkefolge, 
i hvilken de ordne sig om Vandene. Disse Beelter ville svare 
til Samfund, der findes andensteds, fjzrnere fra Soerne, og 
ere omtalte i det foregaaende. 

Ved Mile-Sgerne tror jeg, at man vil kunne skjelne mellem 
folgende Beelter: 

A. Equisetum limosum og Eleocharis palu- 
stris repreesentere i Regelen det yderste Belte af Sump- 
vegetation. Den sidste Art egner sig ikke til Navngivning af 
et bestemt Beelte, thi den synes at kunne strekke sig over 
flere. Til dette Balte horer ogsaa nermest Sparganium 
simplex. 

B. Lobelia-Beltet. Paa sine Steder er det mange 
Metre bredt. Lobelia Dortmanna voxede paa sine Steder i 
stor Mengde, dels i selve Vandet, dels paa Bund, der var 


99 


bleven torlagt ved Sommerens Hede og torre Luft. Den 
horer til Tueplanternes Type, har et lodret, hurtigt bort- 
dgende Rhizom; Blomsterstandene staa i Almindelighed en- 
lict, da Forgrening af Rhizomet synes sparsom. Den maa 
vist hovedsagelig formere sig ved Fro, og Individerne staa 
temmelig spredt, saa at der mellem dem er rigelig Plads til 
Litorella’s, formedelst Udloberdannelse sammenhzengende 
Tzppe, men i Regelen sees dog kun den nggne, af et meget 
tyndt Dyndlag og Alger sveertede Sandbund mellem Planterne. 

Hosstaaende Billede (Fig. 10) 
fremstiller Lobelia i dens Efter- 
aarsstadium; alle de _ hvide 
Blade hore til det afblomstrede 
Hovedskud J og ere dgende; 
IT ere derimod to friske, mgrke- 
srgnne Sideskud, ved hvilke 
Planten overvintrer. Rodderne 
ere meget talrige, ugrenede, 
hvide. 

Til Lobelia-Bzltet bor ogsaa 
Littorella lacustris henfores, selv 


om de ofte voxe hver for sig. Fig. 10. Lobelia Dortmanna (?/1) 
fra Madum So i Rold Skov, 


i Slutningen af September. 





Om Grunden hertil er den for- 
skjellige Voxemaade, veed jeg 
ikke. Littorella er nemlig en vandrende Plante, der fra sine 
smaa Rosetskud udsender tynde Udlgbere, som frembringe 
nye Rosetter. Udloberne kunne vere blot 1 Steengelled lange, 
men ere oftest flere og begynde da med et lille Lavblad tet 
nede ved Grunden. Rodderne bryde frem under Udlgberens 
Udgangspunkt; selve Udloberen har ingen Redder (Fig. 11). 
Paa lavt Vand hever den sine Blomster op over Vandet, 
og man ser den ogsaa rigt blomstrende paa torlagt Bund, 
med de lange Stovdragere dirrende i Vinden. Den er som 
bekjendt Vindbestover. Paa dybt Vand bliver den krafligere, 
men blomstrer ikke. N. for Hulsig findes nogle, nu ifolge 
is 


100 





Fig.11. Littorella lacustris. 
A, en Plante i nat. St. med 3 Skud, der hver ere udviklede dels som 
udlgbende, dels som oprette. B viser en Udlobers Udspring fra Moder- 
axen. C, Tversnit af et Blad (der er 3 Nerver og en Mengde Luftrum ) 
D, en Udlober gaar over i en opret, kortleddet Skuddel. 


M. Pedersen udtgrrede Sger; i en af dem fandtes paa det 
dybeste Sted en dgende Littorella-Bevoxning; Grundvandet 
laa i 44 Cm Dybde. I en anden var Littorella-Bevoxningen 
endnu paa enkelte Steder gron og frodig, og Grundvandet 
var her i 41 Gm Dybde. 


Hvor Littorella-Bevoxningen er tet, trives der som oftest 
ingen anden Blomsterplante. Enkelte Steder i disse Hulsig- 
Seger voxer med den: Hydrocotyle, Peplis Portula, Pilularia, 
Carex vulgaris, Lythrum, Polygonum amphibium o. a. — for- 
modentlig Begyndelsen til, at den fortranges fra Pladsen; 
navnlig fortreenges den ifolge M. Pedersen af Lythrum og 
Polygonum amphibium. Paa en Lokalitet ved de udtorrede 
Seer n. for Hulsig, hvor Polygonum amphibium og Eleocharis 
havde fortreengt Littorella, var der 35 Cm til Grundvandet, 
men et andet Sted, hvor Littorella havde holdt sig (tildels 
var dgende), var der 41—46 Cm. 


C. Som det neste Belte synes det frisk gronne og med 
talrige gule Blomster smykkede Belte af Ranunculus 
reptans (og paa lidt torrere Bund R. Flammula) at burde 


101 


opfores. Det svarer vist omtrent til Hydrocotyle-Beltet i 
Sydvest-Jylland (se Exkursionsberetningen for 1893). Denne 
Art findes jo ogsaa almindelig i Skagen-Egnen iszer i Grofter, 
men jeg saa den ikke danne slige Bzlter som i det sydvest- 
lige Norrejylland. Ranunculus reptans optreeder forovrigt ingen- 
lunde langs alle Bredder, somme Steder endog kun pletvis, 
hvilket vel i det Hele gjelder de fleste af de beltedannende 
Arter. Undertiden er den i meget teette Masser og har brun- 
lige Steengler. 

Dette Bzlte horer hjemme paa den ikke vanddekkede 
Bund lige paa Grensen af Vandet. Det vil til sine Tider 
(Vinter, Vaar) aabenbart vere oversvommet, til andre Tider 
(Sommeren) ligge tort. Bunden er Sand. Grundvandet 
synes efter Maalinger af M. Pedersen at kunne ligge i for- 
skjellig Dybde (ved Milesoerne c. 32 Cm, ved Hulsigsoerne 
30, 38, 50, 55, 58 og 80 Cm). Til dette Beelte hore en Del 
enaarige Arter, saasom Juncus capitatus, J. pygmeus, J. 
bufonius, Bulliarda aquatica, endvidere nogle overjordisk 
krybende saasom Peplis Portula, Pilularia, Heleosciadium 
inundatum, Lycopodium inundatum, Agrostis alba; endvidere: 
Carex Oederi, Eleocharis palustris og uniglumis, Aira uligi- 
nosa, Echinodorus ranunculoides, Malaxis paludosa.— 

Agrostis alba f. stolonifera optreeder enkelte Steder i stor 
Meengde, streekkende sine indtil 1,10 M lange Skud ud over 
Sandet; i Begyndelsen ligge de lost (ligesom hos Glyceria 
maritima *), men snart feestes de ved Rodder fra Bladfeestene. 
Den optreder baade klitdannende og engdannende, alt efter 
Forholdene. 

En lille udtorret So ved Milen havde (efter M. P.) en 
Vegetation, som svarede til dette Belte, idet der fandtes 
Pilularia i Mengde, Heleosciadium, Echinodorus, Polygonum 
amphibium, Plantago maritima, Eleocharis m. fl. Grundvandet 





*) Se Warming, Botan. Exkursioner, I, Fra Vesterhavskystens Marskegne 
(Videnskabel. Meddelelser 1890). 


102 


laa i 32 Gm Dybde. En saadan Vegetation vil sikkert med 
Tiden, hvis Vandstandsforholdene blive de samme, gaa over 
til Erica-Myrica-Hede. 

I mange Grofter treffer man den samme Vegetation, 
desuden andre Arter, f. Ex. Myosotis cwspitosa, ligesom den 
selv samme Grgft overhovedet kan huse en meget forskjellig 
Planteveext efter Vandets Stand i den. Paa Grofternes Sider 
vil man kunne treeffe Meengder af Hydrocotyle, af Hepatice 
f. Ex. Marchantia, Pellia sp.'), endvidere Phegopteris polypo- 
dioides. 

D. Juncus-Balticus-Beltet. Saaledes kunde man 
maaske betegne det neste Belte, da Salix repens, som et 
saa almindelig her, ogsaa findes saa at sige overalt. Grund- 
vandet ligger paa sine Steder endog 1—1,25 M dybt. Steeng- 
lerne af den neevnte Juncus voxe her i elegante Rekker, indtil 
1/2 M. hoje; Sandet sees overalt mellem dem. 

‘Foruden de to nevnte, der omtrent ene kunne deekke 
vidt strakte Flader, voxe her Juncus anceps, Epipactis palu- 
stris, Pyrola minor, Parnassia, Eleocharis palustris og uni- 
glumis, Agrostis alba, Eriophorum angustifolium, Lotus corni- 
culatus, Cardamine pratensis, Empetrum osv. 

Hvad det angaaer, at en Eng- og Kjzrplante som £pv- 
pactis palustris voxer paa en ren Sandbund, paa Steder hvor 
der dog er saa langt til Grundvandet som her, da synes det, 
at det fugtige Sand tilfredsstiller ikke blot dens, men ogsaa 
andre fugtighedselskende Orkideers Behov, saaledes som 
det ovenfor (S. 78) anforte ogsaa antyder. 

Fyrola minor voxer mange Steder i Skagensegnen paa 
Sandbund og i breendende Sol. Ved Sammenligning af dens 
Bladbygning med den hos de i Hornbzk Plantage i Skygge 
voxende Arter viste der sig falgende: Solformen havde tykkere 
Blade end Skyggeformen (sammenlign Fig. 12 4 med #), 


1) Marchantia ifolge M. Pedersen serligt ved zldre, konstante Vandlob, 
mellem Blomsterplanter, Pellia mere i nydannede Grofter, paa bare 
Brinker eller Jordsider. 





103 


hvilket fremkom dels ved Forggelse af Cellelagenes Antal, 
dels derved at de enkelte Celler bleve storre og tildels endog 
hermede sig noget til Armpalissadecellers Karakter derved, 





Fig. 12. Pyrola minor. 
A--G fra Studeli Mile (Sol); H—M fra Hornbek Plantage (Skygge). 
ev, Undersidens Hud; es, Oversidens Hud. 


at de fik Indbugtninger. Spalteaabningerne frembgd folgende 
interessante Forhold; medens der var typisk udviklede, nor- 
male Spalteaabninger paa begge Sider af Skevplantens Blade 
(J—K ere fra Oversiden, L—M fra Undersiden), havde Sand- 
og Solplanternes Blade kun paa Undersiden normale Spalte- 
aabninger (7—G), men Oversidens vare fejlslaaede efter at 
vere naaede til et vist Udviklingstrin (se B—E), formodent- 
lig en direkte Folge af de omgivende Naturforhold. Denne 
ontogenetiske Udviklingshistorie kaster Lys over den fylo- 
genetiske. 

Eriophorum angustifolium kan danne Bestande paa Sand- 
bund med Udelukkelse af nesten al anden Vegetation, men 
dog ikke teettere end, at Sandet er overvejende over Plante- 
veexten. Da den har ret lange Udlabere, staa dens Skud 
temmelig spredt og enligt. Ovenfor (S. 69) ere de sydost for 
Milesgerne fundne riophorum-Bestande allerede omtalte 


104 





med de indstrgede Arter. I disse Eriophoreta kan der findes 
store gul-gr@nne Pletter, veesentlig dannede af Carex vulgaris. 
Kriophoreterne betegne en hgjere Vandstand end Balticeta. 
En anden Variant af Vegetation under lignende Vandforhold 
har M, Pedersen noteret; en lille. Senkning, 5M i Tveermaal, 
var bevoxet med Polytrichum piliferum, desuden fandtes 
nogle Alger og Hepaticee. I Midten af Senkningen var Poly- 
trichum-Bestanden gron, og Vandet fandtes i 44 Gm Dybde, 
ud mod Randen var den brun og mindre tet og her var 
Vandet i 58 Cm Dybde. 

KE. Erica-Myrica-Beltet. Disse to Planter synes 
nogenlunde at folges ad og at stille de samme Fordringer. 
Grundvandet fandtes i 50 Cm Dybde paa en med Erica, 
Myrica, Drosera, Narthecium og Rhynchospora bevoxet Slette 
ved Aalbek, i 58 Cm Dybde paa en Myrica-Slette ved 
Gaardbogaard, og 1 80 Gm Dybde paa en med store Mengder 
af Erica og Myrica, desuden med lidt Calluna bevoxet Slette 
ved Raabjerg So (M. Pedersen). Bunden er ikke lengere rent 
Sand, men en mere eller mindre megtig Mor-(Torve-)dannelse. 
De to Arter synes at maatte have anden Vegetation gaaende 
forud. 

Der er vide Strekninger, som kunne betegnes som 
Pors-Hede; de have en egen, kraftig, morkegron Tone, 
som kan kjendes i lang Afstand, og betegne vist en Bund, 
der med Fordel vil kunne opdyrkes. Disse Streekninger vise, 
at vi ber opstille dette Beelte som en egen Formation. 

F. Det nest hgjere Belte er Lyngheden, dannet af 
Calluna, Empetrum.osv.; det streekker sig allerede opad Klit- 
foden, og endelig i , 

G, naa vi den egentlige Klitvegetation, enten Hjzelme- 
_ vegetation eller dampet og halvdempet Klit, betegnende 
Steder, hvor Vinden har ophobet Sand paa de af Naturen 
vandrette Sletter. : 

I Milesgerne er der efter M. Pedersen smaa Holme 
(Klitter), temmelig haje i Forhold til Omfanget, hvor de nu 


105 


neevnte Belter fremtreede med ,neesten mathematisk Noj- 
agtighed* ; nederst i Vandet er der en Littorella-Vegetation, 
ovenfor den folger Beeltet med Peplis og Pilularia; over det 
Beltet med Ranunculus reptans, derover forst Cyperaceer og 
Erica, og sluttelig overst Calluna. 


13. Eng-Dannelser. 


De naturlige Enge, der findes her paa Jyllands Nord- 
spids, synes at kunne henfores til veesentlig to Typer, hvis 
Plads i den Beltereekke, som iagttages om Seer, vistnok ber 
seettes mellem D og E (Juncus-Balticus- og Erica-Myrica- 
Beltet). Der mangler her, som angaaende andre Vegetationer, 
de ngdvendige Bund, Grundvand m. m. omfattende Under- 
sogelser, for at en nojere Bestemmelse kan fastseettes. Den 
ene Type er Graaris-Engen, den anden Star-Engen. 

A. Graaris-Engen. Salix repens er en yderst al- 
mindelig Plante, som treffes under meget forskjellige For- 
hold. Meget ofte danner den friskgronne Bevoxninger i Lav- 
ninger mellem Klitterne, i hvilke mange andre Planter, til- 
dels med ret igjnefaldende, farverene Blomster findes, f. Ex. 
Lotus corniculatus, Anthyllis, Pyrola minor, Pedicularis- 
Arterne, Polygala vulgare, Platanthera solstitialis, Erythrea 
littoralis, Sagina nodosa, Parnassia (se Tavle 4). Disse af- 
give god Gresning for Faar. Andre Steder, hvor Bunden er 
endnu fugtigere og Grundvandet nzermere, kan den danne en 
virkelig Graaris-Eng, der bliver slaaet med Le af Beboerne 
og bruges som Greesho. Grunden til en saadan Eng legges 
aabenbart af de ovenfor (S.97) nzevnte vaade Sandflader. 
Forst indfinde Alger, Halvmosser, Juncus bufonius, capitatus, 
lampocarpus 0.a. A., Scirpus pauciflorus, Parnassia, Agrostis 
alba, Radiola, Centunculus, Erythrea littoralis, Sagina nodosa 
o. fl. sig mellem Pileskuddene eller Piletuerne, men efter- 
haanden som nye saadanne grundlegges og de eldre brede 
sig til Siderne, ville disse spinkle Arter treenges mere tilbage, 
Pilene og de med dem indblandede Star-Arter faa Overhaand. 


» 


106 


Man faar tilsidst en frisk gron Eng, hvis Plantedeekke har 
omtrent 10—12 Cm Hajde, og som er dannet (overvejende) af 
Pil, Eriophorum polystachium, Juncus-Arter, Carex- Arter, 
navnlig C. vulgaris, flava og Oederi, Nardus strictus (der 
findes baade paa meget tor og paa ret fugtig Bund), Pedi- 
cularis silvatica og palustris, enkelte Exemplarer af Calluna 
og Hrica, osv. Grundvandstanden for denne Vegetation fandt 
jeg 25. Maj. under 0,5 Meter. 

B. I andre Tilfeelde blive Star-Arterne overvejende 
over Graariset, og der danner sig en hovedsagelig af Carex 
vulgaris (Goodenoughit) sammensat Eng, som de paa Fang- 
Exkursionen fundne (se Beretningen om denne). Bunden er 
som i andre Enge ret moragtig, et Filt af seje Rodder og 
Rodstokke. 

Ved Starholm (der maaske har sit Navn heraf, maaske 
efter ,Steer“, jydsk ,Star“*) var der smukke, friskgronne Star- 
enge med 20—30 Cm hgj Planteveext. Vandstandsdybden 
var c.90—70 Cm. Lignende fandtes ved Skagen v. f. Kirke- 
klit, ved Hulsig osv. 


Felgende Arter fandtes i denne Planteveext: 


Carex vulgaris, C. panicea, C. limosa, C. stellulata, C. 
rostrata, C. flava, C. Oederi, C. dioica og C. filiformis; Eleo- 
charis palustris (pletvis i stor Mengde, bestanddannende, for- 
modentlig fordi Bunden er vandrigere); Scirpus pauciflorus ; 
Triglochin palustre og maritimum; Equisetum limosum; Orchis 
maculata; Platanthera solstitialis; Epipactis palustris; Narthe- 
cium (sparsom); -Anthoxanthum odoratum; Agrostis alba og 
vulgaris; Holcus lanatus og mollis; Festuca rubra; Sieglingia 
decumbens; Enodium coeruleum; undertiden Nardus. — Jun- 
cus filiformis og squarrosus, hvis udspeerrede Blade paa sine 
Steder treenge alt Andet til Side. Luzula multiflora; Salix 
repens; paa sine Steder S.hastata samt formentlige Bastarder 
mellem disse to; Ranunculus Flammula, ofte i Meengde; Caltha 
palustris; Polygonum amphibium; Linum catharticum ; Foten- 
tilla anserina, P. Tormentilla, Comarum palustre. — Gentiana 
Pneumonanthe ; Menyanthes; Lathyrus pratensis; Vicia Cracca; 
Orobus tuberosus (smalbladet); Cardamine pratensis; Par- 
nassia palustris; Polygala depressum; Epilobium palustre; 
Viola palustris; Drosera rotundifolia; Lychnis flos cuculi; 
Stellaria palustris; Pedicularis silvatica og (mindre hyppig) 


107 


P. paiustris, Rhinanthus minor, Euphrasia officinalis), Bru- 
nella vulgaris, Lysimachia vulgaris og thyrsiflora, Lythruim 
Salicaria (stod nu overalt i Blomst, og optraadte paa sine 
Steder, iseer hvor der nylig var plojet (M. P.), i overordentlig 
Mengde og med en usedvanlig Styrke i Farven), <Andro- 
meda polifolia (sjelden), Oxycoccus palustris (hvor der er 
Sphagnum), Vaccinium uliginosum, Pyrola minor, Galium 
palustre og uliginosum, Cirsium palustre, Arnica montana, 
Hypocheris maculata, Succisa pratensis (paa sine Steder i 
saadan Mengde, at Planteveexten ,violetter“). — I Bunden 
er der mange Mosser (Sphagnum, Hypnum, Aulacomnium). 
Desuden findes indstrget hist og her Exemplarer af Myrica, 
Erica, Empetrum, Calluna, 0. a. 

De neevnte Planter have selvfolgelig ingenlunde saa ens- 
artede Fordringer, at de voxe alle sammen overalt paa, 
hvad man vel kan regne med til Star-Eng; der er tydelig 
nok Forskjel i Fordelingen, nogle (som Arnica og ‘Hypo- 
cheris) soge iser de hojere Pletter, andre (som Caltha) iszer 
de lavere; men det vil kreve meget omfattende Under- 
sogelser, for end man faaer Rede paa Grundene til For- 
delingens Forskjelligheder. Et Sted fandtes der en over- 
ordentlig skarpt afgreenset Plet af Carex vulgaris, der ved 
sin gulgronne Farve udheevedes sterkt over for den ovrige 
Vegetation; ifolge Hr. Planter Jeckel skal der paa saadanne 
Steder findes Torv i Bunden, som Rgdderne kunne naa. 

Ifolge Raunkier ere disse Enge for en stor Del Kunst- 
produkter derved, at de holdes under Leen. Hvis dette 
ikke var Tilfeeldet, vilde Evica Tetralix spille en anderledes 
stor Rolle, end den nu gjor. Ved Gaardbogaard saa vi et 
Tilfeelde, der bekrefter dette, idet der i Engene tet ved 
Gaarden fandtes en Mark, hvor Plantevext med rigelig 
Klokkelyng under en ret Linie stodte op til en anden, der 
var ganske uden denne; den sidste havde veeret slaaet, og 


dette taaler Klokkelyngen ikke. 


1) Rhinanthaceerne spire sent, ere typisk enaarige, undtagen Pedi- 
cularis-Arterne, der ere 2aarige med Knopskel, og Lathrea. 


108 


14. Erica-Myrica-Heden. 


Det er selvfolgelig umuligt at faa den rette Forestilling 
om Vegetationens Fordringer og Udviklingshistorie ved saa 
kortvarige Besog som dem, jeg har haft Lejlighed til at gjore 
paa Jyllands Nordspids. Der er mange Spgrgsmaal at lgse 
for senere Undersggere, bl. a. ogsaa det, hvorledes den oven 
neevnte Vegetation har udviklet sig. Jeg formoder, at den i 
mange Tilfselde er fremgaaet paa Grundlag af de i det Fore- 
gaaende omtalte Enge, i andre Tilfeelde maaske direkte paa 
en vaad Sandflade som de ovenfor S. 97 ff. neevnte. 

Jordbunden er nu sej, mgrkebrun, moragtig — en Torve- 
dannelse paa Sandbund. Vegetationen er dannet fortrinsvis 
af lave Buske, og den har en kraftig mogrkegron Tone der, 
hvor Myrica er overvejende. Da Terrznet overalt vexler 
lidt i Hajde, findes ogsaa tilsvarende Vexlinger i Vegetationen. 
Ket Sted er der nesten ren Porsvegetation, et andet Sted 
mere af Klokkelyng eller en jeevn Blanding af de to Planter, 
eller Hedelyng, Revling og Mosebglle blandes ind med i 
storre eller mindre Mengde, eller ogsaa optreeder der store 
Mengder af den gulblomstrede Narthecium, saa at Terreenet 
faaer en gul Tone. Ogsaa Gentiana Pneumonanthe og de to 
Rhynchospora-Arter ere Karakterplanter for denne Bund. 
Det er formodentlig smaa Vandforskjelligheder i Bunden, 
som fremkalde disse Variationer, muligvis have menneskelige 
Arbejder ogsaa veeret paa Spil. 

Grundvandstanden synes at vere ret forskjellig. Paa en 
Porsslette ved Gaardbogaard, der har udviklet sig ovenpaa 
en Stenslette, fandt M. Pedersen den (8. Aug.) at veere 58 Cm; 
paa en ,vaad Hedeslette*, hvor Narthecium voxede i stor 
Mengde, dernest Myrica, Drosera og Erica m.fl., laa den 
(2. Aug.) i 30 Cm Dybde. Et andet Sted fandt M. Pedersen paa 
den ene Side af en Vej dyrket Mark (god Klovermark) med 
Grundvand i 55 Cm Dybde, paa den anden Side udyrket 
(ugreftet) Mark fortrinsvis med Erica, dernest Calluna, 


109 


Drosera, Potentilla Tormentilla, Salix repens, Huphrasia, 
Gentiana Pneumonanthe, Trifolium, Juncus- og Sphagnum- 
Arter med Grundvandet i 50 Gm Dybde. En Erica-Slette 
ved Raabjerg-Prestegaards So havde Grundvand i 80 Cm 
Dybde; paa den voxede Calluna, Vacciniwm uliginosum, 
Potentilla Tormentilla, Salix repens, Empetrum, Drosera rot., 
Hypnum purum, H. crista castrensis. I en ,Hedemose* ved 
Aalbeek var Dybden 60 Cm (M. P.). 


Ganske den samme Vegetation findes paa Jyllands Syd- 
vestkyst, f. Ex. Karls Meersk Hede (se Fangexkursionen, S. 82). 


De forefundne Arter ere: 


A. Dvergbuske og Halvbuske. 


Myrica Gale; blomstrer i Maj. Naaer paa sine Steder 
1g M Hojde. Erica Tetralix; i Juli overalt i Blomst. Vac- 
cinium uliginosum; V. Vitis idea (sjelden); V. Oxycoccus 
(enkelte Steder, hvor Sphagnum har udviklet sig). (Andro- 
meda polifolia forekommer 1 Egnen og findes vist ogsaa paa 
denne Lokalitet). Calluna vulgaris (i Juli er den endnu ikke 
i Blomst). Kmpetrum. Salix repens. 


By ali rker 


(alle fleraarige undt. c. 6 Hapaxanther, af hvilke de 4 ere Snyltere). 


Cyperaceze: Scirpus cespitosus.  Kriophorum angusti- 
folium. Carex panicea. Rhynchospora alba og fusca. — Jun- 
cus-Arter. Graminez: Enodium coeruleum. Nardus strictus. 
Aira uliginosa. Lidt Anthoxanthum. Agrostis vulgaris. — 
Narthecium ossifragum. Drosera rotundifolia og intermedia. 
Viola canina. Lotus corniculatus. Trifoliwm repens. Cor- 
nus suecica. Potentilla Tormentilla. Pinguicula vulgaris. 
Gentiana Pneumonanthe. Radiola. Centunculus og Lycopo- 
dium inundatum. Pyrola minor. FPedicularis silvatica. Hu- 
phrasia officinalis og minor (sjelden). Odontites rubra. 
Arnica montana. Hieracium Pilosella. Succisa pratensis. I 
Bunden er der mange Mosser og Halvmosser. Pellia epi- 
phylla er yderst almindelig, iseer paa Groftekanter og i lidt 
Skygge; sjeldnere er den elegante Fossombronia pusilla. 

Af Mosser er det navnlig Polytrichum- og Hypnum- 
Slegterne, der findes (Hypn. squarrosum osv.) Af Laver er 
der faa (Peltigera canina f. Ex.). 


110 


Denne Dvergbusk-Vegetation er vistnok et naturligt 
Slutningsled 1 Udviklingen, saa lenge Vandstandsforholdene 
ikke forandre sig. 

Paa mange Steder afskrelles Lyngskjolden pletvis. 
Der tilbyder sig da Lejlighed til at se, hvorledes Plante- 
veexten vender tilbage paa saadanne Steder. Paa de nylig 
afskrellede, endnu ret nggne, sortebrune Pletter sees en Del 
Arter, der vandre ved Hjelp af Sporer, smaa Fro eller smaa 
Bulbiller: en Vegetation af Alger overtreekker ofte forst den 
blottede Bund; et Sted var det en Phycoporphyrin dannende 
Zygnema, der farvede Jorden smudsig brun-violet; andre 
Steder er der andre Alger, f. Ex. Oscillatoria eller andre 
blaagronne Alger, der danne et fedtet Dekke, paa hvilket 
Foden let glider. Dr. Kolderup Rosenvinge har paa en 
slig Bund (Kannestederne, 26. Maj) fundet: sterile Zygnema’er 
i Mengde, Arter af Stigonema, Aphanothece, Palmogloea, 
Schizothrix og Gloeocapsa. Af hojere Planter findes Lyco- 
podium inundatum (der sikkert formerer sig ved sine Sporer; 
den er jo ogsaa den eneste europziske Lycopodium, lvis 
Forkim') ere fundne i storre Mengde, nemlig ved Rostock 
af Godbel); den sees almindelig krybende hen over den brune 
torveagtige Lyngskjold, og dens efter et godt Aarstid bort- 
doende Skud tegne endnu lenge deres Vej paa Fladen. Frem- 
deles: Drosera-Arterne; Pinguicula (dens smaa Kimplanter hore 
til de allerforste Planter, der sees); Juncus bufonius og J. 
lampocarpus; Radiola; Euphrasia officinalis; Sagina nodosa 
(dens smaa Dvergskud i de ovre Bladaxler ere xgte Bul- 
biller, der let falde af og spire); Sagina procumbens; Ranun- 
culus Flammula; Agrostis vulgaris; Pedicularis silvatica; 
Odontites osv. — En Del af disse Arter ere hapaxanthe; 
det gaar her som andensteds, at de forste Kolonister ere 
en- eller toaarige Arter. Mange Exemplarer af den tidligere 





1) Een Gang har man jo fundet Forkim af ZL. annotinum (I Schweiz: 
Frankhauser 1872; se Botan. Zeit. 1873). 


1a 





Vegetation have efterladt levende Dele i Bunden, fra hvilke 

nye Skud skyde frem, iseer paa Grenserne af de enkelte 
Spadestik; saaledes vil man her kunne finde Skud af Salix 
repens, Carex vulgaris og panicea, Erica og Calluna (der 
begge udsende ogsaa Kimplanter), Hnodiwm osv., og saa- 
ledes samt gjennem Fro@udseed vender den gamle Vegetation 
efterhaanden tilbage. — Paa en formodentlig afbraendt Plet 
var Antennaria dioica indvandret i stor Mengde, medens 
der slet ingen fandtes paa Heden ved Siden af; desuden 
havde folgende indfundet sig: Lotus corniculutus, Luzula 
multiflora, Viola canina, Kimplanter og Skud af gamle 
Planter af Lyng. Af Lav og Mos var der intet. — Paa en 
anden Plet var der skaaret Lyngtorv; her mylrede Poly- 
trichum-Skud frem, desuden fandtes Calluna, Erica, Vacci- 
nium uliginosum, Eriophorum latifolium, Saliw repens, Pedi- 
cularis silvatica, Drosera, Juncus squarrosus; af Laver var 
der ingen. 


17. Lyngmoser. 


Paa Exkursionen fik vi ikke Lejlighed til at besgge en 
egentlig Mose. Saadanne findes dog f. Ex. vest f. Gaardbo-Sg, 
ved Tolshave 0. a. St.'). Den sidste besogte M. Pedersen; den 
synes at vere en Lyngmose af -Vildmosernes Art; den er 
lejret i Dobber og ogsaa hen over:-Rimmer. lLyngen var 
hej og kraftig, og af andre Arter noteredes: Andromeda 
polifolia; Vaccin. uliginosum; Erica; Myrica; Salix repens 
og aurita; Empetrum; Betula pubescens i hoje Exemplarer ; 
Juniperus communis; Rubus plicatus; Lastrea Thelypteris ; 
Rhynchospora alba og fusca; Carex Pseudocyperus; Enodium 
coeruleum; Nardus ; Potentilla Tormentilla; Lotus corniculatus ; 
Hydrocotyle vulgaris; Campanula rotundifolia; Succisa pra- 
tensis; Hieracium FPilosella; Hypocheris radicata; Achillea 


1) Japetus Steenstrup taler om Moser i sin Afhandling ,Om 
Martorven i det nordligste Jylland*, Kroyers Tidsskrift. Bd. 2. 


112 


Millefolium og Ptarmica; Arnica montana; Hieracium um-— 
bellatum; Cirsium palustre. Torv er gravet, og de i Dobberne 
liggende Dele af Mosen ere fulde af Huller. J hvert ny- 
stukket Hul kommer der Skarer af Hepatice frem; ofte kunde 
man i en Haandfuld tage en halv Snes Bryofyt-Arter op. 
Ogsaa paa Overfladen under Lyngen trivedes en Rigdom af 
dem* (M. P.): 

I Sorig Mose, vest f. Gaardbo Sg, fandt jeg intet meerk- 
verdigt; den syntes meget gjennemgravet og omrodet. 








115 


Fortegnelse over 


Karplanter, fundne paa Jyllands Nordspids 
ved F. Kolpin Ravn 


samt: Sebys Flora ved E. Rostrup. 


Denne »Florula“ er for en veesentlig Del blevet til paa 
de Exkursioner. som Professor Warming og botanisk Forening 
i sidste Sommer (1896) foretog i Egnen mellem Aalbzk og 
Skagen. Paa begge disse Ture noterede jeg dels de Fund, 
som de forskjellige Deltagere meddelte mig, dels hvad jeg 
selv iagttog; dette danner Grundlaget for nedenstaaende 
Liste. Senere have. forskjellige Botanikere overladt mig deres 
Notitser til Afbenyttelse, dels fra dette, dels fra tidligere Aars 
Besog i denne Egn; herved er der fremkommet adskillige 
vigtige Tilfojelser, og jeg har faaet fyldigere Oplysninger om 
almindeligere Arters Udbredelse. For denne Hjelp maa jeg 
serlig takke d’Hrr. stud. mag. C. Christensen og M. Peder- 
sen, Dr. E. Rostrup, Direktor O. Rostrup, Professor 
Warming og stud. mag. Weis; ikke mindre taknemlig er 
jeg overfor de mange, der paa selve Exkursionerne ydede 
deres Bidrag til ,Florulaen‘. 

Desuden har jeg benyttet enkelte Notitser, som jeg har 
fundet i: Langes danske Flora (4de Udg.), Beretningen om 
bot. Forenings Exkursion i det nordlige Vendsyssel i Juli 
18911) samt Feilberg: Om Greskultur paa_ Klitsletterne 
ved Gammel-Skagen. 





1) ved V.Schmidt, i Meddelelser fra botanisk Forening i Botanisk 
Tidsskrift, 18de Bind. 


Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 8 


114 

Paa Grund af sin Tilblivelsesmaade maa en Liste som 
denne lide af mange Fejl; men forskjellige Omsteendigheder 
bevirke, at de ikke blive saa store, som man kunde vente. 
Store Streekninger ere endnu ikke undersogte, som man snart 
vil se ved Gjennemleesningen af Exkursionsberetningerne (og fra 
andre Steder end de der besagte har jeg kun faa Notitser); 
nen dette opvejes ved Floraens store Ensformethed; de ikke 
besggte Steder ere iseer Klitter og Klitsletter, og der vil man 
sikkert ikke finde overmaade mange Arter, som ikke ere 
neevnte her. Det vilde jo neesten udelukkende vere lagt- 
tagelser fra Sommerferien, der meddeltes, og altsaa intet om 
Foraarsfloraen, hvis ikke Professor Warming havde meddelt 
nogle Optegnelser fra et Besog i Skagen i Maj 1896. Ende- 
lig var der jo saa mange @Mjne, der saa, at sikkert ikke 
mange Arter ere undgaaede Opmerksomheden paa de besvgte 
Steder. Selvfalgelig bliver der endda en Del at tilfoje til 
Listen, men jeg tror dog, at deni det hele og store giver et 
ret godt Billede af Egnens floristiske Karakter, som kan 
tjene til Sammenligning med andre Lokalfloraer. Og endelig 
haaber jeg, at den kan give en Vejledning for dem, der 
senere ville besoge denne interessante Egn; herved ville tillige 
Manglerne komme frem; jeg vil med Tak modtage Meddelelser 
om de Tilfajelser eller Rettelser, der bor gjores. 

Hvad nu selve Listens Indhold angaar, da har jeg i den 
anfert alle de Karsporeplanter og Blomsterplanter, som ere 
iagttagne i den Del af Jylland, der ligger Nord for en 
Linje fra Aalbek over Gaardbogaard til Tversted 
Plantage; denne Grense er selvfolgelig kun omtrentilig, 
flere af de neevnte Lokaliteter ligge lidt Syd for den. For at 
give en Forestilling om det neevnte Areals Storrelse skal jeg 
nevne, at Afstanden fra Aalbek til Grenen er c. 3 Mil (22 
Km.), fra Aalbeek til Tveersted Strand c. 1,5 Mil (11 Km.); 
selve Arealet er c.2,5 0 Mil eller 1388 O Km. 

Arterne ere opforte familievis i den Orden, hvori de 
findes i Raunkiers Exkursionsflora; Artsomgrensningen 


eS 

er ogsaa som i denne Bog, altsaa ret rummelig (Huphrasia 
f. Ex. opfores kun med een Art); et ngjere Studium af de 
enkelte Former og Varieteter har ligget uden for min Plan, 
Materiale dertil turde vel for ovrigt nzeppe veere forhaanden; 
kun nogle sverlig i@jnefaldende Varieteter ere neevnede. Med 
Hensyn til Hyppighedsangivelserne, da har jeg kun skrevet, 
hvad jeg med nogenlunde Sikkerhed kunde faa ud af de 
foreliggende Optegnelser; adskillige Planter ere forsynede 
med specielle Lokalitetsangivelser, skjont de sandsynligvis bor 
henregnes til Kategorierne ,hist og her“ eller ,alm.*. Enkelte 
Arter have veeret noterede uden Lokalitetsangivelse, de be- 
tegnes med + efter Navnet. Arter, som maa antages at 
veere saaede eller plantede, ere anbragte i [ |], og medregnes 
ikke i den til Slutning givne Oversigt. 


Denne ,Skagensflora* har faaet et meget vigtigt Sup- 
plement, idet Dr. E. Rostrup velvilligst har overladt mig 
til Offentliggjorelse en Fortegnelse over de Planter, som han 
fra Midten af Juli til Midten af August 1896 iagttog i Om- 
egnen af Seby (indenfor en Cirkel med Byen som Centrum 
og '/2 Mils Radius). Disse Arter ere opforte i Listen over 
Skagensplanterne og betegnes saaledes: Findes en Art baade 
yved Skagen* og ,ved Seby*, settes et (S.) som sidste 
Lokalitetsangivelse'). Findes Arten ikke ved Skagen, seettes 
hele dens Navn med S. efter i Parenthes, f. Ex. (Athyriwn 
filix foemina (L.) S.). 








1) f. Ex. Weingertneria canescens (L.) Alm. (S.). 


&* 


116 


Ophioglossaceae. 


Botrychium ternatum (Thunb.). Gaardbogaard. 
-- Lunaria (L.). Gaardbogd. Hulsig Krat. Aalbeek. 


Skagens Fyr. 
Polypodiaceae. 


(Pteridium aquilinum (L.). 8.) 
Polypodium vulgare L. Skiveren. S@ f. Gaardbogd. (S.) 
Phegopteris polypodioides ¥ée. Groft ved Kannestederne. (S.). 
( — Dryopteris (L.). S.) 
(Athyrium filix foemina (L.). S.). 
Lastrea Thelypteris (L.). Starholm. (S. Bolhuse). 

—  filix mas (L.). Skagens Plantage. (S.) 

— cristata (L.). YV. Nordstranden. 

—  spinulosa (Retz.). Skagens Plantage. (S.). 
Blechnum Spicant (L.). Groft v. Kannestederne. (S. Gedbjerg.). 


Marsiliaceae. 


Pilularia globulifera L. WHvidmose. Sger v. Raabjerg Mile. 
Seer NV f. Hulsig. 


Equisetaceae. 
Equisetum arvense L. Skagens Plantage. (S.). 
( — pratense S.). 
( — silvaticum L.  S8.). 


— palustre L. Gaardbogaard. (S.). 
—- limosum L. Alm. (S.). 


Lycopodiaceae. 


Lycopodium Selago L. Gaardbogd. V. Raabjerg So.  (S. 
Bolhuse). 
= inundatum L. Alm. (S. Bolhuse). 
oa clavatum L. Aalbek. V. Hulsig Krat. (S. Ged- 
bjerg i Mgde.). 


Selaginellaceae. 


Selaginella spinosa Beauy. Gaardbogd. Raabjerg Se. Aalbek. 
Seer v. Raabjerg Mile. V. Hulsig Krat. 


Cupressaceae. 


Juniperus communis L. V. Skagens Fyr. Knashorg og Lod- 
skovvad Krat. (S.). 


[Abietaceae (alle plantede i forskjellige Plantager). 


Picea excelsa (Lam.). Picea alba Link. Abies pectinata DC. 
Abies balsamea (L.). Abies grandis Lindl. & Good. Larix deci- 
dua Mill. Pinus silvestris L. Pinus montana Mill. Pinus Lari- 
cio Poir. | 

Alismaceae. 

Alisma Plantago L. V. Raabjerg Kirke. (S.). 

—  ranunculoides L. Seger v. Raabjerg Mile. So NV. for 


Hulsig. V. f. Skagens gamle Kirke. 


Juncaginaceae. 


Triglochin maritinum L. Gaardbogd.  (S.). 
a= palustre L. Mell. Skagen og Hejen, Gaardbogd. (S.). 


Potamogetonaceae. 


Potamogeton natans L. Gaardbogd. Hulsig. Seer v. Raa- 
bjerg Mile. (S.). 
— polygonifolius Pourr. Sger v. Raabjerg Mile. (S.). 
— rufescens Schrad. Gaardbogd. Starholm. Mellem 
Skagen og Hojen. 
— gramineus L. Soer ved Raabjerg Mile. 
— perfoliatus L. Raabjerg Se. 
— pectinatus L. Gaardbogd. 
— filiformis Pers. Raabjerg So. 
— mucronatus Schrad. Gaardbogd'). 
Zostera marina L. Aalbek. (S.). 


Hydrocharitaceae. 


Hydrocharis morsus ranae L.  Aalbeek. 


Juneaceae., 


Juncus conglomeratus L. Omkring Aalbek alm. (S.). 
— effusus L. Hulsig. Skagen. (S.). 





+ 1) Denne Art er derfor ikke medregnet i Opgjorelsen tilsidst. (Senere 
Tilfojelse). 


118 


Juncus balticus Willd. Alm. (S.). 
—  balticus x filiformis. Skagen. Hojen. Starholm. 
—  filiformis L. Skagen. MHogjen. (S.). 
— alpinus Vill. V. Raabjerg Mile. (S.). ° 
—- anceps Lah. var. atricapilla (Drej.). Alm. 
—  lampocarpusEhrh. Aalbek. Hulsig. Hojen. Skagen. (S.). 
—  supinus Moench. Alm. (S.). 
—  squarrosus L. Alm. (S.). 
—  compressus Jacq. Aalbek. Tversted. (S.). 
— Gerardi Lois. Gaardbogd. 
—  bufonius L. Aalbek. Hojen. Skagen. (S.). 
—  capitatus Weig. Hist og her. 
— pygmaeus Thuill. Seer ved Raabjerg Mile. Kanne- 
steder. 
Luzula multiflora Le}. Hist og her. (S.). 
— campestris (L.). +. 


(2S ypilosasilic). as) 


Cyperaceae. 


Eriophorum polystachyum L. Alm. (S.). 
Scirpus pauciflorus Ligthf. Hist og her. 
—  caespitosus L. Skagen. Hulsig. Gaurdbogd.  (S.). 
(—  maritimus L. §.). 
(—  silvaticus L. S.). 
—  setaceus L. Hvidmose. Skagen. (gruset Strand 5S. f. 
Seeby). 
—  lacuster L. Gaardbogd. (S.). 
—  Tabernaemontani Gmel. Gaardbogd. Raabjerg Se. 
Heleocharis palustris (L.). Alm. (8.). 
—- multicaulis (Gm.). Ved Nordstranden. 
— uniglumis (Link.). V. Raabjerg Mile. Hojen. 
Rhynchospora fusca (L.). Hist og her; meg. alm. v. Aalbek. 
- alba (L.). N. f. Aalbeek; sjaldnere end foreg. (S.). 
Carex dioeca L. VY. Raabjerg Mile. Gaardbogd. Starholm. 
— pulicaris L. Starholm. Gaardbogd. 
—  incurva Lightf. V. Nordstranden. 
— arenaria L. Alm. (.). 
—  disticha Huds. Gaardbogd. 
—  teretiuscula Good. Starholm. 
— paradoxa Willd. Gaardbogd. 


119 





Carex echinata Murr. Hulsig. Starholm. Gaardbogd. (S.). 
(— leporina L.  S.). 

— canescens L. +. 

— elongata L. VY. Skagen fl. Steder. 
(— remota L. S.). 

— stricta Good. Hulsig. 

— (Goodenoughii Gay. Alm. (S.). 
(—  pallescens L. ‘ S.). 

— limosa L.  Starholm. 

-——  flacea Schreb. Gaardbogd. Hogjen. 

— panicea L. Gaardbogd. Hulsig. Starholm. (S.). 
—  pilulifera L. Tveersted Plantage. 

— flava L. (og var. Oederi Ehrh.). Alm. (S.). 
(—  silvatica Huds. 8.) 

(—  vesicaria L. S.). 

— rostrata With. Alm. (S.). 

—  filiformis L. Gaardbogd. Hvidmose.  Hulsig. 

— hirta L. Skagens Plantage. 


Gramineae. 


Dactylis glomerata L. Skagen. Gaardbogd. (S.). 
Bromus secalinus L. Aalbek. Kannesteder. Nordstranden. 
Skagen. (S.). 
— commutatus Schrad.  Aalbeek. 
— mollis L. Skagen, Hulsig o. fl. St. (S.). 
( — arvensis L.  S.) 
Festuca ovina L. Skagen. 
— rubra L. Skagen. (S.), 
_ — var. arenaria Fr. Alm. 
— arundinacea Schreb. Gaardbogd. 
— pratensis Huds. +-. (S.). 
( — gigantea Vill. 8S.) 
Poa annua L. Skagen. (S.). 
(— nemoralis L. S.) 
— trivialis L. Gaardbogd. 
— pratensis L. Hulsig. (S.). 
Glyceria maritima (Huds.). Gaardbogd. 
(. —  distans (L.). 5S.) 
—  fluitans (L.). Hist’ og her. (S.). 
( — aquatica (L.). 8.) 


120 
Catabrosa aquatica (L.). Skiveren. (S.). 
Briza media L. Hulsig. Starholm. (S.). 
Phragmites communis Trin. Hist og her. (S.). 
Molinia coerulea Moench. Hist og her. (8.). 
Holcus lanatus L. Hist og her. (S.). 
— mollis L. Gaardbogd. Hogjen. Skagen. (S.). 
(Aira caespitosa L. S.). 
— uwliginosa Weihe. Hist og her. 
— flexuosa L. Tversted. Hulsig. (S.). 
Weingertneria canescens (L.). Alm. (S.). 
[Avena sativa L. Alm. dyrket.] 
—  strigosa Schreb. +. (S.). 
—  elatior L.- Gaardbogd. (S.). 
( — pratensis L. '5.). 
— pubescens L. Lodskovvad Krat. 
Airopsis praecox (L.). Alm. (S.). 
— caryophyllea (L.). Skagen.  (S.). 
(Melica uniflora Retz. S.). 
( -— nutans L. 5.). 
Sieglingia decumbens (L.). Skagen. (S.). 
(Milium effusum L. §.). 
(Digraphis arundinacea (L.) S.). 
. Calamagrostis neglecta Girtn. V. Raabjerg So (S. Kurhuset). 
— Epigeios (L.). Tveersted Plantage. Gaardbogd. 
Krattene ved Hulsig, Rannergd, Lodskovvad. Skagens gl. Kirke. (S.). 
( = lanceolata Roth.  S.). 
(Agrostis spica venti L. S8.). 
= leaning i. Slim. S.): 
—) .,mulgaris: With. “Alm. (S.); 
— alba L. (med v. maritima). Alm. (8.). 
Koeleria glauca (Schk.). Alm. 
Cynosurus cristatus L. Aalbek. V. Nordstranden. 
Phalaris canariensis L.  --. 
Anthoxanthum odoratum L. Alm. (S.). 
Psamma arenaria (L.). Alm. (S.). 
Alopecurus geniculatus L. Gaardbogd. 
--- pratensis L. Gaardbogd. 
Phleum pratense L. -+. (S.). 
—  arenarium L. Hulsig. Skagen. 
[Hordeum vulgare L. \ 


[et geo distichum L. J alm. dyrkede. | 





(Hordeum europaeum (L.). S.). 
Elymus arenarius L. Alm. (S.). 
Agropyrum. junceum (L.). V. Skagens Fyr. Tversted. 


( — acutum DC. 8.). 
— repens (L.). Hulsig Krat. Skagen. (S.). 
( — caninum (L.).  §.). 


[Secale cereale L. Alm. dyrket.] 
Lolium perenne L. +. (S.). 

( — _ temulentum L.  S.). 
Nardus strictus L. Alm. (S.). 


Typhaceae. 


Sparganium minimum Fr, Starholm. 

_ simplex Huds. Seer v. Raabjerg Mile. Hajen. (S.). 
( — ramosum Huds.  S.). 
Typha latifolia L. +. 


Araceae. 


Acorus Calamus L. Aalbek. Skagen (Plantagen). (Seby 
Aa v. Sebygaard). 


Lemnaceae. 


Lemna trisulea L. Gaardbogd. Knasborg Aa. 


—  polyrrhiza L. +. 
— minor L. Knasborg Aa. Starholm. (S.). 
(— gibba L. S.). 

Colchicaceae. 


Narthecium ossifragum (L.). Alm. © (S.). 


Liliaceae. 


(Alliwm oleraceum L.  S.). 


Cenvallariaceae. 


Convallaria majalis L. Krat ved Lodskovvad, Rannergd, 
Hulsig. (S.). 


Polygonatum multiflorum (L.). Hulsig Krat. (S ). 

— anceps Moench. Lodskovvad og Hulsig Krat. 
Majanthemum bifolium (.). Lodskovvad Krat.  (S.). 
(Paris quadrifolia L. S.). 


Iridaceae. 


(Iris Pseudacorus lL. 8.) 


Orchidaceae. 


Orchis incarnatus L. Gaardbogd. 
— maculatus L. Gaardbogd. (S.). 

Platanthera solstitialis Boenn. Hist og her. (S.). 

Herminium Monorchis (L.). V. 56 v. Raabjerg Mile. 

Malaxis paludosa da Samme Sted. . 

Epipactis palustris (L.). Gaardbogd. Skiveren. Ved Raa- 
bjerg Mile. Nordstrand. 

( — varians (Crantz). §8.). 

Corallorhiza innata R. Br. VY. Hulsig (lidt NV. for Torn- 
bakke Rimme). 


Salicaceae. 


Salix cinerea LL. Rannerad Krat. 
( — caprea L. 8.) 
— aurita L. Hulsig. Knasborg Krat. (S.). 
— hastata L. Hist og her. (S.). 
— repens L. Alm. (S8.). 
( — aurita><repens. 5.) 
— hastata >< repens. Gaardbogd. Skagens gl. Kirke. 
Populus tremula L. Knasborg Krat. Lodskovvad. Hulsig. (S.). 


Betulaceae. 


[Alnus glutinosa (L.) \ plantede (Tversted, Skagen). Begge ved 

[ —  incana (L.) J Seby.] 

Betula pubescens Ehrh. YV. Hulsig Krat. Plantet 1 Tversted 
og Skagen Plantager. (5.). 


Corylaceae. 


(Corylus Avellana lL. 5.) 


123 


Cupuliferae. 


- Fagus silvatica L. Krat ved Gaardbogd. Plantet i Skagens 
Plantage. (S.). 
Quercus pedunculata Ehrh. 1 Krat ved Gaardbogd., Lod- 
skovvad, Hulsig, Rannerod, Starholm. Plantet flere Steder.  (S.). 
— _ sessiliflora Sm. Krat ved Hulsig. 


Myricaceae. 


Myrica Gale L. Alm. (S.). 


Urticaceae. 


Irtica wrens L. Aalbek.’ Hojen. Skagen. (S.). 
— dioeca L. Skagen. S. 


Polygonaceae. 


Rumex maritimus L. Aalbek. Gaardbogd.  (S.). 
—  obtusifolius L. Skagens Fyr. (S.). 
( —  sanguineus L. 5.) 
—  Hydrolapathum Huds. Gaardbogd. (S.). 
—  erispus L. Gaardbogd. Skagens Fyr. (S.). 
— domesticus Hartm. Gaardbogd. Kannesteder. Hojen. 
—  aquaticus L. Ved Nordstranden. 
— maximus Schreb. Gaardbogd. 
—  Acetosa L. Skagens Plantage. Raabjerg. 
( —_ thyrsoides Desf. 8.) 
—  Acetosella L. Skagen. (S.). 
Polygonum amphibium LL. Knasborg Aa. VY. Raabjerg Mile. 
Hgjen. Skagen. (S.). 
= lapathifolium \. Gaardbogd. Starholm.  Ska- 
gen. (S.). 
Persicaria L. Hulsig.  (S.). 
( — maculatum Dyer & Trim. 8.) 
— minus Huds. Aalbek. (S.). 
— Hydropiper L. Aalbek. Raabjerg Kirke.  (8.). 
— aviculare L. Hajen. Skagen. (S.). 
_- Convolvulus L. Hist og her. (S). 


124. 





Caryophyllaceae. 


Cerastium semidecandrum L. Alm. (S.). 
— glutinosum Fr. Skagens Fyr. 
_ vulgatum L. Skagen. (S.). 
(Malachium aquaticum (L.). S.). 
Sagina procumbens L. Skagen. V. Kirkemilen. (S.). 
— nodosa (L.).. Alm. (S.). 
Honckenya peploides (L.). Alm. (S.). 
Arenaria serpyllifolia L. Tveersted. (S.). 
( — trinervia L. S.). 
Stellaria Holostea L. Skagens Plantage. (S.). 
— palustris Retz. Starholm. 
—  graminea L. Gaardbogd. Hulsig Krat. (S.). 
= uliginosa Murr. Gaardbogd. (S.). 
— media (L.). Tversted Pl. Skagens Pl. (S.). 
Seleranthus annuus L. Aalbeek. Skagen. (S.). 
— perennis lL. Kamnnesteder. Skagens Fyr. Gaard- 
bogd. (S.). 
Spergula arvensis L. Hist og her. (S.). 
Spergularia salina Presl. Gaardbogd. 
_ campestris (L.). —-+. 
(Herniaria glabra lL. §S.). 
Agrostemma Githago L. Alm. Ukrud (iser i Vaarseed). (S.). 
Visearia viscosa (Gil.). +. (S.). 
Lychnis flos cuculi L. Starholm. Gaanibeed. (S:); 
(Melandrium rubrum (Weig.). S.). 
( — album (Mill.). S.). 
Silene inflata Sm.  Hulsig. 
Dianthus deltoides L. Skiveren. (S.). 
Saponaria officinalis L.  Aalbeek. 


Chenopodiaceae. 


Chenopodium album L. Hajen. Skagen. (S.). 
— rubrum L. Gaardbogd. 

Sueda maritima (L.). Aalbeek: Tversted. (S.). 

Salsola Kali L. Aalbek. Hojen. Skagen. 

Atriplex patula L. Gaardbogd. Skagen. (S.). 
— hastata LL. Tversted. Kannesteder. (S.). 

( — _ calotheca (Rafn.). S.). 

( — _ littoralis L.  S.). 


125 


Portulacaceae. 


Montia minor Gmel. Aalbek. Tversted. Skiveren. 
ua rivularis Gmel. Studeli Rende. 


Ranunculaceae. 


Caltha palustris L. Starholm. (S.). 
(Trollius europaeus L.  §.). 
Ranunculus Lingua lL. Mell. Aalbek og Raabjerg. Star- 
holm. Skagens gl. Kirke. 
= Flammula L. Alm. (S.). 
— reptans L. V. Seer v. Raabjerg Mile. Raa- 
bjerg So. ; 
— acey L. Starholm. Kannesteder. Skagen. (S.). 
— repens L. Skagens Plantage. (S.). 
Batrachium sceleratum (L.). Aalbek. Gaardbogd. (S.). 
— hederaceum (1..). Kannestederne (Studeli Rende). 
— sp. V. Nordstranden. 
Anemone nemorosa L. Skagens Plantage. Lodskovvad 
Krat: —(S.): 


Thalictrum minus L. Skiveren. S.f. Kannestederne. Hojen. 


Ceratophyllaceae. 


Ceratopyllum demersum L. Gaardbogd. 


Nymphaeaceae. 


Nuphar luteum (L.). Gaardbogd. Raabjerg So. 
Nymphaea alba L. Gaardbogd. Raabjerg Soe.  Hulsig. 


Papaveraceae. 
[Papaver somniferum L. Forvildet i Skagens Plantage.] 
( — dubium L. 8). 
( — Argemone L. §.). 

Fumariaceae. 


(Fumaria officinalis L.  §.). 


Cruciferae. 


Draba verna L Skagen. 
(Berteroa incana (L.). 5.) 


(Thlaspi arvense L. §.). 
Capsella bursa pastoris (L.). Skagen. (S.). 
Teesdalia nudicaulis (L.). Alm. (S.). 
Nasturtium palustre (Leyss.). Gaardbogd. Knasborg Aa. (5.). 
Cardamine pratensis L. Mell. Skagen og Hejen. (S8.). 
Arabis Thaliana L. Skagen. Kannesteder. V. Kirkemilen. (S.). 
Barbarea lyrata (Gil.). Skagen (Plantagen). 
Erysimum cheiranthoides L. Skagen. Skagens Fyr. 
Sisymbrium officinale (L.). Skagen. (S.). 

— Sophia L. Hulsig. Aalbek. (S.). 
(Brassica campestris L. S8.). 
Sinapis arvensis L. Skagen. (S.). 
Raphanus Raphanistrum L. Hulsig. Starholm. Skagen. (5.). 
Cakile maritima Scopoli. Alm. (S.). 


Droseraceae. 


Drosera rotundifolia L. Alm.  (S.). 
— intermedia Hayne. Hist og her. (S.). 
_ longifolia L. Gaardbogd. 


Violaceae. 


Viola tricolor L. Alm. (f. avenaria alm.). (S.). 
— canine l.. Alm. (S.). 
(= “sivatica Er. Se): ; 
— palustris L. V. Seer v. Raabjerg Mile. Starholm. 
Skagen. (S.). 


Hypericaceae. 


(Hypericum pulchrum L.  §.). 
— montanum L. Lodskovvad Krat. 
= perforatum L. +. (S.). 


( — quadrangulum L.  S.). 
Malvaceae. 


Malva silvestris L. Aalbek. (S.). ; 
— neglecta Wallr. Hejen. Skagen. (S.). 


127 


, Euphorbiaceae. 
(Euphorbia Peplus lL. S.). 
Canta: Helioscopia L. 8.). 


(Mercurialis perennis L.  S.). 


Callitrichaceae. 
Callitriche stagnalis Scop.(?). Mell. Skagen og Hojen. 
( — verna L. S.). 

Empetraceae. 


Empetrum nigrum LL. Alm. (8S). 


Oxalidaceae. 


(Oxalis Acetosella L.  5.). 


Linaceae. 


Linum catharticum L. Gaardbogd. V. Nordstranden.  (S.). 
Radiola multiflora Lam. Alm. (S.). 


Geraniaceae. 


(Geranium pusillum L.  S.). 
— molle L. Tveersted. (S.). 
= Robertianum L. Tveersted. (S.). 
— sanguineum 1. Tversted. Skiveren. Lodskovvad 
og Hulsig Krat. 
Erodium cicutarium L’Herit. Rannergd. Kannesteder. Skagen. 
Hgjen. (S.). 


Balsaminaceae. 


(Impatiens noli tangere L.  S.). 


Polygalaceae. 
Polygala vulgare L. Alm. (8.). 
-- depressum Wenderoth. V. Hulsig Krat. 


Rhamnaceae. 


Rhannus Frangula L. Knasborg Krat. Hulsig. (S.). 


128 


Elaeagnaceae. 


Hippophaé rhamnoides L. Tveersted Pl. Skiveren. Kanne- 
stederne. Tornbakke Rimme. Mell. Fyret og Nordstranden. 


Crassulaceae. 


Bulliarda aquatica L. Ved den nordgstligste af Seerne ved 
Raabjerg Mile. 
Sedum maximum (L.). Lodskovvad Krat. (S.). 
== acre Aa Niner 


(Sempervivum tectorum L. S). 


Saxifragaceae. 


Parnassia palustris L. Alm. (S.). 


Ribesiaceae. 


Ribes rubrum L. Klit S. f. Kannestederne. (S. Seebygaards 
Skov). 


Rosaceae. 


Spiraea Ulmaria L. Gaardbogd.  (S.). 
Potentilla argentea L. Hojen. Hulsig. (S.). 
= silvestris Neck. Hist og her. (S8.). 
— anserina L. Kannesteder. Haojen. Skagen. (S.). 
— palustris (L.). Hist og her. (S.). 
(Fragaria vesca L. S.). 
(Geum urbanum lL. S.). 
—  riwale L. Gaardbogd, (S.). 
(Alchemilla vulgaris L. S.). 
Rosa pimpinellifolia L. Hist og her. 
— canina L. ‘Tversted Plantage. (S.). 
(— villosa L. S, alm). 
— mollis Sm. Skiveren. 
(Rubus saxatilis L.  §.). 
—  idaeus L. Skagens Plantage. (S.). 
— caesius L. Skagen (gamle Kirke og Plantagen) (S.). 
—  plicatus W.et N. Tolshave Mose. (S.). 
(Agrimonia Eupatoria L. §.). 


Amygdalaceae. 


(Prunus spinosa L. S.). 


Pomaceae. 


Pyrus Malus L. Knasborg Krat.  (S.). 
Sorbus Aucuparia L. Knasborg Krat. Skagens Plantage. (S.). 
(Crataegus Oxyacantha L.  53.). 


Papilionaceae. 


Anthyllis Vulneraria L. Alm. ({S.). 
Vicia Cracca L. Gaardbogd. Hulsig. Skagen. (S.). 
(— sepium L. S.). 
— lathyroides L. Skagen. 
Lathyrus pratensis L. Tversted. Hulsig. V. Nordstranden. (S.). 
—  maritimus (L.).  Tversted. V. Nordstranden.  V. 
Kattegat udfor Stokmilen. 
Orobus tuberosus L. Lodskovvad Krat. Rannered Krat. | 
og udenfor Hulsig Krat. (S.). 
Melilotus albus Desr. YV. Knasborg Aa. 
( — . officinalis (L.) Desr. S, i Rug). 
Trifolium procumbens L. (og var. minus (Sm.)).  Hulsig. 
Hgjen. (S.). 
( — fragiferum L. 8.). 
— repens L. Alm. (S.). 
— hybridum L. Knasborg. (S.). 
— arvense L. Alm. (S.). 


Cin incarnatum L. S$, (i Havre)). 
— pratense L. Hist og her. (S.). 

( — medium L. S.). 

Medicago lupulina L. +. (S.). 

( =— sativa L.  S&.). 


Lotus corniculatus L. Alm. (8.). 
Sarothamnus scoparius (L.). Tveersted Plantage (saaet!). (S.). 


Lythraceae. 
Peplis Portula L. Y. Soer v. Raabjerg Mile. Kannesteder. 
Mellem Skagen og Hoajen. 
Lythrum Salicaria L. Hist og her. ofte i stor Mengde. (S.). 
Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 9 


130 


Oenotheraceae. 


Oenothera biennis L Tversted Plantage. (S.). 

(Epilobium soseum Schreb.  5.). 

Che montanum L. S§.). 

—— palustre L. V. Seer v. Raabjerg Mile. Mell. 

Skagen og Hgjen. (S.). 

( — hirsutum L.  5S.). 

( — parviflorum Schreb. 8.). 

Chamaenerium angustifolium (L.). Hojen. (S., Gedbjerg). 

(Circaea lutetiana L.  S8.). 

Cor alpina L. v. intermedia (Khrh.) 5 ). 


Halorrhagidaceae. 


Myriophyllum spicatum LL. Seer vy. Raabjerg Mile.  Raa- 
bjerg Soe. 
— alterniflorum DC. Se v. Raabjerg Mile. 
— verticillatum L. +. 
Hippuris vulgaris L. Aalbek. Raabjerg Se. Skagen. V. 
Nordstranden. 


Cornaceae. 


Cornus suecica L. Starholm. (S, alm.). 


Umbelliferae. 


Hydrocotyle vulgaris L. Alm.  (S.). 

Eryngium maritimum L. Hist og her. 

(Sanicula europaea L. 5.). 

Aegopodinm Podagraria L. -+-. (5). 

Carum Carvi L. Aalbeek. (S.). 

Heleosciadium inundatum (L.). V. Seer v. Raabjerg Mile. 
V. for Bunken. So NV. for Tornbakke Rimme. 

Pimpinella Saxifraga L. Alm. (ligesaa var. dissectifolia). (Sa)s 

Sium latifolium L. Gaardbogd. (ss): 

(— angustifolium L. 8S, hyppig). 

Cicuta virosa L. Gaardbogd. V. Knasborg Aa. 

Conium maculatum L. Aalbek. V. Skagens gl. Kirke. 

Anthriscus silvester L. Skagens Plantage. (S.). 

(Aethusa Cynapium L. 58.). 

Angelica silvestris L. Gaardbogd.  (S.). 


ae 


(Pastinaca sativa L.  8.). 

Peucedanum palustre (L.). Gaardbogd. (S.). 
(Daucus Carota L. §8.). 

(Torilis Anthriseus L.  S.). 


Pyrolaceae. 


Pyrola minor L. Hist og her, ofte i store Mengder. 
(Monotropa Hypopitys L.  S.). 


Ericaceae. 


Calluna vulgaris (L.). Alm. (S.). 

Erica Tetralix L. Alm. (S.). 

Andromeda polifolia L. Starholm. Tolshave Mose. 
Arctostaphylos uva ursi (L.). Bunken. (S.). 


Vacciniaceae. 


Vaccinium Myrtillus L. Rannerad Krat. (S.). 
_ uliginosum L. Hist og her. (S.). 
— Vitis Idwa L. Bunken. Kannesteder. (S.). 
Oxycocecus palustris Pers. Starholm. Hojen. V. Skagen 
fest. “(S.): 


Primulaceae. 


(Anagallis arvensis L.  S.). 

Lysimachia thyrsiflora L. Aalbek. Gaardbogd. Raabjerg 
Sweet. Fulsic. (Si). . 

— vulgaris L. Raabjerg. V. f. Hulsig. (S.). 

Centunculus minimus L. V. Soer v. Raabjerg Mile. Kanne- 
steder. Hojen. V. f. Skagens gl. Kirke. V. Nordstranden. 

Glaux maritima L. Aalbek. Gaardbogd. (S.). 

(Trientalis europaea L. S.). 

(Primula officinalis L.  3.). 


Plumbaginaceae. 
Armeria vulgaris Willd. Hist og her. (S.). 


Convolvulaceae. 


(Convolvulus arvensis L. S.). 
( ~- sepium L. S.). 
Q* 


Borraginaceae. 


Myosotis collina Hoffm. Kannesteder. Skagens Plantage. 
— arvensis Roth. Skagen. (S.). 
= caespitosa Schultz. Mell. Skagen og Hajen. (var. 
arrecta. Skagen). (S.). 
Myosotis palustris (L.). Skagen. (S.). 
(Anchusa officinalis LL. S.) 
= arvensis (L.). Skagen. (S.). 
(Symphytum officinale L.  §.). 
(Cynoglossum officinale L. S, Sebygaard.). 


Solanaceae. 


(Hyoscyamus niger L.  S.). 
(Solanum nigrum lL. S.). 
— Duleamara L. Aalbek. (S.). 


Scrophulariaceae. 


(Verbascum Thapsus L. S, Sebygaard). 
(Scrophularia nodosa lL. S.). 
Linaria vulgaris Mill. Hist og her.* (S.). 
Veronica agrestis L. Aalbek. (S.). 
— arvensis L. Skagen. (S.). 
_ serpyllifolia LL. Kannesteder. (S.). 
— officinalis L. Tversted Plantage. Hulsig Krat. 
Gaardbogd. Skagen (fl. St.). (S.). 
—  Chamaedrys L. Skiveren. (S.). 
( — montana L. S8.). 
—  seutellataL. VY. Raabjerg So. Kannesteder. Skagen. 
V. Nordstranden. (S.). 
— Anagallis L. Gaardbogd. (S.). 
—  Beecabunga L. Gaardbogd. (S.). 
Odontites rubra Gil. Starholm. V. Nordstranden. Skagen. (S.). 
Euphrasia officinalis L. Alm. (S.). Flere Former! — var. 
gracilis: Gaardbogd. (S.). 
Melampyrum pratense L. Lodskovvad og Knasborg Krat. (S.). 
Rhinanthus major Ehrh. Alm. (S.). 
— minor Ehrh. —. 
Pedicularis silvatica L. Kannestederne. Starholm. Skagen 
(ale) waGo.): 
— palustris L. Alm. 


Eee 


Lentibulariaceae. 
Pinguicula vulgaris L. Alm. (S,). 
Utricularia vulgaris L. Skagen. 
_ intermedia Hayne. Starholm. 
— minor L. Seer v. Raabjerg Mile. 


Plantaginaceae. 


Plantago major L. Skagen. (S.). 
— lanceolata L. Kannesteder. Skagen. (S.). 
— maritima L. Tversted Plantage. V.Raabjerg Mile. 
Hulsig. Aalbek. (S.). (v. pygmaea. Aalbek). 
Littorella uniflora (L.). Seer v. Raabjerg Mile. So NV. for 
Tornbakke Rimme. Hojen. 


Labiatae. 


Stachys paluster L. YV. f. Hulsig. (S.). 
(= stlvaticus LS.) 
(Leonurus Cardiaca L. S.). 
(Galeopsis Ladanum L. _ S.). 
— Tetrahit L. Aalbeek. (S, her ogsaa v. bifida). 
( — speciosa Mill. S8.). 
(Lamium album. S, Sebygd ) 
— purpureum L. Aalbek. (S.). 
Brunella vulgaris L. Y. f. Hulsig. Skagen. (S.). 
(Scutellaria galericulata L.  S.). 
(Nepeta Glechoma Benth.  S.). 
(Ajuga pyramidalis L. S$, Gedbjerg). 
Mentha aquatica L. Hist og her. (S.). 
— arvensis L. Alm. (S.). 
Lycopus europaeus L. Gaardbogd. (S.). 
Thymus Serpyllum L. Alm. 
(Clinopodium vulgare L. S, Gedbjerg). 


Gentianaceae. 


(Gentiana campestris L.  S.). 
— Pneumonanthe L. Hist og her. (S.). 
Erythraea Centaurium (L.). Skagen. 
— littoralis Fr. Hulsig. Skagens gl. Kirke. 
-- pulchella Fr. Gaardbogd. Skagens Fr. 


Menyanthes trifoliata L. Aalbek. Raabjerg Se.  Starholm. 
Hulsig. (S.). 
Oleaceae. 


(Fraxinus excelsior L.  S.). 


Campanulaceae. 


Campanula rotundifolia L. Alm. (Sie 
( — Trachelium L. S.). 
Jasione montana L. Alm. (S.). 


Lobeliaceae. 


Lobelia Dortmanna L. Seer v. Raabjerg Mile. 


Rubiaceae. 


Galium Aparine L. Skagens Plantage.  (S.). 
—  uliginosum L. YV. Knasborg Aa. (S.). 
— palustre L. V. Raabjerg Se. Hojen. Skagen. V. 
Nordstranden. (S.). 


—  saxatile L. Gaardbogd. (S.). 
— verumL. Alm. (S.). 


Caprifoliaceae. 


Lonicera Periclymenum lL. Lodskovvad, Starholm og Hulsig 
Krat. (8.). 
(Viburnum Opulus L.  §8.). 


Valerianaceae. 


(Valeriana officinalis L. 5.). 
-- sambucifolia Mikan. V. f. Hulsig. Gaardbogd. 


Dipsacaceae. 


Succisa praemorsa (Gil.). Tveersted. Gaardbogd. Hulsig. 
Lodskovvad. Raabjerg. (S.). 
Knautia arvensis (L.). Hulsig.  (S.). 


135 


Compositae. 


(Lappa nemorosa (Lej.). S.). 
( — minor (Schk.).  S.). 
(Cirsium oleraceum (L.).  S.). 
_ lanceolatum (L.). Gaardbogd. Skagens Fyr. (S.). 
— palustre (L.). Gaardbogd. V. Skagens gl. Kirke. (S.). 
—= arvense (L.). Skagen. (S.). 
Carlina vulgaris L. Skiveren. Skagen (Kirkemilen). 
Centaurea Cyanus L. Hojen. Skagen (Marker i Plantagen). (S.). 
-- Scabiosa L. Aalbeek. 
—  Jacea L. Gaardbogd. (S.) 
Onopordon Acanthium L. Skagen. 
(Petasites alba (1.). S.). 
Tussilago Farfara L. Funden flere Steder lige til Skagen, 
men ikke alm. og kun paa eller ved dyrket Jord. (S.). 
Filago minima (Sm.). Gaardbogd. Hulsig. (S.). 
Gnaphalium uliginosum L. Aalbeek. Kannesteder. (S.). 
( — silvaticum L. S.). 
Antennaria dioeca (L.). Alm. (S.). 
Artemisia Absinthium L. Hulsig.  (S.). 
— maritima L. Tversted Plantage. 
— vulgaris L. Tveersted Plantage. Skagen. (S.). 
— campestris L. Skiveren. Hojen. (S.). 
Anthemis arvensis L. Aalbek. (S.). 
‘oa tinctoria L. §.). 
Achillea Ptarmica L. Skagen o. fl. St. (nok saa alm. som 
folgende). (S.). 
— Millefoliwm L. WLodskovvad Krat. V. Raabjerg Mile. 
Hgjen. Skagen. (S.). 
(Bellis perennis L. 5S, sparsom). 
Chrysanthemum segetum L. Skagen. (S.). 
( = Leucanthemum L.  S.). 
Matricaria inodora L. Gaardbogd. Skagen. (5.). 
Arnica montana L. Starholm. (S.). 
Cineraria palustris L. Gaardbogd. (S.). 
Senecio vulgaris L. Hojen. Gaardbogd. Skagen. (S.). 
—  silvaticus L. Kannestederne (p. plajet Hede). Aalbeek. 
Skiveren. Gaardbogd. (S.). 
( —  aquaticus Huds. §.). 


136 


Solidago Virga aurea L. Lodskovvad, Knasborg og Hulsig 
Krat. (S.). 
Erigeron acer L. Skagens gl. Kirke. (S.). 
(Aster Tripolium L. S$, sparsom). 
Bidens tripartitus L. Aalbek. Raabjerg. (S.). 
—  cernuus L. Aalbeek. Gaardbogd. (med var. vadiatus) (S.). 
Cichorium Intybus L. Skagen.  (S.). 
(Lampsana communis L.  5.). 
Sonchus asper Vill. +. (S.). 
—  oleraceus L. Gaardbogd. Skagen. 
— arvensis L. Alm. (S.). 
Hieracium Pilosella LL. Alm. (S.). 
-— Auricula L. Gaardbogd. Starholm. (S.). 
( — vulgatum Fr. §.). 
— umbellatum L. Alm. (S.). 
(Aracium paludosum (L.). 8.). 
Crepis tectorum L. Hgyjen. (S.). 
(== wrens I.’ 'S.): 
Taraxacum vulgare (Lam.). Alm. © (S.). 
-— erythrospermum Andrzjew. Kannesteder. Skagen. 
Skagens Fyr. (S.). 
(Lactuca muralis (l.). 5.). 
Leontodon autumnale L. Gaardbogd. Skagen. (S.). 
(Scorzonera humilis L.  §.). 
Hypochaeris maculata L. Tversted Plantage. Hulsig (ved 
Krattet). (S.). 
= radicata L. Alm. (S.). 


For at give en bedre Oversigt over Floraernes Karakter 
har jeg foretaget en Opsummering af de forekommende 
Arter, dels ialt, dels efter de store Hovedafdelinger af de 
hgjere Planter. En lignende Opsummering har jeg til Sammen- 
ligning gjort for to andre Egnes Vedkommende, nemlig 
Egnen om Klitmgller og Skaarup Sogn; hertil har jeg 
benyttet de Lokalfloraer, som E. Rostrup har udarbejdet, 
og som findes i Manuskript paa botanisk Haves Bibliothek. 


Arealerne af Omraaderne: Szeby, Klitmoller og Skaarup 
ere omtrent ligestore, 0,4—0,5 0 Mil; Omraadet for ,Skagens- 
floraen* er en Del storre, som tidligere neevnt ec. 2,5 0 Mil. 

Det samlede Artsantal er stigende efter Reekken: Klit- 
moller, Skagen, Szeby, Skaarup; Skagen og Seby staa 
omtrent ens, medens der er et meget betydeligt Spring fra 
Seeby til Skaarup. Tallene ere: 


Klitmoller . . . 327 
Skagen .... 421 
S22) ogee a ge 430 
BhAATUP 2 .¢.d-') 2 dg 


Disse Arter fordeles saaledes i de store Hovedgrupper: 
Karkryptogamer, Gymnospermer, Monokotyledoner og Diko- 


























tyledoner : 
Tore Ween ay Bs 
Klitmoller. Skagen. Seeby. Skaarup. 
IF Ti PGT OE 
Karkryptogamer ...... 8 ey | Kee. | 20 
Gymnospermer....... " | 1 | 1 1 
Monokotyledoner...... | 109 127 103. |) 164 
Dikotyledoner........ ae Oe Fare mer T SS09r: i= O86 
| ——-__—_—|-_- 
pair Terie h., aaO: ot 


Forholdene mellem de forskjellige Grupper fremtraede 
tydeligere, naar man setter alle Summerne = 100 og be- 
regner de ovrige Tal i Forhold dertil; man faar da: 





























| Klitmoller Skagen.  Seby. | Skaarup. 
Karkryptogamer ...... 2.2 4.0 4,0 2.8 
Gymnospermer....... | 0,0 0,2 | 0,2 0,1 
Monokotyledoner...... 30.5 | 30,2 24.0 22,7 
Dikoivledomer 2... | 67,2 | 69,6 fe tfile9) | 74,3 


138 





Tallene fra Skagen og Seby give, som det vil sees, med 
Hensyn til Forholdet mellem En- og Tokimbladede det 
samme Resultat, som Rostrup kom tilt) ved Sammen- 
ligning af Tallene for Klitmoller og Skaarup (samt Feeng og 
Stensgaard). Skagen og Klitmgller (og sandsynligvis Vest- 
jylland i det hele; Raunkizr har nemlig meddelt mig, at 
Fang forholder sig paa lignende Vis) maa nemlig betegnes 
som monokotyledonrige i Sammenligning med de @vrige 
Lokaliteter — med andre Ord: i de forstneevnte Egne maa 
monokotyledonrige Plantesamfund veere dominerende, 1 de 
sidste dikotyledonrige; man kan vel nermest tenke paa 
henholdsvis Cyperacé-Engene o. lign. Vegetationer i Vestjylland 
og Skovene og de ved Kulturen skabte Formationer 1 de 
andre Egne. Forovrigt er det ikke min Hensigt at komme 
neermere ind paa disse Forhold og deres Aarsager; jeg har 
kun villet gjore opmerksom paa den her foreliggende Be- 
kreftelse af andres lagttagelser. 





1) Medd. fra bot. Forening p. XLVIII, i bot. Tidsskrift Bind 19. 


139 


Beretning om 
et Par Exkursioner i Sydspanien. 
Af 
F. Borgesen. 


(Hertil Tavle 5 og 6.) 


Medens Krydserfregatten ,Fyen*, med hvilken Forst- 
kandidat Ch. Levinsen i Egenskab af Zoolog, Stud. mag. Ove 
Paulsen og jeg som Botanikere med Ministeriets Tilladelse 
fulgte, paa Togtet til Vestindien 1895 —96 laa nogle Dage i 
Slutningen af November paa Cadiz’ Rhed og indtog sin For- 
syning af Sherry, havde jeg Lejlighed til at foretage nogle 
Exkursioner dels i Byens allerneermeste Omegn, dels ogsaa 
lidt lengere bort. Jeg blev derved i Stand til at gjgre Ind- 
samlinger af Planter paa nogle af Sydspaniens interessanteste 
Lokaliteter, samt fik taget et Par Fotografier, der, som jeg 
haaber, maa kunne bidrage til at give en nogenlunde klar Fore- 
stilling om nogle af de derverende Vegetations-Formationers 
Udseende. Aarsagen til, at jeg trods det kortvarige Ophold 
i Spanien og uden synderligt Kjendskab til Egnens Naturfor- 
hold, dog fik set forholdsvis ikke lidt, skyldes vel neermest 
den Omstendighed. at Konsul Holbek i Cadiz var saa elsk- 
veerdig at indbyde saavel Sgofficererne som os til en 2 Dages 
Udflugt op til den gamle interessante By Sevilla; thi det var 
paa Jeernbaneturen herop, at vi fik den forste Anelse om, 
at vi befandt os i en Egn, der for Nordboere og vel iszr 
for Botanikere indeholdt adskillige Seveerdigheder. Fra Togets 


Vinduer saa vi saaledes forst vidtstrakte Landskaber med 
Saltlaguner og Halofytvegetation, senere Pinieskove afvex- 
lende med Chamerops-Heder ; og Lysten til at stifte naermere 
Bekjendtskab med disse vexlende Landskaber blev saa stzerk, 
at Forstkandidat Levinsen og jeg blev enige om kun at blive 
i Sevilla denne Dag og saa om Eftermiddagen kjore tilbage 
til Cadiz, overnatte paa ,Fyen*, samle vore Redskaber, 
9: Botaniserkasser, Fotografiapparater etc. sammen og saa 
neste Morgen kjgre ud til en af Mellemstationerne. Som 
teenkt saa gjort; efter at have set de vesentligste gamle 
mauriske Paladser og Domkirken i Sevilla, toge vi Afsked 
med vore Rejsefeeller og kjorte tilbage til Cadiz. Desveerre 
hindrede Morket os i bestemt at afgjore, hvor vi den neeste 
Morgen kunde vente at faa det bedste Udbytte, men paa 
Opturen havde vi dog set, at der ner ved Stationen Puerto 
Santa Maria fandtes saavel Pinieskov som Chamcerops-Heder 
og Laguner, hvorfor vi valgte den som Operationsbasis. 

Chefen, Kommandgr Caroc, gav os Tilladelse til at tage 
vor Oppasser med paa Turen og tidlig neeste Morgen tog vi 
saa afsted. Puerto St. Maria ligger paa den modsatte Side 
af den Bugt, der findes nord for den lange smalle Tange, 
paa hvis yderste Spids Cadiz ligger. Ankommen til vort 
Bestemmelsessted lejede vi en Vogn for hele Dagen. 

Ad en ganske god Landevej, der forte til Byen Puerto 
Real, gik det nu rask fremad og efter at have tilbagelagt 
1’, Mil, naaede vi en mindre Pinieskov. Solen var efter- 
haanden kommen hgjt op paa Himlen og det blev dygtigt 
varmt og dog var det jo Vintertid, saa man kunde tenke, 
hvor hedt og tort her maatte vere om Sommeren. Nu 
havde man nermest Indtryk af Foraar; Regnperioden var 
fornylig begyndt og Jorden var fugtig. Flere af Underskovens 
Buske vare begyndt at skyde nye Skud eller at blomstre, og 
op af den lerede, gule Jord saas Log- og Knoldvexter at 
bryde frem, mange endnu kun netop synlige, andre allerede 
i Blomst. . 


a 


Det eneste skovdannende Tree, vi saa, var Pinus Pineu. 
Som yngre havde dette oftest en omtrent kuglerund Krone 
(se Willkomms Figur, S. 267)'), hvorimod det som eldre fik 
en mere flad, bred Krone, den typiske Pinieform. Pinien 
har i Almindelighed kun en udelt Stamme indtil tet under 
Kronen, hvor den deler sig i flere kraftige Grene; under- 
tiden finder man dog ogsaa Individer med neesten fra Grun- 
den delt Stamme (se Treeet i Midten af Tavle 5). I det 
mindre Skovparti, vi bes@gte, stode Traeerne gjennemgaaende 
meget spredt med stor Afstand mellem de enkelte og gave 
derfor rigeligt Lys og Plads til Underskovens Buske. Denne 
Underskov dannede et omtrent mandshojt Krat, der snart 
var saa teet, at det neesten var uigjennemtreengeligt, snart var 
mere aabent ofte med ret store vegetationslose Pletter. 

De karaktergivende Arter i dette Krat vare Juniperus 
phoenicea og FPistacia Lentiscus, der begge blive omtrent 
mandshgje eller noget derover. Juniperus phoenicea er en 
smuk, oftest pyramideformet Ene af et frisk gullig-gront Ud- 
seende. Bladene ere smaa, omtrent rudeformede og tiltrykte 
til Grenene, hvorved disse med Bladene blive omtrent trinde ; 
den voxede temmelig spredt. Hvor Krattet derimod var teet, 
neesten uigjennemtrengeligt, skyldtes dette seerlig /Pistacia 
Lentiscus, der voxede selskabeligt i store Buskadser (paa 
Billedet de morkere, teettere Partier). Det er en aromatisk 
Busk med glatte glindsende, lederagtige morkegronne Blade. 

Til disse to dominerende Arter slutter sig nu en Del 
andre, gjennemgaaende lave Buske og Halvbuske. Saaledes 
de to stive, stikkende Asparagus-Arter, ucutifolius og aphyllus, 
begge buskagtige med udsperrede, gronne Grene og Gren- 
torne. 

Helimium multiflorum, en mindre, graalig Busk med 
modsatte, oprette Grene og Blade, disse sidste tet haarede 
af tiltrykte Stjernehaar. 





1) M.Willkomm: Grundziige der Pflanzenverbreitung auf der iberi- 
schen Halbinsel. Leipzig 1896. 


142 


Cistus salviefolius er en anden lille aromatisk Busk, hvis 
Blade ere foldede, tet haarede, graa-gronne paa Oversiden, 
graalige paa Undersiden; hele Planten minder ikke lidt om 
Lantana involucrata i Crotonkrattene i Vestindien. 

Ruta chalepensis er en ligeledes aromatisk, mindre Haly- 
busk med glatte, noget blaaduggede Blade med talrige store 
Oliekirtler. 

Ved sit ejendommelige, hvidlig-grgnne laadne Udseende 
tiltreekker Thymelea hirsuta sig ens Opmerksomhed; det er 
en lav lille Busk med laadne Grene og smaa, skeelformede, 
opadrettede, til Grenene trykte Blade, der ere ejendommelig 
byggede, idet de i Lighed med, hvad der er Tilfeeldet hos 
flere andre Thymeleeaceer med Hensyn til den anatomiske 
Orientering ere fuldsteendig omvendte+), dog med Undtagelse 
af Karstreengene. Bladene ere mgrkegronne, glatte, glind- 
sende paa Undersiden, der vender udad og tet hvidfiltede 
paa den morfologiske Overside, der vender ind mod den 
ligeledes hvidfiltede Steengel?). 





1) Smlen. Figur af den nerstaaende Passerina filiformis i Leunis: 
Synopsis der Pflanzenkunde, 3die Oplag af Frank, Iste Del, pag. 125, 
fig. 95 og G. Haberlandt: Ueber das Assimilations-System i Be- 
richte der Deutsch. bot. Gesells. 1886 Bind IV, pag. 225, Anm. Tab. 
X, fig. 17 og 18. I Beitrige zur Kenntnis der Thymeleacez und 
Penneacee omtaler Supprian (Englers Botanische Jahrbiicher 18, 
pag. 309 og 310) flere Thymelewaceer med smaa skel- eller naale- 
formede Blade, blandt andre ogsaa Thymelea hirsuta; men han har 
ikke veret opmerksom paa den omvendte Bygning af Bladet, eller 
rettere, han vender op og ned paa det. Han skriver nemlig 8. 310 
overst: ,Von anderen Arten mit Filzbekleidung sind nur noch 
Thymelea hirsuta Endl. und Pimelea nivea Labill. zu nennen, beide 
haben ebenfalls nur auf der Unterseite Wollhaare* og S. 315 nederst 
staar: ,Dagegen wurde z. B. bei Passerina filiformis L., deren Blatt- 
nerven durchaus nicht stark hervortreten, am Biindel- ein starker 
Bastbeleg gefunden, der bis an die Epidermis der Aussen (Ober)- 
seite reicht.* Smlgn. hermed Franks og Haberlandts ovenfor nzvnte 
Figurer. 

En kort Beskrivelse af denne Plante findes, som Professor Warming 
gjorde mig opmerksom paa, hos T. Caruel, Struttura delle foglie 
della Passerina hirsuta, hvilken Afhandling jeg dog kun kjender af 
Referat i Botanische Zeitung 1871, pag. 110. 


2 


wa 


145 


Den anatomiske Bygning er folgende: Paa et Tveersnit 
(Fig. 1.6) ses, at den morfologiske Undersides Overhudsceller 
have en meget tyk Yderveeg (c. 10” bred), der med Chlorzink- 
jod viser sig at veere steerkt kutikulariseret helt igjennem; 
endvidere ses Midtlamellen (M.) fortseette sig som  lysere 
Striber ud i denne. Omtrent to Trediedele af Cellernes 
Lumen ere paa den indadvendte Side fyldte med Slim‘), 
(Si Fig. C). Det resterende egentlige Cellerum (Li Fig. C), der 
ofte med en Spids rager ned i Slimen, er paa Spiritusmateriale 
fyldt med et gulligt, kornet Indhold, som er meget rigt paa 
Garvesyre. Sete fra Fladen ere Overhudscellerne polygonale 
(Fig. 1F'). Spalteaabninger mangle her fuldsteendig. Den 





Fig. 1. Thymelea hirsuta. 


morfologiske Oversides Celler ere sammenlignede med Under- 
sidens smaa (se Fig. 1 B Hs); de ere tyndveeggede og bere 
talrige, lange, encellede, eller undertiden 2 cellede Haar, idet 
der er en lille Basalcelle; disse Haar ere filtede ind i hver- 
andre og danne, idet de stade op til Steenglens Filtkledning, 
et tykt og tet Dekke (se Fig. 1A). Beskyttede af dette 
findes talrige Spalteaabninger, der rage betydeligt frem over 
de omgivende Cellers Niveau (Fig. 1D). De have ret tyde- 
lige Biceller. Sete fra Fladen ere Overhudscellerne ogsaa her 
mangekantede (Fig. 1 #). Mesofyllet er noget variabelt i sin 
Bygning; oftest er det dorsiventralt, om end ikke meget ud- 
1) Forslimede Vegge i Overhuden optrede hyppig hos Thymelea- 
ceerne; se f. Ex. Van Tieghem: Sur les Thyméliacées et les Pénéa- 
cées 1 Annales des sciences naturelles, VIle Série. Botanique, tome 
17, 8.224 og videre. 





144 


preget, med paa Ydersiden 1—3 Lag Palissader, der blive 
storre og losere forbundne indad mod Bladets Midte. Her 
ligge Karstreengene i et Plan; storre tykveeggede Tracheider 
findes ved disse. Endvidere ses her i Midten af Bladet 
undertiden ret store Lakuner (se Fig. 1 8). Derpaa folger et 
Svampveev dannet af rundagtige eller undertiden svagt for- 
grenede Celler; de overste Lag Celler neermest Overhuden 
ere atter oftest noget langstrakte og mere eller mindre 
palissadeagtige. Saaledes som Mesofyllet her er beskrevet, 
er det hyppigst bygget, men undertiden kan man finde 
neesten helt isolateralt Mesofyl med lange cylindriske Celler 
paa begge Sider; kun ere Cellerne neermest den morfologiske 
Underside noget rigere paa Klorofyl. 

Thymelea hirsuta’s Bladbygning bringer En uvilkaarlig 
til at tenke paa Lepidophyllum quadrangulare som Goebel 
omtaler saaledes') ,Die nadelf6rmigen Blatter von L. gq. 
liegen mit der Oberseite dem Stamm an. Da die Blatter 
am Rande und ebenso die Stammoberfliche mit Wollhaaren 
versehen sind, so sind die Zwischenraume zwischen den 
blattern mit Haaren ausgeftittert. Die Unterseite ist die 
assimilierende, sie besitzt eine dicke Aussenwand der Epider- 
miszellen, sparliche Spalt6ffnungen und Palissadenparenchym, 
wihrend die Oberseite reichlich Spaltéffnungen tragt., diinn- 
wandige Epidermiszellen und Schwamimparenchym besitzt*. 
Som man vil se, er her en overordentlig stor Overens- 
stemmelse og endnu mere slaaende er, som Professor War- 
ming henledte min Opmerksomhed paa, Ligheden med Hel/- 
chrysum coralloides, en Plante fra Merlboroughs hede Klipper i 
Ny Zeeland. L. Diels der omtaler (Side 272) og afbilder (Fig. 6 
A og B) den i , Vegetations-Biologie von Neu-Seelandé *) frem- 
heever, at det er en extrem Gjennemforelse af Lepidophyllum- 
Typen, som Goebel omtaler. Bladet er her ligesom hos 
Thymelea opadrettet og tiltrykt til Stammen og den udad- 
vendte Underside har en overordentlig tyk Kutikula (14,) 
men bortset fra, at Thymelea’s Kutikula kun er 10y, har 
maaske Thymelwa den mest yderliggaaende xerofile Bygning, 
idet Cellerne endvidere have forslimede Indervegge og 
Celleindholdet i Overhudscellerne er meget rigt paa Garve- 
syre, et Stof der jo findes saa hyppigt hos Xerofyter.*) 


1) Goebel: Die Vegetation der venezolanischen Paramos i Pflanzen- 
biologische Schilderungen 2. Del, S. 32. 

*) 1 Englers Botanische Jahrbiicher 22. Bind, S. 202. 

3) Om Thymelewaceers Anatomi se endvidere: Gilg.: Studien fiber die 
Verwandtschaftsverhiltnisse der Thymelaeacew und iiber die ana- 
tomische Methode i Englers Jahrbiicher 18. og Emil Knoblauch: 
Okologische Anatomie der Holzpflanzen der stidafrikanischen immer- 
grtinen Buschregion. Habilitationsschrift. Tiitbingen 1896, S. 11 og vid. 


ie 


Endvidere fandtes hist og her store indtil meterhoje 
Tuer af Juncus acutus med store, i Spidsen stikkende Blade 
(en Del af disse Tuer ses i Forgrunden af Billedet). Enkelte 
Exemplarer af Chamerops humilis saas ogsaa. Endelig 
maa endnu nevnes de urteagtige Planter nemlig en lille 
tykbladet Crassulacé, en Del Log- og Knoldveexter, der nu 
vare i Spiring, enkelte endnu visne Gresser etc. At der 
sikkert ved en mere grundig Undersggelse vilde kunne findes 
langt flere Arter end her er nzevnt, behover jeg naturligvis 
ikke at fremheve, men jeg tror, at det i hvert Tilfeelde er 
lykkedes os at finde de mest karakteristiske. 

Inden jeg forlader Pinieskoven, skal jeg blot med et 
Par Ord fremhzeve alle de xerofile Trek, som udmerke de 
her voxende Planter. Bladene ere saaledes hos mange Arter 
smaa, af Naale- eller Lyngtypen, ja nogle Arter ere helt | 
bladlase; hvor vi have storre Blade, ere disse lederagtige og 
glinsende; hos flere Arter ere Bladene og delvis hele Planten 
tet haaret eller filtet. En stor Meengde Buske ere aro- 
matiske. Endelig maa fremhzves, at saa mange Arter ere 
buskagtige; af de urteagtige Arter er vist langt den over- 
vejende Mengde Log- og Knoldvexter, der i den torre 
Sommer hvile ved de dybt i Jorden gjemte Steengel- eller 
Roddele. 

Efter tilsidst at have taget det paa Tavle 5 gjengivne 
Fotografi kjorte vi videre. Vi kom snart ud af Skoven, og 
efter at have passeret et meget primitivt Fargested over en 
mindre Flod gik Vejen indi vidtstrakte Lagunstrekninger. 
Disse Laguner ere delvis kunstige, gravede for Saltind- 
vindingens Skyld og rundt om i Landskabet ses Resultaterne 
heraf i Form af store hvide Pyramider af Kogsalt. Nu var 
jo Regntiden begyndt og der var derfor ret fugtigt overalt 
og selve Lagunerne vare fyldte med Vand; men Landet, der 
omgav disse, var bevoxet med en udpreget Halofytvege- 
tation. Jordbunden var gulgraa af Farve, fedtet og nermest 
at sammenligne med vore Marskenge eller f. Ex. de vest- 

Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 10 


indiske Saltponds og Vegetationen derfor af en lignende 
Sammensetning. Plantedeekket, der i Almindelighed var ret 
teet, saaledes at Jordbunden kun hist og her skinnede igjennem, 
var omtrent 1/2 Meter i Hajde, dets Farve varierende fra frisk- 
gront til en smudsig rod Tone, idet flere af de dominerende 
Arter ofte vare rodfarvede paa store Streekninger. 

Den almindeligste og mest toneangivende Art er Sali- 
cornia fruticosa. Det er eh kjodet, saftig Plante med 
trmde, oprette Grene, hvis Sidegrene atter voxe opad under 
spidse Vinkler. Af Farve er den i Almindelighed friskgrgn, 
men hyppig var den ogsaa sterkt rodfarvet (neesten kar- 
moisinreéd) og gav derved hele Strekninger en sterk rod 
Farvetone. 

Sueda fruticosa er en ligeledes almindelig optreedende 
Art; det er en lille Halvbusk med smaa trinde, linieformede, 
blode, mere eller mindre friskgronne Blade, dog hyppig lige- 
som hos Arthrocnemum steerkt rodfarvede. 

Limoniastrum monopetalum er en graalig, henved meter- 
hg) Busk med violette Blomster og med linieformet-spatel- 
formede stejlt opadrettede Blade; den er ligeledes hyppig og 
karaktergivende. En Gren er afbildet hos Willkomm 1. c. 8. 265. 

Endvidere fandtes Obione portulacoides med graa, lancet- 
formede Blade; den er forvedet i de basale Dele af Steenglen, 
hvad der ogsaa gjeelder Chenopodina maritima. Ret hyppig 
er Statice ferulacea, en lille Halvbusk med oprette Grene og 
Sidegrene, der bere smaa hindeagtige Blade. En anden ret 
almindelig Art er St. lychnidifolia med glatte, spatelformede 
i en traadformet Spids endende, blaaduggede Blade, en tredie 
Statice sp. havde storre og steerkt blaaduggede Blade. Endelig 
fandtes Frankenia levis, en lille, lav Halvbusk med naale- 
formede grgnne Blade, dog ofte med radligt Anstrag, og en 
Spergularia, antagelig fimbriata, men paa Grund af manglende 
Fro umulig at bestemme med Sikkerhed; den er friskgron, 
urteagtig og nedliggende. 

De her nevnte Arter vare, hvad vi saaledes i Hast fik 


147 


samlet; men de ere i hvert Tilfeelde de mest fremherskende 
og dem, der gav Landskabet Karakter, foravrigt kan hen- 
vises til Willkomm’s Liste |]. c. Side 265. 

Nu gjaldt det om at komme til Chamerops-Heder. Ved 
Hjelp af et afskaaret Palmeblad og ved flere Gange at gjen- 
tage Ordet Palme forstod endelig vor Kusk, hvad vi mente. 
Vi kjorte nu vel omtrent */2 Mils Vej ad Puerto Real til, 
forst gjennem udstrakte Laguner med den samme Vegetation 
som ovenfor beskrevet; derpaa heevede Landet sig lidt efter 
lidt, der begyndte at vise sig enkelte Viftepalmer, disse bleve 
teettere og teettere, dog langt fra dannende saa tette Be- 
voxninger som dem, vi Dagen i Forvejen havde set fra Jern- 
banen, hvor Chamerops humilis nesten var eneherskende 
paa vide Strekninger. Da det imidlertid allerede var blevet 
hen paa Eftermiddagen og der i den neermeste Omegn ikke 
syntes at kunne findes nogen bedre Lokalitet, besluttede vi 
os til at standse her. Tavle6 giver en Forestilling om Land- 
skabets Udseende. Alle de morke Tuer ere Chamerops 
humilis (paa den store Tue i Forgrunden tilhgjre ses tydelig 
det vifteformede Blad) og selv om Palmerne altsaa her stod 
noget mere spredt, mener jeg dog, at man er berettiget til 
at kalde dette Landskab for Chamerops-Hede.  Efter al 
Rimelighed har her en Gang voxet Pinieskov, herpaa tyde 
de endnu spredt forekommende Pinier, men Skoven er hen- 
synslgst ryddet og Dvergpalmen har i Lighed med Lyngen 
hos os nu erobret Terrain; uvilkaarligt kommer man til at 
sammenligne Landskabet her med gamle Gresmarker i 
Jylland, der springe i Lyng. Palmernes Hogjde var circa */2— 
3/4 Meter. De havde aldrig synlig Stamme, denne laa dybt 
nede i Jorden, og fra den udgik talrige Sideskud, hvorved 
den tueformede Voxemaade fremkom. Vi fors@gte at grave 
en Palme op ved Hjelp af en mindre Spade, men trods 
meget Slid lykkedes det ikke i den haarde lerede Jord, hvoraf 
Jordbunden bestod. 


Til Palmernes opadrettede Blade og Stilke slyngede sig 
10* 


148 


hyppig Smilax aspera med spyddannede, glatte, glinsende, 
mogrkegronne, lederagtige Blade; hele Planten berer talrige, 
spidse Torne. 

Nogle mindre Buske fandtes hist og her, saaledes Quer- 
cus coccifera, omtrent alenhg) med smaa, ilexagtige, glatte, 
glinsende, lederagtige, morkegrgnne Blade; Rhamnus oleo- 
ides, en lille Busk med Grentorne og glatte, mgrkegrgnne, 
paa Oversiden glinsende Blade, der ere aflange, omvendt 
egformede. Endvidere Daphne Gnidiana med Sidegrenene 
samlede i den overste Del af Hovedgrenen, Bladene linie- 
lancetformede, morkegronne. Retama monosperma, en gyvel- 
lignende Busk, hvis unge Skud og Blade vare silkehaarede; den 
forekom ogsaa i Pinieskov. Polygonum equisetiforme er en opret 
Halvbusk med rislignende Skud, den ligner igvrigt P. aviculare; 
den har kun faa og smaa linie-lancetformede Lovblade. 

Mindre hyppig var Salsola vermiculata, en lille, lav 
Busk med opadrettede, strittende Grene og de assimilerende 
naaleformede Blade samlede i smaa Nagler. 

Flere af Buskene fra Pinieskoven fandtes ogsaa_ her, 
f. Ex. Thymelewa hirsuta, Asparagus-Arterne ete. 

En gulblomstret Carlina racemosa med stive, stikkende 
Blade fandtes hist og her. Sjeelden var Salsola Kali. 

Den lave urteagtige Vegetation mellem Palmerne og de 
ovennevnte forgvrigt forholdsvis lidet fremtreedende Smaa- 
buske gjorde endnu nermest et vissent og afsvedet Indtryk; 
men Regntiden havde jo aflgst den hede, torre Sommertid 
og overalt saas Spirer af Greesser, Log- og Knoldveexter at 
myldre frem og gav i det Hele Landskabet Foraarskarakter. 
Enkelte Arter vare endog allerede i Blomst. Saaledes den i 
Sydeuropa saa almindelige Aracé Arisarum vulgare med det 
smukke sortblaa Hylsterblad; endvidere en smuk gulblomstret 
Ranunkel, &. bullatus med rosetstillede, savtakkede, laadne 
Blade og knoldformede Birgdder; de ovrige urteagtige Planter 
vare endnu for unge til at kunne bestemmes. Neermere an- 
gaaende disse Palmeheder se Willkomm |. c¢. pag. 274. 


149 

Det var imidlertid blevet ret sent, og vi besluttede os 
derfor til at tage tilbage til Puerto St. Maria, hvorfra vi atter 
med Banen vendte hjem til Cadiz og ,Fyen‘. 

Det havde veret Meningen, at vi skulde veeret afsejlede 
den neste Dag. Men det blev Storm med svere Byger og 
Vinden lige imod vor Kurs, der gik til Madeira, og vi bleve 
derfor ganske rolig liggende. 

Paa den ovenneyvnte smalle Landtange mellem Atlanter- 
havet og Bugten, ved hvilken Cadiz ligger, havde vi fra 
Jeernbanen Dagen i Forvejen set, at der var Klitter, og da 
vi her under fremmede Himmelstrag havde megen Lyst til 
at sammenligne disses Vegetation med den, vi kjendte fra 
vore hjemlige Kyster, besluttede vi (Student O. Paulsen var 
endvidere med her) trods det slette Vejr at tage derud. 
Landtangen var paa det Sted, vi besagte, temmelig smal, 
kun nogle faa Hundrede Alen bred og Klitterne, der bestode 
af fint Kvartssand, temmelig lave. Ligesom paa vore Klitter 
var Vegetationen her ret spredt og havde i det Hele taget 
ved en ganske flygtig Betragtning et lignende Fysiognomi; 
men saa man nermere til, var der navnlig i Henseende til 
de optreedende Arter ikke ringe Forskjel. Vel fandtes enkelte 
danske Arter her, saaledes Cakile maritima (vi saa kun unge 
Planter) og Plantago Coronopus, men fremmede Arter vare 
langt i Majoritet. En Plante, der forst og fremmest tildrog 
sig vor Opmerksomhed, var Euphorbia Paralias, en Art, der 
allerede forekommer ved Belgiens Kyster og derfra sydpaa 
er almindelig. Den har lange, underjordiske Udlobere, fra 
hvilke .med Mellemrum de overjordiske, blaagronne, busk- 
agtige Assimilationsskud udgaa; almindelig var endvidere en 
anden Vortemelk, E. terracina L. var. retusa, ligeledes med 
blaaduggede Blade og underjordiske Udlobere. 

Macrochloa. tenacissima (,,Esparto fino*) erstattede her 
vor Psamma arenaria og lignede i det Hele taget denne i 
Veext og Udseende. Af Gramineer fandtes endvidere Cynodon 
Dactylon, ligeledes blaagraa og med’ underjordiske Udlabere. 


150 


Meget almindelig, ofte selskabelig, voxede Pancratium 
maritimum, med ret store, brede, mgrkegronne, blaaduggede 
Blade; den havde nu modne Kapsler. 

Halvbuskagtig med graalige Blade var Atriplea Halinws*) 
og det samme gjelder Cruciferen Malcolmia littorea var. 
Broussonetii, hvis elliptiske, bugtet tandede Blade ligeledes 
vare graalige af et tat Dekke af Stjernehaar. 

Hist og her fandtes Lyciwm sp., en tornet Busk med 
glatte, gronne, spatelformede Blade. 

Af urteagtige Planter fandtes foruden de ovennzeynte 
Silene nicwensis med friskgronne Blade. Hele Planten er 
bekleedt med lange klebrige Haar. Endvidere Medicago 
striata, med nedliggende Grene; de smaa_hjerteformede 
Smaablade ere savtakkede og tiltrykt haarede. Endelig 
fandtes Orlaya maritima med rosetstillede, kort og teet 
haarede Blade, samt Rosetter af en Boraginé og en Rumex. 

Kt heftigt Tordenvejr var imidlertid brudt los og vi 
vendte derfor hurtigst mulig tilbage til ,Fyen*, hvor vi an- 
kom fuldsteendig gjennemblodte. 





Til Hr. Professor Lange, der beredvillig har bestemt de 
hjembragte torrede Planter, bringer jeg herved min bedste Tak. 





1) ¢fr. Volkens: Die Flora der egyptisch-arabischen Wiiste, pag. 138, 
tab. XI. 








1st 





Nogle Bemerkninger 
i Anledning af Hr. Professor Joh. Langes 


Endnu en Gang Primula veris. 
(Bot. Tidsskrift 20. Bd. p. 390). 
Af 
O. Gelert. 


Hensigten med mine, som jeg teenkte mig, ret uskyldige 
Bemeerkninger om Bastarderne af Primula-Arterne af Gruppen 
Vernales Pax i Bot. Tidsskr. 20. Bd. p. 140 var udelukkende 
at. bidrage til en rigtigere Forstaaelse af nogle Former, der 
i vor Flora hidtil have veeret betegnede som _ tvivlsomme. 
Jeg henviste derfor kun til Professor Langes Haandbog i den 
danske Flora, dels fordi det dog er den Bog, vi alle have 
neermest ved Haanden, dels fordi det, hvorpaa jeg vilde hen- 
lede Opmeerksomheden, behandles vesentlig ens i Haand- 
bogen og i Professorens Afhandling i Bot. Tidsskr. 14. Bd. 
p. 147, som selvfolgelig er mig velbekjendt. 

Jeg skal endnu engang fremhzeve, hvad jeg onskede at 
gj@re opmeerksom paa: 

At , Primula unicolor* fra Sjelland er P. officinalis med 
monstrost udviklet Krone. / 

At ,P.unicolor* fra Bornholm er en kraftig P. officinalis. 

At ,P.unicolor* fra de andre i Haandbogen nvnte 
Voxesteder er P. elatior x officinalis. 

At P. acaulis x elatior er hyppigere, end i Haand- 
bogen neevnt, men som Herbarierne udvise forvexlet med 
P. acaulis x officinalis og P. acaulis v. caulescens og 


152 


At det ikke er lykkedes mig at finde virkelig. P. acaulis 
v. caulescens i Naturen eller i Herbarierne, ,hvorfor jeg er 
begyndt at tvivle om dens Existents*. 

Jeg finder ikke, at Hr. Professor Lange har afkreeftet 
disse mine Paastande. Professoren indrommer, at der under 
P. unicolor i Haandbogen er indbefattet forskjellige Planter, 
men giver ikke nogen Forklaring paa, hvorfor Kronen paa 
Planten fra Borreby (efter Samlerens Bemerkning paa Eti- 
ketten) er blivende og efter Torring viser sig lederagtig og 
med ophgjede Nerver; desuden kan jeg tilfoje, at Kronens 
Krave er ligesaa tet haaret baade paa den udvendige og 
indvendige Side som Beegret, at Stovdragerne kun i Kron- 
rorets nedre Del ere sammenvoxne med dette, saaledes at 
Stovtraadene i deres halve Leengde ere frie, og at Griflen er 
kort og teethaaret. I Botaniska Notiser for 1885 p. 124 omtaler 
Ljungstré6m en lignende Form af P. elatior, han siger, at 
dens Kroner ,voro af en nagot gréngul fargton och hade 
krenulerade, men ej urnupna kronflikar“. Planten fra Borre- 
by har ligeledes grogngule Kroner (ifolge Afbildningen i Flora 
Danica) og Kronfligene ere krenulerede, dog er Griflen ikke 
yvergrunt*, saaledes som paa den svenske Plante. _ 

Til Stette for min Paastand om Planten fra Bornholm 
skal jeg henlede Opmeerksomheden paa, at Finderen, Berg- 
stedt, i sin Bornholms Flora p. 176 omtaler den som en 
storblomstret Form af P. officinalis, og bemerke, at Hr. Dr. 
Neuman i Ystad, der i de sidste Aar gjentagne Gange har 
besegt Bornholm og der eftersegt , P. unicolor*, har meddelt 

mig, at han er kommen til samme Resultat. 
Sa Exemplaret af ,P. wnicolor* fra Bornholm, 
, samlet af Bergstedt, i Professor Langes Her- 
barium er longistylt og Kronens Krave er bredt 
| ud, formodentlig for at vise dens Storrelse'). 





1) Med Hensyn til Kronens Form hos P. officinalis skal jeg bemerke, 
at den normalt kan vere meget forskjellig, eftersom Blomsten er 
brevistyl eller longistyl. I forste Tilfeelde ligger Kronrgrets Ud- 


153 








Hermed mener jeg, at de principielle Grunde, Professoren 
anforer mod Antagelsen af P. wnicolor som Bastard af P. 
elatior og P. officinalis (Mangelen eller Sjeldenheden af P. 
elatior paa Bornholm og i Sydvestsjeelland) ere bortfaldne, 
saaledes at intet er til Hinder for, at de paa andre Steder 
fundne og herhen forte Former, der ere fundne i Selskab 
med begge de formodede Stamplanter, kunne veere Hybrider 
af P. elatior og P. officinalis. J Haandbogen omtales endnn 
to Former, der skulle veere identiske med P. wnicolor Nolte, 
nemlig P. elatior v. decipiens Sonder og P. elatior v. macro- 
carpa Personnat; disse skulle begge forekomme i Egne, hvor 
P. officinalis mangler. For Fuldsteendigheds Skyld skal jeg 
tillade mig at referere, at Krause i Prahls Flora!) vel angiver, 
at P. officinalis ikke forekommer vild i Omegnen af Ham- 
borg, men dog bemeerker, at den der forekommer forvildet 
fra Haver, og at han anseer Sonders Plante, der voxede i 
Udkanten af en Park, for en Bastard af en dyrket P. offici- 
nalis og en vild P. elatior, samt at Pax*) i sin Monografi 
over Primula anseer Personnats Plante for selve P. officinalis. 

Med Hr. Prof. Lange er jeg enig i, at Navnet P. wnicolor 
ber forkastes, men af andre Grunde. Vel er dette Navn ud- 
givet uden Beskrivelse, men dog paa trykt Etikette i en Ex- 
siceatsamling, der har veeret at faa tilkjobs. Paa Etiketten er 
desuden angivet, at Navnet skal betegne en P. elatior >< offici- 
nalis og det kan vel for en Bastard veere Beskrivelse nok *). 
Men vil man betegne Bastarder paa samme Maade som Arter, 
maa man for Bastarden P. elatior x officinalis veelge Navnet 
P. media Peterm., der er wldre end Navnet P. unicolor Nolte. 





videlse i Svelget, og Kraven bliver mindre og mere hul, i andet 
Tilfeelde er Kronroret udvidet omtrent paa Midten, snorer sig der- 
paa atter ind, og Kraven bliver storre og mindre hul (Se Fig.). 

1) P. Prahl: Kritische Flora der Provinz Schleswig-Holstein ete. 

?) Englers bot. Jahrb. Bd. X. 

3) Af det velbevarede Exemplar af Noltes P. wnicolor i Hansens Her- 
barium Nr. 1159, som jeg er i Besiddelse af, finder jeg som omtalt 
ingen Grund til at tvivle om, at Nolte har havt Ret i at betragte 


154 


Dette sidste har foravrigt givet Anledning til megen Misfor- 
staaelse, idet man har ment, at P. wnicolor maatte have ens- 
farvet Krone, skjont man af en Bastard mellem P. elatior og 
f. officinalis dog maatte vente, at den idetmindste havde 
mgrkere farvet Sveelg. Det er saaledes ganske morsomt at 
se, at en finsk Botaniker, M. Brenner, anforer') de selvsamme 
Grunde som Professor Lange (om Mangelen af P. elatior paa 
Bornholm og i Sydvestsjeelland) citerende baade Beskrivelserne 
af P. elatior v. macrocarpa Personnat, og af P. Tommasini 
Fl. D., samt Langes Haandbog og Afhandling i Bot. Tidsskr. 
14. Bd. som Bevis for, at P. unicolor Nolte skulde veere en 
Form af P. officinalis, som mangler de orangergde Pletter i 
Svelget. En saadan Form er ogsaa funden her i Landet. 

Den hyppigere Forekomst af P. acaulis x elatior stotter 
jeg paa Exemplarer i Botanisk Museums Herbarium fra 
Aabenraa (Bahnson), ,Dania* (Hornemann) begge under 
Navn af P. variabilis, Angel (Vaupell) under Navn af P. 
acaulis v. caulescens; i Prof. Langes Herbarium: Kallund- 
borg (Baagge), Quern i Angel (G. Jensen); i Dr. Rostrups 
Herbarium: Tidseltholt, Vejstrup Egeskov og Klingstrup paa 
Fyn (Rostrup) alle under Navn af P. variabilis, i Hansens 
Herbarium ,Nr.221 P. acaulis v. caulescens*, i mit eget Her- 
barium har jeg den fra Haslund Krat v. Randers (J. Hartz) 
og fra Klokkedalen ved Horsens (samlet af mig selv). 

Naar jeg i disse Herbarier ikke har fundet nogen virke- 
lig caulescens-Form af P. acaulis og heller ikke selv har 





sin Plante som en Bastard af P. elatior og P. officinalis. Krause, 
der, som jeg ligeledes har omtalt, er af den Mening, at Noltes 
Plante er en Bastard af P. acaulis og P. officinalis, og som siger, 
at han er kommen til dette Resultat ved Besog paa det oprindelige 
Voxested for Noltes Plante, gjentager i et Referat af mine ,Be- 
merkninger* i Beihefte zum Bot. Centralbl. Bd. 6 Hft.5 denne sin 
Anskuelse og tilfojer, at Noltes Plante kun afviger fra P. officinalis 
ved blegere og newsten lugtlos Krone uden Svelgpletter. Interessant 
kunde det vere at faa at vide, hvorfor han netop anseer disse 
Egenskaber for en Arv fra P. acaulis. 
1) Meddel. af Societas pro Fauna et Flora fennica 14, 1886. 


155 


kunnet finde nogen saadan Form i levende Tilstand, har jeg 
vel tilstreekkelig Grund til at tvivle om dens Existents, for- 
negtet dens Existents har jeg ikke. 

Med Hensyn til de to sidste Punkter befinder jeg mig i 
Overensstemmelse med Krause i Prahls Flora, der om P. 
acaulis < elatior skriver: ,Héaufig soweit die Eltern vor- 
kommen‘, og som udelukker ,P. acaulis v. caulescens*® af P. 
acaulis, men citerer den baade under P. acaulis x elatior 
og P. acaulis x officinalis. 

Hr. Professor Lange bebrejder mig, at jeg ved min Om- 
tale af P. variabilis (P. acaulis x officinalis autt. plur.) ikke 
neevner eller im@degaar hans modsatte Tydning af denne 
Form. Hertil skal jeg bemzrke, at Professoren dog ikke be- 
negter Hybridens Existents og til en Droftelse af Sporgs- 
maalet, om der foruden Hybriden forekommer en. virkelig 
Art, som ikke er af hybrid Oprindelse, men dog i Karak- 
tererne svarer til denne (og er lige saa formrig som denne ?), 
falte jeg mig ikke kaldet. 

Naar Hr. Dr. Rostrup ifolge Referatet af Modet den 22. 
Febr. 18961) paa dette skal have udtalt, at han ansaa P. 
variabilis for en god Art, da stemmer dette ikke med hans 
Flora, i hvis sidste Udgave (1896) han kun nevner og be- 
skriver de tre uomstridte gode Arter og i en Anmeerkning 
tilfajer: ,Hvor de tre sidste Arter optreede i Selskab, findes 
i Reglen en Mengde Bastardformer, som danne allehaande 
Overgange mellem dem‘. 

Med Hr. Professor Lange imgdeseer jeg med stor Inter- 
esse Hr. Gartner Bruns Hybridisationsforsog, mulig kunde 
Hr. B. ogsaa udstreekke sine Forsog til Haveformerne. At 
tyde alle disse Former som Former af P. variabilis eller 
P. acaulis x officinalis gaar sikkert ikke an. Der er af og 
til i det Frie fundet Primula-Former med sterkt farvede 
Kroner; det kunde vere rimeligt at antage disse for Ba- 





1) som jeg var forhindret i at oververe. 


156 


starder af Haveformer og vilde Arter. Dr. Focke har i Abh. 
naturw. Vereins Bremen, 9. Bd. p. 77 omtalt en saadan 
Form, som han ansaa for en Bastard af P. acaulis og en 
Haveform. 


For Benyttelse af de under Botanisk Haves Vareteegt 
staaende Herbarier tillader jeg mig at udtale min zrbedige 
Tak til Direktionen. 


Beretning om en Rejse til Fergerne 
i 1896. 
Af 


C. Jensen. 


Ketter Opfordring fra Bestyrelsen for botanisk Rejsefond 
afrejste Cand. mag. F. Borgesen og Forf. i Foraaret 1596 
til Feergerne for henholdsvis at undersoge disse ers Alge- 
og Mosvegetation. Da Krydseren ,Ingolf*, Dybhavsexpedi- 
tionens Fartoj, netop i Begyndelsen af Maj skulde anlobe 
Feergerne, lykkedes det os, ved velvillig Imodekommenhed af 
Chefen, Kommander Wandel, at faa Tilladelse til at rejse 
med Skibet og derved komme 8 Dage tidligere derop. Den 
7de Maj, tidlig om Morgenen, lob ,Ingolf* ind i Trangisvaag- 
fjorden, og snart efter gik vi i Land ved Tveraa. 

Tveraa er en temmelig ny Bygd, opstaaet i Frodebo- 
Hauge og af ret stor Udstrekning, iser indad Fjorden, hvor 
den tilsidst greenser op til Trangisvaag Bo. Dens Indmark 
er ikke saa gjennemkultiveret som Bgerne i Almindelighed, 
mange Steder endnu sumpet og fuld af Mos og Planter fra 
Haugen, saasom Orchis maculata, Polygala depressum, Poten- 
tilla Tormentilla og Narthecium, af Mosser: Catharinea undu- 
lata, Astrophyllum hornum, Thyidium tamariscifolium, Hyp- 
num rutabulum, Polytrichum commune, Lophocolea bidentata, 
Hylocomium squarrosum og den neesten overalt her paa 
dyrket Jord forekommende Hypnum Stockesvi. Udenfor Sten- 
gjeerdet, som altid danner Skjellet mellem Ind- og Udmark, 


158 


skraaner Haugen op mod den stejle Hammer, ovenfor hvilken 
Fjeldet heever sig til en Hojde af c. 500 Meter. 

I Haugen, teet bag Indmarken, eller omtrent midt imellem 
Fjorden og Fjeldet, straekker sig, med neesten ligestore Mellem- 
rum, en Reekke Hojder, der falde stejlt af ud mod Fjorden 
og fremvise de seedvanlige lodrette Basaltsgjler. De maa 
opfattes som en kun stykkevis dannet Hammer, et Feenomen 
som paa ingen Maade er sjeldent paa Fergerne, men sjeldent 
saa karakteristisk udviklet som ved Tveraa. Ovenfor disse 
Hammoerstykker er Terreenet sumpet og fuldt af Torvejord 
og derfor Gjenstand for udstrakt Torveskering. I ovrigt er 
Haugen her, som overalt paa Feergerne, gjennemfuret af 
storre og mindre Vandlob, med deres seedvanlige Vegetation 
at Potamogeton polygonifolius, Montia rivularis, Anisothecium 
squarrosum, Martinellia undulata, Pellia o.m.a. Paa om- 
talte Hammerstykkers Basaltklipper voxede Rhodiola, Luzula 
maxima, Cystopteris fragilis, Blechnum, Lastrea Filix mas 
o.a., derimod, paa Grund af deres sydlige Exposition og 
deraf folgende Torhed, ikke meget Mos. I Selskab med 
Videnskabsmeendene fra ,Igolf* foretoges om Eftermiddagen 
en Exkursion til Kvanhaugen, en dyb Indseenkning i Nord- 
siden af Fjeldet, N.V. for Tveraa. Vejen forer gjennem Ind- 
marken til Trangisvaag Bo og derfra op over Fjeldet til 
Dalen, som indadtil begreenses af en stejl, flere Steder lodret 
Hammer. I Bunden af Dalen, som er heevet en 30M. o. H., 
findes en lille So med Aflab over Klipperne ned til Stranden. 
Ned i Dalen kom jeg gjennem en stejl Kloft, hvor der paa 
Jord i Klipperevnerne bl. a. fandtes smaa, fruktificerende 
Kolonier af Anthelia nivalis. Den stejle Hammer ind mod 
Dalen var fugtig af nedlobende Vand og husede mange 
Mosser, f. Ex. Lejewnea cavifolia, Radula Lindbergii, Plagio- 
chila asplenioides, Plagiobryum Zierii, Pohlia cruda, Leersia 
ciliata, Anoectangium Mougeotii og lapponicum. Skraaningen 
fra Hammeren ned mod Sgen var tet bevoxet med Gres 
og Mos, hvoriblandt Hylocomier og ILsothecium tenuinerve. 


Hr. Ostenfeld-Hansen, som var lengere nede i 
Dalen, navnlig ved Aflobet fra Seen, bragte mig et Par Mos- 
prover, hvoraf den ene indeholdt Saccogyna viticulosa og 
Blepharostoma trichophyllum, den anden Chomocarpon commu- 
tatus. Paa Hen- og Hjemturen over Fjeldet saaes folgende 
almindelige Mosser: Frudlania Tamarisci, Martinellia gracilis, 
Diplophyllum albicans, Nardia scalaris, Grimmia hypnoides, 
Ctenidium molluscum, Stereodon cupressiformis var. erice- 
torum, Polytrichum alpinum og subrotundum, Breutelia, 
Webera sessilis, Amblystegium uncinatum, flere Hylocomier, 
Isothecium tenuinerve og Sphagnum subnitens. Vegetationen 
var iovrigt meget blandet, dels Lyng- dels Greesmark, afbrudt 
af smaa Kjeerstraekninger. Ved og i Vandlobene voxede 
store Tuer af Chiloscyphus polyanthos, Martinellia undulata, 
Pellia Neesiana, Astrophyllum punctatum, Philonotis fontana, 
Bryum ventricosum var., Amblystegium giganteum og Hyp- 
num rivulare, seerlig iojnefaldende vare de pregtige, store, 
friskeronne Tuer af <Anisothecium squarrosum, med deres 
skjore, gronne Steengler og smukt tilbagebojede Blade. Paa 
Sten i Vandlobene saaes Masser af Hypnum rusciforme og 
Jungermannia cordifolia (c. fr.). Fanerogamvegetationen var 
endnu meget tilbage. Polygala depressum, Viola palustris og 
Viola Riviniana vare begyndte at biomstre og i en fugtig 
Kloft paa Sydsiden af Fjeldet stod Cochlearia officinalis 1 
fuldt Flor. I Boen var Caltha palustris begyndt at vise sine 
sule Blomster og talrige kraftige Exemplarer af Cardamine 
silvatica pyntede i Vejgreften. En Del Fluer sveermede om- 
kring Blomsterne og sade paa dem, hist og her var en 
Smelder krgben op paa et Greesstraa og sad og solede sig 1 
det smukke Foraarsvejr. 

Neste Dag (d. 8de Maj) anvendtes til en Exkursion til 
Famien paa Vestkysten af Suderg. Kl. 8 Morgen afhentedes 
Borgesen og jeg af Ostenfeld-Hansen i_,Ingolf*s 
Dampbarkas, som derpaa gik tvers over Fjorden og ind til 
@Ordevig, hvor vi gik i Land. Efterat vi en kort Tid havde 


160 


beundret den preegtige Algevegetation paa Kystklipperne, gik 
vi Syd paa op gjennem Dalen til Skardet, ad Vardevejen fra 
Ordevig til Famien. Storstedelen af Dalen var kjeeragtig, med 
Eriophorum angustifolium, Juncus squarrosus, Carex-Arter, 
Sphagnum, Amblystegium intermedium, revolvens og sarmen- 
tosum, Campylopus atrovirens og Schwartzii, Diplophyllum 
albicans og hist og her Puder af Hyocomium flagellare. Paa 
mindre vaade Steder voxede Lyng og Revling, ofte blandet 
med Gres og Halvgrees og store Pletter af Plagiotheciwm 
undulatum og Hylocomier. Oppe paa Skardet (c. 300 M. o. H.) 
var Bunden for Storstedelen deekket af Hylocomier og noget 
Grimmia hypnoides, Isothecium tenuinerve, Frullania Tama- 
risci og Gres. Fanerogamvegetationen var knap begyndt at 
vaagne efter Vinterhvilen. Dalen V. for Skardet var dyb, 
med et Par Smaasger i Bunden. Ligeoverfor os knejste den 
skarpe, takkede Kam af Sudergens hojeste Fjelde og V. paa 
saaes Atlanterhavet over et tykt Lag Taage, som strakte sig 
langt ud over Havet og skjulte Bygden og en Del af Dal- 
bunden. Vejret var varmt og foraarsagtigt, Solen bagte paa 
Sydskraaningen af Fjeldet, hvor vi nu stege ned i vestlig 
Retning. De visne Planterester fra ifjor vare knastorre og 
sely Hylocomierne vare noget sammenskrumpede. Kun 
Bunden var overalt vaad af det fra Fjeldet nedsivende Vand, 
som efterhaanden samlede sig til smaa Vandlob eller kilde- 
agtigt veeldede ud i det varme Solskinsvejr, omgivet eller 
opfyldt af en preegtig Vegetation af Philonotis fontana og 
den kraftige rade Varietet af Brywm ventricosum; hvor der 
var Sten, vare disse gjerne deekkede af tykke Puder af rigt 
fruktificerende Jungermannia cordifolia. Jeg gik ned til en 
So N. for Famien, vel en 100 M. 0.H. Paa Qstsiden var 
Bredden opfyldt med lose Klippeblokke, delvis dekkede af 
store Mospuder, hvoriblandt Dorcadion rupestre, flere Grim- 
mier, men iser Hypnum sericeum, H. pseudoplumosum og 
Lsothecium myosuroides. 1 Lyngheden, som opfyldte Terreenet 
langs Mstsiden af Seen, voxede en useedvanlig kraftig Form 


161 


af Webera sessilis, og de smaa Vandlob vare fyldte med 
Amblystegium intermedium, revolvens og tykke rodbrune 4A. 
scorpioides. Borgesen og Ostenfeld-Hansen vare 
imidlertid gaaede ud paa Strandklipperne ved Famien, hvor 
Havalgevegetationen var rig og interessant. Her ude paa 
Klipperne fandtes ogsaa enkelte Mosser, saaledes i Mengde 
i Revnerne Grimmia maritima og Weissia phyllantha, hvilke 
to Arter for ovrigt ere en fast Bestanddel af Feergernes 
Strandklippe-Vegetation. Fra Famien gik vi alle 3 til den af 
mig nylig forladte So og derfra op gjennem den svagt 
skraanende, af talrige Vandlob dybt furede Dalbund. Vege- 
tationen var her, som neesten overalt paa den Slags Loka- 
liteter, kjeeragtig, med meget Carex og Eriophorum angusti- 
folium. 1 Hovedvandlobet saavel som ved Sobredden voxede 
Fontinalis antipyretica i stor Mengde i forskjellige Former. 
Paa Skardet N.@. for Seen ved Vardevejen til Trangisvaag, 
c. 300 M. o. H., fandtes en flad, gruset og vaad Streekning, 
som syntes at have veret dekket af Vand indtil for kort 
siden. Nu var den fuld af de smaa redlige Koenigia-Kim- 
planter. S.- og V.-Siden var omgivet af Sphagnum-Vege- 
tation, med enkelte Carices. Omgivelserne vare temmelig 
ode Klippeformationer. Paa Nedvejen gjennem Dalen til 
Ordevig fandt jeg i en Hojde af c. 250M. den ejendommelige, 
lysegronne, storbladede Pterygophyllum lucens og tet ved 
Anthelia julacea. Paa Elvbredden gjennem denne Dal, helt 
nede ved Ordevig, voxede Salix phylicifolia i stor Mengde, 
men kun 1 Alen hgj og noget forkrgblet. Alle Individer 
vare 9. Efter Landt skal den vere plantet der ved Suve- 
reenitetens Begyndelse') og altsaa have voxet der i over 
200 Aar. Fra @rdevig lode vi os ro tilbage til Tveraa. 
Den 10de Maj skulde Borgesen over til Sydsiden af 
Fjorden, under Ornefjeld, for at skrabe, hvorfor jeg be- 
sluttede at folge med for at bestige Fjeldet. Paa Klipper 





1) E. Rostrup: Fergernes Flora, Bot. Tidsskr. 4, p. 57. 
Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 11 


162 


og Jord ved Stranden fandtes en ret artsrig Mosvegetatlon. 
Serlig iojnefaldende vare Anthelia julacea og Fissidens 
osmundioides. Nardia obovata var hyppig og fuld af Frugter. 
Paa de fugtige Basaltklipper af en Hammer, c. 60M. oppe, 
voxede store Puder af Hypnum Stockesti, Porotrichum alope- 
curum, Plagiothecium silvaticum, Radula, Metzgeria furcata, 
Thyidium tamariscifolium o. fl. Paa den neste Hammer, 
c. 320 M., havde Mosvegetationen en ganske anden Karakter. 
Her vare de skraa eller vandrette Klippehylder deekkede af 
et tykt Lag Grimmia hypnoides, flere Steder gjennemveevet 
med Frullania Tamarisct, Mastigophora Woodsii, Bazania 
triangularis, Nardia Carringtonii eller Martinellia gracilis. 
Mellem Hamrene var Bunden vaad og Vegetationen kjeer- 
agtig, med Gramineer, Carices og Eriophorum. Ovenfor 
sidstneevnte Hammer skraanede Fjeldet kun svagt opad og 
var over store Streekninger deekket af et teet Mosteeppe af 
Grimmia hypnoides, Hylocomier, [sothecium tenuinerve, Breu- 
telia, Polytrichum pilosum og alpinum, Stereodon cupressi- 
formas var. ericetorum samt pletvis Plagiothecium undulatum 
og Hypnum purum. 

Kun faa Lichener fandtes mellem Mosset, derimod 
paa Sten og fremspringende Klipper, i Selskab med Andrewa 
petrophila, Grimmia fascicularis o. fl. Arter, Fanerogam- 
vegetationen bestod hovedsagelig af Carices og Gramineer og 
store Tuer af Silene acaulis i Knop. Paa fugtige Steder var 
Sphagnum subnitens almindelig. Fra denne c. 350 M. o. H. 
liggende Hoajslette hever @rnefjeldet sig endnu en halvandet 
Hundrede Meter hgjere op, og for at komme derop maatte 
jeg forst passere en moskleedt Lavning, hvor jeg i det tette 
Mosdeekke opdagede den i den arktiske Zone og i Alpernes 
alpine Region meget udbredte Sphaerocephalus turgidus. 
-Hojden o. H. var her c.300 M. og i denne Hajde traf jeg 
den paa flere af Fergernes Fjelde, dog altid sparsom, lav 
og steril. @.- og S.-Skraaningen, som forte op til Toppen 
af Ornefjeld, var i Begyndelsen Greesmark, steerkt blandet 


163 


med Mos — jeg fandt her en enkelt lille Tue af Campylopus 
Schimperi —, ner Toppen gruset Fjeldmark, nesten uden 
Vegetation og paa Toppen Grimmia-Hede. Det var her som 
overalt paa Fergerne Grimmia hypnoides, som beherskede 
Vegetationen, blandet med Grimmia ericoides, Polytrichum 
alpinum, nogle Hylocomier o. fl. a. Paa selve de frem- 
springende Topklipper bredte sig Amblystegiwm wuncinatum 
var. orthothecioides og Antitrichia curtipendula. Den sidste 
er en udpreeget xerofil Mos og synes paa Fergerne at fore- 
treekke de hajeste Fjeldtoppes fremspringende Partier. Enkelte 
Steder har jeg truffet den lengere nede, paa exponerede 
Klipper og Blokke mod Syd, eller hvor Vandet ikke kunde 
lobe ned paa den, dog overalt kun steril!). Paa Klipper 
paa Sydsiden af Toppen var Grimmia apocarpa almindelig 
og naturligvis ogsaa den allestedsneerveerende Andrewa petro- 
phila. Udsigten fra Toppen var ret storartet. Syd paa saa 
man de skarpe Kamme af Sudergens hgjeste Fjelde og mod 
N. heevede begge Dimonerne sig op over Fyjeldene ved 
Tveraa. I det Fjerne ajnedes Skuo og Sando og yderst i 
V. Myggenzs, hvorimod de andre Mer smeltede sammen til 
en gulgraa Masse med enkelte snekleedte Toppe lengst mod 
N. De nederste 200 M. af @erne vare, saa langt jeg kunde 
se, skjulte af Taagen, og dybt nede skimtedes Trangisvaag- 
fjorden gjennem et let Taageslor, som var trengt ind 
igjennem Dalen Vest fra. Jeg steg ned paa Nordsiden af 
Fjeeldet, gjennem en stejl Kloft og ad en ligesaa stejl Skraaning 
af lost Basaltgrus med meget fattig Vegetation, hvor en enlig 
Cochlearia arctica blomstrede og var det eneste oplivende 


1) Naar Simmons, i Botan. Notiser 1897, p.71, skriver, at Antitrichia 
curtipendula ,ar en af de vanligaste arterne i ,haugens* lagre del‘, 
maa der vistnok foreligge en Forvexling. Jeg har ialt samlet eller 
noteret den fra 8 Lokaliteter, hvoraf de 5 ere Fjeldtoppe eller 
Kamme, de 2 i c. 300M. Hojde o. H. og den ene ner Kysten, nemlig 
Klipperne langs Stien mellem Ejde-Kirken og Molen paa Osterg. Jeg 
kan ikke tro, at en saa let kjendelig og igjnefaldende Mos vilde 
vere undgaaet min Opmerksomhed, hvis den havde veret hyppig. 

pis 


5 


164 


Element. Paa den sumpede Brekke nedenfor Skraaningen 
fandt jeg en meget kraftig, rgdbrun Form af Amblystegiwm 
sarmentosum, blandet med ligesaa kraftig A. scorpioides af 
samme Farve. Hjemvejen gik over Trangisvaag. 

Den 1ite Maj tog jeg med Borgesen i Baad til 
Frodebe. Jeg gik i Land lidt V. for Bygden og kom ind paa 
en noget kuperet Lynghede. Sphagnum tenellum og Cam- 
pylopus atrovirens vare hyppige, men sidstneevnte, som overalt 
paa Fergerne, steril. Derimod fandt jeg fruktificerende 
Campylopus fleruosus og Cephalozia bicuspidata. 

Den 12te Maj. Exkursion til Sydsiden af Dalen V. for 
Trangisvaag. Boen ved Trangisvaag er meget mosgroet. 
Polytrichum commune og alpinum, Astrophyllum hornum og 
Thyidium tamariscifolium fandtes her i rigelig Meengde mellem 
Gresset og paa Greftekanterne voxede f. Ex. Polytrichwmn 
nanum, Nardia scalaris og crenulata. Folytrichum nanum 
er en egte Boplante og findes kun sjeldent i Udmarken eller 
Haugen, hvor Polytrichum subrotundum derimod er almindelig 
og gaaer op til en Hojde af 5—600 M. Syd for Elven, som 
gjennemstrammer Dalen og lober ud 1 Trangisvaagfjorden, 
fulgte jeg en Sti V. paa over eng- og kjeragtige Straekninger 
langs Elvbredden. Neerved Broen over Elven voxede Cepha- 
lozia bicuspidata paa den fasttrampede, torveagtige, lidt sand- 
blandede Bund. Fra Toppen af @rnefjeld havde jeg mod 
V. seet ned i en bred Indseenkning paa N.-Siden af det hoje 
Fjeld, som skiller Famien fra Trangisvaagdalen. @. paa 
skraaner denne Indseenkning jevnt op mod Q@rnefjeld og 
Skardet, hvorover Vardevejen gaaer til Famien, men 8. paa 
begreenses den i en Hojde af en 350 M. af lodrette Basalt- 
veegge, medens den er aaben mod N., hvor ogsaa Elven som 
dannes i den falder ned i Trangisvaagdalen over og mellem 
Klipperne af den nederste Hammer. Jeg forlod Elvbredden 
og gik over hede- og kjeeragtige Streekninger op langs Faldet 
til Indseenkningen, som begynder i en Hojde af c. 150 M. og 
skraaner med faa Afsatser amfiteatralsk op mod de merke 


165 


Fjelde i Baggrunden. Vegetationen var kjeragtig, pletvis 
med Sphagnum og Hylocomier; neesten overalt, baade paa 
vaade og torre Steder, bredte Grimmia hypnoides sig. I en 
fugtig Lavning, c.200 M. oppe, traf jeg forste Gang den 
atlantiske Halvmos Plewrozia purpurea i Selskab med Griminia 
hypnoides, Campylopus atrovirens, Sphagnnm tenellum o. fl. 
I Nerheden voxede Mastigophora Woodsii sparsomt mellem 
andre Mosser. I 300M. Hojde noterede jeg paa fugtig Bund 
med spredte store og smaa Sten folgende: 


Paa Jord: Oligotrichum incurvum. 

Anthelia julacea, Breutelia chrysocoma. 
rigelig med Fruet. Andrea alpina, c. fr. 

Grimmia hypnoides. Frullania Tamarisci. 
Hylocomium loreum. Diplophyllum albicans. 

22 proliferum. Nardia scalaris. 
Polytrichum juniperinum, ¢. 

= pilosum. Paa Sten: 

— alpinum. Grimmia elliptica. 

-- subrotundum. — _ fascicularis. 
Campylopus Schwartzii. Andrezea petrophila. 


Hist og her voxede noget Gres og Carex samt enkelte 
Selaginella spinosa. Den overste Del af Dalen skraanede 
stejlt op mod den overste Hammer og bestod af lost Basalt- 
erus og store og smaa nedstyrtede Blokke med meget fattig 
Vegetation. Et enkelt Sted voxede Sphagnum quinquefarium. 

Saadanne Indseenkninger (Feringernes ,bottnar*) som 
den her skildrede ere almindelige paa Fergerne, om end af 
meget vexlende Storrelse og Vegetationsforhold. Vende de 
mod N. eller V. og derfor ere mere fugtige paa Grund af 
sparsomt Solskin, er Fanerogamvegetationen mere tilbage- 
trengt og Mosserne dominerende. Paa @.- og S.-Siden af 
Fjeldene er Forholdet gjerne omvendt. Hejden over Havet 
har selvfolgelig ogsaa stor Indflydelse. Man kan passende 
inddele dem i to Slags, nemlig med og uden So i Bunden, 
hvilket i Reglen har en ikke ringe Indflydelse paa Vege- 
tationen. Til forste Slags horer Kvanhaugen paa N.-Siden 
af Suderg (se Pag. 158) og Dalen N. for Famien (se Pag. 161). 


166 





Oftest ere de dannede saaledes, at den nederste Hammer ud 
mod Dalen eller Havet er forholdsvis haj og undertiden be- 
tydelig hajere end den indenfor liggende Klippebund. Den 
vil da demme op for det fra Fjzeldet nedlabende Vand, som 
vil samle sig til en lille So. Det nedskyllede Sand og Grus 
vil efterhaanden fylde op og maaske tilsidst bringe Sgen til 
at forsvinde. Er Hammeren derimod ikke hojere end det 
indenfor liggende Terreen, treeffer man en Indseenkning uden 
S# og med terrasseformet opstigende Bund, saaledes som 
den nylig skildrede. At Klippebunden ogsaa der, hvor der 
er S#, er terrasseformet, er vel sandsynligt, men den er i 
saa Fald skjult dels under Sgen, dels under de nedskyllede 
Sand- og Grusmasser, som i Reglen danne en svagt skraanende 
storre eng- eller kjeeragtig Streekning mellem Seen og Fijeldet. 
Sgen ligger saa godt som altid tat ved Randen af Ind- 
seenkningen. Undertiden treeffer man en Kombination af 
disse to Indseenkningsformer, idet Indseenkningen kan vere 
saa stor og med Terrasser saa hgjt op, at kun den laveste 
Del er deekket af Vand og Jord. Er der ingen Se, vil der i 
Reglen ingen Betingelser veere for Dannelsen af storre Eng- 
eller Kjeerstreekninger, og de overalt fremspringende Klippe- 
afsatser og Flader ville foraarsage en ganske anden Vege- 
tation, med flere xerofile Bestanddele. (Om Vegetationen i 
saadanne Indseenkninger se ogsaa Pag. 178 og 183). 

Den 14de Maj afrejste Borgesen og jeg med Post- 
dampskibet ,Thyra‘* til Klaksvig paa Bordo, hvor vi gik i 
Land om Morgenen den 15de. Om Eftermiddagen bestege 
vi det ligeovenfor Bygden Klaksvig liggende Fjeld, Klakken, 
der danner N.-Enden af den Halvg, som Bygden ligger paa. 
Paa Opvejen fandt jeg Sphagnum teres og quinquefarium, 
_ Sphaerocephalus turgidus (c. 100 M. oppe) og palustris og 
Hyocomium flagellare. Oppe paa Klakken var Vegetationen 
for storste Delen Gres- og Mosmark med smaa_ nggne, 
erusede Streekninger. Enkelte Steder, hvor der ved saadanne 
Gruspletter fandtes Mospuder, seerlig af Grimmia ericoides, 


167 


vare de fuldsteendig afslidte og sorte paa deres Vestside, men 
frisk gronne paa den anden Side. Klakkens Top er en lang, 
smal Kam, 415 M. o. H. og er deekket af Grimmia, seerlig 
hypnoides, hist og her blandet med ericoides. Af andre 
Mosser noterede jeg Polytrichum subrotundum og alpinum, 
Webera sessilis, Nardia scalaris og Anthelia nivalis. Af 


Fanerogamer bemerkede vi folgende: 


Empetrum nigrum, Saxifraga ceespitosa. 
overvejende. Alchemilla alpina. 
Thymus Serpyllum, var. Polygonum viviparum, forma. 
Loiseleurea procumbens, Silene acaulis, 1 Knop, 
i Blomst. hist og her. 
Salix herbacea, 2, rigelig. Vaccinium Mytillus, sparsom. 
Saxifraga oppositifolia, Oxyria digyna, sparsom. 
i Blomst. 


Desuden fandtes enkelte spredte Exemplarer af Lycopo- 
dium alpinum og paa Sten de overalt almindelige Mosser 
Andreea petrophila og Grimmia fascicularis. Fra Toppen 
havde vi et pregtigt Panorama af de omgivende Fjelde og 
Oer, navnlig N. paa, hvor Kalso tog sig preegtig ud med sin 
Rekke af nesten ligehoje og ligestore, pyramideformede 
Fjelde. 

Den 16de Maj. Aaerne er en lille Bygd paa Vestsiden 
af Bordo, ved Sydenden af det smalle Haraldssund. Vi lode 
os ro derhen, da Borgesen vilde skrabe og jeg imens 
undersoge en Indseenkning i Fjeldet ovenfor Bygden ,Strand*, 
som ligger omtrent 1/4 Mil nordligere. Vi gik i Land ved et 
lille Vandlob i Boen ved Aaerne, og jeg benyttede her Lejlig- 
heden til at notere, hvilke Mosser der fandtes i og ved Vand- 
lobet og paa den dyrkede Jord i Neerheden, indtil en Hojde 
af c.10 M. o.H. De vare folgende: 


Polytrichum alpinum. Campylopus atrovirens. 
Catharinea undulata. Anisothecium squarrosuin, 
Astrophyllum punctatum. forma. 
Bryum pallens. Ceratodon purpureus. 

— alpinum. Thyidium tamariscifolium. 
Philonotis fontana. Amblystegium sarmentosum. 


Blindia acuta. Hypnum rutabulum. 


168 


Hypnum rivulare. Diplophyllum albicans. 
Sphagnum Gravetii. Nardia scalaris. 
Cephalozia divaricata. — crenulata. 

-- bicuspidata. Marsupella emarginata. 
Lophocolea bidentata. Pellia Neesiana. 


Martinellia undulata. 


Fra Aaerne gik jeg langs den temmelig golde, grusede 
og stenede Fjeldside, i en Haojde af en 100 M., N. paa og 
ind i Dalen ovenfor Strand, men den hesveerlige Vej, jeg 
havde valet, havde sinket mig saa meget, at jeg kun kunde 
opholde mig her en Timestid. Dalen var en Indseenkning 
uden Sg, med hgje, stejle Fjelde i Baggrunden og en Elv i 
Midten, som rigeligt neeredes af talrige smaa Vandlob og 
den meget vaade, kilderige Bund. En Del Sphagnum fandtes 
paa Sydsiden af Elven, 200M. oppe. Jeg noterede 7 Arter: 
Sphagnum angustifolium, rubellum, subnitens, teres, Gravetit, 
quinquefarium og papillosum. Hejere oppe i Dalen (c. 300 M.) 
voxede i en lille Hulning i Jorden ner Elven, omkring Ud- 
lobet af en Kilde, den sjeeldne Metzgeria hamata, i Selskab 
med store Puder af Plagiothecium undulatum og Pterygo- 
phyllum lucens. Paa Tilbagevejen til Aaerne gik jeg lengere 
nede, ner Kysten, c. 30 M. o. H., hvor Skraaningen var 
creeskleedt, med indblandede Bellis og Polygala depressum. 

Den 17de Maj. Exkursion til Graverdalen ved Gjerdum. 
Ejdet og neermeste Omgivelser mellem Klaksvig og Bordovig 
er tet bebygget og sterkt opdyrket. Greesset stod tet, men 
endnu kort i den vaade Bo, og langs Vandiobene prangede 
Caltha palustris i fuld Blomstring. I Graverdalen, som gaar 
op lige @. for Gjerdum, noterede jeg fra Kysten og til 12 
Meters Hojde o. H. omtrent 70 Mosarter, hvoriblandt Onco- 
phorus. Wahlenbergii c. fr., hvilken Slegt ikke tidligere er 
funden paa Feergerne'). Jungermannia bantryensis voxede 





1) Simmons (1. ¢. 1897) meddeler sit Fund af Cynodontiwm virens (On- 
cophorus virens). 


169 


rigelig ner Elven. Dalen er bred og vender mod S.V. og S., 
mod @. og N. beskyttet af haje Fjelde. Elven, som gjennem- 
strommer den, danner flere Fald over de ret hoje Afsatser, 
Klipperne i dens Leje ere tet bekleedte med Limnobier, iszer 
ochraceum, Bryum alpinum, Hypnum rivulare o. fl. Hajt 
oppe i Dalen, ner Randen af de omgivende Fjelde, var 
Grimmia patens almindelig og c.375 M. oppe paa Nordsiden, 
i et temmelig fladt, sumpet Terrzen, fandtes blandt flere 
Tuer en 5 Meter bred og i Midten 34 Ctm. hoj Sphagnum- 
Tue, som bestod af Sphagnum cymbifolium og S. rubellum, 
blandet med Eriophorum angustifolium, Calluna og Juncus 
sguarrosus. Grunden til, at jeg netop noterede Planteveexten 
i denne Tue kommer af, at det paa Feergerne ligesom ellers 
i Nordeuropa er Arter af Cymbifoliwm- og Acutifolium-Gruppen, 
nemlig S. cymbifolium, centrale, imbricatum, medium, rubellum 
og fuscum, som i forste Reekke give Anledning til Dannelsen 
af fastere Partier i Moser og paa anden sumpet Bund. 
Dette skyldes uden Tvivl deres betydelige Evne til at danne 
kompakte Tuer og Utilbojelighed til at udvikle lose, flydende 
Vandformer, i Forbindelse med, at de ere i Stand til at 
trives paa mere sumpet Bund end de andre Arter med 
lignende Egenskaber. Naar derfor deres Sporer fores ud over 
sumpede Streekninger og de ikke netop falde i dybt Vand, 
ville de i Reglen vere i Stand til at udvikle sig videre, 
voxe lige i Vejret og slutte sig sammen i tette Tuer, medens 
muligt omgivende Arter af Swbsecundum- og Cuspidatum- 
Gruppen ville paavirkes af den rigelige Vandmeengde og gode 
Plads og strax give efter for deres losere og mere flydende 
Tilbgjeligheder. Stov og Sand, som af Vind og Vand fores. 
ud over Terreenet, vil blive heengende i de teette, faste Tuer, 
og Fugle og andre Dyr ville opholde sig paa dem og gade 
dem. Fro af Juncus, Carex, Calluna o.a. spire formentlig 
let her og disse Planter overbevoxe efterhaanden den hojere 
Del af Tuen, medens Sphagnum-Arterne brede sig 1 Udkanten. 


170 


Paa denne Maade ere sikkert mange storre og mindre Tuer 
paa sumpede Steder opstaaede’). 

Den 19de Maj. Vi afrejste fra Klaksvig om Morgenen 
med den lokale Fergdamper ,Smiril*. Damperen anlgb 
Fuglefjord, hvor vi gik i Land og jeg gik op langs Elven, 
som N. fra falder ud i Fjorden gjennem Bygden. Paa en 
Klippeblok fandt jeg her Wezssia americana. Vi rejste videre 
med ,Smiril* til Fundinggjov paa Nordenden af Stromo. 
Paa Vejen havde vi det pregtige Skue af Kalso med sine 
mange Toppe og navnlig Troldenzes, som heevede sig merk 
og truende op af Havet paa Nordenden af Wen. Vi lode os 
seette i Land i den pregtige Gjov ved Fundinggjov. Under 
Opstigningen fra Gjoven samlede jeg Marchantia polymorpha 
paa Jord mellem Klipperne. Borgesen undersggte Alge- 
vegelationen i Gjoven og gik med ,Smiril* om til Funding- 
fjord, medens jeg gik derhen over Land. Fra Fundinggjov 
streekker sig en bred Dal en Mils Vej op mod Slattaratindur, 
gjennemstrommet af en vandrig Elv, hvis Stene, i al Fald 1 
dens nederste Lob, vare tet bevoxede med Amblystegium 
ochraceum, Grimmia apocarpa var. rivularis, Fontinalis gra- 
“cilis, Hypnum rusciforme o. fl. Den korte Tid, jeg havde til 
Raadighed, tillod mig ikke at undersage Vegetationen nzermere. 
Ner Bygden fandtes langs Elven ret frodige smaa Eng- 
strekninger, hvorimod den gvrige Del af Dalen gjorde et 
temmelig ensformigt og goldt Indtryk. 

Den 20de Maj. Fra Funding gik vi Sgnden om Slat- 
taratindur til Eide paa N.V.-Enden af Wsterg. Vejret var 
koldt og Snebyger havde om Natten kledt Fjeldene hvide 





1) Fenomenet er ganske almindeligt i vore hjemlige Hengeseksmoser, 
hvor man i Afstand strax faaer Oje paa de opragende med Erici- 
neer bekledte Tuer, og kommer man hen til en Tue, vil det saa 
godt som altid vise sig, at den bestaaer af een eller flere af oven- 
nevnte Sphagnum-Arter, medens den flade Del af Mosen er dekket 
af Amblystegier, Sphagna subsecunda og cuspidata, Sphagnum teres, 
subnitens 0. a., blandet med enkelte Carices, Scheuchzeria, Erio- 
phorum alpinum o. a. Fanerogamer. 


171 


helt ned til 300 M.o. H. Vi travede derfor i et tyndt Lag 
Sne, da vi kom noget op i Haugen, men den forsvandt dog 
op ad Formiddagen, og da vi naaede Skardet, var det snefrit. 
Oligotrichum var almindelig her, men kun et Sted fandt jeg 
den med Frugter, som endnu vare grenne. 

Paa ,Hvilestenen*, en stor Klippeblok V. for Slattara- 
tindur, c. 200 M. oppe, stod Vaccinium Myrtillus i fuldt Flor, 
i Selskab med Polydodium vulgare. Egnen ved Eide horer 
til de smukkeste paa Feergerne. Set fra Hojderne S. fra i 
det smukke Foraarsveir, dannede den et af de venligste og 
mest smilende Landskaber jeg saa heroppe. I Forgrunden 
ud til Sundet laa Bygden teet sammenpakket, med sin smukke 
nye Kirke. Til hojre saa vi ud over Eidet med de frodig- 
eronne Enge med Striber af gule Caltha langs Grofterne og 
de smaa Seer i Midten. Bagved heevede Fijeldet ,Kodlen* 
sig hojt over Bygden, og til venstre ud over Sundet steg 
Nordstromgs solbeskinnede gulgronne Skrenter hgjere og 
hojere op, hist og her hvidpudrede af nyfalden Sne og i det 
Fjerne kronede af enkelte graa Kamme og Toppe. Storst 
Liv i Billedet gav dog det dybe graablaa Sund, med sin 
Munding indrammet af ,Kodlen* og de hoje, stejle Kyst- 
klipper ved Tjornevig. Samme Dag gik vi langs de gronne 
Enge til Bugten paa den anden Side af Kidet. Som neevnt 
findes der paa Eidet et Par Smaasger, hvoraf den storste 
ligger ud til denne Bugt, som kaldes ,Molen* og kun er skilt 
fra den ved en lav Tange af ophobede og opskyllede Sten 
og Grus. Tangen var til Dels graeskledt, med spredt Be- 
voxning af Armeria maritima. Jeg noterede her folgende 


Mosser : 
Paa Jord og Grus mellem Amblystegium polygamum. 

Stenene: Hypnum Stockesii. 

Bryum capillare. 

ere pallescens. Paa Stenene: 

Pottia Heimii. Weissia phyllantha. 
Philonotis fontana. Grimmia maritima. 
Ceratodon purpureus. Hypnum sericeum. 


Amblystegium stellatum. 


172 


Paa Strandklipperne blomstrede Cochlearen rigeligt og i 
Haugen tet ovenfor fandtes Saaifraga oppositifolia, nu neesten 
afblomtret, hvorimod Saxifraga cespitosa stod fuld af Knop- 
per og Silene acaulis prangede med sine rade Tuer. Af 
Mosser vare Mollia tortuosa og Radula Lindbergu alminde- 
lige og paa Klippebunden i Elvlejerne voxede Fontinalis 
gracilis i stor Mengde. Paa Jord under en Klippe ved en 
lille'Elv voxede en Del Fegatella conica 2. Den atlantiske 
Saccogyna viticulosa bredte sig rigeligt mellem Greesset paa 
en Nordskreent neer ,Molen*. 

Den 22de Maj besogte jeg Omgivelserne af en lille So, 
som ligger i Haugen lidt S. for Hide. Sen har sit Aflob 
teet ved Eide, ud over Hammeren, lidt fra Kysten, hvor det 
danner et lille Fald. Vejen til Faldet gik over hede- og 
kjeeragtige Streekninger. Klipperne i og ved Faldet frembode 
intet af seerlig Interesse. Paa V.- og S.-Siden af Sgen var 
Lyngen mere tilbagetreengt og Greesset dominerende. [seer 
ved @stenden, hvor Tillobet havde aflejret en storre, flad, 
sandet, til Dels kjzeragtig Straeekning. Vandlobet var reguleret, 
til Dels ogsaa Sletten, vistnok for at ophjelpe Greesset, som 
dog kun delvis var af god Beskaffenhed (Festuca, Avra), storre 
Strekninger vare altfor blandede med Carices og Juncus. 
Pletvis var Jorden bar, med enkelte Mosser, hvoriblandt smaa 
Kolonier af Splachnum pedunculatum og paa vaadere Steder. 
store Puder af Hyocomium flagellare. @st for Seen, c. 300 
M.o.H., voxede paa et fugtigt Terreen i den greskleedte 
Skraaning, flere Sphagnum- Arter, hvoriblandt S. quinque- 
farium, teres og angustifolium. Ptilidium ciliare var hyppig. 
Hjemvejen lagde jeg lige N. paa, gjennem en kjeeragtig Lav- 
ning langs Foden af Slattaratindur og til venstre en Hede- 
_ streekning, steerkt blandet med smaa Moser og Kjeerstreek- 
ninger. Paa vaad Bund samlede jeg her Polytrichum com- 
mune, Sphagnum tenellum (almindelig), Fissidens adiantoides 
og et enkelt Sted Pterygophyllum lucens. Paa mere tor Bund 
vare Polytrichum pilosum og Grimmia elliptica almindelige. 


[73 


Den 23de Maj besteg jeg Slattaratind. Jeg fulgte forst 
Fundingvejen og gik derpaa i nordgstlig Retning op til en 
Indseenkning paa V.-Siden, c. 400 M. oppe. Her var en tarve- 
lig Greesvegetation, men Mosserne trivedes desto frodigere. 
Bl. a. fandt jeg her den for Werne nye Hylocomium umbratum 
og den hidtil kun af Lyngbye fundne Climaciwm dendroides'). 
En af de hyppigste. var Stereodon callichrous. Indsenkningen 
skal tidligere have veeret langt rigere paa Greesbevoxning, 
men et Jordskred fra Fjeldet under Slattaratind skal have 
fyldt en stor Del af den med Sten og Grus. I en Hojde af 
c. 500M. begyndte Ranunculus glacialis at vise sig, og noget 
hgjere oppe var den almindelig og i fuld Blomstring i det 
lose Grus paa Fjeldskraaningen. Flere Steder var Gruset 
feestnet af Mos og andre Planter, iseer ved de smaa Vand- 
‘lob, som hist og her sivede ned. De hyppigste Mosser paa 
saadanne Steder vare Dicranum falcatum og Starkei, begge 
med Frugt; af andre vil jeg neevne Dicranum molle og albi- 
cans, Campylopus Schimperi, Sphaerocephalus turgidus, Pohlia 
albicans var. glacialis og Martinellia subalpina. Conostomum 
tetragonum og Cecia concinnata vare hyppige fra 550 M. til 
Toppen. Toppen er flad og kun en Snes Skridt bred, deekket 
over det hele af Grimmia hypnoides, meget sparsomt blandet 
med enkelte andre Mosser og med Cetraria (islandica?) og 
Salix herbacea. Paa Grund af en skarp Nordenvind var der 
bidernde koldt og iszer lige nedenfor paa Nordsiden, hvor 
Klipperne vare behzengte med Istapper og Mosserne  stiv- 
frosne. Jeg skyndte mig derfor ned efterat have indsamlet 
Prover af Grimmiateppets indblandede Arter. De vare: 


Jungermannia orcadensis (ogsaa funden her af Feilberg). 
— quinquedentata. 

Ptilidium ciliare. 

Diplophyllum albicans var. purpurea. 

Nardia scalaris. 

Polytrichum alpinum. 

Conostomum tetragonum. 


*) Simmons (I. c. 1897) fandt den i 1895 paa Nolso. 


174 


Dicranum Starkei. 
Grimmia ericoides. 

— fascicularis. 
Amblystegium uncinatum. 
Hylocomium loreum. 


Ved Nedstigningen fandt jeg i c. 500 M.s Hojde, paa et fug- 
tigt Sted under en Klippe, en stor Pude af den for @erne 
nye Astrophyllum medium. 

Den 25de Maj, 2den Pintsedag, afrejste Borgesen og 
jeg i Baad til Thorshavn. Det var min Hensigt, under mit 
Ophold i Eide, at lade mig ro over til Tjornevig, for derfra 
at foretage en Exkursion til Fjeldene N. for Saxen, men jeg 
maatte desveerre opgive det, paa Grund af den vedvarende 
steerke Nordenvind, som vanskeliggjorde Landing paa denne 
udsatte Breendingsplads. Paa Grund af Vejret maatte vi op- 
seette Afrejsen til om Eftermiddagen, hvorved Tiden blev 
saa knap, at et Ophold paa den lange Vej gjennem Sundet, 
for at foretage Undersogelser, umuliggjordes. Vi naaede forst 
Thorshavn K1.9 Aften. 

Den 27de Maj. Vi afrejste med ,Smiril* til Midvaag 
paa Vaago. Om Eftermiddagen undersegte vi de sandede 
Omgivelser af Bugten og forefandt en ret frodig Vegetation 
af Elymus arenarius, Halianthus peploides og Carex incurva. 
Herfra gik vi til Servaagsvandet. Haugen, som: vi kom igjen- 
nem, havde den sedvanlige Vegetation af Calluna, Erica 
cinerea, Narthecium, enkelte Carices og Gramineer, Polygala 
depressum 0.8. V.; af Mosser vare Diplophyllum albicans, Poly- 
trichum pilosum og subrotundum og Nardia sealaris alm. 

Den 28de Maj. Opad Dagen gik jeg til Baasdalafaldet 
ved Sydenden af Servaagsvandet. Vandet fra Seen falder 
her, efter et kort Lob paa et Par Hundrede Meter over 
Klippebund og lase Blokke, neesten lodret ned i Havet fra en 
Hojde af henved 30 M. Dette Fald skal, saavel i Henseende 
til Vandmasse som Hojde, vere det storste paa Werne, og 
selv om det er forholdsvis ubetydeligt, forhajes dets Virk- 
ning af de nggne og bizarre Klippeformationer, som omgive 


175 


det, og ved at det styrter lige ned i Breendingen ved Foden 
af de lodrette Kystklipper. Paa de omgivende Klipper fandtes, 
som overalt paa Fergernes Kystklipper, Grimmia maritima 
og Weissia phyllantha i stor Mengde. Af Blomsterplanter 
saas kun Armeria maritima. Nermere Servaagsvandet 
fandtes blandt Gres Taraxacum og Armeria, en Del Pottia 
Heimii, Bryuwm capillare 0.a. Anagallis tenella, som er an- 
givet herfra, saa jeg ikke. Borgesen kom senere i Baad 
over Seen, men Vejret blev nu saa regnfuldt og taaget, at 
vi foretrak at vende hjem snarest muligt. I Sorvaagsvandet 
saa vi ingen Vegetation, men paa Klipperne langs Vestsiden 
var den ret frodig med Bregner, Luzula maxima og Rho- 
diola i store Buske. 

Den 29de Maj. Exkursion til Rensatindur. Borgesen 
rejste om Morgenen til Kvivig og KI. 10 brad jeg op, led- 
saget af Sojdemand Jens Vang, for at bestige Rensatindur; 
saaledes kaldes Toppene af det Fjeld, ved hvis Fod Mid- 
vaag ligger. Vi gik op gjennem Haugen i nordlig Retning 
til den lavere sydvestlige Del af Fjeldryggen og fulgte der- 
paa denne opover. Fijeldet strakker sig fra S.V. til N.@. 
med en hgj, smal og dybt takket Kam. Den nestsidste Top 
i nordgstlig Retning er den hgjeste og naaer henved 700 M. 
o.H. Vegetationen i Haugen nedenfor Fjeldryggen frembgd 
ikke noget af serlig Interesse. I en Haojde af 300 M. be- 
gyndte Conostomum tetragonum at vise sig, men uden Frugt, 
og Sibbaldia procumbens var almindelig. Fjeldryggen var i 
sin lavere Del gruset og stenet, med meget spredt Vege- 
tation, hvoriblandt en Del blomstrende Ranunculus glacialis. 
Saxifraga cespitosa stod i Knop, rigelig befeengt med Ceoma 
Saxifrage. Hojere oppe begyndte Grimmia ericoides at 
blive almindelig og blev tilsidst dominerende. Ligesom paa 
»Klakken* vare Puderne afslidte og sorte paa deres Vestside, 
men friske paa Qstsiden. Hist og her afbrodes Grimmia 
ericoides-Teeppet af storre Pletter af Grimmia hypnoides og 
Antitrichia curtipendula, og paa Topklippernes Sider, i Revner 


176 


og under fremspringende Klipper, fandtes en interessant og 
forskjelligartet Mosvegetation, hvoriblandt f. Ex. Bazzania 
tricrenata, Herberta adunca, Anthelia nivalis, Cesia concin- 
nata, Sphaerocephalus turgidus, Dicranum molle og fulvellum, 
Anoectangium lapponicum og Mougeotii, Amblystegium unci- 
natum og sarmentosum. Vi stege ned paa Vestsiden til en 
Hojde af 300 M., hvor et sumpet Terrzn frembgd adskilligt 
af Interesse. Her fandtes f. Ex. Pleurozia purpurea, Mylia 
Taylori, den pregtige, guldgule Campylopus Schwartzii og 
store sortgronne Puder af Campylopus atrovirens. Paa Hjem- 
vejen V. om Fieldet, i samme Hojde, fandt jeg Jungermannia 
orcadensis, som voxede spredt og sparsomt mellem Hyloco- 
mier, Bazzania tricrenata og Nardia Carringtonii paa Syd- 
siden af et Beekleje. Grunden var overalt fugtig og fuld af 
smaa Vandlob, som dels kom ned fra Fjeldet, dels veeldede 
ud af Skraaningen. Gres og Carex, Hylocomier og Isothe- 
cium tenuinerve vare dominerende, og ved Kildeveeldene 
prangede Philonotis fontana omkap med store morkergde 
Tuer af Martinellia undulata. 

Den 3ite Maj. Den Dag vilde jeg egentlig have anvendt 
til en Myggeneestur, men ved min Ankomst til Servaag fik 
jeg at vide, at det ikke lod sig gjore, da Breendingen var 
for sterk. Jeg bestemte mig saa for en lengere Exkursion 
til Nordsiden af Vaago, over mod Vigum og Fyatlavandet. 
Fra Sgrvaag gik jeg N. paa op gjennem en Dal og derfra 
V. paa langs Nordsiden af Fjeldet, hvor Vegetationen var 
sparsom, for storste Delen Mos i stgrre og mindre Piletter. 
Sedum villosum var hyppig paa den grusede, vaade Bund, 
men endnu ikke i Blomst. Af Mosser herfra fortjener at 
nevnes smaa, rigt fruktificerende Tuer af Dicranum fulvellum. 
Kt Skard oppe paa Fjeldet var en nesten vegetationslos 
Grusflade; hist og her fandtes en enkelt Tue af Sazifraga 
cespitosa eller kvarterhgje isolerede Rester af Greesbekleedning 
med nogle Armeria maritima, ellers var alt ligesom fejet 
bort. Det er ikke sjeldent paa Fjeldhalse eller Skard at 


177 


treeffe saadanne ode, grusede Strekninger, der uden Tvivl 
skylde Vinden deres Nogenhed. At domme efter de isolerede 
Rester af Greesbekleedning, synes det som om flere af disse 
Lokaliteter tidligere have veeret deekkede af en tilmed tet 
og kraftig Vegetation. I Virkeligheden traf jeg ogsaa paa 
mangfoldige Skard og Halse en tet Planteveext, iseer be- 
staaende af Gres, Carex og Mos, navnlig Hylocomier og 
Grimmier (ericoides og hypnoides). Det er derfor sandsynligt, 
at dette Tzeppes Modstand brydes ved at det, af en eller 
anden Grund, faaer et Hul paa den veerste Vindside; Vinden 
kan da efterhaanden faa Bugt med hele Plantedekket. | 
denne Forbindelse kan anfores, at Fargerne mangle mange 
af de i Europa ellers almindelige sandbindende Mosser. Til 
de vigtigste af disse hare enkelte Polytrichum-Arter, og saa- 
danne findes paa Fergerne i rigelig Mengde, navnlig Arterne 
P. pilosum og alpinum, som ogsaa gjore god Fyldest, hvor 
de kunne. Men dermed ere vi nesten ogsaa feerdige. De 
ovrige mangle enten eller ere saa sjeldne, at de neppe 
spille nogen Rolle. Ceratodon purpureus og enkelte Bryum- 
Arter have nogen Betydning, og af ellers ikke eller under- 
ordnet’ sandbindende Mosser optreeder den allestedsnr- 
verende Nardia scalaris og bidrager uden Tvivl i ikke ringe 
Grad til at feestne den lose Grusbund. 

Mit forelobige Maal var et af Bofjeldene ,Snaldansfjeld‘, 
hvis Top naaer en Hojde o.H. af 618 M. Den overste Del 
af Fjeldet er bred og svagt hvelvet, uden fremspringende 
Klipper, men stenet og gruset Fjeldmark med meget fattig 
Vegetation. Ranunculus glacialis prydede ogsaa her de ode 
Strekninger. En sterk Hagelbyge, efterfulgt af Sne, deekkede 
i faa QOjeblikke Fjeldets Top, hvorfor jeg foretrak at stige 
ned til blidere Regioner. Gjennem en stejl Kloft naaede jeg 
Bunden af en dyb Indsenkning tet S. for Vigum, c. 220 M. 
o.H. Paa S.-, V.- og @.-Siden er den deekket af de hoje 
Fjeldes neesten lodrette Hamre, og nedenfor disse skraaner 
Terrenet stejlt ned mod Dalbunden, hvis Midte opfyldes af 

Botanisk Tidsskrift. 21, Bind. 12 


178 


en lille So, ,Kvilltjinavandet*. Indszenkningen er aaben mod 
N.@., hvor Seen har sit Aflob ned til det over 100 M. 
dybere liggende Aflob fra Fyjatlavandet. Iovrigt minder 
denne Indseenkning i mangt og meget om ,Kvanhaugen* paa 
Suderg (Side 158). Ligesom der omgives S#en, paa de mod 
Fjeldene vendende Sider, af en flad Greesmark, furet af 
enkelte Vandlob, dog var Indblandingen af Mosser storre 
her end der, over enkelte Streekninger absolut dominerende. 
Jeg noterede folgende: 


Polytrichum commune, rigelig. 
_ alpinum, sparsom. 

Astrophyllum hornum, — 

Dicranum scoparium, hist og her. 

Grimmia hypnoides, rigelig. 

Thyidium tamariscifolium, sparsom. 

Hylocomium loreum, rigelig. 

— proliferum, rigelig. 
— brevirostre, sparsom. 

Stereodon cupressiformis var. ericetorum, hist og her. 

Diplophyllum albicans, pletvis. 

Martinellia gracilis, sparsom. 

Fanerogamvegetationen var overvejende sammensat af 
Gramineer, med rigelig Indblanding af Potentilla Tormentilla, 
Rumex <Acetosa og Galium saxatile; mere spredt fandtes 
Luzula maxima og Viola Riviniana og enkelte Steder smukt 
blomstrende Tuer af Silene acaulis. Jeg fulgte Kvilltjina- 
vandets Aflob ned til Dalen N. for Fjatlavandet. Fjatla- 
vandet eller Fjeldvandet er en temmelig stor So, omtrent 
2 Kilom. fra Nordkysten og 2,8 Kilom. lang. Jeg fik dog ikke 
Lejlighed til at undersoge den og dens nermeste Omgivelser, 
hvor fristende det end kunde vere, da en Gjov i Fjeldet 
V. for Seen lagde Beslag paa min Tid. Det var den forste 
vegetationsrige Gjov jeg saa, men Tiden var for knap til, at 
jeg kunde notere alt, hvad den indeholdt af Mosser. I den 
Time jeg offrede paa den, noterede jeg dog c. 60 Arter, 
hvoriblandt vare Radula aquilegia, Nardia Carringtonii, 
Saccogyna viticulosa, Riccardia multifida, Mastigophora 
Woodsii, Plagiochila spinulosa, Sphagnum quinquefarium, 


179 


Pohlia acuminata, Hylocomium umbratum og Pterygophyllum 
lucens. Af Bregner saa jeg her, til Dels i stor Frodighed, 
Phegopteris polypodioides, Polypodium vulgare, Athyrium 
Filix foemina, Cystopteris fragilis og Hymenophyllum pelta- 
tum. Gjoven, som kaldes Thormansgjov, havde en vestostlig 
Retning, var ikke meget dyb og vel en halv Snes Skridt 
bred, altsaa temmelig lys og luftig. Den skraanede, som de 
andre af mig undersegte Gjove, opad i Fjeldet og var dybest 
i den lavest liggende Del, hvor Vegetationen ogsaa var frodigst. 
(Mere om Gjovene se Side 191). 

Dalen, som streekker sig tvers over Vaago fra Fjatla- 
vandet til Sorvaagsvandet, er overordentlig tet furet af smaa 
Vandlob. Jeg fulgte V.-Siden og maatte uafladelig springe 
over Vandlobene, hvis Mellemrum vare kjeragtige og ofte 
sumpede. Vegetationen bestod hovedsagelig af Eriophorum 
angustifolium, Juncus squarrosus, Carices og enkelte Grami- 
neer. Lyngplanter vare hyppige, men dog oftest af under- 
ordnet Betydning. 

Af Mosser maa iseer fremhzeves den store Meengde Pleu- 
rozia ‘purpurea og Mastigophora Woodsii, pletvis en Del 
Sphagnum, hvoriblandt S. Gravetii, rubellum, tenellum og 
angustifolium. Omtrent midt imellem Fjatlavandet og Sor- 
vaagsvandet findes Skjellet mellem disse Soers Tillob. Stedet 
var ikke meget hojere, men mindre vaadt, med fastere Bund 
og mere fremtreedende Lyngvegetation.’ I det Hele taget be- 
gyndte Lyngplanter at blive mere fremtrzedende i Vegetationen 
S.. f. Vandskjellet, uden dog at tage Overhaand for lengere 
S. paa i Omegnen af Servaagsvandet. Den mellemliggende 
Del var for storste Delen Cyperacékjer, gjennemfurede af 
Vandlob, og delvis overstrget med smaa Hoje med deres 
seeregne Planteveext, hvoraf kan fremhzves Hylocomier og 
Ericineer. Exempelvis noterede jeg Vegetationen paa en af 
dem (100M. 0. H): Den havde en flad, 2 M. bred Top, med 
jevnt skraanende Sider, saa at hele Hgjens Diameter var 


c. 6 M. Paa Toppen fandtes Hylocomium squarrosum, 
12* 


_ 180 


loreum og proliferum, Hypnum purum, Stereodon cupressi- 
formis var. ericetorum, Polytrichum alpinum, Dicranum. sco- 
partum, Vaccinium Myrtillus og Potentilla Tormentilla. Paa 
Siderne: Eriophorum vaginatum, Vaccinium Myrtillus og 
uliginosum, Calluna, Empetrum, Hylocomiwm loreum, proli- 
ferum og parietinum, Hypnum purum og Dicranum sco- 
parium, desuden spredt over hele Hajen et Par Carex-Arter 
og Gramineer, som dog vare for langt tilbage i Udviklingen 
til, at jeg kunde bestemme dem. Ved Nordenden af Sor- 
vaagsvandet treede Fjeldene @. og V. fra neermere sammen 
og indsnevre Dalen. Tillobet er her blevet en temmelig 
bred Aa, idet det har optaget den betydelige Vandmeengde 
som kommer fra Vestsiden af Rensatindur. Seens Nordende 
er derved bleven opfyldt af udskyllet Grus og Sand og er 
nu en stor, fuldsteendig jevn, kjeeragtig Slette, langs hvis 
vestlige Side Aaen lober. Storstedelen af denne Slette er 
deekket af Cyperaceer og Mos og derfor neesten veerdilgs. 
Den iste Juni. Med Baad rejste jeg om Formiddagen 
fra Sorvaag til Myggenes, hvor jeg landede paa Vestenden, 
ved Bygden. For at komme tilbage samme Dag med 
gunstige Stromforhold over Myggeneesfjorden blev Opholdet 
paa Wen kun 4 Timer. Jeg satte mig for at naa den 
neermeste af Wens Toppe og derfra at soge ned paa Nord- 
siden og saa tilbage til Bygden. I Boen voxede Carex crypto- 
carpa temmelig rigelig, men endnu neppe nok i Blomst. 
Den forste Del af Haugen var sumpet med fattig Vegetation 
og sterkt trampet af Koerne, derefter blev Bunden mere 
fast og dannede en svagt skraanende, kjeeragtig Slette, 200 M. 
o. H. Vegetationen bestod her forst og fremmest af Hrio- 
phorum angustifolium og Carex Goodenoughi. | dette Teeppe 
_fandtes sparsomt Luzula maxima og en lille Form af Caltha 
palustris med smaa Blomster ,og Blade, desuden en Del 
Hylocomium, Polytrichum, Hypnum Stockesii, Pellia, Dicra- 
num scoparium og en Martinellia. Ovenfor denne Slette og 
indtil Toppen var Planteveexten fattig og bestod hovedsagelig 


181 


af enkelte Carices og Gramineer. Neer Toppen fandt jeg 
Herberta adunca og Jungermannia porphyroleuca, Mollia tor- 
tuosa og viridula. 

Toppen, kaldet ,Kleiven“, er c.515M. 0.H., og da det 
maaske kan have Interesse at vide, hvad der findes paa dette 
isolerede Sted, noterede jeg alt, hvad jeg saa af Blomster- 
planter og Mosser. De vare, foruden et Par Carices og 
Gramineer, folgende: 


Salix herbacea. Armeria maritima. 
Thalictrum alpinum. Arabis petreea. 
Polygonum viviparum. Luzula multiflora. 


Silene acaulis. 


Mosserne vare: 


Polytrichum alpinum. Andreea petrophila. 
Spherocephalus turgidus. Hylocomium squarrosum. 
Conostomum tetragonum. — proliferum. 
Bartramia ityphylla. Isothecium tenuinerve. 
Webera sessilis. Stereodon cupressiformis. 
Dicranum scoparium. _ — var. ericetorum. 

—- Starkei. _- ceallichrous, 
Blindia acuta. Ptilidium ciliare. 
Grimmia hypnoides Anthelia nivalis. 

(overvejende). Martinellia gracilis. 

— _ ericoides. Diplophyllum albicans. 

—  fascicularis. Jungermannia barbata. 

—  elliptica. Nardia scalaris. 

— _ apocarpa. 


Med noget Besver ,lykkedes det at finde en Nedgang paa 
Nordsiden til ,Kolvadal* , den mellemste af de 3 Indszenk- 
ninger paa Nordsiden af Wen. Indseenkningen horte til dem 
uden Se. Vegetationen ned ad Skraaningen var ret frodig, 
men steerkt fyldt med Mos. Desverre var Tiden for knap 
til, at jeg kunde undersoge den nermere. 


Af Mosser noterede jeg: 


Lejeunea cavifolia. Martinellia undulata. 

Radula Lindbergii. Plagiochila asplenioides. 
Lophocolea bidentata. Jungermannia quinquedentata. 
Chiloscyphus polyanthos. — - ventricosa. 
Riceardia multifida. Cesia concinnata. 


Anthelia julacea. ° Pellia Neesiana. 


182 


Catharinea undulata. Anoectangium lapponicum. 
Fissidens adiantoides. Thyidium tamariscifolium. 
Astrophyllum undulatum. Isothecium tenuinerve. 

Bryum ventricosum var. a= myosuroides. . 
Ditrichum flexicaule. Heterocladium heteropterum. 
Dichodontium pellucidum. Stereodon callichrous. 
Pleurozygodon zestivus. Plagiothecium undulatum. 


I Vandleab ner Bunden af Dalen voxede Fontinalis an- 
tipyretica. Det var mig paafaldende, at jeg ikke saa Lyng- 
planter paa Myggenzes, og Beboerne erklerede paa min Fore- 
spergsel, at saadanne ikke fandtes der. 

Aftenen for min Afrejse fra Vaago besogte jeg Kongs- 
bonde Hans Christoffer Joensen paa Ryg for at se 
hans Have, hvorom der gik stort Ry paa Men. Haven ligger 
ved @Mstenden af Vaaningshuset, paa Sydskraaningen ved 
Foden af Fjeldet og vilde derfor veere meget generet af ned- 
sivende Vand, hvis Ejeren ikke forst havde sorget for at lede 
det bort, dels under og dels udenom Haven. Heri maa vist- 
nok soges Grunden til det gode Resultat, han har haft med 
Treer og Buske, af hvilke navnlig Ribs, Solbeer og Stikkels- 
ber trivedes udmeerket. Sorbus aucuparia og scandica og 
enkelte Salix-Arter voxede ogsaa kraftigt, og desuden havde 
han fornylig forsogsvis plantet enkelte Popler. Nogle Stauder, 
hvoriblandt den i feergiske Haver neesten uundgaaelige Pr- 
mula grandiflora og den fyldt- og hvidblomstrede Ranunculus 
aconitifolius, gjorde god Virkning. I det Hele taget gjorde 
Haven et serdeles godt Indtryk, da alt var rent og pent og 
bar Preeg af Hjerens store Interesse for Havedyrkning. Men 
hvor megen Flid der end anvendes, vil det dog neppe lykkes 
at faa Treeer og Buske hgjere end de omgivende Leeforhold 
tillade. Stormen vil her, som overalt paa Werne, hvor Le- 
forholdene ikke ere szerlig udmeerkede, feje Traeer og Buske 
-af i en Hojde af en 3 Alen over Jorden. Udenfor Have- 
gjerdet stod en Salix phylicifolia (¢), som Hans Chri- 
stoffer Joensen for en Del Aar siden havde plantet ind . 
fra Midvaags Hauge, hvor den voxede ved Udlobet af en 
Klv, omtrent midt imellem Sgrvaags- og Fjatlavandet. 


183 


Den 3dje Juni afrejste jeg til Kvivig. Den 4de Juni 
foretog jeg en Exkursion til Gjoverbotten, en Indseenkning 
S. for Skjellingfjeldet. Denne Indseenkning, som er aaben 
ud mod Vaagefjord, begreenses mod N. af Skjellingfjeldet, 
mod S. af Fjeldet ,Nigvan* og mod @. af den lave Hals, 
som forbinder disse to Fjelde. Den deles i ostvestlig Ret- 
ning af en dyb og smuk Gjov, i hvis nederste og dybeste 
Parti Havet naaer ind. Den overste Del, som jeg flygtigt be- 
sogte, husede en ret frodig Gjovvegetation. Som Exempel 
paa Vegetationen i en Indssenkning uden So vil jeg her an- 
fore nogle Optegnelser, som jeg foretog paa Stedet, idet jeg 
ganske ser bort fra Gjovvegetationen som noget for sig selv. 
Den yderste Del, ud mod Havet, var temmelig stejl, og forst 
i en Hojde af c.40 M. bojede Terreenet indad og skraanede 
jeevnt op mod Foden af Fjeldene, som det flere Steder gik 
jeevnt over i. Elven, som er uadskillelig fra disse Indseenk- 
ninger, manglede heller ikke her, men fandtes kun et kort 
Stykke i den overste Del og forsvandt derpaa i Gjoven. 
Umiddelbart langs N.-Randen af Gjoven var Terrzenet hojere 
og dannede paa en lengere Streekning ligesom en Vold, 
mellem hvilken og Skjellingfjeld der var en Lavning. Fra 
de omliggende hajere Partier sivede noget Vand ud, gjorde 
Lavningen fugtig og enkelte Steder kjeragtig, samlede sig 
efterhaanden og flod ud over Skraaningen ned i Stranden. 
Hele Terreenet, med Undtagelse af de aller vaadeste Steder, 
var deekket af et taet Graestaeppe, dannet af Anthowanthum 
odoratum, blandet med lidt Carex Goodenoughii og Nardtis 
strictus. Hojere oppe (fra 75M.) var Teeppet steerkt blandet 
med Grimmia hypnoides. Spredt i Tzeppet eller pletvis hist 
og her, voxede Pinguicula vulgaris, Plantago lanceolata og 
maritima, Potentilla Tormentilla, Orchis maculata, Bellis 
perennis, Luzula campestris og multiflora, Selaginella spi- 
nosa, Thymus Serpyllum var., Thalictrum alpinum, Viola 
Riviniana, Succisa pratensis, Hypericum pulchrum var., Vac- 
cinium Myrtillus, Silene acaulis, Blechnum spicant og Poly- 


184 


gala depressum. 1 den fugtige Lavning fandtes ogsaa Narthe- 
cium, Juncus squarrosus, Scirpus cespitosus, Saxifraga stel- 
laris og Montia rivularis. Af Jordlichener saa jeg enkelte 
Steder en Peltigera og en koralgrenet, stiv, gulbrun Art, som 
dannede smaa runde Pletter i Mosset. Af Mosser fandtes 
her en stor Mengde Arter, som det vilde fore for vidt at 
opregne allesammen. Jeg noterede over 60 Arter fra Strand- 
klipperne og op til Fjeldfoden. De fleste vare sparsomme 
og fandtes kun paa Skraaningen ud mod Havet. Almindelige 
i Greesteeppet vare derimod folgende: Frullania Tamarisci, 
Diplophyllum albicans, Nardia scalaris, Grimmia ericoides 
og hypnoides, Polytrichum alpinum, Campylopus fragilis, 
Hylocomium loreum, Stereodon cupressiformis var. ericetorum 
og Thyidium tamariscifolium. Paafaldende er den _ store 
Rigdom paa Mosarter i Forhold til Blomsterplanter, nemlig 
over dobbelt saa mange. Og selv om man trekker Strand- 
skraaningen fra, hvor Betingelserne vare bedre for Mosserne, 
men sikkert daarligere for Blomsterplanter, da mange af de 
opregnede ikke fandtes der, vilde Mosarterne dog vere 1 
Flertal. Dette er vistnok Tilfeéldet overalt paa Feergerne, 
udenfor de kultiverede Dele, eller hvor szeregne Forhold, 
f. Ex. saltholdig Bund, hindre Flertallet af Mosarter i at ind- 
finde sig. 

Den 5te Juni. I Selskab med Hr. Pastor Madsen og to 
Feringer fra Kvivig begave Borgesen og jeg os i Baad til 
Gjoverbotten, for at fejre Grundlovsdagen paa Toppen af 
Skjellingfjeldet, 763 M. o.H. Vi steg op ad Sydsiden, som 
er forholdsvis let tilgeengelig. Paa Vejen fandt jeg Clima- 
cium dendroides temmelig rigelig mellem Grees paa Skraaningen. 
Toppen er for Storstedelen dekket af et tykt Grimmia hyp- 
noides-Teeppe, hist og her aflost af G. ericoides, Hylocomier, 
Dicranum molle og flere af mere underordnet Betydning. 
Jungermannia orcadensis voxede her i Dicranum molle-Tuerne. 
I Hullerne laa endnu Sne. Paa den nordlige Del, ud mod 
Randen, havde der for 8 Aar siden veeret Ild i Grimmia- 


185 


Teeppet, som var fuldsteendig afbreendt paa en mindre 
Strekning. Som forste Nybyggere fandtes her kun lidt Cera- 
todon purpureus og Dicranoweissia crispula, begge med Fruet. 
Salix herbacea var almindelig overalt, desuden noterede vi, 
iseer paa en gruset, vegetationsfattig Straekning paa det syd- 
ostlige Hjorne, folgende Blomsterplanter: Saaxifraga stellaris, 
Oxyria digyna, Festuca sp., Polygonum viviparum var., Saxi- 
fraga cespitosa, Thalictrum alpinum, Cerastium latifolium, 
Ranunculus acer, Arabis petrea, Sibbaldia procumbens og 
Taraxacum officinale. Udsigten fra Toppen skal vere meget 
vid, idet man skal kunne se over alle Oerne, med Havet 
som Horizont, men Vejret var, trods Festdagen, ikke klart. 
Henad Aften roede vi over til Vaage, ligeoverfor Kvivig, 
hvor Borgesen vilde skrabe langs Kysten, medens jeg gik 
i Land for, at supplere mit Kjendskab til Vaagos Mosvege- 
tation. Udbyttet var ringe, dog fandt jeg bl.a. Nardia hya- 
lina, Jungermannia pumila og Blepharostoma trichophyllum. 
Den 6te Juni gik Borgesen og jeg til Leinumvandet, 
en 50 1 Dalen ovenfor Leinum. Jeg undersggte de lodrette 
Klippeveegge ved Foden af Leinumfjeldet og noterede en 
Del Mosser som Exempel paa, hvad der kan forekomme paa 
lavere liggende Klippeveegge, fjzernt fra Kysten og med nord- 
lig Exposition. Her fandtes: Lejeunea cavifolia, Metzgeria 
conjugata, Plagiochila asplenioides, Jungermannia cordifolia 
og bantryensis, Marsupella emarginata, Pellia Neesiana, Poly- 
trichum alpinum, Fissidens taxifolius, Astrophyllum punctatum 
og undulatum, Bartramia ityphylla, Bryum capillare, B. ven- 
tricosum var., Plagiobryum Zierti, Tortula subulata, Weissia 
phyllantha, Pleurozygodon estivus, Anoectangium Mougeotii 
og lapponicum, Amblystegium filicinum og stellatum, Plagio- 
thecium silvaticum og Porotrichum alopecurum. Det er den 
samme Lokalitet, som er omtalt af Borgesen i Botanisk 
Tidsskrift, 20. Bind, 2. Hefte, Side 145 (1896). Stedets Hajde 
o. H. har jeg ikke noteret, men det kan neppe vere over 
65 M. Leinumvandet med Omgivelser udmeerker sig ved en 


186 


ejendommelig Naturynde og er iovrigt bekjendt nok i saa 
Henseende af de mange Rejsende, som have passeret Vejen 
mellem Kollefjord og Kvivig. Vejen gaar langs Sydsiden af 
Dalen, mellem Seen og Leinumfjeldet. Man har da Sgen i 
Forgrunden og bag ved den en bred Dal indrammet af hgje, 
skarpt takkede Fjelde. Mod @. begreenses Udsigten af det 
megtige Fjeld, som krones af Aadnedalstinden, Findestedet 
for de smukkeste fergiske Opaler. I Dalen N. for Sen 
ligger den eneste feergiske Bygd, som ikke ligger ved Havet, 
nemlig ,Gjoven‘. 

Den 7de Juni afrejste jeg i Baad til Vestmanhavn og 
neste Dag videre til Saxen, et af de merkeligste Steder paa 
Fergerne. For det forste findes tet S. for Saxenbugten de 
interessante og imponerende Fuglebjerge, som Landt har be- 
skrevet i hans ,Forseg til en Beskrivelse af Fergerne*. For 
det andet er selve Saxenbugten meget ejéndommelig og nok 
verd at se. Den ydre Bugt indesluttes paa begge Sider af 
hgje, til Dels lodret mod Havet affaldende Klippeveegge. Men 
pludselig indsnzvres Bugten og tilbage bliver kun en sneever, 
vel en 300 M. lang Kanal, som saa atter udvider sig til et 
neesten kredsrundt Bassin, med noget lavere Omgivelser. 
Vandet i dette Bassin og i Kanalen er meget grundt og til- 
lader kun ved Hojvande Baadene at slippe ind til Bygden, 
som ligger paa de lave Hojder ved den inderste Del af 
Bassinet. Det er en ejendommelig, storslaaet Natur. Teet S. 
og N. derfor heve Fjeldene sig til en 700 M., og kommer man 
op til Bygden, seer man mod 8.@. ud over den 11 Kilom. 
lange, af flere Smaasger pyntede Dal, som streekker sig helt 
over til Kvalvig paa Stromgs Qstside. Jeg begav mig paa 
Vej gjennem Dalen og besagte en Gjov i Fjeldet paa Nord- 
siden. 

Denne Gjov, som havde en sydvestlig-nordostlig Retning, 
var vegetationsfattig, dog fandt jeg her Jungermannia ban- 
tryensis. Vegetationen i Dalen frembed ikke noget af seerlig 
Interesse. Bartsia alpina, som er angivet af Landt fra Nord- 


187 


strome, saa jeg efter, men uden Held. Paa Skardet S. for 
Orvesfjeld, c.450 M. o. H., var Fanerogamvegetationen meget 
fattig og bestod veesentlig af enkelte Cyperaceer og Grami- 
neer, men Mosvegetationen var saa meget rigere. Kilde- 
veldene vare fulde af Martinellia undulata og uliginosa, 
Philonotis fontana 0. a., og paa en mindre Streekning fandtes 
Sphagnum i rigelig Mengde, overvejende recurvum og 
teres, men ogsaa papillosum, squarrosum, quinquefariun, 
rubellum, fuscum og angustifolium, blandet med Eriophorum 
angustifolium. Ellers var det neermest en Mosmark af Grim- 
mia hypnoides og enkelte Hylocomier samt folgende karak- 
teristiske Bestanddele: Ptilidium ciliare, Anthelia nivalis, 
Marsupella emarginata (neesten sort og nedliggende), Poly- 
trichum pilosim og alpinum, Oligotrichum incurvum, Sphaero- 
cephalus turgidus, Conostomum tetragonum, ¢. fr., Pohlia albi- 
cans var. glacialis, Dicranum molle, falcatum og enerve, Cam- 
pylopus Schwartzii, Grimmia ericoides med var. canescens, 
G. elliptica, Andreea alpina. Til hojre’ heevede Orvesfjeld 
sin pyramideformede Top, som saa saa gold og kjedelig ud, 
at den ikke fristede mig, skjondt den efter de nyeste General- 
stabsmaalinger er den hojeste Top paa Strome. 8. for 
Orvesfjeld breder sig en stor Dal med en S@ i Bunden. Et 
af denne Ss Tillob kommer fra det nys omtalte Skard og 
danner en ret vandrig Ely nedad den steerkt skraanende 
Dalside. Neer oppe ved Skardet fandtes langs Elven flere 
interessante Halvmosser, saasom Bazzania triangularis, Nardia 
Carringtonii, Mylia Taylori, Martinellia planifolia, Junger- 
mannia Floerkei og orcadensis samt af andre Mosser, Hyloco- 
mium umbratum. Jeg fulgte Vardevejen V. om Seen, over 
et meget stenet og gruset Plateau, hist og her afbrudt af 
mindre, kjeragtige Streekninger, men ellers meget plante- 
fattigt og neermest at henregne til Fjeldmark. Saadanne 
golde, kun svagt skraanende Strekninger treeffes mange Steder 
paa Feergerne i en Hojde af c. 300 M. 0. H. De ere gjerne 
oversaaede med stgrre og mindre Sten, og Bunden er gruset 


188 


og mere eller mindre vaad. Koenigia islandica er almindelig 
paa saadanne Steder. Af andre Blomsterplanter traeffes, men 
oftest meget spredt, Polygala depressum, Cerastium vulgatum, 
Ranunculus acer, Sedum villosum, Armeria maritima, Poly- 
gonum viviparum, Rumex Acetosa, Juncus triglumis, Luzula 
spicata, Nartheeium, en og anden Carex og Graminé, saasom 
Festuca ovina og rubra og Aira alpina. Hvor der risler lidt 
Vand gjennem Gruset, savnes Hpilobium origanifolium, Montia 
og Saxifraga stellaris i Reglen ikke i de svulmende Mos- 
puder af Philonotis fontana, Astrophyllum punctatum, Brachy- 
thecium rivulare, Bryum ventricosum var., Chiloscyphus poly- 
anthos og Martinellia undulata. Paa de smaa Sten, som 
ere fugtige af Underlaget, voxer gjerne Blindia acuta og 
Grimmia elliptica og paa Jord Polytrichum subrotundum, 
Nardia sealaris og Diplophyllum albicans. 

Den 9de Juni anvendtes til et Besog i den af Borgesen 
Aaret forud besegte, meget interessante Gjov ved Vestman- 
havn. Den ligger langt nede i Foden af Fjeldet N. for 
Bygden og har en nord-sydlig Retning. Dens laveste Del 
naaer ned til Boen og den gjennemstrommes i hele sin Leengde 
af en til Tider ret vandrig Elv. Meerkeligt nok er den det 
eneste kjendte Voxested paa Fergerne for Geum rivale, som 
jeg ogsaa saa der i mange, kraftige Exemplarer. Fanerogam- 
vegetationen var meget frodig og bestod vesentlig af Gera- 
nium silvaticum, Luzula maxima, Rhodiola, Spirea Ulmaria, 
Cochlearia officinalis, Ranunculus acer, Angelica silvestris, 
Oxyria digyna og nogle Gresser. Bregnerne vare represen- 
terede af Hymenophyllum peltatum, Athyrium Filix foemina, 
Cystopteris fragilis og Phegopteris polypodioides. Af Mosser 
noterede jeg 87 Arter, hvoriblandt Fterygophyllum lucens 
med Frugt og, som nye for Fergerne, Oncophorus crispatus, 
Zygodon rupestris og Hypnum piliferum. Faktor Reinert 
meddelte mig, at der voxede en vild Rose paa Kystklipperne 
ude ved Vestmanfjorden, og var saa elskveerdig at lade hente 
en stor Gren af den. Den havde hverken Knop, Blomst 


189 


eller Spor af tidligere Blomstring, men er formentlig samme 
Art, som ifolge H: CG. Moller*) er indplantet fra Vestman- . 
havn til Thorshavn, nemlig Rosa mollis. 

Den 10de Juni afrejste Borgesen og jeg med ,Smirilé 
til Tveraa paa Suder@ og iite Juni til Vaag i Vaagfjord. 
Paafaldende var her den store Mengde Iris Pseudacorus i 
Boen. 

Den 12te Juni. I Selskab med Borgesen og Premier- 
lieutenant Daniel Bruun afgik jeg med ,Smiril* til store 
Dimon. @ens Overflade var lige til Toppen deekket af et 
Greesteeppe, som naturligvis var frodigst 1 Boen. Det bestod 
overvejende af Anthoxanthum odoratum, blandet med Agro- 
stis alba, Lyzula multiflora og campestris og Carex Goode- 
noughti. Af Mosser fandtes i Greestaeppet iseer Amblystegiwim 
uncinatum, desuden Frullania Tamarisci, Lophocolea biden- 
tata, Nardia scalaris, Polytrichum commune og alpinum, 
Astrophyllum hornun, Dichodontium pellucidum, Ceratodon 
purpureus, Thyidium tamariscifolium, Hypnum Stockesii og 
rutabulum, LIsothecium tenuinerve, Hylocomium proliferum og 
squarrosum; undtagelsesvis fandtes Cephalozia divaricata, 
Kantia Trichomanis, Philonotis fontana, Bryum pallens, Tor- 
tula subulata og enkelte andre endnu ubestemte Mosser. 
Paa Sten voxede f. Ex.: Weissia phyllantha, Grimmia’ mari- 
tima og fascicularis, Hypnum pseudoplumosum og sericeum 
og Stereodon cupressiformis. Paa nogle Klipper paa den syd- 
lige Side af Toppen voxede Rhodiola rosea, Silene acaulis, 
Draba ineana og Angelica silvestris og af Mosser: Fruilania 
Tamarisci, Radula Lindbergii, Metzgeria furcata, Chiloscyphus 
polyanthos, Diplophyllum albicans, Brywm capillare, Weissia 
phyllantha, Grimmia maritima og fascicularis, Andreea pe- 
trophila, Amblystegium uncinatum, Hypnum pseudoplumosum, 
Isothecium tenuinerve og Stereodon cupressiformis. Ved 
Stien fra Stranden op til @ens Overflade fandtes paa fugtige 





1) Botan. Tidsskr., 20de Bd., 2det Hefte, S. 150. 


RO 


Klippeveegge Chiloscyphus polyanthos. Lyngplanter saas ikke, 
men Betingelser for Lynghede manglede ogsaa ganske paa 
denne lille @, hvor den horizontale Del var kultiveret Ind- 
mark og den @vrige Del stejlt skraanende Udmark. 

Den 14de Juni afreiste jeg igjen med ,Smiril* til Vaag, 
hvor jeg agtede at tage Ophold i et Par Dage for at under- 
soge den sydligste Del af Suderg. Fra Vaag gik jeg samme 
Dag langs Fjorden om til Lobra, hvor den nydelige lille 
Scilla verna stod i fuld Blomstring overalt i den lavere Del 
af Haugen og ned i Boen. Paa Bredden af et lille Vandlob 
i Daien 8. for Lobra voxede meerkeligt nok Litorella lacustris 
og i Been Pohlia annotina ec. fr. og Blasia pusilla. Den sidste 
fandt jeg ikke andet Steds paa Feergerne. 

Den 15de Juni. Med Baad til Lobra og derfra ad Varde- 
vejen til Sunnbe. Det regnede tet, og jeg fik derfor ikke 
Lejlighed til at samle ret meget. Jeg noterede Coeloglossum 
viride mellem Lobra og Sunnbe. I Indmarken ved Sunnbo 
vare Lathyrus pratensis og Polygonum amphibium var. ter- 
restre hyppige. 

Fra Sunnbe gik jeg ud til Agraberg, Sudergens Sydspids. 
Det var min Plan at ville gaa N. paa langs den overste Del 
af Fjeldet og tilbage til Lobra, men det daarlige Vejr tvang 
mig til at vende tilbage til Sunnbo og vente, til Vejret bedrede 
sig. Haugen ud mod Kysten var tet og frodig greeskleedt, 
for Storstedelen af Antoxanthum odoratum, blandet med 
enkelte andre Blomsterplanter, saasom Bellis perennis, Caltha 
palustris, Plantago lanceolata og P. Coronopus. Hojere oppe 
i Haugen var Greesteeppet tyndere og Festuca ovina var en 
veesentlig Bestanddel; desuden fandtes her Nardus strictus, et 
Par Carex-Arter, Thymus Serpyllum var., Silene acaulis og 
Eriophorum angustifolium, men ingen Lyngplanter. Et Sted 
fandtes ret dybe Torvelag, vistnok over 1 Alen, men steerkt 
udnyttede. Af Mosser noterede jeg 4 Hylocomier og 3 Sphagna, 
foruden en Del andet, ialt 33 Arter, hvoraf Ctenidiwm mollus- 
cum var en af de almindeligste. Paa Tilbagevejen til Lobra 


: 191 


besteg jeg, trods Taage og Regn, en af Toppene af ,Spinerne“ 
N. for Sunnbe, hvor jeg forefandt omtrent samme Mosvege- 
tation som ellers paa Fjeldtoppene; Conostomum tetragonum, 
Antitrichia curtipendula og Sphaerocephalus turgidus manglede 
heller ikke her. 

Den 16de Juni anvendtes til at undersoge en meget rig- 
holdig Gjov umiddelbart ved Vaag. Ligesom Gjoven ved 
Vestmanhavn har den en nord-sydlig Retning og gjennem- 
strommes af en Elv; men den ligger endnu lavere (c. 10 M. 
o. H. med den laveste Ende) og naaer helt ud i Boen. Be- 
soerne kalde den Gjogvaragjov og beundre den meget for 
dens frodige Planteveext, szerlig Bregner, hvoraf der fandtes 
folgende: Lastrea Filix mas og spinulosa, Athyrium Filix 
foemina, Polypodium vulgare, Cystopteris fragilis og Hyme- 
nophyllum peltatum. Blomsterplanterne vare vesentlig de 
samme som i Vestmanhavn-Gjoven. Seerlig fremtreedende 
var Spirea Ulmaria i talrige, store Exemplarer. Af Mosser 
noterede jeg her 99 Arter eller omtrent en Tredjedel af alle 
Feergernes. Vestmanhavn-Gjoven indeholdt 87 Arter. Disse 
heje Tal vise tilfulde Gjovenes overordentlige Mosrigdom; 
men ikke en Gang en Tredjedel af dem horer til Klippe- 
veggenes Vegetation, Resten treffes ligesaa godt udenfor 
Gjovene, seerlig de der voxe i og ved Vandlob, men selv- 
felgelig ogsaa en stor Del af Mosserne fra den omgivende 
Del af Haugen. Kun en Fjerdedel af denne Gjovs Arter op- 
traadte rigeligt eller vare almindelige i Gjoven, for de @vriges 
Vedkommende har jeg i Listen skrevet ,sparsom* eller hist 
ogsher“. De i kvantitativ Henseende steerkest repreesenterede 
hore til de paa Feergerne almindeligste Arter, men her op- 
treede de rigtignok med useedvanlig stor Frodighed og szette ofte 
Frugt. Trods den store Rigdom paa Arter og de sxregne, 
eunstige Forhold vil det falde vanskeligt at neevne nogle, 
serlig for Gjovene ejendommelige Arter. Vel er der nogle, 
som hidtil kun ere fundne i Gjovene, nemlig Lejewnea micro- 
scopica, Plagiochila spinulosa, Oncophorus crispatus, Grimmia 


192 


torquata og Amblystegiwm glaucum, men af disse vil vistnok 
kun Lejeunea vere i Stand til i Tidens Lob at hevde sit 
Standpunkt. Jeg fandt den for govrigt ikke 1 Gjogvaragjov, 
derimod var Plagiochila spinulosa og Oncophorus crispatus 
ogsaa her. Den sidste voxede meerkeligt nok, ligesom ved 
Vestmanhavn, paa nedheengende, jordfyldte Rodmasser af de 
paa Klippeafsatserne voxende Fanerogamer (vistnok iseer af 
Luzula maxina). 

Der er i Gjove med lodrette Sider en mere eller mindre 
igjnefaldende Forskjel paa de to Siders Vegetation, dog iseer 
Mosvegetationen. Jeg har saaledes fundet, at Gjovene med 
gst-vestlig Retning, f. Ex. Thormansgjov paa Vaage og Gote- 
gjov paa Wsterg, ere rigest bekladte med Mos paa Sydsiden. 
Dette kommer vistnok af, at det er den for Solen mindst 
udsatte og derfor fugtigste Side, medens Nordsiden er mere 
tor og derfor kvantitativt rigere paa Grees og andre Fanero- 
gamer, altsaa et lignende Forhold som omtalt Pag. 165 for 
Indseenkningers Vedkommende. I Gjove med nord-sydlig 
Retning, f. Ex. Vestmanhavn- og Gjogvaragjov, er det deri- 
mod Vestsiden, som er den foretrukne, og her findes 1 broget 
Blanding en overveldende Rigdom af Mosser, seerlig af de i 
Haugen almindelige Arter, i skon Forening med Fanerogamer 
og Bregner, medens Mstsiden er paafaldende fattigere. Des- 
veerre er jeg ikke, for disse Gjoves Vedkommende, i Stand 
til at give nogen fyldestgovende Forklaring af det Forhold, 
at det er Vestsiden som er den rigeste. Muligvis skyldes det 
rent lokale Aarsager, saasom den fremherskende Vindretning 
og de omliggende Fjeldes Hajde. Jeg henstiller derfor til de 
Botanikere, der fremtidig maatte faa Lejlighed til at under- 
soge de fergiske Gjove, at have deres Opmerksomhed hen- 
vendt paa disse formentlig ret interessante Forhold. 

Den 17de Juni vendte jeg til Fods tilbage til Tveraa. 
Paa Fjeldet ovenfor Vaag passerede jeg en storre, meget 
gold Streekning af lignende Beskaffenhed som den ved Vest- 
manhavn. Herfra steg jeg op til Toppen af ,Kvannafjeld‘ 


(550 M. o.H.), en af de hojeste Toppe paa Suderg, hvorfor 
jeg exempelvis vil anfore, hvad jeg fandt af Mosser: 


Bazzania triangularis, rigelig. Jungermannia alpestris, rigelig. 
Nardia Carringtonii, sparsom. Nardia scalaris, hist og her. 


Ptilidium ciliare, sparsom. Marsupella emarginata, 
Anthelia julacea, rigelig. hist og her. 
Martinellia gracilis, rigelig. — sp., sparsom. 
Diplophyllum albicans, hist Cesia corallioides, hist og her. 
og her. — concinnata, — — 


Jungermannia barbata, spars. 


Polytrichum alpinum, temme- Grimmia hypnoides, rigelig. 


lig meget. —  fascicularis, sparsom. 
Sphaerocephalus turgidus, hist —  elliptica, sparsom. 
og her. — _ patens, — 
Breutelia chrysocoma, sparsom. — _apocarpa, 
‘Bartramia ityphylla, c. fr., Andreea petrophila — 
sparsom. — alpina, rigelig. 
Conostonum tetragonum, hist Isothecium tenuinerve, rigelig. 
og her. Hylocomium loreum, — 
Dicranum scoparium, hist Stereodon cupressiformis, 
og her. sparsom. 
ss falcatum, sparsom. -— callichrous, spars. 
— fulvellum ce. fr., Amblystegium uncinatum, 
rigelig. sparsom. 


Grimmia ericoides, hist og her. 


Mellem ,Mannaskard* og Ordevig gik Stien over en 
svagt skraanende, storre Kjeerstreekning med rigelig Sphagnum 
og Hriophorum angustifolium; men sterkt Regnvejr hindrede 
mig i at unders@ge Lokaliteten nermere, og det lykkedes 
mig ikke senere at faa Lejlighed til at komme derhen. 

Den 19de og 20de Juni. Det var min Hensigt at under- 
soge den nordlige Del af Sudero, iseer Egnen ved Kvalbe, 
hvorfor jeg om Formiddagen gik derhen over Fjeldet. Ogsaa 
oppe paa det store Fjeldkomplex mellem Trangisvaagfjord 
og Kvalbofjord var Fanerogamvegetationen meget  fattig. 
Bunden var fuld af Sten og meget vaad langs Vardevejen 
af det fra den hojere Del af Fjeldet nedsivende Vand. Mosserne 
trivedes desto frodigere, om end ikke med noget stort Arts- 
antal, Hist og her fandtes smaa Puder af Conostomum 
tetragonum, Sphaerocephalus turgidus og Dicranum falcatum. 

Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 13 


194 


Boen ved Kvalb@ har altid haft et godt Ord paa sig for 
sin store Frugtbarhed, og det kan ikke neegtes, at den gjorde 
et meget tiltalende Indtryk. Den har den Fordel, ligesom 
Boen ved Sand paa Sandg, at den ikke ligger op ad Fjeldet, 
men paa lavt, kun svagt skraanende Terrzen, som er neesten 
frit for Sten og ikke som ellers udsat for formegen Fugtig- 
hed fra Fjeldene. Jorden er ogsaa langt mere sandet, paa 
de laveste Steder ved Bugten endog neesten rent Sand. Disse 
Forhold bevirke, at Greesteeppet ikke er saa fuldt af Mos i 
Bunden. 

Kun enkelte Steder i den sydlige Del af Boen, op imod 
Prestefjeldet, er Jorden mere torveagtig og derfor mere 
moskledt. Torvelag af saa stor Tykkelse, at det kan betale 
sig at udnytte dem, ere foravrigt en Sjeldenhed i Kvalbo- 
Sogn, Beboerne ere derfor henviste til at anvende de gode, 
men dyrere Kul, som de grave ud af Preestefjeldets Sydside 
i en Hgjde af en 160 M. o.H. Gravningen af disse Kul har 
eivet Anledning til Forandringer i Vegetationsforholdet. Den 
oprindelige Kjeervegetation med Eriophorum og Sphagnum, 
som endnu findes i den inderste Del af Dalen fra Fjeld- 
hammeren og nedefter, er, saa langt Kulgruberne naa ind i 
Dalen, i c. 160 M. Hejde, omkalfatret i en betydelig Grad, 
idet den for en stor Del er dekket af de udgravede Jord- 
og Stenmasser. Ind til hver Kulgrube forer en udeekket 
Gang gjennem Jord og Klipper. Disse Gange tjene tillige 
som Aflob for Vandet i Gruberne og optage en stor Del af 
det fra Fjeldet nedlabende Vand, hvorved Omgivelserne have 
mistet deres kjeeragtige Karakter og Bunden, navnlig ved den 
yderste Del af Indgangene, er bleven fastere og afgiver Be- 
tingelser for en mere forskjelligartet Vegetation. Af Mosser 
herfra vil jeg exempelvis neevne Bazzania triangularis, Sacco- 
gyna viticulosa, Riccardia multifida, Herberta adunca, Marti- 
nellia gracilis og subalpina, Jungermannia bantryensis, Oligo- 
trichum incurvum, Fissidens adiantoides, Bryum pallens og 
en anden, endnu ubestemt Art, Pohlia nutans og cruda, 


195 


Mollia tortuosa og viridula, Campylopus flecuosus, Stereodon 
callichrous og Pterygophyllum lucens. 

En Gjov i Fjeldet N. for Kvalbo havde en temmelig 
fattig Vegetation. Retningen var nord-sydlig, og det var 
ogsaa her Vestsiden, der havde den frodigste Planteveext. 
Iseer fandtes her store Meengder af Porella platyphylla forma 
minor, Radula Lindbergii og Lejeunea cavifolia, et enkelt 
Sted ogsaa Jungermannia riparia. 

Den 21de Juni vendte jeg tilbage til Tveraa. Paa Vejen 
besogte jeg igjon Kvanhaugen, nzrmest for at gjenfinde den 
af Ostenfeld-Hansen der fundne Chomocarpon commu- 
tatus, hvilket ogsaa lykkedes mig. Den voxede rigelig, men 
uden Frugt, langs Aflobet fra Seen. Paa Sten ved Sobredden 
var Dorcadion rupestre hyppig, medens Swartzia montana 
voxede rigelig og med Frugt mellem Stenene.  Jsothecium 
myosuroides optraadte her paa Klippeblokke i storre Meengde, 
end jeg saa noget andet Sted. Ved den skyggefulde Ostside 
af Sen var Mosvegetationen frodigst og bestod iswer af 
Sphagnum teres og Polytrichum commune. 

Den 22de Juni anvendte jeg til et lenge onsket Besog i 
Haugen og paa Fijeldet ligeovenfor Tveraa. Jeg steg op 
gjennem en Gjov med en Ely. I Gjoven fandtes Coeloglossum 
viride. Ovenfor Hammeren, hvori Gjoven skerer sig ind. 
heever Fjeldet sig med svag og jevn Skraaning N. paa, over 
storre Strekninger deekket af Torvelag med .rigelig Mosvege- 
tation. Hajere. oppe forsvinde Mosserne neesten og Overfladen 
bliver ode og stenet Fjeldmark, med Andrewa petrophila 
paa Stenene og A. alpina paa den grusede Jord. Paa Grund 
af tet Taage maatte jeg soge ned til Lavningen, hvor Stien 
gaaer over til Kvanhaugen, og herfra fulgte jeg en Elv, som 
lober ned til Trangisvaagfjorden. Paa Klipper ved Elven 
voxede Forella rivularis, Leersia rhabdocarpa og laciniata, 
Astrophyllum stellare, Antitrichia curtipendula og et enkelt 
Sted nogle kraftige Puder af Enthodon orthocarpus, som jeg 
ikke fandt andet Steds paa Feergerne. 

13* 


196 


Da jeg maatte afvente Skibslejlighed for at komme til 
Sande uden for store Udgifter, bestemte jeg mig til en Ud- 
flugt den 23de Juni fra Punthavn, paa den anden Side af 
Fjorden, op over Plateauet ved Ornefjeld til Sven N. for 
Famien og derfra V. om Q@rnefjeld tilbage over Trangisvaag. 
Det var smukt, varmt Solskinsvejr, ligesom den forste Gang, 
jeg var ved Sven; men de foregaaende Dages Regnvejr havde 
opfrisket Vegetationen, og alt struttede nu i sin fuldeste Pragt. 
Paa Vandringen over Plateauet samlede jeg Sphagnum tenel- 
lum fuld af Frugter, i Selskab med Amblystegium sarmen- 
tosum, A. fluitans og Marsupella emarginata var. minor. Den 
under den 8de Maj omtalte grusede og fugtige Streekning paa 
Skardet N. for Famien var nu mere tor, men med Und- 
tagelse af Koenigia, som var almindelig, var den meget 
plantefattig. Jeg noterede folgende, som hver iser kun 
fandtes der 1 faa Individer: Festuca ovina f. vivipara, Carex 
sp. (uden Blomst), Juncus triglumis, Luzula spicata, Armeria 
maritima, Sedum villosum, Cerastium vulgatum, Cochlearia 
arctica, Montia (unge Planter) og Saaifraga cespitosa. Af 
Mosser fandtes her kun Blindia acuta hist og her paa Smaa- 
sten. Ved Wst- og Vestsiden var der et Belte af Sphagnum, 
med enkelte Gramineer og Carices, iseer Carex CGroodenoughii. 
Sphagnum-Teppet var ret dybt og frodigt’ og imdeholdt 
folgende Arter: 


Sphagnum cymbifolium, hist og her. 
— papillosum, hist og her. 
— Graveti, rigelig. 
— teres, sparsom et enkelt Sted. 
— subnitens, rigelig. 
os rubellum, — 
— angustifolium, hist og her. 


En Del andre Mosser vare indblandede, f. Ex. 


Riccardia pinguis. Grimmia hypnoides. 
Scapania undulata. Amblystegium intermecium. 
a irrigua. — scorpioides. 
Diplophyllum albicans. — sarmentosum. 

Polytrichum alpinum. Hylocomium loreum. 
_ commune. — proliferum. 


Astrophyllum punctatum. 


197 


Paafaldende ved denne Liste er, at den ogsaa inde- 
holder Diplophyllum albicans og Grimmia -hypnoides; man 
vilde neppe finde paa at soge dem i et Sphagnum-Kjer. 
Men Sagen er den, at disse to Mosser hore til de alminde- 
ligste paa Fergerne og findes der nesten overalt, lige fra 
Havet til Toppen af de hgjeste Fjelde, paa de mest for- 
skjelligartede Lokaliteter. De have evnet at lempe sig i den 
Grad efter Forholdene, at de endog tage til Takke med saa 
fugtige Forhold ‘som en tet Sphagnum-Vegetation nodvendig- 
vis maa byde dem. Et lignende Exempel frembyder Festuca 
ovina, som er meget almindelig paa Feergerne og ofte kan 
findes paa ret vaade Steder, som f. Ex. paa den nylig om- 
talte vaade Grusmark. Paa Sando fandt jeg den i Selskab 
med Malaxis paludosa, Sphagnum, Narthecium og andre 
hydrofile Planter. 

Seen N. for Famien (se ogsaa Side 160) ligger teet ud til 
Sydranden af den Indszenkning eller Dal, som gaar op mod 
det nylig omtalteSkard. Den faaer derfor sit Tillob gjennem 
denne Dal og har, som alle den Slags Sger, Sandbund paa 
Tillobssiden og Klippebund paa de andre Sider eller i det 
mindste paa Aflabssiden. Nogen Fanerogamvegetation saa jeg 
ikke i Soen. Langs Ostbredden fandtes meget Fontinalis anti- 
pyretica, og paa de lose Klippeblokke langs Sokanten voxede, 
ligesom i Kvanhaugen, rigeligt Dorcadion rupestre. I de smaa 
Hulrum mellem Blokkene  trivedes Hymenophyllum i Selskab 
med store Puder af Saccogyna viticulosa, Metzgeria conjugata, 
Pterygophyllum lucens, Porotrichum alopecurum, Heterocladium 
heteropterum og Isothecium viviparum, Hymenophyllum ogsaa 
rigelig paa Blokkene. Paa Tilbagevejen fandt jeg i 350 M. Hajde, 
under Ornefjeld, Jungermannia incisa, krybende over Sphagnum. 

Den 25de Juni. Kl. 9 Fm. afrejste jeg med Fragt- 
kutteren ,Fawn* fra Tveraa til Sande. Paa Grund af Vind- 
stille udenfor Fjorden naaede Skibet forst KI. 9 Aften til 
Skuo, hvor der Jossedes en Del af Ladningen. For fulde Sejl 
gik det derpaa over til Sando, men forst Kl.1 om Natten 


198 


naaede vi ind i Bugten udfor Sand. Neste Morgen gik jeg 
i Land. 

Den 26de Juni. Regn og Taage. Om Eftermiddagen en 
Tur omkring Saltvigsvandet, som ligger tet V. for Preeste- 
gaarden ,Todnes*, Paa en stor Klippeblok ved V.-Siden af 
Seven fandtes Hedwigia ciliata rigelig og med Frugt. Bgen 
ved Sand er vel nok den frugtbareste paa Feergerne. Den 
er saa godt som fri for storre Sten, og Jorden neesten over- 
alt godt sandblandet. Da der ikke findes hoje Fjelde i Neer- 
heden, er den fri for skadeligt Vand, men tilstreekkelig fugtig 
til at frembringe overordentlig kraftigt Gres, paa mange 
Steder steerkt blandet med Angelica silvestris, Ruimex Acetosa, 
og mange andre. Navnlig var Huphrasia borealis meget 
talrig og kraftig. 

Den 27de Juni. Fremdeles Regn og Taage. Exkursion 
til Ostsiden af Saltvigsvandet. Mellem Vardevejen til Skaapen 
og Kanten af Breekken, som skiller Saltvigsvandet fra Sands- 
vandet, fandtes talrige Exemplarer af den nydelige, smukt 
blaa Polygala vulgare var. Ballii forma. I nogle lavvandede, 
kjeragtige Smaasder nedenfor Breekken fandt jeg Potamogeton 
natans og gramineus, den forste i rigelig Mengde. @st- 
bredden af Saltvigsvandet er meget stenet, idet de lave 
Klipper her gaa ud i Vandet. Jeg saa ingen Fanerogam- 
vegetation 1 Sden. Fontinalis antipyretica var almindelig ved 
Bredden, og et enkelt Sted, lidt fra Bredden, traf jeg Chomo- 
carpon commutatus, men uden Frugt. I det Hele taget havde 
_Mosvegetationen paa So#bredden et alt andet end _ feergisk 
Preg. Den eneste udpreeget atlantiske Mos, jeg fandt der, 
var Saccogyna viticulosa. Resten treeffes ligesaa godt f. Ex. 
paa Bornhlom. 

Den 28de Juni. Smukt Vejr. Paa Fergerne gjzlder 
det i hoj Grad om at benytte det gode Vejr, naar det er 
der. I Selskab med Przsten og hans Hustru, som skulde 
til Skaalevig, gik det @. paa, over den frugtbare Bo, forbi 
Klitten og ad Stien, som bugter sig hajt over den  stejle 


199 


Kyst 1 sydgstlig Retning, langs Sandevig. Udsigten herfra er 
meget smuk. Ligeoverfor hever Skuo sig og lengere ude 
store Dimon, medens man til venstre har den hgje og stejle 
sydlige Del af Sando. Bag Sandevig ligger Bygden Sand 
med den saftiggronne Bo, som strekker sig N. paa og i For- 
ening med Tredum Bo omgiver Sydenden af Sandsvandet. 
Denne ret store So er kun adskilt fra Havet ved en lav Klit, 
den eneste paa F ergerne, der skinner som en hvid Stribe 
inderst i Bugten. Bag Soen begreenses Udsigten: af det indtil 
500 M. hoje Fjeld, som streekker sig langs hele Vestsiden af 
Men. Omtrent halvvejs til Skaalevig skiltes jeg fra Preeste- 
folkene for at bestige Sand@s hajeste Fjeld, ,Tinden*, som 
heever sig over en bred, ud mod Skuefjord aaben Ind- 
senkning. Breekken nedenfor denne Indseenkning er en stor 
Kjeerstreekning, for Storstedelen deekket af Eriophorum an- 
gustifolium, som paa fastere Bund afloses af Gramineer, 
Carices, Polygala depressum, Potentilla Tormentilla 0. a. Hist 
og her saa jeg Cornus suecica i sparsom Blomstring.  Ind- 
senkningen, som udad begrenses af en hoj og stejl gres- 
kleedt Skraaning, adskiller sig i govrigt fra lignende Ind- 
senkninger ved, at dens laveste Del ikke er ude ved Randen. 
Naar man kommer op paa Randen, overraskes man derfor 
ved at skulle gaa ned imod Midten, hvor der findes nogle 
Smaasger, som paa alle Sider omgives af Mos- og Erio- 
phorum-kjer. Enkelte Steder fandtes en Del Sphagnum, 
ellers var det den szedvanlige Vegetation af <Amblystegium 
sarmentosum, Campylopus atrovirens, HPleurozia purpurea 
o.m.a. Meerkeligt nok fandtes Plagiochila asplenioides her 1 
lave, oprette, gulgronne Tuer. 

Vestskraaningen, op til Toppen, er forneden greeskleedt, 
men hgjere oppe en stejlt skraanende, neesten nogen Grus- 
mark, med enkelte Tuer af Armeria og Saxifraga cespitosa 
og spredte Exemplarer af Ranunculus repens, Cerastium lati- 
folium og Arabis petrea. Mod @. falder Fjeldet stejlt af og 


200 


er sterkt moskleedt, veesentlig af Hylocomier og Grimmia 
ericoides. 

Paa Toppen, som er en lang, skarp Kam (c. 500 M. o. H.), 
fandtes den sedvanlige Topvegetation. Jeg noterede c. 40 
Arter af Mosser, hvoriblandt ogsaa Antitrichia curtipendula. 
Fra Toppen havde jeg en preegtig Udsigt, iseer mod N. til 
Strome, Wstero og Nordergerne. Ud fra Nolsofjord kom 
Dampskibet ,Laura* paa Rejse hjemefter i det smukke Vejr, 
men jeg folte slet ingen Trang til at vere ombord, her var 
saa forunderlig og ejendommelig smukt og endnu saa meget 
at undersgge og saa mange interessante Fund at gjore. N.V. 
for ,Tinden* skraaner Fjeldet forst temmelig stejlt ned, for, 
over en bred og flad Hals, at heeve sig jevnt til det noget 
lavere, men brede Fjeld ,Skaarene*. Fjeldhalsen var grees- 
og moskledt, men Overfladen af Skaarene gjorde et ret 
trgsteslost Indtryk. Jeg fristedes ikke til at begive mig op 
ad den grusede, stenede og vegetationsfattige Skraaning, som 
preesenterede sig for mig, men foretrak at omgaa den paa 
Nordsiden. Jeg kom derved, i c. 250M. Hajde, til en i bryo- 
logisk Henseende meget interessant Lokalitet, kaldet ,Oster- 
skaar“. Den preesenterede sig som en lav Kloft langs Fjeld- 
siden, til Dels opfyldt af store Klippeblokke og derfor meget 
besveerlig at komme frem i. Det var ikke nye Fund, som 
gjorde Lokaliteten interessant, men den overordentlige Frodig- 
hed, hvormed de fleste Arter optraadte og da navnlig de 
interessante Arter Plewrozia purpurea, Bazzania triangularis, 
Nardia Carringtonii, Mastigophora Woodsii, Martinellia gra- 
cilis, Plagiochila spinulosa og Pterygophyllum lucens. Frodigst 
af alle var dog Grimmia hypnoides, som dekkede Uren med 
et tykt, blodt Tzeppe, men i Hulerne mellem Blokkene 
fandtes de neevnte Arter i stor Meengde. Omkap med 
Mosserne trivedes her ogsaa store Meengder af Hymenophyllum 
peltatum, saa at jeg undertiden bogstavelig vadede i den. 
Hjemvejen lagde jeg om N.-Siden af Fjeldet. Paa den gres- 
klaedte Breekke voxede Climacium dendroides. Paa N.V.- og 


201 


V.-Siden, i c. 300 M. Hajde, fandtes en stgrre, stenet og vaad 
Fjeldmark-Strekning, med spredte Pletter af Graes- og Mos- 
vegetation. 

Den 29de Juni. Eftermiddagen anvendte jeg til en inter- 
essant Exkursion i Been og Klitten ved Tredum og derfra 
langs @.-Siden af Sandsvandet. Paafaldende var den hyppige 
Forekomst af Coeloglossum viride i Trodum Bo, og allerede 
i lang Afstand saas Vicia cracca at prange i fuld Blomstring, 
iseer paa de wldre, greesbevoxede Dele af Sandvoldene. 

Leengere ud mod Havet blev Sandvoldene til lave Klitter, 
rigt bevoxede med Psamma arenaria og Elymus. Paa eldre 
til Dels opdyrkede Dele af Sandstreekningen fandtes en ejen- 
dommelig Mosvegetation; men da jeg endnu ikke har faaet 
undersogt det indsamlede Materiale, vil jeg her kun anfore, 
at en af Mosserne var Tortula ruralis , som hidtil ikke er 
‘unden andet Steds paa Werne. Dette Fund kom mig ikke 
uventet her, hvor Forholdene i mangt og meget minde om 
vore hjemlige Klitstreekninger. Teet ved Broen, som forer 
over Aflobet fra Seen, voxede Carex halophila i stor Mengde, 
maaske paa den samme Lokalitet, hvor den tidligere er 
funden. Primula grandiflora, som voxer her ved Trodum, 
eftersogte jeg ikke, men fik af Sysselmand Winther, en 
Son af den af Rostrup omtalte Sysselmand af samme 
Navn, at vide, at Planten nu er sterkt i Aftagende, vaesent- 
lig paa Grund af Efterstreebelser fra Feeringernes Side, som 
hjemforer den til deres Haver. Wstbredden af Sandsvandet 
frembod ikke noget af serlig Interesse. Dorcadion rupestris 
og Grimmia heterosticha fandtes ogsaa her paa Stenene langs 
Sokanten og ved Udlobet af Elven ved Trodum var Ambly- 
stegium Kneiffii rigelig. Paa smaa Sten i Haugen, tet ved 
Sgen, traf jeg nogle smaa Tuer af den ikke andet Sted paa 
QYerne fundne Glyphomitrium polyphyllum, og paa Stenene af 
et Faarehus voxede en Del Glyphomitrium Daviesti. Begge 
regnes til de saakaldte atlantiske Arter. 

Den 30te Juni gik jeg fra Todnees N. paa gjennem Dalen 


202 





til nogle Smaasger paa Fjeldet S. for Skaapen. Dalen er 
bred og gjennemstr@mmes af en vandrig Elv, som danner 
Aflobet for neevnte Ser og falder ud i Sandsvandet. V. for 
Elven skraaner Jordsmonnet jevnt op mod Fjeldet og er i 
sin lavere Del steerkt torveholdigt. Vegetationen var dels 
Grees- dels Lyngmark og til Dels af kjzragtig Beskaffenhed, 
med meget Mos, Carex og Eriophorum, hist og her ogsaa 
Sphagnum. Af og til fandtes i den hgjere liggende Del Smaa- 
hoje, deekkede af Gres og oversaaede med Potentilla Tormen- 
tilla, Bellis, Polygala depressum 0.a., som gave dem et nyde- 
ligt og broget Udseende. @stbredden af ,Holsavandet*, en 
af Smaasgerne, dannes af Sten og Klippeblokke, som flere 
Steder deekkedes af store Puder af Antitrichia curtipendula. 
I Greesset ovenfor Bredden var Climacium dendroides hyppig. 

Ved den nordgstlige Del af Sgen fandtes et lille Sphag- 
num-Kjer, med Arterne cymbifolium, teres, subnitens, ru- 
bellum og Gravetii, blandet med lidt Jungermannia porphyro- 
leuca, Kantia Trichomanis og Riceardia multifida, foruden en 
Del Eriophorum angustifolium og Carex.  Sphagnum-Kjeer 
som dette have ingen Lighed med dem, jeg har seet i Dan- 
mark eller i Sverrig og Tyskland. Paa Fergerne forekomme 
de oite saaledes, men ere, som de andre Sphagnum-Samfund 
der, i Reglen af en meget ringe Udstraekning og mere eller 
mindre bevoxede med Cyperaceer. Uden her at komme ind 
paa en neermere Beskrivelse af de feergiske Sphagnum-Sam- 
fund, vil jeg kun anfore, at de kunne deles i to Grupper, 
eftersom de ere dannede paa skraa Mark med rindende Vand 
eller i Fordybninger i Fjeldet, uden frit Aflob for Vandet, 
altsaa noget lignende som Helgi J6nsson har iagttaget paa 
Island for Myrernes Vedkommende. Sphagnwm-Kjeret ved 
Holsavandet horer til forste Gruppe, idet det ligger ved 
Bredden af Tillobet til Soen, men er ikke meget udpreeget 1 
saa Henseende, da Grunden skraaner meget lidt og Vand- 
lobet har meget ringe Fald. Bunden af Soen var, saa langt 
jeg kunde se, deekket af Littorella lacustris, og 1 en lille Bugt 


203 


fandtes en Del langbladet Potamogeton polygonifolius. Den 
store Lavning 8. V. for Skaapen gjennemstrommes af talrige 
storre og mindre Vandlob, som komme fra Fjeldet paa Vest- 
siden af Gen. Paa Sten i en af Elvene voxede Fontinalis 
gracilis og Amblystegium Smithii. Jeg besteg herfra Toppen 
af Fjeldet, som er henved 500 M. hojt. Hele den overste 
Del var en plantefattig Fjeldmark med nogle spredte Tuer 
af en Grimmia og smaa Kolonier af Conostomum tetragonum 
samt enkelte andre Mosser. Den jevnt skraanende Vesiside 
var derimod bekleedt med et tet Greesteeppe, op til en Hojde 
af 300—350 M., hvilket vistnok kommer af, at den er for- 
holdsvis sparsomt furet af Vandlob og derfor mere tor. 
Vandlobene vare ogsaa paa storre Streekninger, iseer i den 
sydlige Del, regulerede, hvilket ojensynligt havde en meget 
gavnlig Indflydelse paa Grzsbevoxningen. Der kan neppe 
vere Tvivl om, at en saadan Regulering vilde kunne for- 
bedre Grzesbevoxningen mange andre Steder, iseer paa de 
mod Syd vendende Skraaninger, som nu ofte ere sumpede 
og fulde af Cyperaceer og Mos, der sikkert ville fortraenges 
‘af Gramineer, hvis Bunden bliver mere tor. | Lavningen 
ved Saltvig findes rige Torvelag, som udnyttes sterkt af 
Sandingerne. 

Den iste Juli. Om Eftermiddagen gik jeg op paa 
Brekken V. for Prestegaarden og var saa heldig at finde 
Malaxis paludosa i et Par smaa, fugtige Fordybninger i 
Klippebunden. Den voxede her i Selskab med Narthecium, 
Carex panicea, Oederi og pulicaris, Ranunculus Flammula, 
Potentilla Tormentilla, Pinguicula vulgaris, Succisa pratensis, 
Festuca ovina, Potamogeton polygonifolius forma terrestris og 
af Mosser Martinellia undulata, Sphagnum Gravetii og Fissi- 
dens osmundioides. Denne Vegetation omgav et mere vaadt 
Sted i Midten af Fordybningen, og her fandtes Carex panicea 
og flacca, Festuca ovina, Potamogeton polygonifolius, Ranun- 
culus Flammula og Sphagnum Gravetii. Smaa Tuer, som 
heevede sig lidt over de fugtigere Omeivelser, bestode af 


204 


Carex panicea, Festuca ovina, Campylopus atrovirens, Stere- 
odon cupressiformis var. ericetorum og Grimmia hypnoides. 
Malaxis paludosa er ikke funden andet Steds paa Feergerne, 
og at den ikke trivedes seerdeles godt paa omtalte Lokalitet, 
beviste de neesten dvergagtige Individer, som kun maalte 
1—2 Centim. i Hajden og havde faa og smaa Blomster. 

Den 2den Juli rejste jeg med Baad fra Skaapen til 
Thorshavn. Den 4de Juli. En Tur til Glyversrein S. for 
Thorshavn bragte for saa vidt godt Udbytte, som det 
lykkedes mig at udvide Kjendskabet til Feergernes Mosflora 
med 4 nye Halvmosser, nemlig Lepidozia setacea, Mylia 
anomala, Cephalozia Lammersiana og Jungermannia inflata, 
der alle voxede paa nogle vaade Sphagnum-rige Lokaliteter 
omkring en lille So, et Stykke oppe paa Fjeldet, antagelig i 
en Hojde af c.200 M. 0o.H. Sammesteds fandt jeg Tetra- 
plodon bryoides og Odontoschisma denudatum. Paa Tilbage- 
vejen til Thorshavn bemerkede jeg Phegopteris Dryopteris 
ved Foden af en lav Hammer, S. for Arge, maaske samme 
Sted, hvor den tidligere er funden. 

Den 6te Juli, om Morgenen, gik jeg til Hvidens. Egnen- 
her er et lavt, men sterkt kuperet Terreen med meget for- 
skjelligartede Vegetationsforhold. Ved forste Ojekast seer det 
hele ud som en vidtstrakt, bakket Lynghede, hvilket kommer 
af, at alle Hoje og Bakker ere deekkede af Lyngplanter (Cal- 
luna, Krica cinerea og Empetrum). Men mellem disse Hojder 
findes dybe Huller fyldte med Kjervegetation, saasom Cy- 
peraceer og Sphagna og S. for Hoivig gjennemskeres Ter- 
renet af en dyb og smal Dalstreekning, som naaer lige ind 
til Fjeldpartiet V. for Thorshavn og i sin lavere Del sender 
et Par Sidegrene imod 8. og N. Dalens Bund er i Ner- 
heden af Hoivig greskleedt, medens Sidegrenene overvejende 
have Cyperaceer, Juncus og Mos, hvoriblandt en Del Sphag- 
num. Ogsaa i dette Terreen fandt jeg Odontoschisma denu- 
datum og paa en Klippeblok Hedwigia ciliata. 

Fra Hvidenees tog jeg med Baad til Tofte paa QOstero 


og gik derfra til Solmunde paa Qstsiden af Skaalefjord. I 
Haugen tet S. for Solmunde voxede Gymnadenia albida og 
Polygala vulgare var. Ballii forma paa den stejle, graes- 
kleedte Skraaning. Fra Solmunde steg jeg op paa Fjeldhalsen 
mellem Storafjeld og Stelafjeld, c.400 M. 0.H. Halsen var 
sumpet, med rigelig Mos- og sparsom Fanerogamvegetation. 


Jeg noterede her af Mosser: 


Grimmia hypnoides, rigelig 
paa Tuerne. 
Ptilidium ciliare, mell. foreg. 
Hylocomium parietinum, paa 
Tuerne. 
loreum, p. Tuerne. 
Martinellia gracilis, paa Tuerne. 
Isothecium tenuinerve, paa 
Tuerne. 
Sphagnum cymbifolium, rigelig. 
subnitens, sparsom. 
Gravetii, rigelig. 
tenellum, pletvis 
rigelig. 
rubellum, hyppig. 
Riccardia latifrons, sparsom. 
pinguis, hist og her. 
Mylia Taylori, pletvis rigelig. 
Marsupella emarginata, hist 
og her. 
Diplophyllum albicans, pletvis 
rigelig. 
Jungermannia ventricosa, hist 
og her. 
Nardia scalaris, sparsom. 
Hylocomium squarrosum, 
sparsom. 


Hylocomium proliferum, spars. 

Astrophyllum hornum, hist 
og her. 

Amblystegium sarmentosum, 
hist og her rigelig. 

Anthelia nivalis, hist og her. 

Grimmia elliptica c. fr., spars. 

Polytrichum alpinum, hyppig. 

Campylopus flexuosus, spars. 

Schwartzii, 

Stereodon cupressiformis var. 
ericetorum, sparsom. 

Sphaerocephalus palustris, 
sparsom. 

Martinellia undulata, sparsom. 

Breutelia chrysocoma, pletvis 
sparsom. 

Odontoschisma denudatum, 
pletvis sparsom. 

Campylopus atrovirens, pletvis 
rigelig. 

Pleurozia purpurea, sparsom. 

Sphaerocephalus turgidus, 
sparsom. 

Amblystegium uncinatum, 
sparsom. 


Af Lichener fandtes Cladonia rangiferina pletvis og 


Sphaerophoron coralloides'), som voxede i smaa, tette Ko- 
lonier i Mosset. Lycopodium alpinum fandtes hist og her. Af 
Fanerogamer vare almindelige: Scirpus cespitosus, Juncus 
squarrosus, Narthecium, Carex panicea, Eriophorum angusti- 
folium og Empetrum nigrum. Desuden noteredes som spredte 


1) Samme Art som er omtalt Pag. 184, 4de Lin. f. 0. 


__ 206 





hist og her: Potentilla Tormentilla, Vaccinium Myrtillus forma 
pygmea, Pinguicula vulgaris, Koenigia og Luzula spicata. 

Skraaningen herfra op til Toppen af Stelafjeldet (500 M.) 
var grees- og moskledt. Af Mosser var det neesten ude- 
lukkende Grimmia ericoides. Selve den flade Top var deekket 
af Grimmia hypnoides, pletvis blandet med G. ericoides og 
enkelte andre Mosser. Paa Nordsiden, hvorfra jeg havde et 
preegtigt Panorama af de omliggende hoje Fjelde over Skaale- 
fjord og Getevig, var Fjeldet meget stejlt, med hgje, lodrette 
Hamre. Paa den stejle, moskleedte Skraaning lige under 
Toppen voxede, men kun sparsomt, Sphagnum Russowii, 
recurvum og quinquefarium. Jeg steg ned ad N. V.-Siden til 
Gete-Hide og efter en Rekognosceringstur tvers igjennem 
Haugen til Gotegjov, som jeg havde seet oppe fra Fjeldet, 
ankom jeg om Aftenen til Syder-Gete, som jeg havde valet 
til Udgangspunkt for mine Udflugter paa Qstsiden af Ostero. 
Det var forst min Plan at ville tage herfra over til Viderg 
og Sving, men den knappe Tid, jeg havde tilbage, mente jeg 
at kunne anvende bedre til en Undersogelse af Fjeldene N. 
for Ggte, op imod Fundingfjord, for saa tilsidst at rejse til 
Kollefjord og afslutte mine Exkursioner med en Undersggelse 
af Egnen mellem Kollefjord og Nordredal. Heldigvis blev 
Vejret i de resterende 10 Dage af mit Ophold paa Feergerne 
saa godt, at det lykkedes at gjennemfore Planen i alle Maader 
tilfredsstillende. 

Den 7de Juli. Getegjov er en dyb, c. 2 Kilom. lang Kloft, 
som fra Gotevig skerer sig ind langs Sydsiden af Fjeldet 
, Tiril*. I Bunden er den snever, med nesten lodrette Sider, 
men udvider sig foroven. Den er derfor ikke saa mgrk som 
Flertallet af Gjovene og har en ret righoldig Mosvegetation, 
iseer af Halvmosser. Her fremheeves folgende: 


Fegatella conica, rigelig. Bazzania triangularis. 

Lejeunea microscopica. Saccogyna viticulosa. 

Radula Lindbergii. Riccardia multifida. 
—  aquilegia. Herberta adunca. 


Metzgeria hamata. Mastigophora Woodsii. 


Lee 


Anthelia nivalis. Jungermannia Milleri. 
Blepharostoma trichophyllum, Cesia concinnata. 
Plagiochila spinulosa. 


Af andre Mosser fandtes her, ligesom i Vestmanhavn- 
Gjoven, Grimmia torquata i rigelig Meengde paa den lodrette 
Klippeveeg. Tet ved Broen, som gaar over Gjoven ude ved 
Stranden, fandtes, men kun paa Nordsiden, Polygala vulgare 
var. Ballii forma i storre Meengde og i uszedvanlig kraftige 
Exemplarer. Jeg steg op i Haugen N. for Gjoven og gik 0. 
om Fjeldet ,Tiril* over til Fuglefjord. Hele Terreenet langs 
Fuglefjord er en stor Kjerstreekning, rigt bevoxet med Cy- 
peraceer og Mos; kun paa den fastere Bund af Skraaningen 
ned mod Fjorden findes Greesvegetation. Ind mod Foden af 
Fjeldene findes fastere Torvelag og selve Foden er greskleedt. 
Ved Opstigningen til ,Trelavandsskardet* traf jeg, 1 380 M. 
Hojde, Martinellia planifolia sparsomt i Mosteeppet, og i 
Neerheden af en Elv voxede Sphagnum Russowii.  Trela- 
vandsskardet, mellem Tiril og Fuglefjordskamp N. derfor, er 
en ode Fjeldmarksstreekning med store, vaade Gruspletter og 
fremspringende Fjeldpartier, neesten uden Vegetation. Ved 
den sydlige Side findes en So ,Trelavandet*, som gjorde et 
ligesaa trist Indtryk som Omgivelserne. Andreea alpina og 
Anthelia julacea, som heller ikke manglede her, bidroge ikke 
til at oplive Forholdene med deres triste Farver. 

Fra Skardet gik jeg ned om Vestsiden af Tiril til Vest- 
enden af Getegjov, hvor Montinalis gracilis voxede i Mengde 
paa Sten i Gjov-Elven, ofte i Selskab med Amblystegium 
ochraceum. Her oppe var Gjoven lav, til Dels med skraa, 
greeskleedte Sider, men blev snart dyb og stejl. Paa Skraaningen 
ovenfor kom en Feering og gik ned i Gjoven, hvor han satte 
sig og afventede min Ankomst. Det var min Verts Sviger- 
fader, som onskede at vide, hvorledes Dagen var gaaet. Han 
fulgte mig langere ned i Gjoven; over et Sted, hvor en Del 
af Klippeveeggen for faa Aar siden var styrtet ud og neesten 
havde fyldt Gjoven med meegtige Blokke. Saa klattrede vi 


208 


op paa Sydsiden og gik hjemad gjennem Haugen og den 
frodige, graeskleedte Bo til Syder-Gote. 

Min Veert fortalte om en Dal i Fjeldet i Nerheden af 
Andefjord, som efter hans Mening var seerlig rig paa Planter 
og navnlig Mos. Han sagde, at Mosset lugtede saa steerkt 
der. Det kunde jeg ikke modstaa og jeg bestemte mig derfor, 
trods den lange Vej og den ret besveerlige foregaaende Dag, 
til at gaa derhen. Om Morgenen, den 8de Juli, begav jeg 
mig paa Vej forbi Vestenden af Ggtegjov og fulgte derfra en 
Brekke langs Vestsiden af det store Fjeldkomplex, som 
strekker sig fra Gotegjov op til Andefjord. Denne Brekke 
var en ret besveerlig Vej, men jeg foretrak den fremfor at 
stige ned til Skaalefjordsdalen og derfra op igjen til samme 
Hojde. Desuden var det min Hensigt at gjore nogle Op- 
tegnelser om Vegetationen paa en Brekke i denne Hojde. 
Storstedelen af Breekken skraanede temmelig sterkt og var 
som Folge deraf mindre vaad, men til Gengjeeld dybt furet 
af utallige storre og mindre Vandlob. Mellemrummene vare 
da gres- og moskledte og ikke meget fugtige. Hvor Breekken 
derimod skraanede mindre, fandtes de seedvanlige Cyperacé- 
kjer med Eriophorum, Juncus squarrosus og Carices 0. a. 
Hele Braekken vendte mod S.V. og var mod Qst deekket af 
heje Fjelde; Morgen- og Formiddagssol fik den derfor ikke 
meget af. Hojden o. H. var fra 150 til 250 M. En Lokalitet 
290 M. oppe, med temmelig tor Bund, havde folgende Planter: 


Vaccinium Myrtillus forma Potentilla Tormentilla. 
pygmeea, c. 16 Centim. hgj. Narthecium ossifragum. 
Vaccinium uliginosum, til Dels Nardus strictus. 
microfyl, c. 32 Centim. haj. Rumex Acetosa (kun Blade). 


Cornus suecica. Anthoxanthum odoratum. 
Calluna vulgaris. Juncus squarrosus. 
Kmpetrum nigrum. Scirpus czespitosus. 


Eriophorum angustifolium. 
Disse 13 udgjorde Hovedmassen af Fanerogamvegetationen. 


Sparsomme vare: 
Luzula multiflora. Carex Goodenoughii. 
Polygala depressum. Galium saxatile. 
Carex panicea. 
Aira flexuosa. Desuden Blechnum Spicant. 





Bunden var deekket af folgende Mosarter: 


Polytrichum commune. Plagiothecium undulatum. 

— alpinum. Frullania Tamarisci. 
Dicranum scoparium. Cephalozia divaricata. 
Grimmia hypnoides. — Martinellia gracilis. 
Hylocomium parietinum. Diplophyllum albicans. 

— proliferum. Jungermannia quinquedentata. 

— loreum. 


Af Lichener fandtes sparsomt en lang, forgrenet, bled, 
gulhvid Cladonia. Denne Formation er et godt Exempel 
paa de blandede Bevoxninger, som man meget almindeligt 
treeffer paa Breekkerne og som ere en Mellemting mellem 
Kjervegetation paa den ene Side og Gres- og Lyngmark 
paa den anden Side. Disse Formationer udvikle sig paa 
Lokaliteter med middelvaad Bund. I et Hylocomium-Teppe, 
180 M. oppe, fandtes folgende: 


Hylocomium loreum, Indblandede Mosser vare: 
— proliferum, Polytrichum alpinum c. fr., 
begge overvejende. rigelig. 
— triquetrum, Thyidium tamariscifolium, 
— squarrosum, rigelig. 


begge sparsomme. Dicranum scoparium, sparsom 
hist og her. 
Indblandede Fanerogamer : 


Carex pilulifera, rigelig Luzula multiflora, spredt. 
Anthoxanthum odoratum, Thymus Serpyllum var., spredt. 

rigelig. Cerastium vulgatum, sparsom. 
Festuca ovina f. vivipara, rigel. Ranunculus acer, meget spars. 
Galium saxatile, rigelig. Euphrasia foulaénsis, sparsom. 
Potentilla Tormentilla, spredt. Vaccinium Myrtillus, forma 
Rumex Acetosa, spredt. pygmeea, sparsom. 


I Udkanten fandtes pletvis Agrostis vulgaris, Nardus 
strictus og Juncus squarrosus. Formationen grensede op til 
kjeeragtige Lokaliteter. I 160M. Hojde traf jeg en Streekning, 
teet bekledt med Grimmia hypnoides. Bunden var noget 
fugtig, og de indblandede Planter vare: 


Af Mosser: 


Hylocomium loreum — \ 
— proliferum f 
Polytrichum alpinum, sparsom. 


Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 14 


pletvis. 


910 





Af Lichener fandtes den samme blade, hvidgule Cladonia 
som i den fornzevnte blandede Formation. 


Af Fanerogamer : 


Agrostis vulgaris, rigelig. Galium saxatile, spredt. 

Carex panicea, rigelig. Scirpus ceespitosus, pletvis. 
—  pilulifera, — Juncus squarrosus, — 

Anthoxanthum odor., temmelig Orchis maculata, sparsom. 
rigelig. Festuca ovina f. vivipara, spars. 


Narthecium ossifragum, rigelig. Luzula multiflora, sparsom. 
Potentilla Tormentilla, spredt. Vaccinium Myrtillus med forma 
Polygala depressum, spredt. . pygmeea, sparsom. 


Dalen som gaar fra Skaalefjordsdalen over til Andefjord, 
naaer i Midten en Hojde af c. 250M. 0.H. Dette Sted (Pas- 
hajden) kaldes ,over Heltnan« og er en gruset Streekning 
med fremspringende Klippemasser og meget fattig Vegetation. 
Meerkeligt nok fandtes her, i denne ringe Hojde, saavel 
Sphaerocephalus turgidus som Conostomum tetragonum. 5S. og 
nedenfor dette Sted er Dalbunden meget sumpet eller kjeer- 
agtig og furet af mange mindre og et storre Vandlob. Som 
Exempel paa Vegetationen paa en, paa 3 Sider af Vandlob 
begreenset Lokalitet — den 4de Side vendte mod Fjeldet V. 
for Dalen — har jeg noteret folgende: 


Hgjden o. H. var 220 M. Fanerogamerne vare: 


Eriophorum angustifolium, Hovedmassen. 
Luzula maxima, rigelig. 

Carex Goodenoughii, rigelig. 

Luzula multiflora, sparsom. 

Festuca ovina f. vivipara, hist og her. 
Ranunculus acer, spredt. 

Taraxacum officinale, spredt. 

Rumex Acetosa, spredt. 

Scirpus ceespitosus, hist og her. 

Cerastium vulgatum, sparsom. 

Juncus squarrosus, sparsom. 

Potentilla Tormentilla, rigelig, men spredt. 
Viola Riviniana, sparsom. 

Thalictrum alpinum, spredt og sparsom. 
Selaginella spinosa, hist og her. 

Euphrasia sp. (lille fin Art, vistnok scotica), sparsom. 
Calluna vulgaris, sparsom. 

Caltha palustris, (smaa Exemplarer), sparsom. 


911 


Anthoxanthum odoratum, sparsom. 
Pinguicula vulgaris, sparsom. 
Saxifraga stellaris, meget sparsom. 


Polygonum viviparum, 


sparsom. 


Nardus strictus, hist og her. 
Ranunculus Flammula, pletvis rigelig. 


Af Mosser fandtes her: 
Sphagnum cymbifolium, rigel. 
subnitens, rigelig. 
tenellum, sparsom. 
rubellum, hist 

og her. 
Gravetii, pletvis 

rigelig. 
recurvum, sparsom. 
Hylocomium loreum, rigelig. 
proliferum, rigel. 
squarrosum, 


sparsom. 
Stereodon cupressiformis var. 
ericetorum, rigelig. 
Thyidium tamariscifolium, 
pletvis rigelig. 
Hypnum purum, sparsom. 
Amblystegium scorpioides, rige- 
lig paa de vaadeste Steder. 
Amblystegium stramineum, 
meget sparsom. 
— sarmentosum, 
sparsom. 
Acrocladium cuspidatum, 
pletvis rigelig. 


Plagiothecium undulatum, 
sparsom. 
Astrophyllum hornum, pletvis 
rigelig. 
punctatum, plety. 
Sphaerocephalus palustris, 
sparsom. 
Breutelia chrysocoma, pletvis. 
Philonotis fontana, sparsom. 
Polytrichum commune, hist 
og her. 
alpinum, spars. 
Campylopus atrovirens, meget 
sparsom. 
Kantia Trichomanis, hist og her, 
Ptiidium ciliare, sparsom. 
Diplophyllum albicans, hist 


og her. 
Jungermannia ventricosa, hist 
og her. 
_ quinquedentata, 
sparsom. 


Riccardia pinguis, hist og her. 
Pellia Neesiana, 


Fra ,over Heltnan* kunde jeg se en lille Indseenkning 


oppe paa Fjeldet V. for Dalen, som jeg formodede maatte 
vere den af min Vert omtalte frugtbare Dal ,@renaskards- 
kil‘. Gjennem en bred Kloft i Hammeren, c. 400 M. oppe, 
kom jeg op i Indseenkningen, som lidt ovenfor Hammeren 
udvider sig lidt og skraaner svagt for derefter at stige stejlt 
op til Skardet, som deler Fjeldet i 2 Partier, det sydlige, 
over 900 M. haje, pyramideformede ,Samfetle* og den N. derfor 
liggende, smalle, takkede Kam, som forbinder Samfetle med 
»Mulatind* V. for Andefjord. Jeg fik det Indtryk, at Ind- 


seenkningen om Vinteren er fuld af Sne, som plejer at holde 
14* 





sig langt ud paa Foraaret, navnlig i Beeklejet i den lavere, 
paa sine Steder noget kloftformede Dal, hvor Vegetationen 
endnu var langt tilbage og til Dels smudsig af Jord og Sand 
fra de bortsmeltede Snemasser. Fanerogamvegetationen var 
tarvelig, nogle Gramineer og pletvis Sibbaldia og Salix her- 
bacea var det veesentligste. Den gronne Farve, som vel har 
givet Anledning til Indseenkningens Navn — hvis det da er 
den, jeg har veret i — skyldes uden Tvivl iseer den store 
Mengde Pohlia commutata (c. fr.), som findes i den kloft- 
formede Del af Indseenkningen, i Forbindelse med Salia her- 
bacea og Gresset. Paa N.-Siden af Beeklejet fandt jeg i 
480 M. Hojde den arktisk-alpine Pallavicinia Blyttii, med 
Frugt, voxende mellem Salix herbacea og Sibbaldia. Samme- 
steds fandtes en Del Polytrichum sexangulare. Af Ind- 
seenkningens ovrige interessante Mosser vil jeg neevne folgende: 
Martinellia subalpina og Hygrobiella laxifolia paa Elv- 
bredden, Jungermannia Floerkei, barbata og orcadensis, 
Sphagnum squarrosum og quinquefarium, Oligotrichum in- 
curvum, Conostomum tetragonum, Pohlia albicans var. gla- 
cialis (i Mengde), Barbula iemadophila, Dicranum enerve og 
faleatum, Campylopus Schwarteii, Ditrichwm flexicaule, An- 
dreea alpina og Climacium dendroides. Den takkede Kam 
N. for Skardet naaer en Hajde af 600 M. 0. H. @stsiden 
skraaner temmelig jevnt, men stejlt ned mod Dalen, hvori- 
mod Vestsiden falder af med lodrette Klippeveegge mod de 
lavere Partier af Fjeldet, som gaar ud til Fundingfjord. Jeg 
gik et Stykke N. paa langs Kammen og noterede her Vacei- 
nium Myrtillus, rigelig, men meget lav (forma pygmea), Ra- 
nunculus glacialis i Blomst, Rumex Acetosa f. alpina, Luzula 
spicata, Festuca rubra var. arenaria f. nana og Poa alpina 
f. vivipara. Mosvegetationen bestod af Antitrichia curtipen- 
dula, Ceratodon purpureus, Dicranoweissia crispula, Poly- 
trichum alpinum, Grimmia hypnoides og ericoides, Gr. micro- 
carpa, fascicularis og apocarpa, Amblystegium uncinatum, 
Hylocomium proliferum, squarrosum og triquetrum, Pohlia 


ieee 


nutans og cruda, Dicranum scoparium, Leersia rhabdocarpa, 
Bryum sp. (steril), Anthelia nivalis, Cesia concinnata, Junger- 
mannia alpestris, Cephalozia divaricata og Nardia scalaris. 
Fra Kammen havde jeg en preegtig Udsigt over den nordlige 
Del af Osterg, hele Kalso og en Del af Nordstrome. I en 
Indseenkning paa @stsiden af Slattaratindur saas endnu_be- 
tydelige Snemasser. Jeg gik tilbage gjennem Gronaskardskil 
og ned i Dalen, men da jeg endnu havde Eftermiddagen til- 
bage, bestemte jeg mig til at folge Fjeldkomplexet @. for 
Dalen i en storre Hojde end paa Udturen. Jeg steg derfor 
op til en Hajde af c. 440 M. og fulgte Breekken, som straekker 
sig langs Vestsiden af Fjeldet, omtrent i samme Hojde som 
de tre dybe Skard, som adskille Toppene. Denne Brekke 
var udfor Joglaskard og Bredeskard, de nordligste af Skardene, 
meget sumpet og furet af smaa Vandlob. Hovedmassen af 
Fanerogamvegetationen var Eriophorum angustifolium. Hist 
og her fandtes Carex pulla. I en Forgrening af et Vandlob, 
hvor Vandet var dybt og neesten stillestaaende, tog jeg nogle 
Planter af Amblystegium trifarium, som ellers ikke er funden 
paa Fergerne. Af Sphagnum fandtes her store Masser, iseer 
store Tuer af cymbifolium, imbricatum, teres og rubellum. 1 
Fordybningerne var det iseer S. Gravetii, subnitens, recurvum 
og angustifolium, alle i stor Frodighed. Et Sted fandt jeg 
en stor Tue af den paa Fergerne meget sjeldne S. fuscum. 
Desveerre fik jeg ikke Tid til at undersage denne interessante 
Lokalitet saa noje som @nskeligt, da Taagen ud paa Efter- 
middagen begyndte at trekke V. fra ind over Fjeldene og 
jeg ikke skjottede om at vere alene saa hojt paa Fjeldet og 
saa sent paa Dagen i taaget Vejr. Jeg skyndte mig derfor 
S. paa, i Haab om at naa Trelavandsskardet, som jeg kjendte 
fra den foregaaende Dag, inden Taagen naaede over Dalen. 
Men det lykkedes ikke. Udfor Hojmarafjeldet indhylledes jeg 
i en tyk Taage, som ikke tillod mig at se mere end 10—20 
Skridt frem og tilmed frembragte et ubehageligt Halvmgorke. 
Jeg havde knap 2 Kilom. til Trelavandsskardet, som jeg 


214. 


naaede efter en meget besveerlig Vandring, da det i den 
tykke Taage ikke var muligt at finde de bekvemmeste Steder 
paa den sumpede eller med fremspringende Klipper opfyldte 
Brekke. Ved Trelavandsskardet blev Taagen tyndere og 
samtidig begyndte det at regne. Jeg foretrak derfor at gaa 
over Skardet og hjem gstenom Fjeldet, hvor der var mere 
Le, tilmed da jeg saa med det samme kunde opfylde mit 
Lofte til Hr. Overlerer Bergh i Thorshavn, at maale Tem- 
peraturen af den varme Kilde ved Fuglefjord, hvorti! Over- 
lzreren havde medgivet mig et nojagtigt Thermometer. Efter 
nogen Segen lykkedes det mig at finde Kilden, som flyder 
ud af den stejle graeskleedte Skraaning tet ovenfor Strand- 
klipperne. Vandets Temperatur var, KI. 79° Eftm., 191/2° C., 
Luftens og det rindende Overfladevands 121/2° C. Kildevandet 
havde en ren Smag. Stenene, som det flod ud over, vare 
deekkede af en morkegron Traadalge. Boen ved Nordre-Gete 
gjorde et frodigt Indtryk; navnlig vare Kartoffeltoppene 
kraftige og ligesaa hoje som ved Sand paa Sando. Men 
Jorden var ogsaa her sterkt sandblandet. KI. 9 Aften 
naaede jeg tilbage til Syder-Gote. 

Neste Dag, den 9de Juli, rejste jeg over Skaale og 
Selletree til Kollefjord. Vardevejen fra. Skaale til Selletree 
gaar langs en Gjov, som tet ved Skaale er ret dyb og, 
saa vidt jeg kunde se, havde en‘ frodig Planteveext. Gjoven 
gaar tvers over Fjeldet, men aftager i Dybde op efter og 
er paa Selletreesskardet neesten umeerkelig, for igjen at blive 
dyb paa V.-Siden af Fjeldet. Paa Stenene i Elven, som 
lober @. paa i Gjoven oppe ved Skardet, fandtes Fontinalis 
gracilis i stor Mengde. Fjeldovergangen er ejendommelig 
smuk. Umiddelbart N. derfor knejser Helgafjeld med sin spidse 
Top, og mod §. hever sig den mgrke, langstrakte Skaale- 
kamp. Paa en Streekning indsnevres Skardet af haje Klippe-. 
masser, over hvis Fod Stien snoer sig tet ude ved Elven. 
Fra Selletraee lod jeg mig seette over til Kollefjord, hvor jeg 
overnattede. 


215 


Den 10de Juli, om Morgenen, tog jeg med Baad til 
Orerenge, som ligger i Bunden af Kollefjord. Jeg fulgte 
Vardevejen S. paa op paa Overgangen til Kalbakfjord. Paa 
N.-Siden ud mod Kollefjord fandtes et Cyperacékjzer, med 
Eriophorum angustifolium, Carex echinata, C. Goodenoughii 
og C. pilulifera foruden en Del Sphagnum og andre Mosser. 

Oppe paa Fjeldet, 320 M. o. H., fandtes langs et lille 
Vandleb en Formation, som nzrmest maa henregnes til Cy- 
peracékjerene. Da dens Sammensetning er ret ejendommelig 
og karakteristisk for Feerderne, anfores den her: 


Af Mosser indeholdt den: 


Polytrichum alpinum, sparsom. 


Astrophyllum punctatum, 
sparsom. 


Breutelia chrysocoma, sparsom. 
Campylopus atrovirens, rigelig. 


Grimmia hypnoides, sparsom. 
Amblystegiuin sarmentosum, 
sparsom. 


Hylocomium loreum, sparsom. 
proliferum, spars. 


Sphagnum Gravetii, rigelig. 
subnitens, rigelig. 


Af Fanerogamer: 


Scirpus ceespitosus, rigelig. 

Juncus squarrosus, 

Narthecium ossifr., 

Eriophorum angustifolium, 
rigelig. 


Sphagnum cymbifolium, spars. 
tenellum, sparsom. 
Mastigophora Woodsii, rigelig. 
Anthelia julacea, rigelig. 
Martinellia gracilis, rigelig. 

_ undulata, sparsom. 
Diplophyllum albicans, rigelig. 
Mylia Taylori, rigelig. 

Nardia scalaris, sparsom. 
Carringtonil, rigelig. 
Marsupella emarginata, spars. 


Thalictrum alpinum, rigelig. 
Pinguicula vulgaris, sparsom. 
Luzula maxima, sparsom. 
Empetrum nigrum, sparsom. 
Carex pulla, sparsom. 


I Neerheden voxede Carea rigida paa Bredden af et 


lille Vandhul. 


kaldes ,Nigvan‘ og naaer en Hojde af 667 M. 


Fjeldpartiet mellem Skjelling og Nordredal 


Jeg besteg 


det indtil 500 M., hvor jeg fandt Pallavicinia Blyttii, med 
Frugt, men sparsom, ogsaa her i Selskab med Salia herbacea 


og Sibbaldia. 


Paa Sten i en Elv voxede <Amblystegium 


Smithii i stor Mengde. Af andre alpine og subalpine Mosser 


fra dette Fjeld kunne anfores: 


216 


Jungermannia Wenzelii. Dicranum molle. 
Martinellia subalpina. — falcatum. 
_ uliginosa. Oncophorus Wahlenbergii. 
Nardia obovata. Pohlia commutata. 
— compressa. Stereodon callichrous. 
Jungermannia Floerkei. Fontinalis gracilis. 


Fra Skardet ved Nordredal har man en preegtig Udsigt 
over Havet med @Werne Kolter og Hesto, Nordspidsen af 
Sando med Troldehoved og langt ude den stejle Vestkyst 
ved Kvalvig paa Suderg. Godt gjemt nede i Dalen ligger 
Bygden ,Nordredal*, deekket mod N. af ,Nigvan* og mod 
S. og O. af Stigafjeld. Fra Skardet fulgte jeg Vardevejen 
@. om Stigafjeld over et fladt, temmelig sumpet Terreen, 
med tarvelig Fanerogamvegetation, men meget Mos langs 
Vandlobene. Paa Kildebund, c.320 M. o. H., noterede jeg 
olgende : 


Philonotis fontana, rigelig. Indblandede Fanerogamer 
Astrophyllum punctatum, vare: 
Hovedmassen. Saxifraga stellaris, sparsom. 
at undulatum, Montia rivularis, rigelig. 

sparsom. he Carex panicea, rigelig. 
Hypnuni rivulare, rigelig. Eriophorum angustifolium, 
Sphaerocephalus palustris, rigelig i Udkanten. 

temmelig rigelig. Epilobium origanifolium, 
Bryum ventricosum var., sparsom. 
. pletvis rigelig. Aira alpina f. vivipara, 
Chiloscyphus polyanthos, sparsom. 


pletvis rigelig. 
Acrocladium cuspidatum, 
pletvis rigelig. 
Amblystegium revolvens, 
pletvis rigelig. 
— exannulatum, 
pletvis rigelig. 
Pellia Neesiana, rigelig. 
Marchantia polymorpha, rigelig 
paa et begraenset Omraade. 


Mstenden af Stigafjeld har et meget vildt og sonderrevet 
Udseende og minder derved noget om MWsterskaar paa Sando. 


Et Stykke oppe paa Fjeldsiden, i c.420 M. Hajde, findes en 
Kloft, parallel med Fjeldet, som her er af en meget los Be- 


917 


skaffenhed. De nedstyrtede Klippemasser have efterhaanden 
neesten fyldt Kloften og dannet en kaotisk Ophobning af 
store Blokke, en Ur. Da det var min sidste storre Exkursion 
paa Feergerne og jeg endnu, trods stadig Eftersogning, ikke 
havde fundet Jungermannia Donniana, som findes paa Vest- 
kysten af Storbritannien og Norge og derfor kunde ventes 
paa Feergerne, gik jeg derop og — fandt den! Den voxede 
her i store Masser paa de lavere liggende og derfor fugtigere 
Klippeblokke, teet bag den fritstaaende Klippevold og tilmed 
i saa fint Selskab som Nardia Carringtonti (i Mengde), Her- 
berta adunca (sparsom), Mastigophora Woodsii (i Meengde), 
Martinellia gracilis (i Mengde), M. planifolia (sparsom), 
Jungermannia orcadensis (hist og her), Sphaerocephalus tur- 
gidus (sparsom), Pohlia acuminata (sparsom), Dicranum 
molle c. fr. (sparsom), Campylopus Schwartzii (sparsom), 
Hylocomium umbratum, Stereodon callichrous (rigelig), Pte- 
rygophyllum lucens (sparsom), foruden en Mengde andre. At 
Grimmia hypnoides ogsaa her var dominerende, behover 
neppe at nevnes. Den af Trevelyan for Feergerne angivne 
Pyrola minor voxede sparsomt og kun med Bladrosetter, paa 
den ind mod Fjeldet vendende Side af Klippevolden, i Selskab 
med pragtfulde Exemplarer af Alchemilla feroénsis, Luzula 
maxima og Phegopteris polypodioides. 

Vejen til Thorshavn gaar over et vidtstrakt Plateau, i 
en Hajde af 2—300M. 0. H. N. og S. fra treenge dybe Dal- 
furer ind og dele Plateauet i et vestligt og et gstligt Parti. 
Vestpartiet begreenses mod V. af Fjeldene ved Nordre- og 
Sydredal, men skraaner ellers i sin nordlige Del jevnt ned 
mod Kalbakfjord. Paa dette vestlige Parti fandtes i en Lavning, 
c. 280 M. 0. H., en ret interessant Lokalitet. Den fugtige, 
men dog faste Bund langs V.-Siden af Lavningen var be- 
voxet med Sphagnum (subnitens, Gravetii, angustifolium og 
eymbifolium), dekket tet af Juncus squarrosus. Denne Be- 
voxning standsede brat langs Lavningen, som var udfyldt af 
en vandrig Sump eller et Morads. Fra Sphagnum-Bevoxningen 


218 





flad Vandet paa 4 Steder ud i Sumpen, hvor der for hvert 
Udlob fandtes en Indskering i den faste Bund. Disse 4 Ud- 
lob vare fordelte over en Streekning af 25—30M., saa at Af- 
standen mellem dem var 6 a8 M. Hele Sumpen var ud- 
fyldt af en tet Mosvegetation, hvori enkelte Fanerogamer. 
Men i Udlobene, hvor Mosteppet ikke var saa tet, fandtes © 
folgende Arter, der, saa vidt jeg kunde se, ellers ikke fandtes 
i Sumpen, i alt Fald ikke i Neerheden af Udlobene. 

{ste Udlob. Inderst Amblystegium exannulatum forma, 
uden om den Bryuwm ventricosum var., med 2 smaa Pletter 
af Acrocladium cuspidatum og Philonotis fontana. 

Ydet Udlob. Philonotis fontana med en lille Plet af 
Acrocladium. 

ddie Udlob. <Amblystegium exannulatum forma. 

Ade Udlob. Martinellia undulata, Amblystegium exannu- 
latum forma og Acrocladium, hver i en lille, skarpt afgreenset 
Gruppe. 

I alle Udlobene fandtes lidt Montia rivularis. Udenfor 
Udlobene, helt ind til den faste Kant, bestod Mosvegetationen 
af Amblystegium revolvens, pletvis blandet med <A. scorpioides, 
Ranunculus Flammula, enkelte Carices og Gramineer. Midten 
af Sumpen var, saa vidt jeg kunde se, bevoxet med Azra 
alpina f. vivipara. Det var interessant at se, hvorledes det 
friske, kolige Vand i Udlobene virkede paa Sumpmosserne 
Amblystegium revolvens og scorpioides og holdt dem i Afstand, 
medens Pladsen til Gjengjeld var taget i Besiddelse af Arter, 
der, med Undtagelse af Acrocladium cuspidatum, paa Feer- 
gerne neesten udelukkende ere knyttede til Kildebund. 

Plateauet gjorde forgvrigt et ret trist og ode Indtryk. 
Straekninger med Cyperacékjer afvexlede med ade, stenet 
Fjeldmark eller svage Tillob til Graes- og Lyngmark. Ret 
oplivende var dog Partiet om den N. fra indtraengende, brede 
Dal. Her seer man ud over Mundingen af Kalbakfjorden og 
over Sundet til Fjeldene paa @stero. Selve Dalen med sin 


219 


rigere Planteveext og Elven, som bugter sig igjennem den, 
bringer Liv i det ellers triste Landskab. 

Den 14de Juli foretog jeg en lille Exkursion N. for Thors- 
havn og tilbage langs Kysten forbi Skansen. Den 15de Juli 
rejste jeg hjem. 





At Feergerne i mangfoldige Henseender udgjore en hojst 
interessant Ogruppe, hvis Naturforhold det vel er Umagen 
verd at skaffe sig et naje Kjendskab til, er hevet over enhver 
Tvivl. Men hvor vilde det ikke vere vanskeligt og bekoste- 
ligt at foretage de fornodne Undersogelser, dersom man ikke 
kunde gjore Regning paa Befolkningens Velvillie og Gjzest- 
frihed. Jeg kan derfor ikke slutte denne Rejseberetning uden 
en dyb Folelse af skyldig Tak til @ernes Beboere, saavel 
Feeringer som tilflyttede Danske, for deres store Gjeestfrihed 
og Tjenstvillighed overfor mig, der derved blev i Stand til 
at forfolge mit Formaal med langt storre videnskabeligt Ud- 
bytte, end det ellers vilde have veret Tilfeeldet. 

Rejsen foretoges med Understettelse af Kultusministeriet, 
Botanisk Rejsefond og Botanisk Forening samt af Det for- 
enede Dampskibsselskab, som tilstod Expeditionens Medlemmer 
fri Rejse med Selskabets Skibe. For disse Understottelser 
frembzerer jeg herved min erbedige Tak; ligeledes takkes de 
Herrer Capitain Sand og Premierlieutenant Lomholt for de 
mig venligst meddelte, nojagtige Hajdemaal, og Hr. Ostenfeld- 
Hansen for Revision og Bestemmelse af indsamlede Fanero- 
gamer. 


Hvalso, i Januar 1897. 


Note corrrective sur la flore de J’ile 
Jan-Mayen 


par 


C. Ostenfeld. 


Dans la note que j’ai publiée sur la flore de Vile Jan- 
Mayen’), j’ai mentionné, p. 21, qu’on connait a présent 26 
Phanérogames de cette ile; mais si l’on regardera la liste 
des Cryptogames vasculaires et des Phanérogames (p. 31), 
on ne trouvera que 25 Phanérogames. Cela vient de ce que 
jai malheureusement oublié de nommer le Saaifraga oppo- 
sitifolia, qui est mentionné p. 19. fl faut done ajouter, apres 
le Cochlearia groenlandica: 

* Saxifraga oppositifolia L. — N.A.F. — Epars sur le 
lava et sur les versants de Mont Mohn. 





1) C. Ostenfeld-Hansen, Contribution a la flore de Vile Jan-Mayen. 
Botan. Tidsskr. 21. Bd. 1. Hefte, p. 18—352. 








991 





Potamogeton undulatus Wolfgang 
(P. crispus L. >< P. praelongus Wulf.). 


By 
J. Baagoe. 


(With plate 7). 


On an excursion led by me, in the summer 1895 to 
the lakes and rivulets of Jutland, a Potamogeton was found 
in Gudenaa, which in several respects was like P. crispus, 
but in others differred from it. By examination it proved to 
agree completely with the description of P. undulatus Wolfg. 
in Roemer and Schultes’ Mantissa III, p. 360 ff., a determ- 
ination which was confirmed by a minute comparison with 
some original specimens from the Museum of St. Petersbourg, 
which the late director, Professor Batalin, sent me, and 
with another specimen which Mr. Bennett most kindly lent 
to me, all specimens labelled by Wolfgang. 


Description. 


The whole plant is submerged, large and robust, to a 
length of 14/2 meter, the colour dark-green, which gives a 
dark look to the water, and already at a distance betrays 
its presence. 

The stem of the spikebearing, full grown plant is big, 
stiff, a little zigzag lined, brownish-grey, simple below or 
with only few branches, at the top very branchy, square 


299 


compressed, the narrow sides arched, the broad sides nearly 
three times broader than the first, flat and provided with 
a distinct furrow on each side, so that the stem, transversely 
cut, has some likeness to the figure of 8. This longitudinal 
furrow, so characteristic in Potamogeton crispus and therefore 
indicating the descent from this plant, is most developed on 
the side of the stem, opposite to the leaf belonging to the 
internode. The internode is somewhat thickened below. 


The leaves are alternate, two-rowed, sessile, largely 
amplexicaule, 5—6 cm. long, 1—2 cm. broad, (on the older 
shoots shorter) stiff, in their whole length equally broad, 
arcuate, recurved, often partly folded, more or less undulated, 
crisped, entire, with broad, round, sometimes hooded, con- 
tracted tip. The midrib is brownish-green, on each side of 
it is 1—2 larger ribs and in each interstice 1—2 smaller 
ribs. All the ribs are combined by few and fine transverse 
ribs, the areolas thus formed are longer than broad, only 
towards the tip they are nearly of an equal length and 
breadth. On the younger shoots the leaves sometimes have 
a length of 10—15cm., with a very broad, reddish-brown 
midrib, 

The ligules of the older shoots are. short, on the 
upper internodes to a lenght of 1 cm. and 0,6 cm. broad, 
close amplexicaule, at the top a little spreading, paperlike. 
At the end they are short and blunt, on the younger shoots 
and on the autumnal shoots large and at the top somewhat 
bell-shaped, entire, dilated; lower down cleaved and at last 
fringed before they quite disappear. 


The peduncles are 3—4 cm. long, round and without 
longitudinal furrow, equally thick in every place, and of the 
same thickness as the upper internode or somewhat thicker, 
often curved but with erect spikes. The spikes are 1'/2—2 cm. 
long, thick, cylindrical, somewhat pointed with many, 20—30, 
close-sessile flowers. 








993 


The flowers often do not open at all, the perianthium 
is a little broader than long, the tip bent inwards and with 
a dilation or a hunch outside at the basis. 

It has 4 stamens with sessile anthers — which according 
to Caspary only produces sterile pollen — 4 pistils, the 
thick, outward bent styles of which have discoidal, flattened 
stigmas. 

Ripe fruit has not been found. 

This interesting plant seems to have been noticed only 
seldom, and so it may be of importance to see, how it has 
been understood in the literature. 

The first description of it is found in Wolfgang’s manu- 
script monography of the Potamogeton Genus, a work which 
according to ,Florae Rossicae fontes* by Trautvetter p.329 
is found in the library of the Société des Naturalistes de 
Moscou. Besser sent a copy of this description to the editors 
of ,Mantissa in volumen tertium systematis vegetabilium 
Caroli a Linné*. In this work is read p. 360. Nr. 21a. 18927. 


,Caule compresso, sulco utrinque longitudinali, fluctuante, 
inferne ramoso, foliis omnibus submersis, membranaceis, 
integerrimis, alternis, oblongo-ovalis, apice planius am- 
plexicaulibus, stipulis truncatis, complanatis, cauli adpres- 
sis Wolfg. Ms. No. 29. Besser in litt.“ 

,Differt a P. crispo foliis longioribus, majoribus, integerri- 
mis (nec crispatis, nec serrulatis) colore atroviridi et venis 
non convergentibus sed transversim reticulato  striatis 
Wolfg.* 

To these descriptions Roemer and Schultes add. |. c.: 
,ln specim. nostro flores desunt, folia 4—5-poll. ‘/2—'s 
poll. lata, majora quam in crispo, quidquam undulata, 
5—7 nervia, nervis 3 fortioribus. Maxime sane affinis 
P. crispo.« 

In ,Journal of Botany“, vol. 29, 1891, p.290 Mr. A. Fryer 

writes, that Roemer and Schultes consider the plant a 


294. 





subspecies or variety of P.crispus and the same view has 
Mr. Arthur Bennett in the ,Irish Naturalist“, 1894, p. 124 
—126. There I do not agree with them. The authors of 
the Mantissa place the plant as a later addition, therefore 
as No.21a, and as to the relationship they say that it is 
,P. crispo maxime affinis‘, but nevertheless an independent 
species. 

The next time we meet with the plant in the literature 
is in a note by Caspary in ,Bericht tiber die 15te Ver- 
sammlung des preussischen bot. Vereins zu K6nigsberg* 
(Schriften der physikal.-dkonom. Ges. zu KGnigsberg, 18. Jahr- 
gang, 1877, erste Abth. p.97 ff.). CGaspary describes the 
plant in detail, shows its hybrid nature and takes it as a 
hybrid of P. erispus and P. praelongus. P. undulatus Wolfg. 
he does not seem to know. 

Eichwald in ,Naturhist. Skizze von Lithauen‘. etc., 
1830, names it subspecies or variety of P. crispus (quoted from 
Bennett 1. c.). 

Ledebour: ,Flora Rossica‘, vol. IV, p. 29 (1853) likewise. 

Iw. Schmalhausen: ,Flora v. Stidwestrussland* (1866) 
places the plant as synonymous with P. decipiens (quoted 
from Nyman). 

Nyman: ,Conspectus Florae Europaeae*. Supplem. II, 
p. 287 refers to the preceding author. 

Richter: ,Plantae Europaeae* (1890), p. 14 places it 
as synonymous with P. crispus. 

B. Daydon-Jackson: ,Index Kewensis“, vol. III (1894) 
takes it as an independent species. 

Mr. Tiselius has labelled an original specimen ,Nihil 
aliud quam P. praelongus Wulf. mihi videtur‘. 

In several English journals is mentioned the finding of 
a plant, which Messrs. Bennett and Fryer have referred 
to P. undulatus Wolfg. This English plant which is described 
in two main forms, var. Cooperi Fryer and var. Jacksoni 


295 





(Lees), is considered by both authors above mentioned as a 
hybrid between P. crispus and P. perfoliatus, and as Mr. Fryer 
has made several accurate experiments of pollinations |. ¢., 
1889, S.377, this conjecture is no doubt correct. But I cannot 
agree with the view, that this plant is the same as P. undulatus 
Wolfe. 

In Lake Constance near Arbon Mr. Oberholzer has 
found a Potamogeton which in ,Fortschritte der schweize- 
rischen Floristik“ 1893—95 is determined as P. undulatus 
Wolfg. A specimen of this plant which is in the Herbarium, 
called Bodensee-Herbarium, in Zurich has been sent to me 
through the kindness of Prof. C. Schréter; it may be P. ceris- 
pus x P.perfoliatus, but it is certainly not P. undulatus 
Wolfg. Recently a specimen from that locality was sent me 
from Mr. Oberholzer; it was only P. perfoliatus. 

As P. undulatus always is evidently sterile — Caspary 
(l.c. p.98) says expressly, that the pollen failed — and as | 
take for granted, that each true species, subspecies or variety, 
generally set fruit richly, I consider its hybrid nature beyond 
doubt. I understand it produced by a natural intercrossing 
between the two species P. crispus and P. praelongus. The 
relationship with P. crispus is proved by its whole habit, 
especially by its channelled stem, a character very peculiar 
for this species, but it differs from it by its strong bushy 
erowth, its bigger stems, its larger, more undulate, but less 
fringed, dark-green, entire leaves, and its closer and larger, 
~ but always sterile spikes. 

The affinity with P. praelongus is proved by the ner- 
vure of the leaves, the large and more constant ligules on 
the younger shoots and the entire leaves, but it differs from it 
in the characters common with P. crispus. This suggestion, . 
which Caspary already has expressed, has had the best 
affirmation by an examination by Mr. C. Raunkier, who 
accompanied me on my excursion. This examination which 
will appear in his excellent work entitled ,De danske 

Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. . 15 


Blomsterplanters Naturhistorie*, I here copy in extenso with 


the authors kind permission‘). 


,in later years a plant has been found in several places in 





Fig. 1. 

Transverse section of the stem of: 
A, Potamogeton praelongus. B. P. cris- 
pus <P. praelongus (P. undulatus). C. 
P.crispus. ¢. axial cylinder; Ik. vascular 

bundles in the bark; lg. lacune. 


England, which by Eng- 
lish Botanists is thought , 
identical with P. undula- 
tus Wolfg., and which 
by Mr. Fryer is con- 
sidered to be P. crispus 
x P. perfoliatus. The spe- 
cimens [ have had occasi- 
on to examine, are rather 
different from our plant 
as well as from the speci- 
mens in St. Petersbourg 
Museum, and _= several 
characters seem to prove, - 
that the English plant is 
really P.crispus >< P. per- 


_ foliatus, but in that case 


it is not identical with 
P. undulatus Wolfg., for 
the latter agrees per- 
fectly with the plant 
found in Denmark, and 
that is, as we are going 
to see, without doubt P. 
crispus > P. praelongus. 
That P. crispus is the one 
parent, is evident enough 
from the form of the 


1) P. Ascherson and Graebner have adopted my P. undulatus 
as P. crispus < P. praelongus in the ,Synopsis der Mitteleuro- 
paischen Flora‘ vol. I. 5. Lief., p. 338. And recently Mr. Fryer 
has accepted my decision in the Botanical Exchange and Report 


for 1895 (issued 1897) p. 497. 


7. + SS". — 


297 





stem, in P. undulatus the stem is compressed with a more 
or less deep ridge on each of the two broad sides [Fig. 1, B 
and Fig. 3, A]; this characteristic form of the stem is also 
found in P. erispus [Fig.1,C], but not in any other Danish 
form of Potamogeton, and as far as I know, not in any other 
Potamogeton. 

A comparing examination of the structure of the stems 
and the leaves further proves, that the other parent must 
be P. praelongus and not P. perfoliatus. In P. undulatus 
numerous vascular bundles are found in the bark [Fig. 1, 
B, lk], and these bundles are not to be found in P. erispus 





Fig. 2. 
Transverse section of the axial cylinder of: 
A. Potamogeton perfoliatus. D. P.praelongus. K. P.crispus; 
the white parts: vascular bundles; the hatched parts: pith; 
lg. lacune in the vascular bundles. (#°/1). 


[Fig.1,C]; in BP. perfoliatus are only found a few feeble 
bundles, or none at all; P. praelongus on the contrary has 
numerous bundles in the bark [Fig.1, A, /k]. As to the 
structure of the axial cylinder the proportion will most 
easily be seen by a comparison with Fig. 18K [Fig. 2, K | 
(P. crispus), Fig.52 B and C [Fig.3 B and C]| (P. undulatus) 
and Fig. 18 A [Fig. 2, A] (P. perfoliatus); it appears from 
this, that the structure of the axial cylinder in P. undulatus 
differs from P. crispus and approaches to P. praelongus, 
and sometimes perfectly resembles the latter in this point 
(comp. 3, C with 2, D), while there is no resemblance at all 
with P. perfoliatus. 


15* 














y 


(PN 


: = 
wie 7 


Fig. 3. 
Potamogeton crispus < P. praelongus (P. undulatus). 
A. transversal section of the stem (15/1); lg. lacune; bk. vascular bundles 
in the bark; ¢. axial cylinder. B—C. transverse section of the axial 
cylinder (49/1); the white parts: vascular bundles; the hatched parts: 
pith; dg. lacune in the vascular bundles. 


As to the nervure of the leaves, P. undulatus (25 B) 
[Fig.4, B] is just between P. crispus (25 A) |Fig. 4, A] and 
P. praelongus (25 C) [Fig.4,C]. As to the margin of the 
leaves, P. perfoliatus has at least most frequently leaves 
with dentate margins and the leaves of P.crispus are always 
serrulate (25 A) [Fig.4 A]. In a hybrid between these two 











jf 


Li, i ‘N 





Fig. 4. 
Tips of the leaves of: A. Potamogeton crispus. 
B. P.crispus < P. praelongus. C. P.praelongus. (?/1.) 


“~ s, ° 


999 





forms a serrulate margin of the leaves might be expected 
to be found, but as well in the Danish Potamogeton (25 B) 
[Fig. 4, B] as in the specimens of P. undulatus of St. Peters- 
bourg Museum, the leaves are quite entire as in P. praelon- 
gus. The morphological as well as the anatomical propor- 
tions thus seem to prove that P. undulatus is P. crispus x 
P. praelongus. 

The Potamogeton found in England, and by English 
Botanists referred to P. undulatus, differs from Wolfgang’s 
and our P. undulatus by its serrulate leaves, but Wolfgang 
himself says, that the leaves have entire margins, and the 
leaves of the specimens of St. Petersbourg Museum have 
entire margins as those growing in Denmark. Moreover the 
vascular bundles in the stem’s bark are lacking in the Eng- 
lish plant, but some strings are found just beneath the 
epidermis as in P. perfoliatus. 

Finally the English plant has more, and more distant 
strings in the axial cylinder than either P. crispus and P. prae- 
longus, Wherefore it can hardly be suggested to be a hybrid 
between those, but it approaches very much to P. perfoliatus 
both in the structure of the axial cylinder and in several 
other characters, f. ins. the structure of the bark of the 
stem, the habit and s. f., and therefore I agree with Mr. 
Fryer in considering it P.crispus x P. perfoliatus, but as 
above mentioned, it cannot in that case be referred to P.un- 
dulatus Wolfg. which is no doubt crispus x P. praelongus. 

In several places in East- and West-Prussia a Potamoge- 
ton has been found, which perfectly agrees with the descrip- 
tion of P. undulatus Wolfg. as well as with the Russian and 
Danish specimens of it, and which has also been taken by 
Caspary (l.c.) for P. crispus x P. praelongus. Among the 
Prussian specimens, which I have examined, was found one, 
from Wiep-See, which hardly belonged to P. crispus x P. prae- 
longus, the leaves being serrulated, in contrast to all the 


230 





other specimens, and the axial cylinder being built most as in 

P. perfoliatus, therefore I suppose a P. crispus =< P.perfoliatus.* 
Taking for granted that the plant found in England is.a 

hybrid between P. crispus and P. perfoliatus, P. undulatus 

Wolfg. has not to my knowledge been found anywhere but 

between 53° and 56° n. lat. namely: 

Russia. In the river Woha at Wilna according to 
Roemer & Schultes ,Mantissa*, and an original specimen 
is labelled as thus in the Museum of St. Petersbourg. 

East-Prussia (All specimens gathered by Caspary). 

1) See von Hochwalde 13/s 1879. 

2) See von Kutzborn bei Wartenberg ?%/; 1880. 

3) Grosser Aarsee bei Kirsch °/; 1880 with the note: 
yopitze des Blattes kapuzenformig*. 

4) In the river Neide bei Niederthal, Kreis Neidenburg ?/s 
1862 ,mit ungew6hnlich breiter kapuzenartiger Spitze‘. 

5) P. decipiens Nolte, ,See von Radigkeinen bei Altenstein 
in dem nordwestlichen torfigen Zipfel, sehr wenig, bloss 
dies Exemplar mit Bltithe gefunden‘. 

P. perfoliatus und P. praelongus beide im See '%s 1869. 
Frucht nicht da. Farbe blaulich grtin. L. Caspary leg. et serv. 

To this specimen the Museum has later added the fol- 
lowing note: 

, Blatter kappenférmig, jedoch nicht so stark als P. praelon- 
gus. Torfboden. Wurde '°/s 1869 von ,Caspary ftir P. de- 
cipiens Nolte gehalten, spiter als P. crispus > P. praelongus 
erkannt*. 

West-Prussia. Found in several lakes, by Caspary f. in. 

1) Shesau See, Kreis Berent 1%/s 1872, 

2) Dlugi See, Kreis Karthaus, from which it was 1%/4 1880 
transplanted to the Botanical Garden in K®énigsberg, 
where it flowered 24/6 1885. The last-noted finding is 

3) Glemboki See 8/9 18851). 





1) By the kindness of Professor Luerssen I have been able to exa- 
mine all the specimens of the Kénigsberg Museum from 24 different 
native places. 


231 


Denmark. A. Jutland. As before mentioned in 
1) Gudenaa between Svostrup and Randers */; 1895, by 
the author. 
2) in Allngaa 78/7 1895 (Baagge). 
3) near Randers 9. 1895 (Mr. C. Ostenfeld). 
4) in Osteraa at Aalborg !%/s 1895 (Mr. F. Kolpin Ravn). 
5) in Kongeaa between Gredstedbro and Hjortlund 6. 1896 

(Mr. Raunkieer). 

6) In several places from Foldingbro to Gredsted, especially 
in abundance near Plougstrupbro 78/7 1896 (Baagge). 

7) In Nibsaa near Ribe between Varming lake and Stavn- 
ager 75/s 1896 (Mr. Clausen). 

8) In Varming lake *°/6 1897 (Baagge). 

9) Kongeaa near Villebol *5/s6 1897 (Baagge). 

B. Sealand. In Hallebyaa between the outlet in the 
Great Belt and Augerup Kro 1%/s 1897 (Baagge). 

No doubt it may be found in several other places. 

The soil of all the above mentioned localities was sand 
or gravel, covered with a thin layer of mud. It is found as 
well in almost stagnant water (Varming sea) as in running 
(Hallebyaa) and fast rushing water (Gudenaa at the Kings- 
bridge). The depth varied from 1—4 feet, but spikebearing 
specimens were only found in water 2—4 feet deep. 

P.undulatus seldom grows single but in little groups. 
As FP. crispus it has no fixed period for growing, it sets 
spikes in June, and after August the spikebearing shoots 
begin to wither, but the rhizome always puts forth new 
shoots, which all winter keep fresh green on the bottom of 
the water. Also in outward appearance the young shoots 
of these plants are very much like those of P. crispus, but 
the leaves are always entire, not serrulated as in P. crispus. 
The young plants keep the fine green colour when dried, 
while the older spikebearing shoots will grow black and 
fragile. 

Last summer I again visited the above mentioned 


932 


localities in Jutland and found the plant in some places, 
where the heigth of the water was lower than was normal; 
it then lay in the surface of the water, was less branchy 
and much more rich in flowers. 

The plate is drawn by Mrs. Raunkier after speci- 
mens from Gudenaa, conserved in alcohol. The analyses are 
drawn by Mr. Raunkier, to whom I am also indebted for 
corrections of this essay. 








Potamogeton undulatus Wolfgang 
(P. erispus L. < P. praelongus Wulf.). 
Af 
J. Baagee. 

(Uddrag af foregaaende Artikel). 
Hertil Tavle 7. 


Paa den af mig i Sommeren 1895 ledede Exkursion til 
jyske Soer og Aaer blev i Gudenaa fundet en Potamogeton, 
som ved nzrmere Undersggelse viste sig at vere P. un- 
dulatus Wolfe. (Roemer & Schultes: Mantissa HI p.' 360 
jfr. S. 223), en Bestemmelse, jeg fik bekreeftet ved en ngje 
Sammenligning med Originalexemplarer, etiketterede af W olf- 
gang. 

Da denne interessante Plante i Virkeligheden kun synes 
at veere iagttaget meget faa Gange, og da den ofte er 
bleven misforstaaet, medens jeg formoder, at den er ret 
udbredt, hidstter jeg en udforlig Beskrivelse af den. 
Angaaende de mig bekjendte sikre Fund henvises til For- 
tegnelsen 8. 231. 

Hele Planten er nedszenkt, stor og robust, indtil 1'/2 
Meter hoj og af morkegrgn Farve, hvorved den giver Vandet 
et morkt Sker, som allerede paa Afstand rober dens Til- 
stedeveerelse. 

Steenglen hos den axberende, fuldt udviklede Plante er 
grov, stiv, noget zigzagbojet, brungraa, forneden ugrenet eller 
med kun faa Grene, foroven som oftest steerkt grenet, fir- 
kantet sammentrykt, de smalle Sider hvelvede, de brede 
omtrent 3 Gange bredere end disse, flade og forsynede med 
en fyldig Rende paa hver Side, saa at Tveersnittet faar nogen 
Lighed med et 8-Tal. Denne Lengdefure — der er saa 
karakteristisk for Potamogeton crispus og derfor antyder Af- 


I34 


stamning fra denne Plante — er sterkest udviklet paa den 
Side af Steenglen, der er modsat det til Staengelleddet harende 
Blad. Steengelleddene ere forneden noget fortykkede. 

Bladene ere afvexlende, toradede, siddende, bredt 
steengelomfattende, 5—6 cm. lange, 1—2 cm. brede (paa de 
eeldre Skud kortere), stive, i hele deres Leengde lige brede, 
bueformet tilbagebajede, ofte tildels sammenfoldede, mere 
eller mindre belget-krusede, helrandede med bred, afrundet 
flad, undertiden kappeformet sammentrukken Spids. Midt- 
nerven er brungron, paa hver Side af denne er der 1—2 
storre Nerver og i hvert Mellemrum 1—2 mindre Nerver. 
Alle Nerver ere forbundne ved faa og fine Tveernerver; de 
derved dannede Areoler ere lengere end brede, kun op imod 
Spidsen ere de omtrent af samme Leengde og Bredde. Paa 
Ide yngste Skud treeffes Blade, der ere indtil 10—15 cm. 
ange, flade, med meget bred, rodbrun Midtnerve. 

Skedehinderne paa de eldre Skud ere korte, (i Au- 
gust henvisnede), paa de ovre Steengelled indtil 1 cm. lange 
og 0,6 cm. brede, teet omsluttende Steengelen, foroven lidt 
udstaaende, papiragtige. I Spidsen ere de butte, paa de 
yngre Skud og paa Efteraarsskudene store og foroven noget 
klokkeformet udvidede, hele, lengere nede paa Steenglen 
klovede og tilsidst frynsede inden de helt forsvinde. 

Axstilkene ere 3—-4. cm. lange, trinde og uden Lzengde- 
fure, lige tykke overalt og af Tykkelse som de ovre Stengel- 
led eller lidt tykkere, som oftest krummede,. men med op- 
rette Ax. 

Axene ere 1'/2—2 cm. lange, tykke, valseformede, lidt 
tilspidsede, med mange (20—30) teet siddende Blomster. 

Blomsterne aabne sig ofte slet ikke; Blosterbladene 
ere noget bredere end lange, i Spidsen indadbojede og med 
en Udvidelse eller Pukkel udvendig, ved Grunden. Der er 4 
Stovblade (som ifalge Caspary ere fuldsteendig golde) med 
siddende Stovknapper. 4 Stovveje, hvis tykke, noget udad- 
bgjede Grifler beere skiveformede, fladtrykte Ar. 

Moden Frugt er ikke iagttaget. 

I forskjellige engelske Tidsskrifter (se den udforlige Text) 
findes omtalt en Potamogeton, som er iattaget paa forskjellige 
Steder i Storbritannien og Irland og som af Bennett og 
Fryer er henfort til P. undulatus Wolfg. Denne engelske 
Plante, som er beskrevet i to Hovedformer, var. Coopert 


935 

Fryer og var. Jacksoni (Lees), anses af begge de nevnte 
Forfattere som en Hybrid mellem P. crispus og P. perfolia- 
tns, og da Fryer siger at have foretaget najagtige Krydsnings- 
forseg, er denne Formodning uden Tvivl rigtig. Derimod kan 
jez ikke tiltreede den Anskuelse, at denne Plante skulde vere 
lig med P. undulatus Wolfg. Det samme gjelder om en 
Potamogeton fra Bodensoen, som af Schroeter er henfort 
til P. undulatus Wolfg. Alle de Exemplarer, jeg har set, vare 
enten simpelthen P. perfoliatus eller muligvis P. erispus > 
P. perfoliatus, men sikkert ikke den egte P. undulatus. 

Da P. undulatus Wolfg. altid er @jensynlig steril, og da 
jeg gaar ud fra, at enhver virkelig Art, Underart eller Varietet 
under normale Forhold sztter moden Frugt og dette ikke 
er Tilfseldet med denne, anser jeg dens hybride Natur for 
heevet over enhver Tvivl. Jeg opfatter den som fremkommen 
ved en naturlig Krydsning mellem de to Arter P. erispus og 
P. praelonqus. 

Slegtskabet med P. crispus viser den ved hele sin Voxe- 
maade og sverlig ved sin rendede Stengel, en Karakter, der 
er meget ejendommelig for denne Art, men den adskiller sig 
fra denne ved sin kraftige, buskede Veext, sine sverere 
Steengler, sine storre, mere bolgede, men mindre krusede, 
steerkt gronne, helrandede Blade, tzettere og storre, men altid 
sterile Ax. Affiniteten med P. praelongus ses af Blad- 
nervationen, de store paa de yngre Skud mere _ blivende 
Skedehinder og de glatte Bladrande, men den afviger ved 
de omtalte med P. crispus feelles Karakterer. 

Denne Formodning, som allerede GCaspary har ndtalt, 
deles ogsaa af P. Ascherson, men den allerbedste Be- 
kreeftelse har den fundet ved en Undersggelse af C. Raun- 
kiezr, som vil blive optaget i hans fortjenstfulde Verk: De 
danske Planters Naturhistorie‘, og som jeg med Forfatterens 
velvillige Tilladelse i den udforlige Text har gjengivet in extenso. 

Raunkier viser, at den flade rendede Stengel 
(Fig. 1 Bog C) tyder paa Slegtskab med P. crispus, da denne 
Karakter kun findes hos denne og med den krydsede Pota- 
mogeton-Former. I Barken har baade P. undulatus og P. 
praelongus talrige Karstreenge; disse ere svagt udviklede hos 
P. perfoliatus og mangle ganske hos P. crispus (Fig. 1A og B). 
Ogsaa med Hensyn til Centralcylinderens Bygning er Slegt- 
skabet med P. praelongus igjnefaldende (jfr. Fig.2 A og &), 


236 


ligesom Bladenes Bygning og Udstyr i Randen vise, at kun 
P. crispus og P. praelongus kunne vere Stamplanterne, medens 
P. perfoliatus maa lades helt ude af Betragtning (jfr. Fig. 4). 

Den af de engelske Forfattere omtalte Plante staar deri- 
mod baade i Henseende til Steenglens Bygning som Bladenes 
Randforhold meget ner P. perfoliatus og er derfor sikkert 
nok P. crispus =< P. perfoliatus, men ikke P. undulatus 
Wolfg. Derimod er der i Gst- og Vestprajsen iagttaget en 
Potamogeton, som Caspary har opfattet som en Hybrid 
mellem P. crispus og P. praelongus og alle de af Raunkier 
og mig undersggte Exemplarer svare paa et enkelt neer, ogsaa 
fuldsteendig til vor Plante og til Originalexemplarerne fra St. 
Petersborg Museet. 

Bunden paa alle de Lokaliteter, hvor jeg fandt Planten, 
var Sand eller Grus, deekket af et tyndt Lag Dynd. Den 
forekommer saael i neesten stillestaaende Vand (Varming Se) 
som i flydende (Halleby Aa) indtil steerkt strommende Vand 
(Gudenaa ved Kongens Bro). Dybden varierede fra 1—4 
Fod, men axbzerende Exemplarer fandtes kun paa 2—4 Fod 
Vand. I Sommer besggte jeg nogle af de omtalte Lokaliteter 
igjen og fandt den paa nogle Steder, hvor Vandstanden den- 
gang var lavere end under normale Forhold. -Den flod da 
paa Overfladen af Vandet og var mindre grenet men meget 
rigt blomstrende. 

P.undulatus voxer sjeldent enkeltvis, men i smaa Be- 
stande. Ligesom F. crispus har den ingen egentlig afsluttet 
Veextperiode, den setter Ax i Juni, og efter August begynde 
de axberende Skud at visne, men Rhizomet udvikler stadig 
nye Skud, der Vinteren over )blive staaende frisk gronne 
paa Bunden af Vandet. 

De unge Skud beholde den smukke gr@nne Farve ved 
Torring, medens de eldre axberende Dele let blive sorte 
og skjgre. 


Neestved i Sept. 1897. 








237 


Til Erindring 
om Botanikeren B. Kamphevener. 
Ved 


Joh. Lange. 


Om den for over 50 Aar siden i en forholdsvis ung 
Alder afdgde Botaniker Bernhard Kamphovener findes der 
af Professor Warming en kortere (,Botanisk Tidsskrift*, 
XII, p.131) og en mere udforlig Artikel af Lektor Rostrup 
(,Biografisk Lexicon‘) vedkommende den Afdgdes Livsfor- 
hold. Jeg veed intet veesenligt at tilfoje til disse Skildringer, 
men da jeg tilfeeldigvis er kommen i Besiddelse af et lille 
Heefte, indeholdende den Afdgdes Dagbogs-Optegnelser fra 
Exkursioner til forskjellige Egne af Danmark, er det faldet 
mig ind, at jeg ved at offenliggjore nogle af disse Optegnelser 
(hvortil de dog for ovrigt i deres nuveerende Form gjensynlig. 
ikke have veeret bestemte) kunde yde et Bidrag til, at denne 
flittige og af Danmarks Flora fortjente Videnskabsdyrker 
blev noget mere kjendt af den yngre Generation af Botanikere 
end nu er Tilfeeldet, og jeg foler mig saa meget mere op- 
fordret hertil, som jeg vistnok er den eneste nulevende 
danske Botaniker, som har kjendt og tildels arbejdet sammen 
med K. 

Hans tidlige Dod afskar ham ikke alene fra at bearbejde 
det paa Galathea-Expeditionen indsamlede Materiale, men 
ogsaa fra at gjore Udbyttet af de i hans yngre Aar fore- 
tagne talrige Exkursioner og Rejser frugtbringende for Viden- 
skaben, ligesom det ikke er at undres over, at der kun 


38 


bo 


foreligger faa og lidet betydelige trykte Arbejder fra hans 


Haand, medens der dog var Grund til at vente, at han, hvis 


han ikke saa tidlig var bleven bortkaldt, vilde have ydet 


gode Bidrag til den botaniske, seerlig floristiske Literatur. 


Det 
skrifts L 


Udvalg af Dagbogen, som her foreleegges Bot. Tids- 
sere, bestaar dels af en Angivelse af Kamphgveners 


Exkursioner i Danmark og Sverrige fra 1831 til 1840, dels 


af Redegjgrelser for nogle af disse Exkursioner tillige med 


Angivelse af sjeldne eller for vedkommende Egn karakteristiske 


Planter. 


1831(?). 
1832. 
1833. 
1834. 
1835. 


1836. 


1837. 


1838. 


1839. 
1840. 


1. 
Oversigt over Exkursionerne fra 1831—1840. 


Frederiksborg — Helsinggr. 
Mgen (forst 1 Juni). 
Holmegaards Porsmose, Nesbyholm, Alindelille. 
Vendsyssel, Apenrade'), Sylt, Als, Fyen. 
1) (med Dr. Bjérlingsson) Strandmolleaaen, Fure- og 
Farum Sg. 
2) Kjoge, Meen, Falster. Vordingborg. 
1) Kallebodstrand. . 
2) fra Roeskilde til Hornsherred. 
3) (med Joh. Hage) Moen (August). 
Sydsjelland, Falster, Lolland, Langeland, Sydfyen indtil 
Faaborg. 
1) Lund, Helsingborg. 
2) Grented!) ved Tollase (Pinsedagene). 
3) Helsinger (Aug.). 
Goteborg, Venern, Skjzergarden. 
1) Odsherred (Pindse). 
2) Mogens Klint (Juli). 
3) Skane, Halland, Smaland. 


2 


Over Roeskilde og Bogenes til Hornsherred 1836, 1. Aug. 


Egnen omkring Roeskilde, Boserup Skov og derfra til Boge- 


nes har 


en meget frodig Vegetation m. H.t. plante nemorose. 





1) Jeg har beholdt Forf.’s Skrivemaade baade af Stednavne og Plante- 
navne. 


239 


Den er den samme som i ,Aasen* fra Kjoge til Lethraborg, 
hvoraf den maaské er en Fortszttelse. 

I Lethraborg Skove fremtreeder Kalken med Kildeveld, og 
fremviser Equisetum Telmateja, der dog ikke naaer den Storrelse 
og Skjonhed som paa Moen ved Maglevandet. Tussilago petasites 
viser sig ligeledes i storste Masse og overvettes frodig ved Aalobet 
nedenfor Slottet. De store Bromus-Arter (asper og giganteus) 
vise sig store og i Mengde, ligesaa Elymus caninus, der findes 
hele Skoven igjennem, dog mest paa begge Sider af omtalte Aa- 
lob. Dipsacus sylvestris forekommer i Haven, men vist nok ikke 
oprindelig. 

I Roeskilde Bye fandt jeg 
Bromus sterilis Parietaria officinalis 
Festuca rubra var. villosa Nepeta Cataria 

Ved Maglekilde Aalob, der driver nogle Vandmoller og falder 
ud ved ,Bjerget* fandtes: 


Juncus glaucus Chenopodium glaucum 
Epilobium pubescens Tussilago petasites 

— hirsutum 

= roseum. 


Paa Skreenterne fra Bjerget hen imod Bidstrup: 


Scabiosa columbaria Asclepias Vincetoxicum 
Geranium sangvineum Campanula persicifolia 
Rhamnus cathartica Galium boreale 


Festuca littorea 


I Trakten V. om Bidstrup imod Boserup: 


Arundo Calamagrostis Utricularia vulgaris 

Poa compressa v. calcarea Rapistrum paniculatum 

Phalaris phleoides Cuscuta europea 

Thymus Acinos Lathyrus tuberosus 

Schoenus ferrugineus Orobanche elatior (paa Bidstrup 
Malaxis Loeselii Kirkegaard). 


Paa en lille Haj, beliggende isoleret paa en Eng'): 


Cuscuta Epithymum (efter Skov- Campanula glomerata 
rider Albrecht). Chrysanthemum corymbosum 
Geranium sangvineum 


Boserup Skov har en overvettes rig Vegetation. Foruden 
de ovenfor nzevnte Gresser (Bromus asper, giganteus, Elymus cani- 
nus), der forekom i stor Mengde, kan nevnes: 





1) Det er formodenlig denne Hoj, der i sin Tid af N. Hofman Bang 
er beplantet med flere udenlandske Planter. J. L. 





Brachypodium gracile Vicia dumetorum 
Campanula Trachelium — sylvatica 

— latifolia Paris quadrifolia 
Hypericum hirsutum Viola mirabilis 
Melampyrum nemorosum Geranium palustre 


Carex riparia 


Ved en Dam ved Kattinge Molle, som ikke staaer i For- 
bindelse med Havet: 


Alisma ranunculoides Samolus Valerandi 
i et Krat strax foran Bogenes: 
Vicia cassubica 


ved Strandbredden og paa Markerne: 


Apium grav. (i stor Mengde) Galium boreale 
Aster Tripolium Melilotus officinalis 
Arundo Calamagrostis Malva Alcea 
Asclepias Vincetoxicum Thymus Chameedrys 


Avena fatua 

I Gjershoj o. fl. Byer i Hornsherred 
Marrubium vulgare. 

Paa Oxholmen_ligefor Bogenzs, som bestaaer af Sylteng 
med en Bred af Sand nermest Havet (Diinen). 


paa Syltengen: paa Sandstrekningen: 
Agrost. stolonif, var. flava Bromus racemosus 
Krythrea inaperta Dianthus deltoides 
Scirpus glaucus Cochlearia anglica 
Chenopodium maritimum — officinalis 


Scabiosa (suaveolens ? ?) 
(ikke Spor af Cucubalus viscosus). . 


Hornsherred. 


Strekningen fra Oxholmen til Jegerspris Skove er negen, 
sandig og tor, med meget haje Bakker, der mange Steder (f. Ex. 
Ostby) danne sammenhzengende Rekker eller udvide sig til Hgj- 
sletter (f. Ex. Gjerlov), dog seer man meget store A¢rtemarker, 
men Atrterne dyrkes ikke her i Leer, som i det sydlige Sjelland, 
men i muldblandet Sand. Det forekom mig, at Frugterne vare 
finere og tidligere modne, men ikke af saa frodig en Vext som 
de jeg almindelig saae i Sydsjelland. 

Paa de ganske torre Stykker dyrkedes Havre, som var meget 
opfyldt med Avena strigosa. Spergula saae jeg dyrket ved Gjerlov. 

Byerne ligge fjernt fra Strandbredden. Ved Gadekjerene findes 
Chenopodium glaucum i stor Mengde. Desuden optegnedes: 








941 


Stachys arvensis Geranium sangvineum 
Scleranth. perennis Lolium temulentum 
Gnaphal. germanicum Thymus angustifol. 
Aira canescens Avena strigosa 
Hypocheris glabra Serapias palustris 


I Hr. Heibergs Herbarium fandt jeg, samlet i den nermeste 
Omegn: 


Saxifraga tridactylites Potentilla opaca (Elsebakken) 
Spirea filipendula Crepis biennis 
Sisymbr. Nasturtium Anemone Pulsatilla (? torret Expl.) 


Cicuta virosa 


Ligefor Fredrikssunds Feergebroe i Hornsherred ligger en meget 
bakket, med Lyng og Bogeskov begroet Strekning. Paa en af de 
haieste Bakker, som er temmelig aaben, ligger et Huus (Schweizer- 
huset), og her fandt jeg et rigt Udbytte: 

Anthericum ramosum, og saavidt jeg af de visne Kroner kunde 
skjonne, ogsaa A. Liliago. 
Koeleria cristata, som blev tegnet til Fl. Dan. 


Festuca glauca Senecio sylvaticus 
Aira canescens Vicia cassubica 
Hypocheris maculata Hepatica triloba 


Lige mod V. for denne Bakke, paa Greften, som begrendser 
Skoven, fandt jeg Thesium pratense i 2 store Grupper, ganske 
som den forekommer ved Brede. Lyng og Pteris aquilina ere her 
meget store og frodige. (Ved Strandbredden fra Faergebroen op 
imod Jegerspriis, i Udkanten af Skoven, har Holten og siden Provisor 
Aabye funden Veronica spicata). 

Nord for denne Skov, ved Nedre Draabye gjor Roeskildefjorden 
en lille Bugt, hvis Bred bestaaer af Sylteng. Her forekommer 
Limonium overmaade nydelig i store lys violette Grupper, der 
farve Engen i lang Frastand, dog er den her mindre end den, 
der forekommer i Marsken’),. 

Paa de samme Syltenge fandtes 
Salicornia herbacea Chenopodium maritimum 
Sagina maritima 

Paa Vejen herfra til Jegerspriis fandt jeg Thymus Acinos, i 
Byen. Leonorus Card., Ballota nigra, Anthemis Cotula. 

I Skoven (eller Lunden) ved Jegerspriis fandt jeg Stellaria 





1) Den sidst nevnte er nemlig Statice scanica Fr. (S. Behen Drej.), 
Planten fra Hornsherred derimod 8S. bahusiensis var. danica (S. 
rariflora Dyrej.). Ale db. 
Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 16 


JAD 





nemorum, Bromus giganteus (frequentissime). Sambucus Ebulus 
fandtes dyrket i Haven, men ikke forvildet. 

Ved Landeveisgreften mellem Verebroe Moller og Roeskilde 
saae jeg to Gange et Par Exemplarer af Campanula glomerata. 


9 
o. 


Meen ‘) 
besogt 1832, 1833(?). 1835 Juni, 1836 Aug., 1840. 

Nyord (besggt 1835) er en stor Bakke af Agerland, hvortil 
leire sig store Syltenge mod @., gjennemskaarne af smaa Veiler 
og Bekke. Her fandtes: 

Montia fontana ved Kilder, der risle over Havstokken 


Coronopus Ruellii Ranunculus tripartilus”) 
Sagina maritima Juncus maritimus. 
Ulfshale. A. Havstokken: 
Cochlearia danica Cardamine hirsuta (N. V.) 
Leontodon obliquus Eryngium maritimum (S.@.) 
Bromus racemosus Agropyrum junceum 
Phleum arenarium Armeria elongata 
Allium vineale littoreum Thalicttum minus 
B. Fed: 
Pedicularis sylvatica Centunculus 
Calluna vulgaris Juncus squarrosus 
Rosa rubiginosa Carex Oederi 
Dianthus deltoides Gnaphalium minimum 
Radiola Armeria elongata 
C. Skoven: 
Tilia microphylla Vaccinium Myrtillus 
Ilex Aquifolium [? Petit] Catabrosa aquatica 
Pyrus torminalis (V.) Stellaria uliginosa 
Stege: 


Bryonia alba ved Gjerder mod Stranden 
Parietaria officinalis indfort for c. 40 Aar siden (ifolge Apotheker 
Barfoed) 





1) Da K. flere Gange har bes@gt Moen, og ikke alene har undersggt 
Klinten, men ogsaa Mens nordlige (Nyord, Ulfshale) og sydlige Egne, 
turde disse ret fyldige Optegnelser have nogen Interesse og muligen 
yde et eller andet Supplement til, hvad Andre have samlet an- 
gaaende Wens Flora, eller tjene til Vejledning paa fremtidige Ex- 


kursioner. 
?) Det er tvivlsomt, hvilken Batrachium-Art der menes med dette 
Navn; neppe den egte RK. tripartitus DC. J. L. 


943 
Poa distans Erysimum officinale 
Reseda luteola Amarantus Blitum 


Noret fra Stege til Kjelby: 


Hordeum pratense Brachypod. gracile 
Juncus glaucus Cochlearia danica 
Ranunculus arvensis — officinalis 
Melampyrum arvense Lepidium latifolium 
Allium Scorodoprasum Malva Alcea (2 Expl.) 

—  vineale Ophioglossum vulgatum 

—  oleraceum Cornus sangvinea 
Ruppia Vicia (Cracca? f. maxima) 
Zannichellia 

Kjelby: 

Inula dysenterica Orchis pyramid. (i en Lund ved 
Fragaria collina Prestemarken) 
(Holosteum umbell.) Erythrea Centaureum 
Pimpin. Saxifr. (nigra ?) Trifol. striatum (imod Ulfshale) 


Hoie Moen 
kan neesten betragtes som en We, ved et Vanddrag (Borre See og 
Mose til Budsemarke Mose og Soe) adskilt fra Lave Moen. Dette 
Vanddrag har for veret seilbart. 


Mellem Borre og Elmelund paa en Bakke: 
Dianthus prolifer. : 
Borre By: 
Inula Helenium (udvandret) 
Scrophularia aquatica. 


Budsemark Mose: 


Samolus Valerandi Schoenus Mariscus 
Potamog. heterophyllus (?) Myriophyll. spicatum. 
Montia 


Havstok og Klint: 


Medicago falcata Leontodon obliquus 

Allium vineale Phleum arenarium 

Thalictrum minus Agropyrum junceum 

Eryngium maritimum Elymus arenarius 

Melampyrum arvense Arundo arenaria 

Dipsacus: sylvestris Phleum nodosum 

Magleby: 

Bromus sterilis Allium vineale 

(Holosteum) Dianthus Armeria (Poulsen)! 
16* 


244. 





Fragaria collina Thymus Acinos 

Scandix Pecten Vicia tenuifolia Roth.! 
(Bakkerne imod Liselund paa 
mange Steder, men kommer 
ikke ind i Skoven). 


mod Liselund: 


Neslia paniculata Aphanes ary. 
Hypericum humifusum Veronica verna 
Thymus Acinos Herminium Monorchis 


Stengaardens Marker: 
Caucalis daucoides i Vaarseed (Lindblom 1840!) 


Lille Klint: 
Yppig Kratvegetation, f. Ex. 


Cornus sangvinea Rosa canina etc. 
Viburnum Dipsacus sylvester 
Rhamnus Carduus lanceolatus var. nemoralis 
Evonymus Hesperis matron. (i store Masser) 


Kongsbjerget (436'): 


Iberis nudicaulis Vicia sylvatica 
Veronica verna Hedera 

Silene nutans Sisymbrium arenosum 
Orchis militaris Botrychium Lunaria 


Aborfebjerget: 


Orchis ustulata Platanthera chlorantha 
— latifolia Silene nutans. 
—  pyramidalis Brachypod. gracile (?) 
— maculata Lithospermum officinale 
—  Morio Potamogeton rufescens 
—  militaris 


Klinteskoven: 


Serapias grandiflora Hippophaé 

— rubra Ribes alpinum 

— microphylla Silene nutans 

—  Jatifolia Campan. persicifolia 

— palustris Hypericum montan. og pulchrum. 
Ophrys ovata Vicia sylvatica 

— Nidus avis Ophiogloss. vulg. (sjelden) 

—  Corallorhiza Nasturtium officmale 
Orchis mascula Dentaria bulbifera 

—  inilitaris Primula acaulis 

— maculata Lysimachia nemorum (Klintholm) 


Sisymbr. arenosum Circeea alpina 


Q45 


Equisetum hyemale Rhamnus cathartica 
-- Telmateja (Magle- Pyrola minor 
vandet) —-  secunda 
Osmunda regalis Rubus saxatilis 
Melilotus offic. (copiosissime) Actea spicata 
Epilobium hirsutum Orobus vernus 
Tormentilla rept. (falso) Trifol. alpestre 
Carex digitata Galeobdolon. 
Polypod. Dryopteris Raiey 
Scabiosa columbaria Hypnum molluscum 
Erysimum hieracifolium — splendens 
Osmunda lunaria —  stellatum 
Monotropa hypophegea glabra == cordifolium 
(Sommerspiret 1836) Leucodon sciuroides 
Lepidium campestre Neckera crispa 
Juncus glaucus fl. maj. —  viticulosa 
Melica nutans Sphagnum squarrosum 
Campanula latifolia Jungerm. excisa 
Lonicera Xylosteum -- reptans 
Graaryg: 
Cornus suecica Poa compressa. 


Crambe maritima (1 Expl.) 


Sendre Moen. 
Koster: 


Ranunculus Philonotis (alm.). 


Damsholte: 
Saponaria officinalis Reseda luteola 
Fedia dentata. 

Marienborg: 
Lathyrus latifolius (i Haven). 
Cyperus fuscus i en Dam ved Gaarden. 
Thymus Chameedrys citriodorus 
Oxalis stricta. 

Fanefiord: 
Limosella (copiose) Ophrys ovata 
Montia Gnaphal. germanicum 


Rydsebek Klint: 


Arundo arenaria’) Poa compressa 
Elymus arenarius Platanthera chlorantha 


1) Ammophila arenaria fandtes kun i ganske faae Exempl., der 
ganske bare Preget af en nylig Indvandring. Rimeligst synes det 





246 





Ophrys Nidus avis Eryngium maritimum 
Salsola Kali Thalictrum minus 
Dipsacus sylvestris Thlaspi campestre. 


Lithospermum officinale 
Engene v. Gronsunds Ferge: 


(Vulpia sciuroides 1835) 
Juncus maritimus 
(Schoenus ferrugineus) (Liebman). 


A. 
Obeltet fra Sydsjelland til Faaborg (1837). 


(I Forening med Cand. pharm. Poulsen indtil Tapperngie). 


Mandag d. 24. Juli begyndtes Excursionen fra Stataf og Bregent- 
ved-Gisselfeld Skove. Bevoxningen er her den i hele S. Sjelland 
almindelige frodige vegetatio nemorosa. Jeg vil kun anmeerke 
Scirpus sylvaticus og Triticum caninum i Bregentved Have og 
Galeobdolon lutewm, Vaccinium Myrtillus i Bregentved Skov. Or- 
chis majalis saae jeg paa en lille Eng ved Stataf Kro, men aldeles 
afblomstret. Geranium pyrenaicum vedligeholder sig paa en Gres- 
plads i Gisselfeld Have, saavel som Stiuthiopteris ved Bekken 
sammesteds, hvor den dog skal vere indplantet. 

Fra Gisselfeld trader man mod Syd ud paa en Bakkestrekning, 
en Aas, der gaaer i @.—V., meget tor, sandet og negen. Aira 
canescens, Gnaphalium arenarium, Iberis og Scleranthus perennis 
characterisere den. Dens sydlige Affald passerede vi i Skumringen. 
Vi gjennemvandrede en frodig Skovstrekning af nesten 4/2 Mils 
Lengde. Bakke hevede sig ved Bakke, ofte med steile Skreenter- 
Pteris aquilina fremtraadte i gigantiske Masser. 

Vi maatte hoiligen beklage, at Morket ikke tillod os at under- 
soge denne indbydende Strekning. Vi traadte fra Skoven ud paa 
en Slette, som synes at ligge temmelig hoeit; den var tor, endogsaa 
hedeagtig. Det er denne Slette, der gjennemskjeres af Landeveien 
mellem Ronnede og Nestved, som vi nu fulgte til Holmegaards 
Kroe og Molle, hvorfra vi vendte os ad en Sidevei ned til Holme- 
gaards Glasverk, hvor vi ankom KI. 12 om Natten. 

Tirsdag d. 25de begyndte vi med at undersoge Mosen. Ved 
forste Qiekast minder den om Vildmosen, lige som denne en vidt 


af alle Omstzendigheder, at de ere komne til Hjelms Bugt fra Rodby 
Fjord, hvis Havstok af Rewentlow (?) er besaaet med Hjelme. 
Hvorvidt dette ogsaa kan gjelde for Crambe fra Graaryg og Eryn- 
gium, kan jeg ikke sige. 





ee a 





Pe ee Oe — - 


QA7 ~ 

udstrakt Flade, eensformet og jevn som Havet. Den har sin 
lengste Udstrekning i @—V., og skal indeholde 7—800 Tdr. Land. 
Som ved Vildmosen, er Aftakningen ned til den meget bred og 
jevn, som hin er den omgiven af Eng, men dens Gronsver-Vege- 
tationsteeppe er ikke afbrudt af Vand eller Dynd som hiins, men 
meget veibart. Paa Strekninger saa vide som QWiet rekker er den 
behersket af Porsen, som er 2“!) og derover og staaer saa tet, 
at man maa trenge sig igjennem den. Andre Steder er det igjen 
Erica vulgaris, som danner Vegetationens Masse, dog ere begge 
gjennemveevede af Klokkelyngen, der nu_ stod i feireste Blomster. 
Paa mere torre Steder (nordre Side af Mosen) bliver Hrica Tetra- 
lix borte, og nu findes kun den almindelige Lyng, sparsomt blandet 
med Vaccinium uliginosum, eller fortrengt af lav, men tet Birke- 
skov, hvis yderste Individer hore til Formen Betula alba pubes- 
cens. Ledum palustre som vor Expedition egentlig gik ud paa at 
soge, fandt vi ikke, men desmere af Andromeda polifolia, der dog 
kun var meget lav (som i Vintappergaards-Mosen). 


Vextliste fra Porsmosen. 
Myrica cerifera dominerende [vist nok Fejlskrift for M. Gale]. 
Erica vulgaris Ligesaa 
— Tetralix Ligesaa 
Empetrum i den hoiere Deel af Mosen sparsom, men rig paa Frugt. 
Vaccinium uliginosum, sparsom, men stor. 





Oxycoccus palustris Cenomyce rangif. 
Molinia coerulea Cladonia aculeata 
Aira flexuosa sparsom Polytrich. formosum 
Agrostis canina Hypnum riparium ? 
Calamagrostis lanceolata —  myosuroides 
Andromeda polifolia Drosera rotundifolia 
Eriophorum vaginatum Tormentilla erecta 
— alpinum Salix repens 
— polystachyum Betula alba et var. pubescens 
-- gracile Utricularia minor 
Schoenus albus -- intermedia 
Cladium germanicum (paa_ en -- vulgaris 
enkelt Plet) Myriophyllum verticillat. 
Carex vesicaria Menyanthes trifoliata 
—  ampullacea Orchis maculata 
—  pseudocyperus Selinum palustre 
Aspidium spinulos. Juncus articulatus L. 
—  Thelypteris Comarum palustre 
Rumex <Acetosella (overalt hvor Lysimachia thyrsiflora 
Lyngen er skrellet af) Galium_ palustre. 
1) Saaledes i Mscrpt.. skal naturligvis vere 2‘. J. LL. 





Vi vandrede nu over til Sparresholms Skove. Cuseuta euro- 
pea fandt vi nu almindelig, C. Epilinum traf vi 1 en Horager. 

Sparresholms Skove have et meget afvexlende Terrain. Sger, 
store Bekke, hoie Bakker aflose hinanden. Circa traf vi spillende 
i alle Former fra lutetiana til alpina (imellem helrandede), Stru- 
thiopteris i store Grupper og frugtbar, Lysimachia nemorum ved 
en Vig af Seen lige for Skovridergaarden. Af Prunella vulgaris 
fandt vi i Hoiskoven en ret merkelig Form, som jeg har indlagt 
i mit Herbarium. 

Stellaria nemorum Pyrola minor (et rosea) 
Orobus vernus Impatiens 
Vicia sylvatica 

Ved Udtredelsen af Skoven Senecio aquaticus, Phellandrium 
o.s.v. Her lagde jeg forst ret Merke til, at Alsine media spiller 
en Hovedrolle paa de fugtige, opkjorte Skovveje i den dunkle Hoi- 
skov, og denne Bemerkning stadfestedes senere flere Steder. 

Vi toge nu videre over Svenstrup og Tingerup ud til Lande- 
veien, som vii Morket fulgte til Ny Tappengie (Chamenerium fl. St.). 

Onsdag d. 26de forhindrede Regnen os i at komme ud for 
Middag. Vi skiltes nu ad, idet Poulsen gik mod Presto og jeg 
mod Vordingborg. Egnen synes her at vere et Plateau, hvis 
Bekke skjere sig meget dybe Leier med steile Bredder. Jeg 
traadte ind i to af disse, og fandt der Fragaria sterilis og La- 
thyrus sylvestris. 

Paa Hadstrup Mark anvendte jeg flere Timer paa at soge den 
af Badstyber angivne Herniaria hirsuta, som jeg dog ikke fandt 
Spor af, skjondt jeg gjennemsggte saa ngie og vedblivende som 
muligt hele det angivne Terrain. H. glabra var derimod 1 Mengde 
tilstede, og denne undersegte jeg ogsaa med storste Angstelighed 
for ikke at gaae Glip af den rette. 

Galeopsis Ladanum, saae jeg her, horte til Gruusgrave eller 
Sandgrave og Sandagre paa disses Ryg. — Serapias palustris 
viste sig i Engen, som omgiver denne Mark. 

Veien gik nu nedad mod Vordingborg, en smuk og indbydende 
Egn; iseer maa jeg nevne Amberg, der fortjener at undersages 
neermere. 

Ervum tetraspermum monanthos saae jeg her oftere i Skoven. 

Torsdag d. 27de. Paa Gjerderne bag Gijestgivergaarden (i 
Vordingborg) saae jeg Bryonia alba stigende op i Toppen af et 
Piletre. Jeg gjorde en Vandring til Hulemose Molle igjennem 
Nyraad, og agtede mig lige til Steensbye Moller, men stiftede et 


= 


IAD 
saa vakkert Bekjendtskab i Nyraad, at jeg efter et Par Timers 
Ophold der ikke fik Tid til at komme lengere end til Vintersbolle, 
for jeg atter maatte vende hjem. 

Maderne (a: de store Syltenge) ber underseges; det forekommer 
mig, at jeg har seet Oenanthe derfra. — Nepeta Cataria, Ballota 
nigra ere hyppige paa alle Steengjerder, Verbasewm bracteatum | 
Vintersbolle, V. Thapsus hyppig, men Verb. cuspidatum saae jeg 
ikke. Inula Helenium i Vintersbolle. 

1 Fabrikeier Theisens Have saae jeg Chenopod. acutifolium 
DC. i Mengde. I den ham tilhgrende Skov Campanula latifolia, 
Orobus vernus, niger, Melampyrum nemorosum, ved Hulemose 
Molle tat ved Aabredden Elymus europeus, Bromus asper; hojere 
oppe tet ved Mellen i Selskab med Tussilago Petasites Dipsacus 
pilosus, som dog her neppe var paa sit rette Sted, men saae 
meget forknyt ud. 

Egnen omkring Vintersbelle er ganske indcirklet af Skovgrupper, 
Gaardene (eller Byerne) ligge meget isolerede og ere omgivne af 
store Abildgaarde. Viscwm album forekom mig ret at have Plads 
her. Rapistrum paniculatum hyppig i Seden. — Jeg gik nu ned 
imod Stranden. Paa en Bakkeskrent her samlede jeg en Form af 
Rubus fruticosus, som jeg i 1834 fandt almindl. paa Slesvigs 
Ostkyst, kirtelhaaret, med rode Blomster og paa Underfladen nesten 
hvidfiltede Blade’). 

Strandbredden her er nesten en Klint, hvor Brachypodium 
gracile dominerer. I Havbredden er Chara baltica i den skjenneste 
Form meget udbredt, Ruppia ligeledes almindelig. 

Jeg tog nu (Fredag d. 28de) med Dagvognen fra V. til Ny- 
kjobing over Gaabense. Forst Kl.2 om Natten kom jeg til Byen. 

Nykjobing er paa Landsiden omcirklet af Levningerne af en 
Vold, som nu for en Deel er indtaget til Haver. Dens sydostl. 
Deel har dog endnu nogle hoje Bastioner og nogle smaae Vand- 
samlinger; lavt Krat bedekker nogle af Skrenterne. Begiver man 
sig fra den sydlige Port derhen, treffer man forst Parietaria i 
store Masser, ligesaa Bryonia, begge paa Havedigerne. Paa 
Skrenterne selv trives Hypericum hirsutum, Allium oleraceum, 
Lithosp. officin., men fremfor alt Sambucus Ebulus, der danner 
tette Kratskove af nesten 2 Al. Hoide. I den nordlige Deel af 
Byen gaaer en Gyde eller Vei ud imod Slotsbakken, og her findes 
paa Digerne Aristolochia (Xanthium kunde jeg ikke spore). 





') Formodenlig R. vestitus Whe. J. L. 


250 





Torden og Regnbyger forhindrede mig fra at komme videre. 
Neste Morgen (Lerdag d. 29de) leiede jeg en Baad til Freilev og 
anleb Flatge. Chara baltica(?) og Chorda tomentosa!) hemrkedes 
hyppig 1 Sandet, ligesaa Ruppia og Potamog. pectinatum. Lathyrus 
latifolius, som jeg formodede at maatte findes paa Flatoe, viste 
sig kun at vere L. sylvestris, 1 det mindste saae jeg kun denne 
Form. Ellers fandt jeg foruden de af mig i 1835 noterede Arter 
kun Malva Alcea, som paa Wens Sydspidse stod i deiligste Flor. 
Asarum europeum segte jeg, ligesom i 1835, forgjeves. Den 
Verbascum her findes, er som overalt 1 Obeltet, den egentlige V, 
Thapsus. Paa Sydspidsen, hvor Malva Alcea findes, skal have 
veret en Kalkgrube, hvad der maaske kan forklare den rige Vege- 
tation af den lille @e, der neppe er 2 Bosseskud lang, men hvor 
jeg har noteret 89 Phanerogamer. 

Jeg traadte da ind paa Lolland, samme Sted, hvor jeg forrige 
Gang landede. Jeg vandrede over en Slette, tildels bedekket af 
Treer og opfyldt af Steensetninger af en Form, der ikke for er 
forekommet mig. Hele Gronsveren var oversaaet af Steenkredse 
af 8—10 Skridts Tversnit, uden om disse med et Par Skridts 
Mellemrum en concentrisk Steenkreds og udenom denne en tredie; 
og saa hyppige ere disse Kredse, at de yderste nesten bergre 
hinanden. Den inderste Kreds var sedvanlig kjendelig ophgjet, 
men dog ubetydeligt. I Vegetationen var intet paafaldende for jeg 
kom ud paa Freilev Marker: Camelina fandtes i Herren, Rapi- 
strum paniculatum 1 Havren. Paa en Ager ved Stien til Nysted 
saae jeg Anthemis Cotula som Ukrud i stor Mengde. 

Paa et Sted, hvor Rugen stod meget tynd, fandt jeg Evrysi- 
mum cheiranthoides i stor Mengde, Stachys arvensis, Antirrhi- 
num Elatine og minus. Ranunculus arvensis blev ikke borte, dog 
var dette den eneste Gang, Jeg saae den paa denne Reise, hvoraf 
det sees, at den just ikke er saa meget hyppig paa Werne. Scandix 
Pecten saae jeg aldeles ikke, Melampyrum arvense 3—4 Gange, 
men kun enkelte Exemplarer (undtagen i Sandet paa Tjornebjerg). 
Jeg naaede saaledes Lordag Middag til Christiansholm ved Nysted. 
Vegetationen er her, som overalt paa Lolland, yppig og frodig, 
men lidet eiendommelig. Vegetatio nemorosa og pratensis har 
Overveegten. Alopecurus agrestis fandt jeg her forste Gang paa 
Lolland (paa Gjestgivernes Mark tet @. for Nysted. 


Det gamle Aalholm, nu Christiansholm, tilh. Grev Raben, er ; 





1) Utvivlsomt Ch. filum. L. Kolderup Rosenvinge. 





ee a) a 


— = | 


—_— ee 


et i flere Henseender merkeligt Punkt: Bygningerne ere temmelig 
store, men lidet anseelige og hverken imposante eller smagfulde, 
de bere Preg af en hoi Alder (Slegtskabet med Smaagernes 
svage Arkitektur fra wldste Tid er umiskjendeligt: Stege Port, flere 
Kjobstadtaarne o.s.v.). Den ligger paa en lille Holm, som nu er 
bleven landfast, men endnu er adskilt fra Byen ved et stort Kjaer, 
der staaer i Forbindelse med Havet ved en Rende gjennem en 
Demning (Piledammen), som forener Holmen med Byen. Dette 
store Kjer groer rask til. Snart seer man kun en sammen- 
hengende Rerskov, i Bredden omsnoet af Convolvulus sepium, 
hvorigjennem hist og her en Lythrwm eller Skjermen af en 
kolosssal Siwm latifoliwm skinner frem. Jeg beklager, at jeg ikke 
fik Lejlighed til nermere at undersoge det Potamogeton-Terrain, 
der aabnede sig hist og her i den udstrakte Rorskov. 

Den store, rige og smagfulde Have, anlagt af Gartner Gentz 
(nu paa Bregentved), var for mig det meest tiltrekkende. Hyperi- 
cum hirsutum og Dianthus Armeria vare her meget smukke. 
Som indforte bemerkedes Campan. Rapunculus 1 Mengde 1 Frugt- 
haven, Atropa og Sambucus Ebulus. Mandag over opholdt jeg 
mig her, deels for at studere Havens Treer og Buske, deels for at 
faae mine Samlinger torrede. Jeg lod mine Pakker vel ombundne 
indlegge i en Bagerovn, og saae jevnlig til dem, men da jeg 
forste Gang {ik dem ud for at legge dem om, forfeerdedes jeg ved 
at see dem ganske sorte og svammende 1 Vand. Jeg ansaae dem 
tabte, men efter at have torret dem ved paalagt Papir, lagt dem 
om og anbragt dem paany i Ovnen med svagere Varme, fik jeg 
dem vel torre, men skrumpne, sorte og brekkelige. Lidt efter 
lidt ere de dog komne sig igjen, og de fleste kunne efter ‘/2 Aar 
ejelde for meget vel torrede Planter, flere have endog faaet en 
levende gron Farve igjen. 

1. Aug. Gjennem en smuk, lidt bakket og skovgroet Kgn 
kjorte jeg til Mariboe. Inula Helenium og Artemisia Absin- 
thium sees nesten i hver Landsby ved Vejene. Den forstes Rod 
ryges der alm. med for at fordrive Myg. Inula pulicaria er alm. 
hele Lolland igjennem. Mariboe Se er meget vakker og har ret 
venlige skovgroede Skrenter ved sin nordlige Bred. Brachypodium 
og de store Bromus-Arter, Lonicera i Underskoven. 

Regnveiret forhindrede mig fra at botanisere omkring Maribo, 
hvor jeg ogsaa forst ankom temmelig sildig. Neste Dag 2. Aug. 
gav jeg mig strax paa Veien til Redby, der paa denne Reise var 
mit Eldorado. Veien gik over en jevn, skovlas, meget opdyrket 





Strekning. Den canadiske Poppel danner her alle Hekke, hvoraf 
der er en stor Overflodighed. 

Ved Sedinge, hvortil jeg fulgte Landeveien, fandt jeg Antir- 
rhinum Elatine ved Siden af Veien, Teucrium Scordium ved en 
lille Bek, som fra en Torvemose havde Lob ud i Landeveisgreften. 
Byen seer meget ussel ud, og jeg standsede ogsaa kun for at 
sperge om Vei ud af den, som dog var let at finde, da der kun 
er een Gade. 

Efter Kortet at domme er det vanskeligt at passere langs 
Havstokken paa ydre Side af Redby Fjord, men der er langtfra 
saa meget Vand, som Kortet angiver. Den sydgstlige Deel af Red- 
by Fjord viser sig som et meget lidt oversvommet Fastland. De 
paa Kortet angivne Wer ere kun ved Vadesteder, der ofte ere 
ganske torre, adskille fra hverandre. Saaledes kjorte jeg med en 
Bondekarl, der skulde efter Sand fra Maribo til Dragsminde, over 
et lidet, men ret frugtbart Land ud til Myggefjed, som kun ved et 
nesten udtorret Vadested (,Veile*} var skilt fra Fastlandet og 
Sandholmen. 

Men her er Landet nogent Sand, tildeels endog Flyvesand, 
opkastet fra de store Grunde (Redsandet). Paa Bredfjed, Tjorne- 
bjerg og Hummingeland viser Havstokken sig som lav Klint, ofte 
med Sandskred, som dog ikke gaae umiddelbart ned i Havet, men 
ofte have en bred flad Deemning foran sig. Ind imod Fjorden 
derimod er Aftekningen ganske jevn og taber sig endelig i Sylt- 
eng, ofte af betydelig Udstrekning. Vild, ode og tilmed eien- 
dommelig blev Bevoxningen forst, da jeg havde passeret Dragsminde 
(Bredfjed, Tjgrnebjerg). Den egentlige Havstok bestod af grovt 
Sand med storre eller mindre Rullestene, foroven bedekket af 
Gres (Triticum repens og junceum, Carex arenaria). Her viste 
sig nedenfor Gresset eller paa den nesten nogne Sandflade 
Crambe maritima og Brassica oleracea‘), den sidste sporadisk: 
aldrig mange samlede, men dog visende sig uafladelig langs hele 
Havstokkens ydre Rand i.c.1 Mils Leengde. Den var omtr. 1 Al. 
hei, nesten udelt, storblomstret og med frisk gronne Blade (omtr. 
som den fra Helgoland i FI. Dan.). Imellem disse saae jeg et 
Par Gange Solanum Duleamara, som ellers ikke fandtes der 1 
Omegnen. Den var her fremliggende, nesten urteagtig, saftig, 
graagron (se Samlingen) ”). 





1) Sml. dog Kizrskou 1 Bot. Tidsskrift XVII, pag. 178. 
*) Dette er S. Dulcam. var. marinum Bab. J. Lge. 


953 

Omtrent paa Grendserne af Bredfjed og Tjornebjerg strekker 
den omtalte gresgroede Flade sig som en Fortsettelse af Hav- 
stokken i en Halvmaane ind mellem Klitterne. Her fandt jeg 
temmelig rigelig Cucubalus viscosus, som forresten den Gang var 
afblomstret. Klitterne selv viste sig, som omtalt, kun som en lav 
Bakkestreekning med Skrent imod Havet, hvor Vinden oproder 
dem som Flyvesand og med Aftekning ind imod Landet. De 
vare svagt bedekkede med Arundo arenaria, som her er plantet 
(af Grev Rewentlow?). Et andet Sted fandt jeg Eryngium mariti- 
mum, et Sted en stor Gruppe af Arwndo Phragmites i det lose 
Sand (lignende i Vendsyssel). Merkeligt at Melampyrum arvense 
viste sig her af og til i betydelig Mengde i det lose Sand mellem 
Hijelmegreesset; den var spinkel, men meget smuk. 

Den vestlige Ende af Tjornebjerg har ingen Klitter; det er 
en flad og lav, sandig Aas. Her saae jeg Levninger af 3—4 
Rosenbuske, som maaskee har givet denne We sit Navn. Paa 
denne Flade viste sig i Masse Athamanta Libanotis 1 udmerket 
Vext, hoi, rank, med sterke, noget oprette Grene med kugle- 
formige hvide Skjzrme. Jeg kan ikke ligne den med andre end Daucus, 
hvorfra den iser skiller sig ved sin tette, kugleformige, mere op- 
rette Skjerm. Her forekom ogsaa Alliwm vineale og Afarten viri- 
diflorum, som her ikke syntes mig vel skilt fra Hovedformen. 

Paa Syltengen endelig ved Bredden af Fjorden fandt jeg det 
seedvanlige tette Grasteppe. Hvor smaa Tuer hevede sig, viste 
sig Inula brittanica i en Form, jeg ikke har seet andensteds end 
her og under lignende Forhold ved Nakskov Veiler. Lav, robust, 
enkelt, opret, berer den en meget stor Endeblomst (Blomsterkurv) 
med meget lange, pregtig gule Straaler (see Samlingen). Limoni- 
um saae jeg kun sparsomt, det var den gstersoiske Form (Behen). 
Hordeum secalinum viste sig; i de udtorrede Pytter og ved Veilerne 
fremtraadte i Mengde Chenopodium maritimum og Salicornia her- 
bacea, men med storste Omhu segte jeg forgjeves Kochia hirsuta, 
som jeg havde gjort sikker Regning paa. 

Denne We (Tjornebjerg og Bredfjed) er ganske ubeboet, 
skjondt den er over ¥/2 Miil lang (452 Tdr. Land) og nesten 1/2 
Fjerdingvei bred, dog maa undtages et Lodshus paa den vestre 
Ende lige ved Kramnitze Gab, hvor Redbyes Havn er. Ner ved 
den yestre Ende er oprejst en Hytte af Tang, hvor om Sommeren 
den Hyrde opholder sig, der skal passe Ungqveget, der settes 
herover. I Kramnitze-Gabet laae et lille, Toldveesenet tilhgrende 
Krydsfarto} og en Handelsjagt; ved en Baad fra denne blev jeg 


954. 
sat over til Hummingeland (400 Tdr. Land). Jeg gjennemvandrede 
her en Strekning med de samme Forhold som for ere skildrede, 
men af de for nevnte sjeldne Planter fandt jeg kun Brassica 
oleracea, som paa samme vedblev at folge Havstokken. De paa 
Kortet angivne Lacuner ere storstedels blevne Syltenge, Fjordens 
Sidevige forsvundne eller forvandlede til Veiler, og saaledes ankom 
jeg i Skumringen uden Forhindring til Maalskovhusene, og derfra 
over Demninger og Broer over Veilerne til Gloslunde. Her var 
alt Levende forlengst hensjunket 1 Sovnens Arme, og jeg var 
nesten besluttet paa at bivouakere, da jeg saae en Dreng komme 
hjem, og ved Hjelp af ham slap jeg id paa et Holoft og fik et 
Par Hestedekkener, saa at jeg fik mig et meget godt Natteleie. 
Neeste Morgen kom jeg ned til min Vert, som, efter en Und- 
skyldning for, at han ikke kunde have skaffet mig bedre Natte- 
logis, satte net skaaret Smorrebrod frem for mig og godt Ol i 
Glaskruus med Metallaag. Bygningsmaaden var her den samme 
som i Sjeelland: den store patriarkalske Stue med sine Rekker af 
Tintallerkener langs den ene Veg (Doren til Stadsestuen) og sit 
Hengeskab ved Siden af Hoisedet, men her er mere Spor af 
Velstand og mere Smag for Livets Beqvemmeligheder end der 
almindelig sees i Sjelland. Haven var ret vakkert anlagt: 4- 
kantede Bede, kantede med Lavendler og Buxbom, og heri de 
preegtigste hvide Lilier, Roser og Aconitum. 

For jeg forlader denne Egn, kunde det have sin Interesse at 
skue tilbage paa Rodby Fjord. Nogle smaae og smalle Vige fra- 
regnede, har den en firekantet Form. Den indtager vist, de smaa 
i den liggende Wer iberegnede, mere end 1 Mil. Vandet er 
meget lavt, men da Omfanget er saa stort, er Vandmeengden dog 
ikke ubetydelig. Tillobet fra Landsiden er kun ringe; ingen Aaer 
udmunde i Fjorden!), hvis Vand udgyder sig gjennem 3 Aabninger: 
1) Lobet mellem Fastlandet og Myggefjed, der dog ofte er ganske 
tort og kun af Betydning, naar Fjorden har usedvanlig hoi Stand. 
2) Dragsminde med en Dybde af 1—1'/2 Al. Breden et lille 
Stenkast. Denne Vei er aaben og forer vist en ret betydelig 
Vandmengde. 3) Kramnitze-Gabet er dog den egentlige Munding, 
fer 5’ nu 7‘—8‘ dyb, 2—300 Al. bred. Strammen er meget 
~-sterk, og Lobet formet som en Kanal med parallele Bredder, der 
strax senke sig ned i Dybet og have en Leengde af et Par hundrede 
Fod. Bunden er haard og fast, dannet af Stene og grovt Gruus. 





1) Det maatte da veere Aastrup Aa, Swedinge Aa er kun ubetydelig 


———— eer eT ee 


Fjordens Skranke mod Havet (Havstok, Nehrung) er, saa 
langt jeg fulgte den, sterk og fast nok, saa at der kun behoves 
liden Hjzlp for at gjore den fuldstendig. 

Fjordens Bund bestaaer af Sand, Leer og Muld, og er meget 
dyndet. Saadanne Forhold herskede i det mindste paa @., V. og 
saa godt som hele S. Siden af Fjorden, og Omegivelserne gjore 
det rimeligt, at disse Forhold maa vere eneherskende. 

Jeg maa efter det Anforte ansee Forholdene her at vere af 
den Beskaffenhed, at man neppe kan vente nogetsteds at finde 
gunstigere Vilkaar for Inddemning og Udtorring. Der er neppe 
Tviv! om, at Bunden hurtig vil tilgroe, ifolge Vandstanden og 
Jordbundens Beskaffenhed. Dette gjelder nesten i samme Grad 
om flere af Nakskovs Veiler. 

Redby har 3180 Tdr. Land, hvoraf Halvdelen er skattefrit, 
fordi det saa hyppig oversvommes. 

3. Aug. Over Dannemare og Arninge til Nakskov. Jeg 
vandrede her gjennem en for en Botaniker forhadt Egn: alle 
Marker regelmessige Quadrater, indhegnede af Groftevolde med 
Risgjerder og derpaa kanadiske Poppelhekker. Over en saadan 
Mark gaaer Veien enten i lige Linie, saa den deles i 2 lige store 
Reetangler, eller ogsaa langs Gjerdet. Man avancerer derfor be- 
standig kun i Zikzak, har ved hver Mark et besverligt Led at 
aabne, og kan aldrig oversee mere end den som en Faarefold 
aflukkede Mark, man befinder sig paa, Aldrig seer man nogen 
Variation heri, aldrig viser sig en Plantning, et Kirketaarn eller 
desl., for man staaer foran det, man seer ikke, hvor man skal 
hen og merker ikke Nermelsen til en Bye for man ved at aabne 
det sidste Markled staaer paa dens Gade. Aldrig seer man 
nogensomhelst Ophgining, Bakke, Krat ell. lign., alt er fladt, men 
frugtbart som Marsken.  Alopecurus agrestis er her allevegne. 
For Resten kan der her knap botaniseres uden paa Byernes Gader. 
I Dannemare') saae jeg igjen Inula Helenium, Artemisia Ab- 
sinth., Inula pulicaria; Rumex conglomeratus saae jeg ligeledes 
her. Men mere interessant var Opdagelsen af Leonurus Marru- 
biastrum, der forekom her 3—4 Steder under samme Forhold 
som L. Cardiaca og Ballota, dog maaskee lidt mere fugtigt og 
heskygget. Ved Byens Skole tog jeg den f. Ex., og i Byens Skole- 
mester, en Seminarist, som kom til, fandt jeg en Botaniker 9: han 
viste mig Hornemanns Plantelere og lod mig see, at han havde 
botaniseret lidt. Jeg forglemte naturligvis ikke at gjore ham op- 





1) Dannemare af Dan og Mare, Marne, Mader (9: Sylt- eller Salteng). 


256 
merksom paa denne Plante, som han ogsaa havde bemeerket, 
men ikke kunnet bestemme. 

Fra Arninge gik jeg over en betydelig Veile til Nakskov. 
Lige udenfor Byen traadte jeg ud paa en stor Sylteng, som forte 
ned til Veilen. Den var Overdrev og som saadanne 1 Alm. be- 
dekket med Tuer; paa alle disse blomstrede smukt Ononis ...'). 
Idet jeg fulgte denne Veile mod Ost for at naae et Vadested, traf 
jeg paa en stor Gruppe af Melilothus dentatus, frisk og kraftig 
cron, noget liggende, danner den et alenhgit, tet Taeppe, bedeekket 
med de meget smaae gule Blomster. — Med Stovler og Been- 
kleder paa Armen vovede jeg mig ud paa Veilen, sigtende efter 
en Kost, der som Merke var opreist midt i Vandet. Det faldt 
mig dog ikke lidet besverligt at komme over, da Vandet var bredt 
og meget muddret og uklart. Grunden var bevoxet med Ruppia, 
Potamog. pectinatus, Zannichellia, Conferva Linum o. fl. Jeg 
beklager, at jeg ikke anvendte mere Tid paa at undersgge denne 
Bevoxning. Snart stodte jeg paa en ny Veile, storre end den 
forste, men forsynet med en stor Bro og Demninger, dog ikke 
ordentlig forsynet med Sluser. 

Om Eftermiddagen naaede jeg endelig d. 3. Aug. Nakskov. 
Byen forekom mig frisk og livlig; Virksomheden er her kjendelig 
storre end i de fleste andre Smaasteder, men jeg troer, at 
Smugleri med lybske Varer sysselsetter Mange. Havnen er for- 
trinlig. Ved Byens nordlige Side er endnu en vel vedligeholdt 
Vold, som er omdannet til Spadseregang og Lystanleg. Ligesaa 
er der i den tet ved Byen liggende Skov ,Svingelen* af Borgerne 
gjort et Anleg og bygget et stort Havehuus med Dandsesal. 

Jeg blev der i Byen til neste Dag og gjorde nogle smaae 
Vandringer i Byens Nerhed, ledsaget af den vakkre Kjeabmand 
Kisky, der i yngre Dage har studeret Botanik og var fortrolig med 
Egnens Flora. Ved hans Hjelp kan jeg nevne folgende Planter 
fra denne Egn. (De af ham angivne, som jeg ikke selv har 
samlet, ere indklamrede). 

Amaranthus Blitum i Gjeestgiverens (Lampe’s) Have; Erysi- 
mum cheiranthoides 1 Expl. ved Stranden. (Xanthium Struma- 
riwm voxede her endnu i Fjor eller Overfjor, men er bleven ode- 
lagt ved en Reparation af Brohovederne). 

Udmerket rige ere vegetatio nemorosa og pratensis samt 
Syltengene. 





1) Efter mine Optegnelser fra 1844 maa det vere O. campestris. 
J. L. 


257 


I Enghaven og Svingelen, 2 smaa Lunde N.@. for Byen, 
fandt jeg: 


Galium Mollugo (Ophrys Nidus avis) 
Hypericum hirsutum (Corydalis 3. sp.) 
Betonica (Fragaria sterilis) 
(Anemone hepatica) (Arum maculatum) 
— nemorosa (Primula acaulis) 
= ranunculoides) Serratula tinctoria 
Ophrys ovata Eupatorium 


Campanula Trachelium 
o. fl. af de herhen herende Former. 


Vegetatio pratensis, palustris et lacustris: 
(Nympheea lutea et alba, ved Birket) 

(Ophrys Loeselii) (Calla palustris) 
(Malaxis paludosa) (Vaccinium Oxycoccus) 
(Orchis conopsea) 

Potamogeton heterophyllus (en Torvegrav i Enghaven i stor 
Mengde), Spirea Ulmaria og Lythrum overordentlig store og 
hyppige, Butomus, Acorus Calamus, Sparganium sp.? Typha an- 
gustifolia alm. — (Alisma ranunculoides ved Vesterborg, Lathy- 
rus palustris periodisk i Gravene ved Nakskov og Svingelen). 

4, Aug. Hr. Kisky fulgte mig paa.Veien til Langeland indtil 
Lodshuset paa Albuen. Paa denne Vei gik vi i Land paa flere 
Holme, bl. a. paa den, hvor den beromte Skandse blev opkastet i 
Svenske-Krigen’ og en anden tet overfor. Her fandt jeg Iris 
spuria (paa Dueholm ganske lidet Malva Alcea?), (Althea offi- 
cinalis) Statice Behen, Juncus maritimus, Cochlearia danica, 
Melilothus officinalis. 

I Albuen fandt jeg Fortsettelsen og Slutningen af den Hay- 
stok, jeg vandrede paa ved Roedby Fjord; her er den smal og 
nesten ganske uden Sylteng. Paa Albuen ligge nogle Lodshuse, 
og en ordentlig lille Skibbro gjor Landgangen bekvem. Man finder 
Skibe liggende her og et helt Oplag af Tommer og saadanne 
Varer, som Nakskoviterne lade oplegge der. 

4. Aug. Jeg tog nu Afsked med min brave Vert og styrede over 
det herlige Langelandsbelt i en lille Baad, styret af en ung flink Gut. 

Langelandsbeltet er et herligt Vand, dybt og klart velter det 
sine Bolger som en bred Strom, aldeles fri for Holme og lave, 
smudsige Grunde. — Langelandskysten hever sig aldeles uden 
Sylteng, kun med en ganske smal og steil Havstok af hvidt Sand, 
sprengt med smaa Grupper af Marehalm. Skjondt Havet var 
tilsyneladende ganske roligt, lod dog Donningen mod Havstokken 


Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 17 





som en hul Torden, et Bevis paa Strammens Velde og Hay- 
stokkens Haardhed og Steilhed. 

Jeg landede omtrent 1 Mil 8. for Spodsbjerg ved Polleholm, 
noget ud paa Eftermiddagen. Jeg tyede ind hos Ejeren af denne 
Gaard ved det frembrydende Regnveir og leiede ham til at kjore 
mig til Rudkjobing. 

Langeland er meget bakket, uden dog at heve sig til nogen 
betydelig Hoide. Ikke sjeldent treder man op paa en Bakke, 
hvorfra man. seer Havet paa begge Sider af Landet. @jet moder 
allevegne smukke smaae Skovgrupper, smaae Moser eller Torve- 
skjer, endog smaae Sger skjule sig ofte mellem Hgiene. Den 
Deel, jeg gjennemrejste, var de fleste Steder alt for sandig, tor 
og ujevn til at kunne kaldes god Agerjord, ikke heller vare 
Jorderne godt dyrkede. Omkring Faareveile, hvor der er mere 
fladt, vare derimod fortrinlige Agre. ; 

Husene ere for det meste slet byggede og noget smudsige, 
Veiene slette, og overhovedet saae der meget usselt ud. Den 
Bondegaard, jeg besogte, var bygget aldeles som de sjellandske. 

Jeg reiste fra Polleholm mod N.V. til Rudkjobing, omtr. 11/2 
Mil. Egnen har meest Lighed med den mellem Vordingborg og 
Presto, og Vegetationen syntes mig at have samme Karakter. Det 
meest iginefaldende Trek i Vegetationen var, at Rubus vulgaris 
her mere og mere antog den Form, som er almindelig paa Mst- 
kysten af Slesvig (2. discolor hos Drejer) med rede Blomster '). 
Verbascum Thapsus saae jeg her igjen; som Ukrudsplanter medte 
mig strax ved Landstigningen Fedia dentata og Euphorbia exiqua ; 
Thymus Acinos paa Bakkerne ved Faareveile , Nymphea alba i 
Mosen ved Polleholm. Paa Syltengene om. Faareveile Juncus 
maritimus, Statice Behen; Dipsacus sylvestris ved Rudkjobing. 
Jeg overnattede i Rudkjobing og gjorde der Bekjendskab med 
Dhrr. Bauditz og @rsted, i hvis Folge jeg gjorde Reisen over til 
Vemmenes paa Thorseng. 


5. Aug. Thorsenge. 


Hvor ringe Udstrekning denne yndige We end har, er dens 
Landskab dog temmelig afvexlende. — I Bregninge Bakke naaer 
den en ikke ubetydelig Hajde, og maaskee kan hele Wen betragtes 
som denne Bakkes Aftekning. Denne torre og sandige Bakke 





1) Sandsynligvis R. vestitws Whe, se ovenfor pag. 249 Anm. 


259 





(239'), som endog har lidt Flyvesand, berer paa sit hoieste Punkt 
Bregninge Kirke med et fladt Taarn, hvorfra man har en meget 
beromt Udsigt. Landet senker sig herfra meget frugtbart til alle 
Sider, mere steilt mod N. og @., hvor Havbredden er steil og 
skovgroet, jevnere og mere regelmessig mod 8S. og V., hvor den 
ender sig i store Syltenge (Stiovel Kohave). Mod Nord boier sig 
et langt Horn ud, som damner en jevn Flade med smukke Skov- 
grupper, frugtbare Agre og Byen Vemmenes; en lille Flodseng 
som lgber fra S. mod N., danner en smuk lille Dal med hgie 
Skreenter, dekkede af Skov og Bremmelov. Ved sit Udlob i 
Svendborg Sund danner den et lille Delta bevoxet med A‘l og 
Qvalkved og gjennemvevet af Hindberbuske, Impatiens, Lychnis 
sylvestris m. fl. Vegetationen er frodig, men lidet eiendommelig ; 
mest paafaldende var det mig, at Rubus fruticosus antager samme 
Form som i det gstlige Slesvig 9: kraftig, uldhaaret, med rig top- 
dannet Blomsterstand og redlige Blomster (sml. Langeland). Hy- 
pericum hirsutum, Epilobium angustifolium, Sonchus palustris og 
Malva Alcea fandt jeg hyppigt paa Qstkysten, alle frodige og 
yppige af Vext, men Althea officinalis sogte jeg forgjzves ved 
Vemmenes. 

-.Gaardene ere store, velbyggede og reenlige, de bere alle- 
vegne Preg af Velstand og Smag for Livets Beqvemmeligheder. 

I Byerne fandt jeg de paa slige Steder almindelige Vzexter, 
altsaa Anthemis Cotula dominerende, men med denne indfandt sig 
i lavere liggende Byer Pulicaria, og i Stiovel, der ligger omringet 
af Syltenge, Cotula coronopifolia aldeles overdaadig. Den over- 
raskede mig ved sin Finhed, Form og Farve og ved de gratieust 
nikkende Blomsterstilke. 

Nedenfor Stiovel ligge temmelig store Syltenge, gjennem- 
strammede af en lille Beks Slyngninger; her viste sig Statice 
Behen, O0enanthe Lachenalii, Serratula tinctoria og Thalictrum 
simplex. Ved Vindebye skal tidligere Hryngium maritimum vere 
funden, og paa Wen Yholm eller Iholm i Svendborg Sund fordum 
Tris spuria. 

6. Aug. Neste Dag lode vi os sette over til St. Jorgen ved 
Svendborg, hvorfra B. gik forud til Vesterskjerninge, som vi havde 
udseet til Nattekvarter, medens jeg aflagde et Besog langs Kysten 
®. for Svendborg. Uagtet min Ilen fandt jeg dog hvad jeg for- 
nemmelig segte, nemlig Dipsacus pilosus, men kun faa Exemplarer, 
spredte i Krattet (i Forhold omtr. som Campanula Trachelium). 

17* 


260 


Chrysosplenium oppositifolium fandt jeg i ,Rottehullet*1) i en 
lille Hengesek med Kilder, ganske indesluttet af Treer. Senecio 
aquaticus viste sig; Scrophularia aquatica og Sonchus palustris 
meget hyppige; disse 2 ere saa fremtreedende at de afgive et ikke 
uvigtigt Trek i det sydlige Fyens Physiognomie. 

I fuldkomment Morke ilede jeg forbi Hvidkilde og Ollerup til 
V. Skjerninge, og tabte saaledes Nydelsen af denne smukke Egn. 
Kun ved Hvidkilde nod jeg nogle Blik paa den skjonne skovkrandste 
Sse, hvis nordlige Side omslynges af Landevejen til Faaborg. 

7. Aug.  Cuscuta europea saaes temmelig hyppigt i V. 
Skjerninge, hvor den efter Sigende anvendes til Farvning. 

Over Redkilde, Nakkebglle, Aastrup og Holstenshus krydsede 
vi nu til Faaborg. Landet er her overalt frugtbart og vel dyrket, 
lidt bakket og skovgroet som det sydlige Sjelland. Om Vege- 
tationen vil jeg kun bemerke, at den viste sig triviel. I Gravene 
ved Nakkebglle saaes Sonchus palustris til en Hoide af vistnok 
5 Al. over Vandet, Picris hieracioides og Scrophularia aquatica 
flere Steder, Sedum reflecum paa Gjerdet ved Redkilde Gartner- 
bolig. I Aastrup Kirke beundrede vi en serdeles smuk Ligsten 
over Eiler Brockenhuus og Hustru. 

Faaborg-Egnen har meget betydelige Bakker (indtil 354‘) ofte 
optaarnede ved Siden af hverandre, saa at de danne lange Aase. 
Mose og Seer, Hede og Gest, Skov og Mark afvexle hurtigt med 
hverandre. Denne Egn synes at vere en ngiere Undersggelse 
verdig end de smaa Toure, jeg gjorde her. Dyreborg hedder et 
Fiskerleie paa hin Side af Faaborg Fjord, venlig Beliggenhed lige 
for Bjorne og omgivet af nogle hgie Brinker, tildels bevoxede med 
Bogeskov, men intet Merkeligt ved Vegetationen. 

,oundet* hedder en Indsge, som mod 9. omslutter Faaborg, 
saa Byen nesten ligger paa en Halvge. Navnet og tillige Be- 
liggenheden tyder hen paa, at det tidligere har veret en Fjord, 
der i S.V. har staaet i Forbindelse med Havet. Nu er Vand- 
standen dog noget hgjere end Havets, og der er intet Spor af 
Brakvandsplanter. Mod N. ender den i en stor Mosestrekning, 
gjennemstrommet af en Aa og opfyldt med smaat Pilekrat, saa at 
den saae ret indbydende ud, dog fandt jeg intet der af Interesse. 
Utricularia vulg. er den eneste Plante, jeg erindrer, af Pilene har 
jeg ikke taget Exemplarer. Om Strandbredden skal jeg blot be- 





1) Navnet paa denne lille Skov var tidligere ,Rottefelden*, nu saa 
vidt erindres, ,Caroline Amalies Lund‘. J. L. 


261 


merke, at Althea af Hornemann angives at voxe her. Jeg fandt 
ved Havnen et Par Exemplarer, der krob ud under Plankeverket 
om en Privathave. Om den Hornemannske Angivelse grunder sig 
paa et lignende Fund, vides ikke. 

»Priors Have‘ kaldes en Lund lige for Sundet, den har til- 
hert Faaborg Kloster, men Navnet er nu fordrejet til ,Prisers 
Have* og Stedet forvandlet til en Forlystelsesplads (Lathrea, 
Ajuga reptans, Scrophularia aquatica). 

,Seebjerget* kaldes en smuk Banke N.@. for Byen; en Stie 
gaaer over den til Landeveien, saaledes at man til hojre har en 
vakker Hoimose (Nymphea, Polypod. Thelypteris o.s.v.) og til 
venstre en kratbevoxet Kuppel. Paa den flade Mark eller rettere 
Aas foran dette Krat fandt jeg i Mengde Ornithopus og Crepis 
humifusa mihi, som er omtalt i Drejers Flora hafniensis. 

I Krattet fandtes den sxdvanlige frodige vegetatio dumetorum: 
Campanula persicifol., Picris hieracioides, Trifol. medium, Thy- 
mus Chameedrys af 11/2 Qvarters Leengde. 

Skovene heromkring ere kraftige, ofte findes udstrakte Naale- 
treplantninger, men om Vegetationen har jeg kun lidet at be- 
merke. I Mosehullerne sogte jeg forgjeves Corydalis capreolata’); 
Tlea; Aquifolium havde et Par gamle, men ikke smukke, plantede 
Representanter paa en Bakke tet ved Holstenshus. Paa Leer- 
bjerget — en betydelig Hajde — fandt jeg en kraftig Lyngvext, 
dog uden Ejendommelighed: Arnica eller sligt fandtes ikke. 

Fra Sollerup ved den dejlige Arreskov See fulgte vi en stor 
Stie ned til Gjerup. Vi kom her over en mager Aas, hvor jeg 
igjen fandt Crepis humifusa (nermere til C. virens end den Form 
fra Seebjerget), blandet med en uudslukkelig Mengde af Vulpia 
sciuroides (Festuca bromoides F). Dan.), hvoraf nogle vare '/2 Al. lange. 

13. Aug. Kl. 11'/2 om Natten forlod jeg Faaborg tilfods, og 
begav mig over Seebjerget og Brahetrolleborg til Querndrup Kro, 
hvor jeg ankom lidt for Daggry. Jeg hvilede her et Par Timer 
og fortsatte Vejen over Giislev og @rbek til Nyborg. ‘iden tillod 
mig ikke at besoge Lykkesholm og den smukke Aae, der lober 
forbi den (den udmunder ved Holkenhavn), og hvis smukke skovgroede 
Brinker fristede mig sterkt. Paa denne Vei gjorde jeg kun den 
almindelige lagttagelse, at Vegetatio dumetorum var temmelig sterk 
(Pteris hyppig). I Byerne forekom flere Steder Inula pulicaria, 
paa Veien saae jeg eengang Crepis virens. Forst mellem Vindinge 





1) Naturligvis Skrivfejl for ,claviculata*. J.L. 


262 





og Nyborg viste sig den pregtige Papaver Rhoeas, og det 1 
Mengde, iseer paa Digerne'). 

Fra Nyborg fik jeg endnu Tid til at gjore en lille Udflugt 
ned imod Holckenhavn, dog frembed den mig intet Interessant. 
Jeg spejdede iseer efter Kochia hirsuta, men fandt den ej (efter 
Cand. pharm. Hedemann skal den vere hyppig N. for Byen). 
1 a 2 Mile S. for Nyborg skal der findes betydelige Hengesekke 
af Tang (Forchhammer), en Begyndelse til en saadan Dannelse 
sporede jeg mellem Nyborg og Holckenhavn. 

14de Aug. om Middagen gik jeg i Nyborg ombord paa Mer- 
curius til Corsger, hvor jeg strax steg 1 Dihgencen og naaede 
Kjobenhavn neste Morgen tidlig. Saaledes endte denne Rejse. 





Ovenstaaende er — paa enkelte Bemeerkninger af ikke 
botanisk Indhold ner — en ordret Afskrift af den afdgde 
Forfatters livlige Skildring af en Rejse igjennem flere af 
Danmarks meget ejendommelige Egne. Om end Afskrivningen 
hist og her har veret forbunden med nogen Vanskelighed, 
hidrerende fra afbleget Bleek, utydelig Skrift o. desl., har den 
dog ogsaa gjort mig megen Forngjelse, idet jeg derved har 
faaet Lejlighed til at gjore mig ngjere bekjendt med og 
vurdere Forfatterens skarpe Iagttagelsesevne og Talent til at 
fremstille det Iagttagne paa en anskuelig og livlig Maade. 
Men paa den anden Side har jeg derved ikke kunnet und- 
gaa at beklage, at den Afdgdes som det synes medfodte Sky 
for at fremtreede offenlig som Forfatter har afholdt ham fra 
at gjgre Samtidens og Fremtidens Botanikere i Danmark be- 
kjendt med et Arbejde, som ved at offenliggjores vilde have 
ydet et saare veerdifuldt Bidrag til Datidens meget fattige 
floristiske Literatur. Da jeg 7 Aar senere (i Selskab med 
afd. Apotheker Steenberg) foretog en Rejse igjennem Lolland 





1) Legenden melder, at denne Valmue skylder sin Hyppighed ved 
Nyborg den Omstendighed, at Markerne dér ere gjodede med de 
andalusiske Hestes Blod, der bleve nedskudte af Spanierne 1808. 
Maaské er Sandheden den, at Planten er indvandret med de i Ny- 
borg garnisonerede spanske Tropper. J.L. 





263 


og Falster, og besagte flere af de her beskrevne Egne, lige- 
som da jeg senere (i Kroyers naturhist. Tidsskrift) meddelte 
Bemeerkninger om Loll.-Falsters Flora, vilde Dagbogens Ind- 
hold og ganske seerlig den indgaaende Skildring af Rodby- 
Eenens topografiske og floristiske Forhold have veeret mig 
til megen Vejledning, hvis den havde veret mig bekjendt. 

Men selv nu, efter saa mange Aars Forlob, antager jeg, 
at den, der fremtidig vil floristisk undersoge de her om- 
handlede Egne, kan finde forskjellige brugbare Oplysninger i 
Kamphoveners Rejseberetning, og at denne ogsaa af Andre 
vil leses med Interesse, saa at dens Offenliggjorelse i Bot. 
Tidsskrift kan vere berettiget. 








264 





Om Vegetationen paa Anholt. 
Af 


Ove Paulsen. 


Anholt er maaske den mest afsides liggende Del af 
Danmark, den Del, der er vanskeligst tilgeengelig. Kun een 
Gang om Ugen kommer Postbaaden derover fra Grenaa, og 
det er ingen Damper, men et Sejlfartaj, Deksbaaden ,de to 
Feettere“*. Det kan ske, at Overfarten kun varer nogle Timer, 
men det er ogsaa hendt, at den har varet over to Degn, 
naar Baaden er bleven forslaaet af Storm, eller Vinden har 
forladt den paa Vejen. — Men det har ogsaa sin Behage- 
lighed for en Gangs Skyld at vere fri for Damp og table 
d’hote og tilbringe Tiden paa Dekket hos Postforeren og 
hans Folk, medens Bakkerne ved Grenaa forsvinde i Vest, og 
,sonderbjerg* paa Anholt dukker op af Havet i st. 

Hvis Postbaaden legger sig paa Nord- eller Sydsiden af 
@en (thi det maa vere, hvor der er Le, — Havn findes 
ikke), saa ser man strax et ganske oplysende Profil af An- 
holt. @ens vestlige (mindre) Del dannes af hgje, runde 
Bakker (indtil ca. 48 M.), der falde ret stejlt af til alle Sider, 
medens den langt stgrre gstlige Del, der strakker sig helt 
ud til det hgje hvide ,Anholt Fyr“ paa @stspidsen, er fladt 
Land med Klitter, der i Forhold til Vestlandets store Bakker 
ere lave, men i Virkeligheden ret hoje. Paa en af de storste, 
»Ostebakken* (25 M.) er der lagt et lille Fyr, som lyser ud 
over Nordvestrevet. 


‘(as]oFOsIOpUl) ONSIFO[OOS syrvmuaq, 103577) 
‘youu AAO Rey “TSI 


‘s1ipbyna Dunno 


S 





‘suadas xYVS! 


wH 


‘pUBAYSIO YT 

‘yore yy 

“IOV SJopuvyyso A. Seeing 
“Pawssyzoay Je xOHETH OPESH |i 


‘MWOTOHIG Lopoapuvayg opuTy 


265 





266 


Anholt bestaar saaledes af to fra hinanden skarpt afgreen- 
sede Dele: Vestlandet, hoje Bakker af diluvial Oprindelse, 
i Hesteskoform omgivende en lav og fugtig Straekning (,, Kjeeret*), 
der tildels er Mose, og som siges for at have veeret So, og 
Ostlandet, fladt Terreen med mange Klitter og med parallele 
Reekker af gamle Strandlinier, der vise denne Dels Oprindelse. 
— Omtrent midt paa Gen, i Le af Vestlandets Bakker,’ 
ligger Anholt By, der teller omtrent 180 Indbyggere, og 
som — fraset Fyret — er det eneste Sted paa Wen, hvor 
der bor Mennesker. 

J. P. Jacobsen har i 11te Bind af dette Tidsskrift 
givet en Liste over Anholts Planter. Skjont han ikke siger 
et Ord om Vegetationens Karakter, vil man dog af For- 
tegnelsens mange Sandplanter let kunne se, at det meste af 
Men er Sand. Dette gjelder saaledes — foruden Strand- 
kanten — hele @stlandet og alle Vestlandets Bakker; kun 
»Kjeeret* og nogle faa lyngbevoxede Lokaliteter bere ingen 
Sandflora. — Vi finde da paa Anholt tre Sandfloraer: 
Strandens, @Mstlandets og Vestlandets, men de ere, som 
nedenfor skal ses, ingenlunde ens. I det folgende ville de 
blive omtalte i den nzevnte Orden; Slutningen vil blive gjort 
med ,Kjeeret*. 

Med Stranden menes her for det forste alt det, der 
ligger udenfor den yderste sammenheengende Klitbraemme og 
nedenfor de hgje Bakkers Fod, og derneest (i @Mstlandet) 
selve Strandklitpartiet saa langt ind, som Klitterne ere 
dannede af almindeligt, fint, hvidt Kvartssand og bere den 
seedvanlige Klitvegetation, der er kjendt fra de jyske Klitegne. 
(Fig. 1, det lodret skraverede). 

Af de paa Forstranden opskyllede Tangarter er Pur- 
cellaria fastigiata langt den almindeligste; derneest finder 
man almindelig voxende paa Sten ved Stranden Fucus serra- 
tus, F. vesiculosus og paa Nordvestrevet F’. spiralis. 

Forstranden er ofte vegetationslos; hist og her — mest 
paa Sydgstkysten, hvor der med de fremherskende Vesten- 


eel de ee Me 


_ —_——~ oe 


— ee 


—————— 


267 


vinde antagelig er mindst Forstyrrelse fra Havets Side — 
ses inderst inde Bevoxninger eller enkelte Exemplarer af 
Suceda maritima, Salsola Kali, Atriplea-Arter, Crambe mavi- 
tima, Cakile maritima, Psamma, Elymus, Agropyrum jun- 
ceum og andre psammofile Planter, desuden et Par Steder 
Cichorium Intybus med megtige tykke og lange Hovedredder 
lodret ned i Sandet. 

Om de hvide Klitters Vegetation er der neeppe noget at 
sige, som ikke ogsaa kunde siges om de jyske Klitters; 
man finder dels de samme Planter som paa Forstranden, 
navnlig Psamma og Elymus (ikke f. Ex. Crambe og Cichori- 
um), dels andre, saasom Carex arenaria, Festuca rubra, 
Hieracium FPilosella og umbellatum (i stor Mengde), Viola 
tricolor og canina, Galiwn verum, Thymus Serpyllum, Pim- 
pinella Saxifraga, Weingertneria canescens, Lotus cornicula- 
tus, Racomitrium canescens, Cornicularia aculeata, Cladonia 
aleicorne 0. a. Den smukke Eryngium maritimum var paa 
sine Steder almindelig. 

Hist og her ses smaa, flade, fugtige Lavninger med f. Ex. 
Salix repens, Leontodon autumnale, Trifolium repens, Tr. 
pratense (var. depressa J.P. Jac.), Radiola millegrana, Carex 
Oederi, Juncus bufonius og lampocarpus, Alopecurus geni- 
culatus 0.a., blandede med de szedvanlige Klitplanter. — En 
anden lignende Lavning (i Nordvestlandet) var foruden med 
Salix repens bevoxet med store Mengder af Lycopodium 
inundatum, Drosera rotundifolia og Polytrichum juniperinum, 
desuden fandtes Kriophorwn angustifolium, Euphrasia curta, 
Trifolium repens, Empetrum nigrum, Carex vulgaris. 

Ikke overalt langs Kysten findes der hvide Klitter; ved 
Foden af Vestlandets Bakker mangle de saaledes de fleste 
Steder, og kun paa @Wens Nordvestspids findes der nogle, 
men de ere ikke videre hoje; her ligger der mnedenfor 
Bakkerne en bred Landstrekning, der kaldes Flaget!), og yderst 





1) ,Flag* er anholtsk og skal vere det samme som Flak. 


268 


paa dette findes de omtalte Klitter, som delvis ere be- 
voxede med Psamma og Elymus og paa noget fugtigere 
Steder tillige med Agropyrum junceum og mandsheje Phrag- 
mites communis. 

Igvrigt dannes Flaget af flade og mere eller mindre side 
Smaastrekninger, adskilte af og indspreengte med Smaa- 
forhgjninger, bevoxede med Lichener eller Sandvegetation. 
En af de yderste af disse Smaastreekninger var ganske nggen, 
kun bevoxet med Alger, Lyngbya estuarii, Anabena varia- 
bilis og andre. Paa andre Flader fandtes Agrostis alba, Scir- 
pus maritimus, Eleocharis uniglumis, Potentilla anserina, Plan- 
tago maritima, Trifolium fragiferum, Triglochin maritimum, 
Sagina sp., Carex vulgaris o. fl. 

Inderst inde, ved Bakkernes Fod, er Flaget bekledt 
med hedeagtig Vegetation, overvejende Calluna vulgaris. Her 
voxe ogsaa Erica Tetralix, Lotus corniculatus, Antennaria 
dioica, Drosera rotundifolia, Anthoxanthum, Lycopodium inun- 
datum og clavatum, Polytrichum juniperinum, Jungermannia 
inflata o0.s.v. Alle disse Planter voxe tet ved hverandre, 
men paa fugtigere og torrere Pletter af samme Jordbund. 

Hist og her findes Ene og Revling, dannende_frisk 
sronne Pletter i alt det graa. 

Ogsaa paa andre Steder langs Stranden mangle hvide 
Klitter (Se Fig. 1). Saaledes navnlig paa en stor Del af den 
lange Sydgstkyst og af Nordkysten, hvor Sandet er brunt og 
af samme Beskaffenhed som inde i Landet (se nedenfor). 
Dette heenger sikkert sammen med den fremherskende syd- 
vestlige Vindretning, der gjgr, at Indsandet flyver ud i Havet 
over Yens nordgstlige Del. Vegetationen paa denne brune 
Strand er i Hovedsagen som paa den hvide; Crambe og 
Eryngium ere dog her intetsteds sete. 

Klitterne indenfor Strandbeeltet ere ogsaa brune; de danne 
den yderste Kant af Orkenen. 

Denne udfylder hele @stlandets Indre. Det er et fladt 
Terren, oversaaet med Klitter af forskjellig Storrelse (ifalge 


ied 


969 





Fig.2. Udsigt fra Bakkernes nordostlige Del imod @st. 
Yderst tilvenstre Havet, derpaa Strandbeltet, ved en skarp Grense ad- 
skilt fra @rkenen, der er besat med mange, delvis opbleste Klitter. 
(Fotografi af Hr. Statsgeolog A. Jessen.) 





Fig. 3. @Orkenen. 
I Forgrunden Tuer af Thymus vulgaris og Racomitrium canescens. 
I Mellemgrunden flade Lavninger med sammenbleste Cornicularia acu- 
leata (Ses som morke Skygger). I Baggrunden Klitter med Psamma 
arenaria. 


(Fotografi af Hr. L. Grentzmann, Anholt.) 













. at rug da 
been Woe: 
arya t 





by a 
San Jan 
pty eh 


Sey a op ‘ 
Vira beet gains ya. sd 











Pied 


Steve lS 








971 


D. g. U.') indtil 25 M).. Paa Sletten imellem Klitterne ses 
gamle Strandlinier, lave Volde af Sten, der ere indtil barne- 
hovedstore og ofte danne ligesom en Brolegning. I @stlandets 
vestlige Del danne Strandvoldene flade Buer, aabne imod 
Vest; lengere imod @st og Syd gaa de over til at blive 
parallele med Sydgstkysten (Se Fig.1, hvor Sletten er be- 
tegnet ved Strandlinierne, Klitterne ved de hvide, uregel- 
meessige Figurer). Disse Strandvolde vise, at Ostlandet i sin 
Tid er dannet af Havet. 

Bunden — saavel Slettens som Klitternes — dannes af 
grovkornet Sand, hvis Farve ikke er den sedvanlige hvide, 
men brun. Dette hidrorer ifolge D.g. U. fra, at Strandsandet 
paa Anholt er rigt paa Magnetjzern, der, omdannet til Rust, 
bekleeder Sandkornene. 

I Slettens Sand er indblandet mange Sten af alle 
Storrelser, de storste findes paa de gamle Strandvolde. 
Klitterne ere naturligvis stenfrie. 

Til Oplysning om Sandets Kornstorrelse hidszettes folgende 
Tabel, hvoraf det vil ses, at Slettens og Indlandets Klitter 
ere dannede af et grovere Materiale end Strandklitterne (de 
hvide Klitter). Tallene i de to forste Kolonner ere Gjennem- 
snitstal, udregnede efter den Tabel, der findes i D.g.U. Den 























Havklitter | Indsande Toppen af 
(Gjennemsnit | (Gjennemsnit len Indecudekhe 
af to af syv | 99M. o-H 
Maalinger). Maalinger). Ne paige. 
pct. pCt. pct. 
Storre end 2Mm. .. 0 14,5 91,4 
2o0—1,0Mm....... 0 5,5 8,0 
1o—O5 — ...... 0 45 0,6 
0.5—O25— ....°. 98,9 1 0 
Mindre end 0,25 Mm. . en 1,4 0 














1) Danmarks geologiske Undersggelse. 1. Rekke Nr. 4. Beskrivelse til 
Kaartbladene Lzso og Anholt. Ved A. Jessen. 


972 


sidste Kolonne fremstiller Kornstgrrelsen i den groveste 
Prove af de syv, hvis Gjennemsnit ses 1 anden Kolonne. 

QMstlandet har i sin Tid — for ikke mere end 300 Aar 
siden, og altsaa efter den Tid, da Fyrren var forsvunden fra 
det ovrige Danmark — veeret deekket af Fyrreskov. Itfolge 
Dr. K. J. V. Steenstrup') befalede Kong Kristian den 
fjerde i Slutningen af det sextende Aarhundrede, at der 
skulde fares varsomt med Skoven, thi ,s@farende Mand‘ 
klagede over, at' den forsvandt, saa at @en var vanskeligere 
at se. Senere — endnu i 1866 — er der fundet Fyrre- 
stubbe ude i Klitten, og endelig har man paa et Sted, hvor 
der maaske engang har veret breendt Tjere, truffet Fyrrekul, 
foruden Ege- og Hasselkul, der kan antages at stamme fra 
det frodigere Vestland, hvor Egen har kunnet fortraenge Fyrren. 

Nu er Mstlandet en Orken, der soger sin Lige 1 Dan- 
mark. Et Par Steder lige ved Byen findes smaa Fyrreplan- 
tager — man soger nu med Magje at bede paa gamle Dages 
Letsind, — men kommer man et Stykke ud, er man midt i det 
tavseste og mest trosteslose Ode. Det er tungt at gaa i det 
lgse Sand, — hvor ikke den lille Polytrichum piliferum har 
veevet det samrnen med sine Rhizoider og gjort det fast at 
treede paa, — og ikke stort mindre anstreengende der, hvor 
Sandet er blest bort og kun en nggen Stenmark er tilbage. 
De brune Klitter ligge uregelmessig spredt, og idet man 
gaar udenom den ene efter den anden, kunde man let fare 
vild, hvis man ikke havde det hoje hvide Anholt Fyr at 
rette sig efter. 

For Planteveexten ere Forholdene daarlige. Vindene 
have frit Spillerum, thi de afrundede Klitter yde ikke synderlig 
Le. Skygge findes neesten heller ikke, og endelig er Jord- 
bunden meget fattig paa Vand, thi grovt Sand er tort Sand. 





1) Om Fyrreskovens Forsvinden paa Anholt. (Tidsskrift for Skov- 
vesen. VIII. A 1896). 
Se ogsaa: Deichmann-Branth: Fyrreskovens Undergang paa 
Lesg. (Bot. Tidsskr. V. 1872). 


273 


Klitterne ere rigere bevoxede end selve Sletten. Paa 
denne er der ikke Tale om noget Teppe, eller hvad man 
kunde kalde en Bevoxning; Vegetationen er yderst fattig. 
Planterne staa spredt og enkeltvis. Herfra er der kun een 
Undtagelse, nemlig den for neevnte Polytrichum piliferum, 
den almindeligste af alle @rkenens Planter. Dens faa Centi- 
meter lange Steengelspidser pippe i Massevis op over Sancet 
og give dette et ejendommeligt prikket Udseende. Bladene 
ere i Torke bojede opad og bere hvert et langt hvidt Haar. 
—— Et andet Mos, som er almindeligt i @rkenen, er Raco- 
mitrium canescens, som danner smaa runde graalige Puder 
(Se Fig. 3). 

De paa Sletten voxende Fanerogamer ere: Weingertneria 
canescens, Hieracium umbellatum, Thymus Serpyllum, Pimpi- 
nella Saxifraga, Viola canina, Campanula rotundifolia, Ja- 
sione montana, Armeria vulgaris, Lotus corniculatus, An- 
thyllis vulneraria og Viola tricolor. Af og til ses en Ene- 
busk eller en Tue af Salix repens —- om disse to mere 
nedenfor, — og dermed er Listen frerdig, hvis man ikke vil 
medregne Psamma arenaria og Carex arenaria, der sjeldnere 
findes paa selve Sletten (men vel paa Klitterne), eller til- 
feeldige Gjester som Cakile maritima, Stellaria media, Cera- 
stium vulgatum og Atriplex littoralis, der alle voxede ved 
,Ostebakkefyret* midt i Orkenen, fremkomne af Fro, der 
vare indslebte med Tang fra Stranden. 

De neevnte almindelige Planter voxe som nzvnt meget 
spredt, saa de udelukke ikke hinanden, ja kunne ikke engang 
siges at konkurrere. Men det kan dog ske. at man finder 
en storre Plet alene bevoxet med f. Ex. Hieracitum wmbellatum 
(de enkelte Exemplarer mange Metre fra hverandre), eller at 
der paa en anden Streekning neesten kun ses Timian o.s. v. 

Hvad de biologiske Forhold angaar, saa er der forst at 
legge Merke til, at af alle de almindelige Planter — i det 
folgende tales der kun om dem — ere ingen eenaarige, alene 
med Undtagelse af Viola tricolor. 

Botanisk Tidsskrift. 2lde Bind. 18 


274 





Endvidere ere Planterne ofte lave eller tiltrykte til Under- 
laget. Hieracium umbellatum havde en ofte kun faa Tommer 
lang Stengel, og var den lengere, laa den i Regelen vandret 
paa Jorden med kun Spidsen (Blomsterstanden) opadbgjet. 
Hoje, oprette Exemplarer saas sjeeldent. /impinella og Cam- 
panula voxede i Regelen opret, men Planterne vare ofte 
smaa. Thymus') og Lotus ere jo af Naturen nedliggende, 
den sidste kunde findes med alenlange Skud, der udgik til 
alle Sider fra den lodrette Hovedrod. Armeria havde gjerne 
tykke, teet pakkede Skudkomplexer, tet besatte med Blade. 

Som en vigtig Bestanddel af @rkenslettens Vegetation 
maa endnu nevnes Lichenerne. Cornicularia aculeata 
var yderst almindelig. Den laa ofte i store Meengder last 
paa Sandet og lod sig af Vinden fore hen, hvor der var Le. 
Saaledes viste Hjulspor sig ofte som brune Striber, fordi 
denne Lichen havde samlet sig i dem. Mange Steder saas 
ogsaa Stykker af den heengende fast i Weingertneria eller 
andre Planter, eller samlende sig i flade Fordybninger i Ter- 
renet (Se Fig. 3). Af andre Lichener fandtes Hverniu pru- 
nastri, Parmelia physodes, Cladonia racemosa, rangiferina, 
pyxidata, gracilis og alcicornis og paa Stene Lecanora saxi- 
cola, Buellia petrea og calearea, Placodium rupestre (de to 
sidstnevnte paa Kalksten) og Lecidea auriculata. Denne 
sidste var meget udbredt; den viser sig som runde sorte 
Pletter, noget storre end et Knappenaalshoved. 

Klitterne, der ligge i Orkenen, have som nevnt en rigere 
Vegetation end den flade Slette. Dennes almindelige Planter 
findes ogsaa her, nogle, som Lotus og Campanula, ofte i storre 
Meengde end der. Men Klitternes fremherskende Plante er 
Psamma arenaria (som ogsaa mange Steder findes plantet?), 
og tillige er Carex arenaria meget almindelig. Den forste af 
disse findes saa godt som aldrig paa Sletten, eller man 


1) Thymus saas ikke sjeldent med blegrode Blomster. 
*) Hjeelmen slaas til Kreaturfoder. 


2) 


kunde bedre sige, at hvor den findes paa Sletten, danner 
den Klit. En saadan begyndende Klitdannelse ses nogle 
Steder, men altid udgaaende fra en enkelt eller nogle faa 
Tuer, og aldrig bar Sletten nogen Hjzelmebevoxning som 
Klitternes. 

Carex arenaria fandtes af og til paa Sletten, men var 
langt almindeligere paa Klitterne. 

Om Klitternes rigere Bevoxning beror paa Overfygningen, 
der jo i det mindste for Psamma’s Vedkommende siges at 
veere en Betingelse for kraftig Veext, eller om Grunden skal 
seges i, al Klitsandet — hvad man jo naturligt kunde tenke 
sig — er finere end Slettesandet, maa staa hen. Ved Sigtning 
af en Preve Klitsand og en Prove Slettesand viste det sig, 
at det forste var ikke saa lidt finere end det sidste, men da 
(ifolge D. g. U.) Kornstorrelsen i O@rkenen er ret variabel, har 
dette ikke tilstraekkelig Beviskraft. 

Det er navnlig i Orkenens vestlige Del, at Klitterne ere 
vegetationsdwekkede, men de ere her dog ikke altid deempede 
(Se Fig.2). I den gstlige Del ere Klitterne baade storre og 
mindre dzempede. Opbleste Klitter ses her overalt, og leengst 
imod @st ligge store, nogne, brune Miler, der i Storrelse ikke 
staa tilbage for den beromte Raabjerg Mile. Deres Hojde 
angives 1 D. g. U. til 13—24 M. over den omgivende Slette, 
og ifolge Kaartet sammesteds have nogle af dem en Leengde 
af ca. 1200 M. og paa sine Steder en Bredde af over 300 M.'). 
— Nogle Miler ere beplantede med Hjzlme. 

Saaledes som ovenfor skildret ere Vegetationsforholdene 
i den storste Del af Orkenen. Nogle Partier af den ere dog 
afvigende og maa omtales hver for sig. Disse ere: den syd- 
vestlige lyngbevoxede Del, Pileklitterne ved Pakhusbugten og 
de vaade Sandflader tat ved @ens Nordgstspids. 

@Mrkenens vestlige Del, der ligger i Lee af de hoje Bakker, 


1) Raabjerg Mile er ca. 23 M. hoj, 1000 M. lang, 500 M. bred. (Efter 
Warming: Exkursionen til Skagen 1896. - Bot. Tidsskr. XXI 1897). 
18* 


276 


beerer kun faa Klitter, og disse ere lave og smaa. Paa den 
sydlige Del af denne jzevne Slette voxer der Lyng. Den 
danner et nesten sammenhzengende Deekke, der mod Kanterne 
opleser sig 1 Tuer. Det er ikke nogen stor Streekning, der 
er lyngbevoxet (5—600 Skridt i Omkreds?) J. P. Jacobsen 
siger (1870) om Calluna vulgaris: ,Hist og her, men ikke 
almindelig og aldrig dannende et tet Lyngteppe*. Da det 
er urimeligt, at han ikke skulde have kjendt denne Bevoxning, 
kan det antages, at Lyngen siden da har bredt sig en Del. 
Herpaa tyder ogsaa det, at der fandtes mange unge Planter, 
navnig ud imod Kanterne '). 

Trods Lyngen er det ikke et Stykke Hede, man her har 
for sig. Der noteredes folgende Planter: Cladonia rangi- 
ferina (i Mzengde, syntes nogle Steder neesten at tage Magten 
fra Lyngen) og nogle andre Lichener (Cladonier og Corni- 
cularier), Thymus Serpyllum, Lotus corniculatus, Weingert- 
neria canescens (paa bare Sandpletter), Antennaria dioica, 
Carex arenaria (faa Exemplarer), Empetrum nigrum, Juni- 
perus communis. 

Denne sidste har sit Maximum her, men findes for@vrigt 
saa almindeligt paa Anholt (f. Ex. i Vestlandet, ogsaa, som 
nevnt, meget spredt i den ovrige Del af Orkenen), at den 
kan siges at vere karakteristisk for denne @. 

Buskene ere oftest ganske lave og trykte mod Jorden. 
Nogle Exemplarer blive meterhgje, men i Almindelighed er 
Hojdemaximum 40-50 Ctm., og sjeldent bliver Stammen 
forneden mere end 5—6 Ctm. i Omkreds. Stammerne vare 
gjerne mange, saa at der dannedes smaa pudeformede, frisk 
gronne Krat. Et af de storste af disse var ca. 20 Skridt i 
Omkreds. 

Hist og her i @rkenen og almindelig i dens lyngbevoxede 
Del findes Salix repens, oftest som Smaakrat paa 30—40 Cin. 





1) Ifolze et ,Lokalkort over Anholt*, der 1 1867 er haandtegnet af 
Hans Pedersen, og som nu findes i Kammerherregaarden, var der 
allerede dengang Lyng paa dette Sted. 


one 


Hojde og 3—5 Skridt i Diameter, og samlende Sand mellem 
de opadstigende Grene. Der opstod saaledes lave og omtrent 
kredsrunde Klitter. 

Men lengere mod @st, ved Pakhusbugten (se Fig. 1), 
optreder Salix repens paa en anden Maade. Den dominerer 
her aldeles i Landskabet og danner Klitter paa 2—5 M. 
Hojde. Ganske vist ses her ogsaa andre Sandplanter, men 
de spille ingen Rolle ved Siden af Pilene (eller ,Palmerne‘, 
som de kaldes paa Anholt). Nogle Klitter ere storre og li 
enkeltvis, andre ere mindre (meterhoje og derunder) og li 
tet sammen over og ved Siden af hverandre, saa at det, 
hvad Formen angaar, kunde se ud som en Flok liggende 
Faar. 

Nogie Klitter synes at vere ganske deempede og ere tet 
bevoxede med Pil; andre ere saa tyndt bevoxede, at hvert 
Skud, der stikker op af Sandet, ses for sig og skjules ikke 
af andre; Skuddenes indbyrdes Afstand paa en saadan Klit 
kan f. Ex. vere 5—-7 Ctm. 

Nogle af Pileklitterne vare oprevne af Vinden, der saas 
da lange, uregelmessig bugtede Rodder af Fingertykkelse, 
beerende de ofte endnu gronne Skud. 

Det er maaske endnu verd at bemerke, at paa en af 
Klitterne stodte 2 forskjellige Pilebevoxninger teet op til hin- 
anden, men vare skarpt adskilte; den ene var ca. 30 Ctm. 
hoj, den anden ca. 50 Ctm. Den forstes Blade vare mere 
haarede paa Oversiden end den andens. 

Sletten mellem Klitterne var mange Steder teet bekleedt 
med Graaris, saa at der dannedes et graagront Teeppe. 
Dettes Huller vare udfyldte med brunt, nemlig Polytrichwm 
piliferum og iser Cornicularia aculeata, der her fandtes i 
storre Mengde end noget andet Sted i Orkenen. 

Ikke langt fra Anholts Nordgstspids, mellem de store 
Miler, findes nogle Flader, hvis Bund ligesom Milerne er 
brunt Sand. I Juli Maaned vare Fladerne vaade, og fersk 
Vand (drikkeligt) fandtes i ca.25 Ctm. Dybde. Det fortaltes, 


278 


at Fladerne om Foraaret ere Ferskvandssger, Paa en af 
Fladerne var Vegetationen meget fattig, Ganske enkelte 
Cakile maritima, Salsola Kali og Psamma arenaria saas, 
derimod fandtes der en Mengde Kimplanter af den sidst- 
neevnte Art. 

Paa en anden Flade voxede Agrostis alba ret rigeligt, 
og der var ogsaa en Del Juncus lampocarpus'). 

Denne sidste var den dominerende paa en tredje Flade, 
som den neesten ganske bedekkede; desuden fandtes Agro- 
stis alba (faa), Carex Oederi (faa), Radiola millegrana, Jun- 
cus bufonius, Salix repens, Potentilla anserina, Hleocharis 
uniglumis. 

Den aller vestligste Strimmel af Orkenen, lige ved An- 
holt By, er for storste Delen lagt ud til Mark, iseer Kartoffel-, 
Gulerod- og Rugmark. Tillige findes her en lille Bjeergfyr- 
plantage, der er meterhgj eller noget mere. Paa disse 
dyrkede Streekninger voxe mange almindelige Ukrudsplanter, 
saasom: T'rifoliwm arvense, Hieracium Pilosella, Artemisia 
vulgaris, Filago minima, Lappa minor, Centaurea Cyanus, 
Knautia arvensis, Jasione montana, Anchusa arvensis og 
officinalis, Convolvulus arvensis, Galium verum, Plantago lan- 
ceolata, Erodium cicutarium, Papaver Argemone, Arenaria 
serpyllifolia, Herniaria glabra, Chenopodium album, Teesdalia 
nudicaulis o. fl. 

I Anholt By findes smukke og lovrige Haver, saaledes 
Kammerherre v. d. Maases og Prestens*). 

Vestlandet dannes som neevnt af hoje Bakker, der i 
Hesteskoform omgive et fugtigt Midtparti. Deres Overflade 





1) IT Warmings ,Exkursionen til Skagen* nevnes (8.97) ogsaa Jun- 
cus laimpocarpus som voxende paa vaade Sandflader. Ogsaa Pile- 
klitter neevnes (S.75), men de ere mindre end de anholtske (indtil 
14/4 M. hoje). 

2) To af Danmarks stgrste Morbertreer (Morus nigra) findes paa 
Anholt. Det i Kammerherrens Have havde en Hojde af 8—10M. 
Stammen var klovet i to, der ved Jorden tilsammen havde en Om- 
kreds af over 3M. 


er dannet af diluvialt, stenet Sand. Det er et meget ufrugt- 
bart Land, hvoraf dog en Del (Sonderbjzrg og de neerliggende 
Bakker samt den gstlige Del) er udlagt til Mark, iseer Gries- 
mark og Rugmark. De® vestlige Bakker (fra ,Renden* og 
nordpaa) ere for faa Aar siden blevne beplantede, iszer med 
Bjergfyr, der synes at trives godt. De nordlige og nordvest- 
lige Bakker ere deekkede af Flyvesand, hvidt Kvartssand, 
der er blest op fra Stranden (D. g. U.). 

Vegetationen paa Bakkerne frembyder ingen szerlig Inter- 
-esse. Paa Sonderbjeergs Faaregreesmarker noteredes folgende 
Planter: Anthoxanthum odoratum, Festuca rubra, Agrostis 
vulgaris, Airopsis preecox og caryophyllea (iseer den forste i 
store Mengder), Phlewm arenarium, Weingertneria canescens, 
Jasione montana, Knautia arvensis, Viola tricolor, Cirsium 
arvense, Carlina vulgaris, Leontodon autumnale, Hypocheris 
radicata, Veronica officinalis, Linaria vulgaris, Euphrasia 
brevipila, Plantago lanceolata, Campanula rotundifolia, Tri- 
folium repens, arvense og pratense, Ononis procurrens, Rumex 
acetosella, Potentilla argentea, Silene inflata, Herniaria glabra, 
Teesdalia nudicaulis o. fl. 

Paa de udyrkede og ofte meget stejle Skraaninger ses 
delvis de samme Planter, dels hist og her Lyng eller Ene- 
buske. Psamma arenaria, Carex arenaria, Sedum acre, 
Galium verum, Armeria vulgaris, Artemisia campestris, Thy- 
mus Serpyllum, Viola canina 0. a. ere ogsaa noterede her. 

, Den Del af Bakkerne, der ikke er Mark, viser sig, hvad 
enten der er plantet Fyr eller ikke, som et kuperet Klit- 
terreen, der bzrer de svedvanlige Klitplanter: Psamma, Carex 
arenaria, Pimpinella, Viola canina og tricolor, Thymus Ser- 
pyllum o.s.v. Vegetationen her er dog de fleste Steder rigere 
end paa Strandklitterne. Smaa, frisk gronne Pletter af Em- 
petrum treeffes af og til, eller Enebuske, der i Dale med Le 
kunne naa en Hojde af ca.1M. Der saas ogsaa smaa Dale, 
hvis flade Bund var deekket af en Vegetation, bestaaende 
hovedsagelig af Juncus lampocarpus, Anthoxanthum odoratum, 


Trifolium repens, pratense og arvense, Ononis procurrens, 
Lotus corniculatus, Carlina vulgaris og Lyng. Af denne 
sidste kunde man ogsaa hist og her finde mindre Bevoxninger. 
— Et Par Steder paa (gstlige og nordfige) Skraaninger deekkede 
kvartertykke Mospuder (Dicranum scoparium) det bare Sand. 
Her fandtes Polypodium vulgare, Botrychium matricarifoli- 
um og mange af de almindelige Sandplanter. 

Bakkernes nordlige Skraaning (der vender ned imod 
»Flaget*), har en vis Interesse. Dens almindelige Udseende 
er mange Steder som f. Ex. Sonderbjerg Sydskraanings, de 
almindeligste Planter ere: Hsamma arenaria, Anthoxanthum 
odoratum, Pimpinella Saxifraga, Antennaria dioica, Jasione 
montana, Campanula rotundifolia o. fl. Desuden ses f. Ex. 
Gnaphalium arenarium, Anthyllis vulneraria, Empetrum ni- 
grum, Calluna vulgaris, og efter Sigende er Skreenten om 
Foraaret hvid-af Saxifraga granulata’s Blomster. Det lykkedes 
ogsaa at finde denne sidstes Kapsler og Yngleknopper. Hjen- 
dommelig er disse Skreenters Kryptogamvegetation. En stor 
Mengde Mosser voxer her. Polytrichum juniperinum er 
almindelig i Sandet her som saa mange andre Steder paa 
Yen. Hylocomium triquetrum kleedte neesten alene Dele af 
Skraaningen. Desuden kan neevnes folgende: Dicranum sco- 
parium, Hypnum purum, H. Schreberi, Hylocomium splendens, 
Climacium dendroides. 

Ogsaa Lichener findes rigeligt: Cladonia rangiferina, Pelti- 
gera canina, Cornicularia aculeata, Stereocaulon tomentosum o.fl. 

Af Bregner er Polypodium vulgare nogle Steder meget 
hyppig; Botrychium Lunaria og matricarifolium  findes 
ogsaa. Endelig ses mange Lycopodium-Arter. L. clavatum 
optraadte nogle Steder i saadan Mengde, at dens Sporehus- 
stande farvede Skreenten gullig. L. complanatum, annotinum 
og Selago manglede heller ikke; den sidste fandtes paa mange 
Steder'). 





1) L.inundatum voxede paa Flaget og mange andre Steder. Saaledes 
findes alle fem danske Lycopodier paa Anholt. 


281 


Vi have nu kun tilbage at omtale ,Kjeret*, den lave 
Strekning, der omgives af Bakkerne. Det skal for have 
veret en Sa; Vandet har man afledet gjennem ,Renden‘, 
der forer imod Vest gjennem Bakkerne (Se Fig. 1). Den 
nordlige Del (omtrent til den nordligste af de to ,Bakkeger“) 
er for storste Delen sur Eng. Der findes ogsaa en lille So 
eller Dam, i hvilken voxer /quisetum limosum og i Vand- 
kanten Littorella lacustris. 

Den sydlige Del af ,Kjeret* er den frugtbareste — eller 
den eneste frugtbare — Del af Anholt. Her dyrkes de szed- 
vanlige Kornsorter, selv Hvede. Enge findes ogsaa, frisk gronne 
og tilstreekkelig udgreftede, med mange Regnorme. 

Vegetationen i ,Kjaeret“ frembyder intet svrlig meerke- 
ligt. I den dyrkede Del findes almindelige Ukrudsplanter, 
saasom Mentha arvensis, Brunella vulgaris, Stachys palustris, 
Alectorolophus minor, Anchusa officinalis, Linum catharticum, 
Anagallis arvensis, Raphanus Raphanistrum, Sinapis arvensis, 
Brassica campestris, Polygonum Hydropiper og lapathifoli- 
um 0.8. V. 

I eller ved Grofterne og i ,Renden* kan man treffe 
f. Ex. Sparganium simplex og microcarpum, Alisma Plantago, 
Triglochin palustre, Heleocharis palustris, Juncus filiformis 
og conglomeratus, Carex leporina og panicea, Myosotis palu- 
stris, Gulium palustre, Sium angustifolium, —- og folgende 
submerse eller svommende: Potamogeton coloratus og pusillus, 
Callitriche sp. 

De lodrette Sider af de ofte dybe Grofter klaedtes af en 
frodig Mosvegetation, hvor serlig Webera albicans var frem- 
herskende; desuden fandtes her Webera proligera, Mnium 
punctatum 0. a. I stor Mengde voxede her en Cardamine, 
som aldrig saas med Blomster. 

I den nordlige Del af ,Kjzeret* fandtes Planter som 
Carex Oederi, vulgaris og panicea, Juncus supinus, Gerardi, 
bufonius og lampocarpus, Luzula multiflora, Scirpus setaceus, 


Radiola millegrana, Centunculus minimus, Comarwmn palustre, 
Gnaphalium uliginosum, Euphrasia brevipila o.s. v. 





I min Liste over Anholts Planter findes en Del Arter, 
som J.P. Jacobsen mangler i sin overneevnte Fortegnelse. 
Men der er ogsaa nogle af hans Planter, som jeg ikke har 
fundet. Sikkert findes der paa Wen ikke faa Planter, som 
hverken han eller jeg har set, saa meget mere som ingen af 
os har veret der om Foraaret, og paa denne Aarstid skal 
man jo sege mange Planter (Primula, Saxifraga, Orchis 0.8. V.), 
som hen paa Sommeren gjgre sig temmelig usynlige. 

Af de Planter, J. P. Jacobsen nevner, men som jeg 
ikke har set, maa serlig nevnes nesten alle Algerne — 
navnlig hans mange Diatomeer, som jeg slet ikke har sogt — 
og de fleste af hans Hepatice. 

De for Anholt nye Planter, som jeg har samlet, findes 1 
botanisk Museums Herbarium og ere opregnede 1 det folgende. 


Tilleg til Anholts Flora. 


Alg: . 


(Bestemte af Dr. L. Kolderup Rosenvinge.) 


Nitella sp. Renden. 

Schizogonium crispum (Lightf.) Menegh. Straatage i Byen. 
Lyngbya estuarii (Mert.) Liebm. Paa salt, vaadt Sand. Flaget. 
Anabena variabilis Ktitz. Paa sait, vaadt Sand. 

Desuden fandtes i Renden en traadformet Myxophycé. 


Fungi. 
(Bestemte af Lerer S. Petersen, Cand. mag. F. Kolpin Ravn og 
Lektor, Dr. E. Rostrup.) 
Ustilago Caricis (Pers.) fuck. Paa Carex arenaria. Meget alm. 
—  hypodytes Schlecht. Paa Elymus arenarius, alm. 
Coleosporium KEuphrasie (Schum.). Paa Alectorolophus minor. 


283 

Puccinia dispersa Eriks. & Henn. (== P. Rubigo DC.). Aecidier 
paa Anchusa officinalis. 

— caulincola. Paa Thymus vulgaris. 

Corticium quercinum (Pers.) Fr. Paa et Egetre i Godsejerens 
Have. 

Lentinus squamosus (Schiff.) Schrét. (= L. lepideus Fr.). Byen. 
Paa et Plankeverk af Naaletre. 

Galera tenera (Schaeff.) Fr. 

Psalliota campestris (L.) Fr. 

Marasmius oreades (Bolt.) Fr. 

(?) Stropharia obtusata Fr. 

Lycoperdon sp. (excipuliforme Scop. ?) 

Naucoria sp. 

(2?) Naucoria semi-orbicularis (Bull.) Fr. 

Omphalia umbellifera (L.) Fr. 

Psilocybe foenisecit (Pers.) Fr. 

Erysiphe Polygoni DC. (== E. communis (Wallr.) Lk.). Paa Knau- 
tia arvense. 

Poronia punctata (L.) Fr. 

Hypocopra fimicola (Rob.) Sacc. ¢ Paa Hestegodning. 

Sporormia minima Awd. 

Stilbospora sp. Paa Fyrrenaale. 


Lichenes. 
(Bestemte af Lektor, Dr. E. Rostrup.) 


Ramalina polymorpha Ach. v. farinosa. 

Evernia prunastri (L.). Orkenen. 

Cladonia pyxidata (L.). M. alm. 

— uncialis (L.) Sonderbjerg. 

— racemosa (Hoffm.). M. alm. 

— aleicornis Lightf. M. alm. 

— gracilis (L.). Orkenen. 

Parmelia saxatilis (L.). 

—- physodes (L.). 

Lecanora saxicola (Pall.). Paa Stene i Orkenen. 


Buellia calcarea (Weis). do. 
Lecidea auriculata Th. Fr. do. 
Placodium rupestre (Scop.). do. 


Stereocaulon tomentosum Fr. Fiaget o. fl. St. 


Hepatic. 
(Bestemte af Stud. mag. Morten Pedersen.) 
(2?) Jungermania (Aplozia) inflata Huds. ce. per. 
Lepidozia reptans (L.) Dum. Nordstrand. 


Musei. 
(Bestemte af Stud. mag. Morten Pedersen og delvis af Apotheker 
CG. Jensen.) 


Sphagnum cymbifolium Ehrh. var. Kjeeret. (Sphagnum sp. hos 
deybrovde)s 


Polytrichum juniperinum Willd. c. fr. M. alm. 

—  piliferum Schreb. ster. M. alm. (Polytrichum sp. hos J. P. J.). 

Dieranella heteromalla (Dill.) Schimp. 

Dicranum scoparium (L.) Hedw. Alm. ,Flere Former, navnlig 
flere orthofylle, f. Ex. a) en orthofyl, savtakket og b) en 
anden helrandet, ¢) en interrupt, suborthofyl* o. s. v. 


— — (?) var. turfosum Milde. Nordbjerg. (Dicranwm sp. hos 
Jevks-d)s 


Racomitrium canescens (Timm.) Brid. ster. Alm. 
(?) Barbula gracilis (L.). (Barbula sp. hos J. P. J.). 
Ceratodon purpureus (L.) Brid. ster. Sonderbjerg. 
Webera proligera Lindb.') ster. c. propagulis. Groft 1 ,Kjzeret*. 
— albicans (Wahlb.) Schimp. ster. Grofter i ,Kjeret* 
— mutans (Schreb.) Hedw. ec. fr. 

Cinclidium stygium Sw. 

Mnium punctatum L. é. 

— hornum L. ster. 

(?) Philonotis sp. 

Bryum sp. ¢. fre 

Aulacomnium palustre (L.) Schwgr. ster. 

Hypnum purum L. 

— Schreberi Willd. Nordstrandsklint. 

— uneinatum Hedw. ster. 

—  cordifolium Hedw. Renden. 

—  cupressiforme L. ster. 

Climacium dendroides Web. et M. Nordstrandskht. 
Brachythecium albicans (Neck.) Br. eur. 

(?)—— Milde Schimp. 

(?)— rutabulum (L.) Br. eur. ster. 

Amblystegium serpens (L.) Br. eur. 


1) IT Danmark hidtil kun funden ved Brede (af Apotheker C. Jensen). 


985 


Pteridophyta. 
Lastrea filix mas Pres]. Eet Expl. i Sand, ved Renden. 


Botrychium Lunaria Sw. Nordstrandsklint, Veststrand, sammen 


med B. matricarifolium, som er = B. Lunaria var. rutacea Fr. 
hos J. P.J.. B. rutefolium A. Br. (= B.ternatum Thunb.), 
som J.P. J. angiver fra Veststrand og som findes i botanisk 
Museums Herbarium, har jeg derimod ikke set. 

Lycopodium clavatum L. Birkemose. Flaget. Nordstrandsklint (i 
Mengde). 

—  annotinum L. Nordstrandsklint. 


Phanerogame. 


Potamogeton coloratus F.D, Renden. 

-— pusillus L. Renden. 

— wnatans L. Vandingshul ved Nordbjerg. 

Sparganium simplex Huds.  Kjeeret. 

— microcarpum (Neum.) Celak. Kjeret. (Sp. racemosum hos 
Besetges) 

Juncus supinus Moench. Kjzeret. 

—  conglomeratus L. do. 

—  filiformis L. do. 

Luzula multiflora Lege. 

Carex panicea L. Kjeret. 

—  leporina L. do. 

Airopsis precox Fr, \ 

— caryophyllea Fr. J 

Calamagrostis Epigejos Roth. Veststrand. Eet Expl. 

Festuca rubra L. Alm. 


begge m.alm., f. Ex. paa Sonderbjerg. 





Polygonum Hydropiper L. Kjeret. 

Berteroa incana DC. Bakker tet N.V. for Byen. 

Drosera rotundifolia L. Flaget o. fl. St. 

Viola palustris L. Kjeeret. 

Saxifraga granulata L. Nordstrandsklint. (Nevnes som tvivlsom 
hos J. P. J.). 

Potentilla palustris Scop. 

Sarothamnus scoparius Koch. Ket Expl. 

Medicago sativa L. Forvildet paa ,Byens Bakke‘. 


286 
Vicia sativa L. Forvildet i Kjeeret. 
Trifolium procumbens L. (Findes i botanisk Museum, samlet af 
J. P.J., men maa vere forglemt i hans Liste). 
— fragiferum L.  Flaget. 
Pyrola minor L.  Flaget. 
Erica Tetralix L. Birkemose, .Flaget. 
Vaccinium uliginosum L.  Flaget. 
Myosotis cespitosa Schultz. Kjzret. 
Veronica serpyllifolia L. 
Euphrasia brevipila Burm. et Grenl. 
— curta Fr. (tildels = E. parviflora Fr.). (Hos J.P. J. angives 
E. parviflora Fr. og E. officinalis L.). 
Lamnium purpureum L. 
Lycium vulgare Dum. Gjerder i Byen. 
Campanula rapunculoides L. Have i Byen. 
Gnaphalium silvaticum L. Sonderbjerg. 
Hypochaeris radicata L. M. alm. 
Crepis tectorum L. Faa Expl. 1 Eng. Kjeeret. 
Senecio silvaticus L. Eet Expl. Kjeeret. 





Fra Anholt er der nu ialt kjendt 12 Karkryptogamer og 
961 Fanerogamer, paa et Fladerum af 200 Km. (0,36 Mil). 


Jeg kan ikke slutte dette lille Arbejde uden at bringe 
min Tak forst og fremmest til Hr. Kammerherre C. F. 
v. d. Maase, Anholts Ejer, der to Gange har huset mig 1 
sit gjeestfrie Sommerhjem, og derneest til de Herrer, der har 
hjulpet mig med Bestemmelsen af de hjembragte Planter, 
nemlig Cand. pharm. Gelert, Stud. mag. Morten Peder- 
sen, Lerer S. Petersen, Cand. mag. Kolpin Ravn, Dr. 
Kolderup Rosenvinge og Lektor, Dr. Rostrup. 


Kjobenhavn, December 1897. 








le te in na mil ia i eee imei, 


287 


Notes on Arctic Plants. 
By 


O. Gelert. 


2 
Eutrema arenicola Richardson. 

This plant is described and figured in Sir William 
Hooker’s: Flora Boreali-Americana I, p. 67, tab. 24 (1833). 
Although the plant wanted one of the most essential charac- 
ters for the genus Eutrema, the incomplete dissepimentum, 
the author did not hesitate to put the plant there because 
of the general likeness to Eutrema ELdwardsii R. Br. But 
the likeness is by no means close. Eutrema Edwardsii has 
a very thick unbranched taproot and a shortbranched caudex 
out of which only rise a few stems, which in the lower part 
carry a few longstalked leaves. The leaves of the stem 
decrease by little and little in length and breadth, so that 
the upper leaves are siaall linear and sessile. The pods are 
lance-oblong narrowed gradually to both ends. On the other 
hand the figure of Hutrema arenicola shows a_ smaller 
and branched root with a very branched caudex and 
numerous stems with very numerous radical longstalked 
leaves, on the stems only a few, which are nearly sessile, 
spathulate-oblong, the upper ones not conspicuously smaller 
than the lover ones. he pods have parallel margins and 
are obtuse at both ends. Afterwards Sir Joseph Hooker 
in his Outlines of the distribution of Arctic plants 1860 (p. 315) 


288 <— 





placed the plant in question in the genus Parrya, but there 
also the plant cannot have the correct position, because the 
plants of this genus have a leafless stem, broad generally 
winged seeds, and sinuate pods; also these plants generally 
bear a considerable number of glands. But Sir J. Hooker 
remarks that the cotyledons are slightly oblique. Ture- 
zaninoff suspected (according to J, Hooker: Outlines p. 315) 
that Eutrema arenicola might be his £. piliferum. Lede- 
bour?) has put this plant (4. piliferwm), which he calls 
Parrya microcarpa, together with P. Ermanni, into a section 
Haplostigma of Parrya. Trautvetter”) and Kjellman?®) 
have shown us, that P. Ermanni is to be placed in the 
genus Arabis; surely also P. microcarpa is an Arabis, but 
by no means Eutrema arenicola. In the Synoptical Flora of 
North-America by Asa Gray (vol. I, part. I, p. 187, 1895) the 
plant is taken up again by B. L. Robinson as Kutrema areni- 
cola and to the localities given by Richardson is added: 
Gloverin Bay, Alaska (Muir) and Grinnell Land(?) (Greely). 

In the year 1840 the late Mr. J. Vahl, the meritorious 
explorer of the flora of Greenland, described and figured a 
plant found by himself in West Greenland at 61° and 69° 
latitude in the Flora Danica tab. 2297 as Sisymbriwmn humi- 
fusum. Later on S. Watson‘) has shown us that this 
plant is to be placed in the genus Arabis, Sectio Pseudarabis 
Wats., which name he afterwards®) changed to Sisymbrina 
Wats. He describes this section: Seeds oblong or elliptical, 
very small, wingless; cotyledons often more or less oblique. 

Working at Arctic plants in the Botanical Museum of 
the University of Copenhagen, I wished to put the Hutrema 





1) Ledebour: Flora Rossica I, p. 132. 

2) Trautvetter: Flora Terre Tschuktschorum, Acta horti Petro- 
politani VI, p. 10. 

3) Kjellman: Asiatiska Beringsunds-kustens fanerogamflora 1 Vega- 
Expeditionens vetenskapliga Iakttagelser I, pag. 537. 

*) Proceed. of the American Academy XXIII, p. 124. 

5) in Asa Gray: Synoptical Flora of North America, Vol.I, part. I, 
p. 159. 





289 


arenicola in a more natural place in the system, and I got 
the idea, that this might be in the section Sisymbrina of 
Ayabis, and comparing the figure by W. Hooker with nume- 
rous specimens of Arabis humifusa collected by J. Vahl, Th. 
Fries, Kolderup Rasenvinge and N. Hartz I became convinced 
that this is its right place. I also found, that the only 
difference between Futrema arenicola and Arabis humifusa 
was, that the first was figured with pods whose valves have 
a very distinct and prominent middlevein, whilst the valves 
of the latter are nearly nerveless. 

Last summer (1897) I had the opportunity of visiting 
the Royal Herbarium at Kew and by the courtesy of the 
keeper, Mr. J. G. Baker, I saw several critical plants; 
among them the Parrya arenicola (Richards.) J. Hooker of 
the Herb. Hooker, surely the plant, from which the figure 
in W. Hooker: Flora Boreali-Americana is drawn; and it 
was immidiately evident to me, that this plant is identical 
with the Arabis humifusa, the middlevein of the valves of 
the original specimen being not more prominent than is 
general in Arabis humifusa. On the other hand, when we 
compare the two figures, that of W. Hookers (Flora Boreali- 
Americana) and that of the Flora Danica we find some 
difference, the first showing a plant with entire leaves (in 
the description: integerrima vel parce dentata) and rather 
short pods (in the description: pedicello vix duplo longiores), 
the latter showing a plant with deeply dentate leaves (in 
the description: grosse dentata) and long pods (in the de- 
scription: pedicello triplo longiores). However these propor- 
tions are variable. The common form has entire or slightly 
dentate leaves, and the pods are generally three or four 
times as long as the pedicels (Fig. 1). Richardson has found 
the plant on sandy shores. In Greenland also the plant is 
found on sandy ground. 

According to the rules of nomenclature the plant must 
now be named Arabis arenicola, and the synonyms are 

Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 19 


290 


Eutrema arenicola Richardson, Parrya arenicola J. Hooker, 
Sisymbrium humifusum J. Vahl and Arabis humifusa Wats. 
The geographical distribution is in Arctic America from 
Alaska to Grinnell Land and Labrador, in West Greenland 
from 61°-—70° N. Latitude. A variety with the lower leaves 








Fig. 1. 
A, ce, d. Arabis arenicola (Richards.) Gelert. (Specimen from West 
Greenland 61° 15! N. Lat. collected by Dr. L. K. Rosenvinge). a, b. Arabis 
petrea (L.) Link. 


and base of the stem pubescent, v. pubescens Wats. is found 
at York Factory, Hudson Bay. 

It is remarkable that the Arabis arenicola replaces the 
Arabis petrea in Greenland and America, and that these 
two species mainly differ, as already J. Vahl has shown, in 
the form of the seeds. which in the latter are large, winged 


291 


and placed in one row (Fig. 1a, 6). I have however from 
Iceland and the Faroe islands seen specimens of A. petraa 
with rather short and broad pods in which the seeds are 
unregularly situated, now and then in two rows. In such 
pods the seeds are more narrow in that the radicle is turned 
aside, so that the seeds have been more or less oblique, 
also the wings of this seeds are somewhat reduced. Il may 
therefore be probable, that A. arenicola is a rather young 
species having developed from A. petrea. 


IL. 
Braya glabella Richardson. 


The surgeon of the Franklin Expedition, John Richard- 
son, has described this plant in: Narrative of a journey to 
the shores of the Polar Sea by Captain Franklin, London 
1823 in a botanical supplement. From the preface of this 
supplement it is evident, that Robert Brown, besides 
having prepared several families, has also contributed in 
various ways to this botanical work. Perhaps this may be 
the reason, that Platypetalum purpurascens R. Br. in Parry’s 
voyage has been quoted as a synonym (at all events this is 
the case in the German translation of the paper in Robert 
Brown’s vermischte botanische Schriften I, p. 497, which only 
has been at my disposal). Parry’s voyage for the disco- 
vering of the northwest passage, however carries the date 
1824, but has probably been contemporary with the above 
mentioned paper of Richardson. These two plants have 
generally been considered as the same, and the name Braya 
glabella as published in 1823 preferred to Platypetalum pur- 
purascens of 1824"). 





‘) After having seen the original papers, I find that, in Richardsons 
botanical appendix, Platypetulum purpurascens is not quoted as 
synonym to Braya glabella and that the botanical supplement to 
Parry’s voyage: Chloris Melvilliana by Robert Brown, carries the 
date 1823. 

ies 


292 





When I visited London last summer (1897) Mr. E. G. 
Baker had the kindness to schow me the original specimen 
of Braya glabella Richardson from Robert Brown’s herbarium 
in the British Museum, and I immediately saw, that this 
specimen was Braya alpina Sternb. & Hoppe, exactly as this 





Fig.2. Braya alpina Sternb. & Hoppe. 
(Specimen from Norway, Tromso, collected by J. M. Norman). 


plant occurs in East Greenland (found by N. Hartz)') and 
in the north of Sandinavia. 

The genus Platypetalum has been withdrawn by Bunge 
and the only species purpurascens placed under Braya, but 





1) cfr. Meddelelser om Gronland XVIII, 1895, p. 329. 


293 


often has the Braya purpurascens been considered to be the 
same as Braya alpina or a variety of that species. This 
opinion however, I cannot agree with. B. purpurascens is 
easily distinguished from B. alpina by its thick fleshy leaves 
and ovate lanceolate pods. The Braya alpina as found in 
the arctic regions and in North Scandinavia is a little more 
slender and has often a more elongated inflorescence as the 
plant from the Austrian Alps. 

Braya alpina Sternb. & Hoppe (Fig. 2) I have seen from 






Am\ VE» 
» 


SSS 


WN I\ 
MK 
\\ 
ae 
Fig. 3. Braya purpurascens (R. Br.) Bunge. 
(Specimen from West Greenland 70° collected by N. Hartz). 


the following stations in Arctic regions: Arakamtschena Island 
in Berings Strait (Exemplair in the Kew Herbarium from the 
U.S. North Pacif. Exped.), Arctic coast of America (Exem- 
plair in the Kew Herbarium and in the British Museum 
collected by Richardson), Scoresby sound in East Greenland 
(Expl. in the Botanical Museum at Copenhagen collected and 
determined by N. Hartz). 

Braya purpurascens (R. Br.) Bunge (Fig. 3) is more common 
in Arctic regions and has been found at Port Clarence in the 


294. 


Berings Strait, shores of the Arctic coast of America, Hud- 
son Strait, West Greenland from 70° to 81°40’ Latitude, 
East Greenland at 70° Latitude, Spitzbergen, Novaya Zemlya, 
Waigatsch and the Taimyr-peninsula. 


II. 
Draba. 


At the request of Prof. E. Warming I have revised 
the Crucifere of the Arctic Herbarium of the Botanical 
Museum at Copenhagen. In order to get clear views upon 
the numerous species of Draba, which have been quoted 
from Arctic regions, I have been obliged to submit them to 
a very close study. I have had the greatest help from the 
excellent revision of the genus Draba by Watson in Asa 
Gray: Synoptical Flora of North-America. Besides the rich 
material of the Botanical Museum at Copenhagen, especially 
from Greenland, I have had the opportunity of studying 
several species from the Botanical Museums at Stockholm 
and St. Petersborg; and visiting London, I saw a great 
number in the British Museum and the Kew Herbarium. As 
I suppose, that my observations may prove. of use for a 
future revision of the whole genus, I shall venture to present 
them here. 


Draba glacialis Adams. 


This plant is referred to the Section , Chrysodraba* 
by Ledebour in his Flora Rossica and to the Section , A7- 
zopsis* by Watson, but by many authors it is taken for a 
variety of Draba alpina. Unfortunately I have not seen any 
authentic specimen of this species from Asia, but I have seen 
specimens from America determined by W. Hooker, which 
closely agree with the description given by De Candolle 
(Fig. 4). According to these specimens, Watson has put the 
plant in the right place. From all other Arctic species of 


a 


ae 


Draba, this species is characterized by its narrow rigid, 
carinate leaves with reflexed margins, and the middlevein is 
prolonged nearly to the end of the leaves. The clothing 
varies in quite the same manner as in Draba alpina and 
Draba Fladnizensis, in that the leaves sometimes have 
mostly long simple or forked hairs especially at the margins, 
at other times mostly short branched hairs on the surfaces 
and only ciliated now and then at the base. Stem and pods 





Fig.4. Draba glacialis Adams. 
y. seapis pedicellis siliculisque valde pubescenti-hirsutis Hook. 
(Specimen from Arctic America, misit W. Hooker). 


generally are glabrous but are also found more or less co- 
vered with branched hairs. 

The geographical distribution of this species as I under- 
stand it, is in America from the western Eskimauxland 
along the Arctic coast, and in Asia at the mouth of the 
Lena river, the Taimyr peninsula and the Tschuktscher-land. 
Outside the Arctic regions the plant is found in the Rocky 
Mountains, the Caucasus and Central-Asia. 


296 


To this species belong: 

Draba aspera Adams. (Fig. 5). The leaves here are 
mostly ciliated; small branched hairs are of rare occurrence 
on the surfaces. I have not seen original specimens, but 
there are specimens closely agreeing with the description 
given by De Candolle from the Taimyr peninsula (legit Mid- 
dendorf), the Tschuktscher-land (legit Kjellman), St. Laurence 





Fig. 5. 
Draba aspera Adams. Draba oligosperma Hook. 
(Specimen from the (Specimen from Arctic America in 
Taimyr peninsula 73° 45/ Herb. Hook). 


collected by Middendorf). 


_ bay, Beringsstrait (leg. Escholtz under the name of Draba 
algida). . 

Draba oligosperma Hooker (FI. Bor. Am. I, p. 51) (Fig. 6) 
is not distinct from Draba glacialis from Arctic America 
determined by W. Hooker. The leaves are mostly covered 


——>- = 





297 





with small branched hairs and only ciliated at the base. I 
have seen original specimens from Arctic America. 

Draba stenopetala Trautv. (Flor. Terree Tschukt. p. 11) 
(Fig. 7) is a small compact form, with the leaves incurved, 
the flowering shoots short and the flowers small with narrow 
petals. I have seen the original specimens from the Tschukt- 
scher-land, leg. Maydell. 





Fig. 7. Fig. 8. 
Draba stenopetala Trautv. Dyaba mollissima Steven. 
(Original-specimen from (Original-specimen from the 
Tschuktscherland) Caucasus). 


Draba Palanderina Kjellm. has broader leaves, which 
are less rigid. The covering consists of short branched hairs. 
I have not seen the original specimens, but the plant is 
figured by Kjellman (in Vega Expeditionens Vetenskapliga 
Taktt. Il). Specimens which agree with this figure I have 
seen from the western Eskimaux-land, (where also Draba 


298 


Palanderiana was found) collected by Seemann under the 
name of Draba glacialis. 

Draba mollissima Steven, Draba glacialis v. mollissima 
Regel (Fig. 8) from Caucasus seems to be the same as Draba 
Palanderiana. 


Draba repens M. v. Bieb. 


Draba repens is \oo- 
sely tufted in that the 
vegetative shots are long 
and stolonlike, and the 

covering is peculiar, 
only consisting of nearly 
stalkless 2-branched, 
seldom 3- or 4-branched 
hairs especially on the 
margins (Fig. 9). 

Draba affinis Ledeb. 
and Draba Gmelin 
Adams cannot be se- 
parated from Draba 





repens. 
In Arctic regions 


Fig.9. Draba repens M. v. B. 
(Specimen from Waigatsch collected by 
BAR: Kjellman & N. Lundstrém). found in Novaya Zem- 


lya, Waigatsch, Chaba- 
rowa, Coast of the Karic gulf and in Tschuktscher-land. 
Beyond the Arctic regions found in Caucasus, Ural- and 
Altai-mountains and in Siberia. 


Draba crassifolia Grah. 


Belongs to the Section ,Drabeze“ and not to the Section 
»Drabella* as quoted by Watson. Both Watson and Lange 
describe the plant as annual or biennial, but this is not 
the case, the specimens I have seen from America and 
Greenland all show that the plant is perennial. Also the 





299 


author, Graham, quotes in the description of the plant in 
Edinb. phil. Journ. 1829, p. 182 ,Plant densely czespitose, 
perennial*. Draba crassifolia is charactizied by subcarnose 
leaves, without prominent veins, glabrous or with a few 
simple or forked hairs on the margins (Fig. 10). 

In Arctic regions found in West Greenl. 64°—72° and 
East Greenl. 70° —73°, Beyond only found in America (Rocky 
Mountains, Sawatch Mountains, Sierra Nevada) and in the 
Finmark. 





Fig.10. Draba crassifolia Grah. 
(Specimens from West Greenland: Disco, collected by J. Vahl). 


Draba alpina L. 


The leaves are oblong-lanceolate, entire, with thick, on 
the under surface prominent middlevein, which does not 
reach the top op the leaf. The flowering shoot is more 
coarse than in Draba glacialis and Draba Fladnizensis, and 
generally hairy. in the clothing the plant varies in the same 
manner as Draba glacialis and Draba Fladnizensis but the 
branched hairs on the surfaces are generally larger and 
coarser, as in Draba hirta. 

Draba alpina is cireumpolar in the Arctic regions. Found 


beyond in North America, Iceland, North Scandinavia, Siberia, 
Ural- and Altai-mountains and in Himalaya (Fig. 11). 

To this species belong: 

Draba algida Adams. Leaves only ciliate, the plant 
being otherwise glabrous. I have seen original specimens from 
the mouth of the river Lena. 

Draba oblongata R. Br. (Fig. 12). The covering of the 
leaves very dense, but they are only ciliated at the base. 


Flowers generally small with narrow petals. Stem and pods 











Fig. 11. ; Fig. 12. 
Draba alpina L. Draba oblongata R. Br. 
(Specimen collected by N. Hartz (Specimen from Spitz- 
in East Greenland c. 71°). bergen collected by 


EK. Jorgensen). 


hairy. Synonyms are according to Th. Fries (in Botaniska 
Notiser 1873, p. 34): Draba lasiocarpa Adams, D. Adamsii 
Ledeb., D.leptopetala Th. Fr., D. astyla Bunge, D. pauciflora 
R. Br. and D. micropetala Hook. 

Draba pilosa a, oreades Regel is D. alpina with very 
broad almost circular pods. As synonyms Regel quotes 
D. paucifigra R. Br. and D. oreades Schenk. Ledebour has 
identified D. pilosa Adams with D. algida. Regel has quoted 
the plant as a separate species, but under this combined 


201 


both forms of D. alpina and D. Fladnizensis with predomi- 
nant ciliating of the leaves. I have seen original specimens 
of D. pilosa Adams, they seem to belong to D. Fladnizensis. 

Draba ochroleuca Bunge is a form of D. alpina with 
pale coloured flowers. Synonyms are D. gelida Turcz. and 
D.primuloides Turcz. I have seen original specitnens of them all. 

Draba corymbosa R. Br. is for the first time mentioned 
by Robert Brown in Ross’s voyage as a new species, but 
with a?, and without description; only it is mentioned, that 
the plant comes near to D. oblongata and D. rupestris. Th. 
Fries has informed us (Botaniska Notiser, 1873) that in the 
British Museum, where the Herbarium of Rob. Brown. is 
incorporated, under the name of Draba corymbosa from the 
hand of the author only occurs a Cochlearia; and I have 
myself seen, that this is the case. J. Vahl has under this 
name combined both forms of Draba alpina (D. oblongata) 
and Draba hirta (a dwarf form of D. hirta v. rupestris 
(R. Br.) see Fig. 16@) as specimens in the Arctic herbarium 
at Copenhagen from Spitzbergen show us. Draba corymbosa 
from Greenland determined by Lange and figured in Flora 
Danica tab. 2418 are various forms of D.hirta. Watson has 
quoted Draba corymbosa as a variety of D. Fladnizensis, 
but cites Fl. Dan. tab. 2418 and Lange Conspectus FI]. Groenl. 
for this, and adds: ,Greenland and perhaps also (the original 
specimens) from the western coast of Baffins Bay. Many of 
the specimens from Greenland and Spitzbergen, that have 
been referred to it, appear to belong some to D. alpina and 
others to D.hirta*. Perhaps it is best now to leave off 
speculating on, what Draba corymbosa may have been, and 
in future to leave it out of consideration. 

Draba Martinsiana J.Gay, by the author himself after- 
wards named D. Fladnizensis v. exscapa, is according to 
original specimens, which I have seen, more probably Draba 
alpina. Th. Fries had first (in Ofversigt Vetensk. Akad. 1869) 





Fig. 13. Draba alpina L. 
f. pulvinata. 


(Specimen from Cape Tscheljuskin 
collected by F. R. Kjellman).. 














Fig 14. 
Draba Fladnizensis Wulf. 


(Specimen from West Greenland 7495’ 


collected by Ryder). 


given this name to a plant he 
afterwards (in Bot. Not. 1873) 
rightly identified with Draba 
altaica. 

Draba alpina Vv. glacialis Kjellm. 
(Fig. 13) from Cap Tscheljuskin 
is not, as Kjellman thought, the 
D. glacialis Adams but a den- 
sely ceespitose, pulvinate form of 
D. alpina. Quite the same form 
is found by Jos. Hooker in Sikkim 
12—18000’. 


Draba Fladnizensis Wulf. 


The leaves are oblong (Fig. 14), 
lanceolate, entire or rarely with 
a single tooth, with a thick 
yellow, on the under surface 
prominent middlevein, which 
does not reach the top of the 
leaves. Generally the leaves are 
ciliated with long single or forked 
hairs, which are turned forward; 
often they are also more or less 
hairy on the surfaces with small 
downy branched hairs; very 
rarely the leaves are quite gla- 
brous, and it is then separated 
from D. crassifolia by the pro- 
minent middlevein. Stems gene- 


rally are leafless but now and 


then a single leaf can be found; 
it is generally glabrous, but also 
occasionally hairy, — even very 
densely so. Stems thin as in 


D. glacialis, not so stout as in D. alpina. The flowers are 
white, but in pressing they often get a yellowish appearence, 
which has caused some confusion. 

To this species belong: 

D.lapponica Wahlenberg in DC. Syst.2. Leaves both 
ciliated and hairy on the surfaces with small downy hairs. This 
is the D. Wahlenbergii Hartm. v. heterotricha Lindblom in Bo- 
taniska Notiser 1839. D.brachycarpa Zetterst. in Botan. Notis. 
1854 also belongs to the most hairy forms of D. Fladnizensis. 

D. androsacea Wahlenberg in F]. Lappon. has only ciliated 
leaves. Its synonyms are D.lactea Adams and D.Wahlen- 
bergit Hartm. v. homotricha Lindblom lI. ec. 

D.Wahlenbergii Hartman combines D.lapponica Whibg 
and D. androsacea Whibg. 

D.Wahlenbergit Hartm. v. glabrata Lindbl. |. ¢. is the 
glabrous form. 

D. Tschuktschorum Trauty. in Fl. Terree Tschuktschorum 
(Acta Horti Petropolitani VI) is nothing but D. Fladnizensis 
f. heterotricha. Trautvetter has placed the plant in the section 
Chrysodraba but, judging from the original specimens collected 
by Maydell in the Tschuktscher-land, this is not right, the 
flowers only have the yellow appearence, the plant often 
gets by pressing. 

D. altaica Bunge, D. rupestris v. altaica Ledeb. is 
D. Fladnizensis with short densely hairy stems. D. Martin- 
siana Th. Fr. is, as above mentioned, a synonym. 

D. Wahlenbergii f. tenuisiliqua Lge. Consp. Fl. Groenl. p.670 
is a form with linear-lanceolate pods. 

Some other synonyms for D. Fladnizensis from the flora 
of Central Europe are, according to my view, D. Johannis 
Host, D. carinthiaca Hoppe and D. Hoppeana Rudolphi. 

In Arctic regions D. Fladnizensis is found on the Arctic 
shores and islands of America, in West Greenland from 
64°—74°, in East Greenland from 70°—75°, Spitzbergen, 
Beeren island, Novaya Zemlya, Chabarowa, on the Arctic 








Fig.16. Draba hirta L. 

(a, Specimen from Iceland collec- 

ted by Stefansson, b from Spitz- 
bergen collected by J. Vahl). 


Fig. 15. Draba hirta L. 
(Specimen from Norway, Sakka- 
bani ce. 70° collected by 
Prof. E. Warming). 


305 


shores of Asia, the New Siberian islands and the Tschukt- 
scher-land. The var. altaica (Bunge) is found in the same 
countries; only from West Greenland I have not seen any 
specimen. Outside. the Arctic Regions D. Fladnizensis is 
found in the Rocky Mountains, northern Scandinavia, the 
Alps, Siberia, Ural-, Altai-, Baikal Mountains and Himalaya. 


Draba hirta L. 


The leaves are lanceolate with few teeth or entire, 
densely hairy with coarse branched hairs, rarely a little 
ciliate at the base. The stems are generally strong, c. 20 ctm. 
high, densely hairy, with one to four ovate, sometimes clasping 
leaves, with 1—3 teeth on both sides. Inflorescence elon- 
gated, pods often a little twisted, hairy or glabrous and with 
a short style (Fig. 15). Small forms have often been confoun- 
ded with D. Fladnizensis, D. alpina ete. 

D. rupestris R. Brown in Aiton Hort. Kew. ed. 2, often con- 
sidered a separate species, is only a small form of D. hirta 
(such as Fig. 16a), about which I have convinced myself by 
seeing original specimens in the herbarium of the British Museum. 

D. scandinavica Lindbl. |. ¢., D.laxa Lindbl. and D. tri- 
chella Fr. apud Lindbl. |. c. are also only small condensed 
forms of D.hirta (Fig. 16). 

D. corymbosa Lge. Consp. Fl. Groenl. and Flora Danica 
t. 2418 is, as above mentioned, a small form of D. hirta. This 
also is the ease (at all events partly) with D. corymbosa in 
Reichardt: Flora der Insel Jan Mayen, Nathorst: Spetsbergens 
karlvaxter and Th. Fries: Beeren islands Vegetation. 

D. subamplexicaule C. A.W. Mey., D. hirta f. subamplezxi- 
caule Kjellm. (Vega Expd.), is a form with broadly clasping 
leaves on the stem. 

D. stenoloba Ledeb., D. hirta v. siliquosa Chamisso & 
Schlechtend. in Linnza I, is a form with linear-lanceolate 
pods. D.stenoloba of American authors is generally not this 
plant but belongs to the section Drabella. 

Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 20 





Fig.17. Draba arctica J. Vahl. 
(Specimen from Northwest 
Greenland c. 71° collected by 
N. Hartz). 


In Arctic regions found in 
Arctic America, all over West 
and East Greenland, Jan Mayen, 
Spitzbergen, Beeren island, Kolg- 
uev, Novaya Zemlya, Waigatsch, 
Arctic coast of Asia, the New 
Siberian islands. Outside ‘the 
Arctic regions found in the 
Rocky Mountains, Iceland, Fa- 
roe islands, Scotland, Ireland, 
north Scandinavia, north Russia, 
Siberia, Ural-, Altai- and Bai- 
kal Mountains, Kamtschatcha, 
Ounalaschka. 


Draba arctica J. Vahl. 


Differs from D. hirta (Fig. 17) 
especially by the dense clothing 
of the shorter, branched hairs, 
so that the whole plant gets a 
white-grayish coating; the pods 
are oblong, densely hairy, and the 
style is somewhat longer than 
is usual in D. hirta. J. Vahl has 
described and figured this plant 
in Flora Danica tab. 2294 and 
noticed the arched pods. Cer- 
tainly several of the plants collec- 
ted by the author and now in 
the herbarium of the Botanical 
Museum at Copenhagen have 
such.pods (which therefore have 
some likeness to the pods of 
Schivereckia podolica  (Bess.) 
Andrz.); but this seems to be 


307 


an abnormal state; these pods do not contain developed 
seeds; normal pods, also on specimens collected by J. Vahl, 
are flat, somewhat broader and whith longer style than in 
dD. hirta. Watson 1. ¢. puts the plant down as D. hirta 
v. arctica, and it is possible, that this is right; nevertheless 
the above mentioned characters seem to be constant. 

D.hirta v. incano-hirta Hartman = D. hirta v. dovrense 
Fr. from Dovre in Norway, seems not to be different from 
D. arctica. 

Besides only found in Arctic regions: in America in 
Grinnell-land, West Greenland from 64°—72°, East Greenland 
from 70°—75°, Spitzbergen, Chabarowa, in Asia at the 
mouth of the Lena river and in the Tschuktscher-land. 


Draba nivalis Liljebl. 


Leaves _ lanceolate- 
spathulate, entire, on 
both sides covered with 
a gray-whitish felt con- 
sisting of small appressed 
branched hairs. Stems 
thin. 5—10 ctm. long, 
often hairy with small 
appressed branched hairs, 
often with a single entire 
leaf. Inflorescence few- 
flowered, pods oblong- 
elliptical, pointed at both 
ends, with a short thick 
style (Fig. 18). 

Synonyms are D. 
muricella Whibg. and 
D. Liljebladii Wallm. 
But the plant cannot be 





Fig. 18. Draba nivalis Liljebl. 
(Specimen from Northeast Greenland 
combined with the D. c. 71° collected by N. Hartz). 


20* 


308 


stellata Jacq. from central Europe, as has been often 
thought. 

The plant is at the first glance recognizable by the 
dense covering of appressed, branched hairs. 

A slender form with linear-lanceolate pods is D. nivalis 
v. tenella Lge. Consp. Fl. Groenl. = D. nivalis v. elongata 
Wats. 

In Arctic regions found in Arctic America, West and 
East Greenland, Spitzbergen, Kolguev, Novaya Zemlya and 
the Tschuktscher-land. Beyond in the Rocky Mountains, 
Labrador, Iceland, North Scandinavia, North Russia, Siberia. 


Draba incana UL. 


In his monograph of the Scandinavian species of Draba, 
in Botaniska Notiser 1839, Lindblom has combined the three 
sections of De Candolle: Chrysodraba, Leucodraba and Hol- 
arges in one new section Drabew. I can agree that the two 
first sections Chrysodrabe and Leucodrabe ought to form 
one section, but I find, that the section Holarges must be 
retained. It is true, that the species of this section are not 
always biennial as supposed by De Candolle, and that they 
often produce new shoots with leafy rosettes in the second 
year; but setting aside, that the rule is that they are bien- 
nial, they have a quite different habit, in that the stems 
have a large number of leaves and generally are branched 
in the upper part (Fig. 19). 

Ehrhart has divided Draba incana into two species, 
D.contorta and D.confusa, but the marks, upon which the 
separation is founded, the covering, twisted or not twisted 
pods, are very varying in the genus. 

D. arabisans Michx., D.incana v. arabisans Wats. has a 
branched caudex, glabrous, pointed pods with an elongated 
style. 

D. borealis DC. and D. Unalaschkiana DC. have a branched 
caudex, broad leaves und pods with short styles. 


ee 





ee 


Fig. 20. 
Draba aurea M. Vahl. 


Fig. 19. 
Draba incana L. 


2/5 nat. size. 
(Specimen from West Greenland 65°45’ 
collected by J. A. D. Jensen) 


= 
a 
ase 
am 
-O8 
o 
Sires 
set eae 
ngs 
: OM 
cae 
oH bp 
aks 
oa 
a 22 
oo 
oo 
a5 
Os 


310 





D. gracilis Ledeb. is a thin form of D.incana with only 
few leaves on the stem. Such weak plants have been often 
taken for D. hirta. 

In Arctic regions D. incana is found in the Western 
Eskimaux-land, on the Arctic coast of America, in West 
Greenland to 70° in East Greenl. only to 61°, on Kolguey 
and in Asia in the Tschuktscher-land. Beyond found in 
Northwestern America, Iceland, Faroe islands, British islands, 
Scandinavia, Denmark in the northern part of Jutland, Russia, 
Siberia, the Ural, Altai and Baical Mountains, the Himalayas 
and Kamtschatcha. 


Draba aurea M. Vahl 


is described and figured in Flora Danica t. 1460. The plant 
has the habit of D.incana, but is more felted, the leaves 
generally entire, the flowers yellow, the pods pointed with 
long styles. Seems most commonly to be perennial (Fig. 20). 

Only found in Greenland both East and West up to 70° 
and in North America especially in the West. 


311 


Bemerkninger om arktiske Planter, 


Af 
r O. Gelert. 


(Uddrag af foregaaende Artikel.) 


I. 


Eutrema arenicola Richards. 


Ved at arbejde med arktiske Planter og hertil benytte 
W. Hookers Flora Boreali-Americana, blev jeg opmerksom 
paa den der beskrevne og afbildede Eutrema arenicola Richards. 
fra det arktiske Nordamerika. Den syntes mig saa lig den 
af J. Vahl beskrevne Sisymbrium humifusum, at jeg besluttede 
neermere at undersgge denne Sag. Jos. Hooker anforer i 
sin Outlines to the distribution of Arctic plants Planten under 
Navnet Parrya arenicola, men i den nyeste Flora over Nord- 
amerika: Asa Gray, Synoptical Flora of North America, har 
B. L. Robinson atter optaget den under Navnet Lutrema 
arenicola, 

Som bekjendt er Sisymbrium humifusum af Watson 
henfort til Slegten Arabis (se Kolderup Rosenvinge 
2. Tilleg til Gronlands Fanerogamer og Karsporeplanter 1 
Meddelelser om Gronland III, 1892). Vished for, at disse to 
Planter ere identiske, fik jeg, da jeg i Sommeren 1897 pas- 
serede London paa Gjennemrejse og fik Richardsons Original- 
exemplar, der opbevares i Kew Herbarium, at se. 

Efter de almindelige Regler for Nomenklatur maa Planten 
derfor i Fremtiden fore Naynet Arabis arenicola og dens 
Synonymer ere Eutrema arenicola Richardson 1833, Parrya 
arenicola J. Hooker, Sisymbrium humifusum J. Vahl 1840 og 
Arabis humifusa Watson. 


132 





Kjendommeligt for denne Plante er, at den i hele sit 
Udseende stemmer overens med Arabis petrea Lam., fra 
hvilken den egentlig kun afviger ved Froenes Form, der ere 
smalle, med skjeevt foldede Kim, uden Hindekant og stillede 
i to Rekker hos A. arenicola, medens de hos A. petra@a ere 
brede rundagtige, med smal Vingekant, stillede i én Reekke i 
Skulpen og med randrodet Kim. Herpaa har allerede J. Vahl 
gjort opmeerksom (Se Fig. 1). Meerkeligt er, at A. petrwa ikke 
findes i Gronland og Nordamerika, medens den ellers er 
hyppig i de andre arktiske Egne, hvor omvendt A. arenicola 
ikke er funden. Fra Island og Feergerne har jeg dog seet 
Exemplarer af A. petrea med noget kortere og bredere 
Skulper, hvori Froene have veret uregelmessig ordnede, nu 
og da i to Rekker. Saadanne Fro have veeret smallere, idet 
Kimroden er bleven drejet noget til Siden, ogsaa Hindekanten 
har veeret noget reduceret, men dog tydelig tilstede paa den 
ovre og den nedre Del af Frget. Det kan saaledes teenkes, at 
A. arenicola er en temmelig ung Art, der har udviklet sig af 
A. petrea. 


late 
Braya glabella Richards. 


Ved Besgg i British Museum i London fik jeg tilfeeldigvis 
et Original-Exemplar af Lraya glabella Richardson at se, og 
saa strax, at denne Plante er identisk med Braya alpina 
Sternb. & Hoppe og ikke, som hidtil antaget, med B. pur- 
purascens (R. Br.) Bunge. Denne sidste har endog i Reglen 
veret kaldt B. glabella, fordi dette Navn er ét Aar eldre 
end Braya purpurascens'). Forvexlingen stammer rimeligvis 
fra den tyske Overszttelse af Robert Brown’s Skrifter 
(Robert Brown’s Vermischte botanische Schriften tibersetzt 
von Nees v. Esenbeck I, pag. 497), hvor Platypetalum pur- 
purascens R. Br. anfores som Synonym for Braya glabella. 
Fig. 2 fremstiller B. alpina, Fig. 3 B. purpurascens. 


Ul. 
Draba. 
Efter Hr. Professor Warming’s Opfordring har jeg 
revideret Crucifere 1 Botanisk Museums arktiske Herbarium. 





1) se Noten S. 291. 


ee ee ee 


ee ee ee ee ee ee ee 


2) 


For at faa Klarhed paa de talrige Arter af Slegten Draba, 
som ere angivne fra arktiske Egne, har jeg veret nodsaget 
til at underkaste disse et neermere Studium. Mest Nytte har 
jeg havt af Watson’s Bearbejdelse af denne Slegt i Asa 
Gray’s Synoptical Flora of North America. Foruden Botanisk 
Museums rige Materiale, serlig fra Gronland, har jeg havt 
Lejlighed til at undersgge forskjellige Arter, som Museet har 
faaet til Laans fra det botaniske Museum i St. Petersborg og 
fra Riksmuseet i Stockholm, og under mit kortvarige Ophold 
i London fik jeg Lejlighed til at gjennemse en stor Del 
Arter i Kew Herbarium og i British Museum. Da jeg for- 
moder, at mine Iagttagelser kunne veere til nogen Nytte ved 
en fremtidig Revision af den hele Slegt, har jeg besluttet 
mig til at offentliggjore dem her. 


Draba glacialis Adams 


er af Watson anbragt i Afdelingen Azzopsis, og at domme 
efter amerikanske Exemplarer, der stemme ganske med Be- 
skrivelsen hos De Candolle, maa dette vere rigtigt. Den ud- 
meerker sig ved sine stive oprette Blade, der ere tydelig 
kjolede og have noget tilbagebajede Rande; men med Hen- 
syn til Behaaringen varierer den ligesom D. alpina og D. 
Fladnizensis, idet snart Bladenes Randbehaaring af lange 
ugrenede eller gaffelgrenede Haar, snart Fladernes Behaaring 
af korte, steerkt grenede Haar er mest fremtreedende. Lige- 
ledes varierer Blomsterskuddet og Skulperne, idet de snart 
ere glatte, snart i storre eller mindre Grad haarede. Ievrigt 
adskilles D. glacialis fra den ligeledes gulblomstrede D. alpina 
ved smallere Blade og tyndere Blomsterskud. Se Fig. 4, der 
fremstiller en temmelig steerkt haaret Form. 

Til denne Art hgrer efter min Opfattelse D. aspera Adams 
(Fig. 5) med seerlig fremtreedende Randbehaaring af Bladene, 
D. oligosperma Hook. (Fig.6), der staar den typiske Form 
meget ner, D.stenopetala Trautv. (Fig. 7). der er en sterkt 
sammentrengt Form, D. mollissima Steven (D. glacialis v. mol- 
lissima Regel) (Fig.8) fra Kaukasus, som er en meget teet- 
haaret og mere bredbladet Form, og formodentlig er den 
samme, som er funden af Kjellman ved den amerikanske 
Beringssundskyst og beskrevet under Navn af D. Palande- 
riana Kjellm. 

D. glacialis i denne Forstand er funden i Taimyr Halv- 


314 


gen, ved Lenaflodens Munding, i Tschuktscherlandet og i det 
arktiske Nord-Amerika (undt. Gronland), desuden i Rocky 
Mountains, Central-Asien og Kaukasus. 


“ 


D. repens M. v. Bieb. 


udmeerker sig ved lange, nedliggende vegetative Skud og er 
derfor meget lost tuet. Behaaringen er ejendommelig, idet 
den bestaar af nesten stilklose 2-, sjeldent 3—4-grenede 
Haar, seerlig langs Bladrandene (Fig. 9). D. affinis Ledeb. og 
D. Gmelini Adams kunne ikke adskilles fra D. repens. Planten 
er funden paa Nowaja Zemlia, Chabarowa, Kysten af den 
kariske Bugt og i Tschuktscherlandet, desuden i Kaukasus, 
Ural- og Altaibjergene og i Sibirien. : 





D. crassifolia Grah. 


horer til Afdelingen ,Drabee* og ikke til ,Drabelle* som 
angivet af Watson. Baade Watson og Lange beskrive 
Planten som en- eller toaarig, men dette er ikke rigtigt. 
De Exemplarer, som jeg har seet fra Nord Amerika og Gron- 
land, vise tydelig, at Planten er fleraarig; ogsaa Graham 
bemeerker i sin Beskrivelse af Planten, at den er tueformet 
og fleraarig. D.crassifolia er ejendommelig ved sine noget 
kjodfulde Blade uden fremtreedende Ribber og med faa 
ugrenede eller gaffelgrenede Haar langs Randen, eller glatte 
(Fig. 10). 

Den er funden i Vest-Gronland 64°—72° og i Ost-Gron- 
land 70°—73°, desuden kun i alpine Regioner i Nord-Amerika 
og i Finmarken. 

D. alpina L. 
varierer i Behaaringen som omtalt ved D. glacialis. Er ejen- 
dommelig ved de brede, zglancetformede, helrandede Blade 
med tyk, paa Undersiden sterkt fremtreedende Midtnerve, . 
som ikke naar Bladets Spids. Den er grovere i hele sit Ud- 
seende end de ofte meget lignende D. glacialis og D. Fladni- 
zensis (Se Fig. 11). 

Til denne Art hore: 

D.algida Adams med kun randhaarede Blade. 

D. oblongata R. Br. (Fig. 12) med tzthaarede Blade og 
smaa Blomster. Synonymer for denne Form ere ifg. Th. 
Fries (Botaniska Notiser 1873) D. lasiocarpa Adams, D. 


d15 


Adamsii Ledeb., D. leptopetala Th. Fr., D. astyla Bunge, D. 
paucifiora R. Br. og D. micropetala Hook. 

D. ochroleuca Bunge er en Form med bleggule Blomster, 
Synonymer ere D.gelida Turcz og D. primuloides Turez. 

D. pilosa a, oreades Regel er en Form med brede, neesten 
kredsrunde Skulper; Synonymer ere ifolge Regel D. pauciflora 
R. Br. og D. oreades Schenk. Ledebour identificerer D. pilosa 
med D. algida; efter Originalexemplar, som jeg har seet, vilde 
jeg anse den for at hore til D. Fladnizensis. Regel opforer 
D. pilosa som egen Art, men sammenfatter derunder baade 
Former ‘af D.alpina og D. Fladnizensis med overvejende 
Randbehaaring af Bladene. 

D. corymbosa R. Br. er af Forfatteren sely med Tvivl anfort 
som ny Art og uden Beskrivelse, kun omtaler han, at den 
staar D. oblongata og D.rupestris ner. Th. Fries har med- 
delt i Bot. Not. 1873, at Robert Brown’s Originalexemplar 
slet ikke er nogen Draba men en Cochlearia, og jeg har ved 
Selvsyn overbevist mig om, at dette virkelig er Tilfeeldet. 
J. Vahl har, ifolge Exemplarer i Botanisk Museums Her- 
barium fra Spitsbergen, under dette Navn forenet Former af 
D-alpina (D. oblongata) og D. hirta (en Dveergform af D. hirta 
v. rupestris (R. Br.) se Fig. 16a). Lange har under dette 
Navn afbildet forskjellige Former af D.hirta i FI. D. t. 2418. 
Watson anforer D. corymbosa som Varietet af D. Fladnizen- 
sis, men citerer dertil Fl. D. og Lange’s Conspectus FI. Groen. 
og tilfojer: ,Gronland og maaske ogsaa (de originale Exem- 
plarer) fra den vestlige Kyst af Baffins Bugten. Mange af 
Exemplarerne fra Gronland og Spitsbergen, som ere blevne 
henforte til denne, synes at hore nogle til D. alpina andre 
til D.hirta*. Med Henblik til ovenstaaende Data vil det 
sikkert veere rigtigst, ganske at lade D. corymbosa ude af Be- 
tragtning. 

D. Martinsiana J.Gay er af Forfatteren selv senere be- 
nevnt D. Fladnizensis v. exscapa; efter Originalexemplarer at 
dgmme er den dog snarere en D.alpina. Th. Fries havde 
forst givet dette Navn til en Plante, som han senere rigtig 
henforte til D. altaica. 

D. alpina vy. glacialis Kjellm. herer ikke til D. glacialis, 
men er en tet tueformet, pudeformet D. alpina (se Fig. 13). 
Samme Form er funden i Sikkim af Jos. Hooker 12— 
18000’ o. H. 


316 


D. alpina er cirkumpoler. Foruden i de arktiske Egne 
er den funden i Nord-Amerika, Island, det nordlige Skandi- 
navien, Sibirien og i Himalaya. 


Draba Fladnizensis Wulf. (Fig. 14). 


Bladene ere aflang-lancetformede, helrandede eller nu og 
da med en enkelt Tand, med en tyk, paa Undersiden frem-, 
treedende Midtribbe, der ikke naar Bladets Spids. Behaaringen 
af Bladene varierer som omtalt ved D. glacialis og D. alpina; 
de kunne ogsaa vere ganske glatte. Blomsterskuddene ere 
bladlgse eller bere nu og da et enkelt Blad, i Almindelighed 
ere de glatte, men kunne ogsaa vere haarede. Den ganske 
glatte Form adskilles let fra D. crassifolia ved Midtribben. 

Til denne Art hgre: 

D.lapponica Wahlb., der har baade Rand- og Fladebe- 
haaring paa Bladene; den er synonym med D. Wahlenbergu 
Hartm. v. heterotricha Lindbl., og hertil hgrer ogsaa D. brachy- 
carpa Zetterst. 1 Bot. Not. 1854. 

D. androsacea Wahlenb. har kun Randbehaaring og er 
synonym med PD. lactea Adams og D.Wahlenbergit v. homo- 
tricha Lindbl. — D.Wahlenbergii v. glabrata er den helt 
glatte Form. — D. Tschuktschorum Trautv. er kun D. Wahlen- 
bergii f. heterotricha, som af Trautvetter er anbragt i Gruppen 
»Chrysodraba*, hvortil den dog ikke herer, idet D. Fladnizen- 
sis’s Blomster kun ved Torring ofte viser sig gullige. 

D. altaica (Ledeb.) Bunge er den noget sjeldnere fore- 
kommende Form, hvis Blomsterskud og Blomsterstilke ere 
haarede. 

Andre Synonymer for D. Fladnizensis hentede fra den 
mellemeuropeeiske Flora ere efter min Anskuelse 2). Johannis 
Host, J. carinthiaca Hoppe, D. Hoppeana Rudolphi. 

D. Fladnizensis er funden i alle arktiske Egne hele Polen 
rundt, desuden i Rocky Mountains, det nordlige Skandinavien, 
Alperne, Sibirien, Ural-, Altai- og Baikal Bjergene samt i 
Himalaya. 

D.hirta L. 


Bladene ere lancetformede med nogle faa Tzender eller 
helrandede, teet haarede af grove, grenede Haar, sjzelden noget 
randhaarede ved Grunden. Blomsterskuddene ere seedvanlig- 
vis kraftige, c. 20 Centim. hgje, med 1—4 wegformede, ofte 


317 


noget omfattende, tandede, Blade. Blomsterstanden er for- 
lenget, Skulperne ofte noget snoede (Fig. 15). Smaa Former 
ere ofte blevne forvexlede med D. Fladnizensis, D. alpina ete. 

D. rupestris R. Br. er kun en Jille Form af D. hirta 
(Fig. 16). D.scandinavica Lindbl., D.laxa Lindbl. og D. tri- 
chella Fr. ere ogsaa smaa sammentreengte Former af D. hirta 
(f. Ex. Fig. 16a). D.subamplexicaule (C. A. W. Mey.) er en 
Form med bredt omfattende Steengelblade. D. stenoloba Ledeb. 
er en Form med smalle Skulper. 

D. hirta forekommer i alle arktiske Egne hele Polen 
rundt, er desuden funden i Rocky Mountains, paa Island, 
Feergerne, i Skotland, Irland, det nordlige Skandinavien, nord- 
lige Rusland og nordlige Asien. 


D. arctica J. Vahl 


adskiller sig fra D.hirta ved tettere, hvidgraa Behaaring, 
bredere Skulper og noget leengere Grifler, Watson anforer 
Planten som Varietet af D.hirta, og det er muligt, at han 
har Ret, dog synes de ovennevnte Forskjelligheder at vere 
konstante. LD. hirta v.incano-hirta Hartm. = D. hirta v. dov- 
rense Fr. fra Dovre horer rimeligvis hertil. DD. arctica er 
funden i Grinnell Land, Vest-Gronland 64°—72°, QOst-Gron- 
land fra 70°—75°, Spitsbergen, Chabarowa, ved Lenaflodens 
Munding og i Tschuktscherlandet. 


D. nivalis Liljebl. 


Bladene ere lancet-spatelformede, helrandede, paa begge 
Sider bedekkede med graahvid Filt, bestaaende af smaa, til- 
trykte, grenede Haar. Blomsterskuddene ere tynde, 5—10 Ctm. 
lange, ofte med et enkelt helrandet Blad. Blomsterstanden 
er faablomstret, Skulperne aflang-elliptiske, tilspidsede til 
begge Ender og med en kort, tyk Griffel (Fig. 18). Synonymer 
ere D. muricella Wahlbg. og D. Liljebladii Wallm. Derimod 
kan den mellemeuropeiske D. stellata Jacq. ikke forenes med 
D. nivalis. 

Den er funden i Arktisk Amerika og i Rocky Mountains, 
Labrador, i Vest- og Wst-Gronland, paa Island, Spitsbergen, 
i det nordlige Skandinavien, nord]. Rusland, Kolgujew, Sibi- 
rien til Tschuktscherlandet. 


318 


D.ineana L. 


er ejendommelig ved den iseer ved Grunden tet- og mange- 
bladede Steengel, der er grenet i den ovre Del (Fig. 19). Be- 
skrives i Reglen som toaarig, hvilket vel ogsaa er hyppigst 
Tilfeeldet, men man seer dog ikke sjeeldent Planter, der i det 
andet Aar foruden Blomsterskud bere ny Bladrosetter. 
Lindblom har derfor foreslaaet at opheve De Gandolles 
Afdeling ,Holarges*, hvilket jeg dog ikke synes vil vere 
heldigt. Planterne af denne Afdeling have dog, om de ikke 
altid ere toaarige, et fra de andre afvigende Udseende. 

Synonymer ere JL). contorta Ehrh. og D. confusa Ehrh. 
D. arabisans Michx., D. borealis DC. og D. Unalaschiana DC. 
ere kun lidet afvigende Former. JD. gracilis Ledeb. er en 
tynd, mere spredtbladet Form af D. inecana. 

D.incana er funden i det nordvestlige og arktiske Amerika, 
i Vest Gronland til 70°, i @st Gronland til 61°, paa Island, 
Fergerne og de britiske Mer, i Skandinavien, det nordlige 
Jylland, Kolgujew og Nord-Rusland, i Sibirien til Tschuktscher- 
landet og Kamtschatka (ikke funden paa Asiens Nordkyst), 
Central-Asien og Himalaya. 


D. aurea M. Vahl 


er habituelt meget lig D.incana, men er mere filtet; Bladene 
ere i Reglen helrandede, Blomsterne gule og Skulperne til- 
spidsede med leengere Grifler (Fig. 20). Er kun funden i 
Nord-Amerika, seerlig imod Vest og i Vest- og Ost-Gronland 
indtil 70°. 

Det er mig en kjer Pligt at takke Hr. Professor E. 
Warming for den interessante Opgave, han har stillet mig, 
og Carlsberg-Fondet for den pekunizere Stotte, det har ydet 
mig til dette Arbejdes Udfgrelse. 





_ 319 


Note sur les crampons 
chez le Laminaria saccharina (L.) Lam. 


Par 


Morten Pedersen. 


En juin 1897, j’assistai au cours annuel de_ biologie 
marine a Frederikshavn. Pendant une excursion a voile 
dans le Kattegat pour récolter des matériaux pour l’in- 
struction, nous fimes des dragages avec le dredge de 
Reinke a une profondeur assez faible prés de la cote, a la 
hauteur du village de Strandby, au nord de la ville de 
Frederikshayn. Le fond se composait de sable assez ferme 
couvert de petits galets, de la grandeur de pommes de terre 
environ. La végétation était assez pauvre; les petites Al- 
gues sur les pierres ne présentaient rien de remarquable, 
mais tous les échantillons du Laminaria saccharina, qui 
croissait assez fréquemment ici, étaient d’une grandeur re- 
marquablement petite, n’atteignant qu’une longueur de 50 
centim. environ. Je suppose qu’il faut en chercher la cause 
dans les circonstances hydrographiques de Vhabitat. A cet 
endroit il y a un courant assez constant dont j’eus l’occa- 
sion d’apprendre la force considérable a diverses excursions 
a voile. Certainement un tel courant est capable d’enlever 
de grandes Algues comme les Laminaires, s’ils ne sont fixées 
comme ici qu’a des pierres trés petites, tandis que les Algues 
ne présentant pas une grande surface, comme le Furcellaria 
fustigiata par exemple, ne sont guere influées par le courant 


320 





a quelque degré remarquable. Si un tel déplacement par le 
courant a lieu — je ne l’ai pas observé directement — il 
est. bien croyable qu’il en résultera une influence nuisible au 
développement de |’ Algue. 

Parmi les échantillons que nous tirames de l’eau, il y 
avait un qui aussit6t attira l’attention par son appareil de 
crampons s’étant développé d’une maniére trés remar- 
quable. Avant de décrire ce phénomeéne, je me permettrai 
pour la comparaison de rappeler le développement normal 
des crampons du Laminaria saccharina et d’autres Lami- 
naires en prenant en considération les circonstances singu- 
liéres de la localité, notamment les petits 
galets formant le support. 

Le Laminaria tout jeune, attaché sur 
une petite pierre, développe pendant la 
premiére année trois ou quatre cram- 
pons qui s’étendent en forme d’étoile 





sur la surface de la pierre. Au _ point 


Fig. 1. de contact avec le support, les cram- 
Crampons normaux; 
h, la vieille génération; =~ £533 : 
h, la génération nou- tiles proeminences paraissent comme 
velle; quelques cram- ne ramification rudimentaire et for- 

pons sont coupés. 
(Un peu réduit.) 


pons deviennent un peu plats; de pe- 


ment des disques d’adhérence. Un 
nouveau systeme de crampons appa- 
rait apres une période de repos, probablement l’année pro- 
chaine, au-dessus des crampons déja formés. Les nouveaux 
crampons sont plus longs et plus robustes et beaucoup plus 
épais, et ils ont parfois deux ou trois points d’adhérence 
(voyez aussi les observations des MM. Le Jolis et Foslie 
sur ce sujet). Dans cette localité, j'ai souvent apercu de 
petites pierres complétement enfermées par les crampons 
(fig. 1). Les vieux crampons adhérent encore, mais on voit 
de leur couleur, de leur grandeur et de leur position qu’ils 
appartiennent a une autre génération que les supérieures. 
Cela se continue, d’autant que je sache, pendant toute la 


321 


vie de |’Algue, comme chez les autres Laminaires, mais 
quand les systemes de crampons obtiennent un age de plu- 
sieurs années, il devient plus difficile de démontrer les diverses 
générations de crampons; les rameaux s’enchevétrent entre- 
eux et forment les grands 
appareils d’adhérence bien 
connus. 

L’échantillon susdit ne 
croissait pas sur une pierre, 
mais il était fixé par un petit 
nombre de crampons sur un 
rameau de Furcellaria fasti- 
giata. Les deux Algues n’étai- 
ent pas complétement soudées; 
le rameau de la Floridée se lais- 
sait déplacer un peu, les cram- 
pons de la Laminaire n’étant 
que courbés en crochet autour 
delle. Ges crampons fonction- 
nants furent presque aussi épais 
et raides comme les normaux, 
mais ils étaient dépourvues des 
disques d’adhérences si carac- . 
téristiques pour les crampons 





normaux. La grande majorité 
du systeme de crampons se Fig. 2. 


Semi cuscanteainerda fib Systeme de crampons anormal. 
~ us : sigopesbec ins Fe plupart des crampons (h) sont 


longues et minces, a trés peu déformés; h, quelques crampons 
en fonction; f. tige bifurquée 


de rameaux ou_ entiérement ae 
du Furcellaria. (Un peu réduits.) 


simples, enchevétrées entre elles 
(fig. 2h). Aucune de ces fibres, qui étaient remarquables par 
leur rigidité trés faible, n’avait gagné un support solide’). 


1) M. Kolderup Rosenvinge a bien voulu me donner les renseigne- 
ments suivants. Des Laminaires & crampons comme ceux décrits 
ci-dessus ne sont pas rares, notamment dans les parages danoises. 


Botanisk Tidsskrift. 21, Bind. 21 


322 


D’aprés l’aspect et la consistance tout différents de l’or- 
dinaire on peut s’attendre que la structure interne différerait 
aussi de celle des crampons ordinaires. Une section trans- 
versale d’un crampon ordinaire (fig.5) montre que tout le 
parenchyme central a les parois fortement €paissies; le sy- 
steme de soutien du crampon se trouve donc principalement 
au centre. D’ailleurs, on apercevra du parenchyme a parois 











Sr 
th 
Fig. 3. Fig. 4. 

Partie d’une section transversale Partie d’une section transver- 
d’un crampon fonctionnant; les cel- sale d’un crampon anormal; 
lules des couches centrales et péri- Jes cellules des couches cen- 
phériques ont les parois fortement trales et périphériques 4 parois 

épaissies; € épiderme. faiblement épaissies; € epi- 
(Grossissem, #°5/;.) derme. (Grossissem. 3/3.) 





D’une maniére générale, les haptéres sont courtes et épaisses, si 
les Laminaires croissent dans des endroits exposés, tandis qu’ils 
sont plus longues et plus minces dans des endroits abrités contre 
les mouvements des vagues. On trouve assez fréquemment des 
Laminaires, fixées dans l’origine sur de petites pierres ou sur des 
Algues de grandeur peu considérable ou bien sur des coquilles de 
mollusques, et dont la plupart des haptéres n’ont pas trouvé de 
support, ou des échantillons qui ont végété, évidemment, depuis 
longtemps a l’état tout-a-fait libre. Dans ces échantillons les hap- 
teres non fixées sont toujours trés longues et minces et trés faibles. 


épaissies sous l’épiderme, mais d’une étendue plus petite. En 
comparant cette position des éléments de soutien avec les 
phénoménes observés par MM. Haberlandt, Wille et 
d'autres auteurs, nous en pourrons conclure que la structure 
du crampon le fait résistant principalement a un tirage 
(,zugfest* en allemand), moins résistant a une inflexion 
(, biegungsfest“ en allemand); cette structure correspond tres 
bien a la fonction du crampon. Or, le parenchyme de sou- 
tien des crampons longs, gréles et flexibles, anormaux (fig. 4) 
est beaucoup moins développé, et les cellules du parenchyme 
entre la couche centrale et la périphérie ont toutes les parois 
minces. 

Dans la structure anatomique des crampons, nous trou- 
vons done une analogie parfaite avec les vrilles du Cyclan- 
thera explodens, décrites et figurées par M. Haberlandt 
(Physiol. Pflanzenanat. p. 172), avec les pétioles du Solanum 
jasminoides, étudiés par Darwin (Movem. p. 74) et de méme 
une analogie avec les curieux crochets a grimper, étudiés 
par M. Treub. Dans l'un et l’autre cas, il y a un organe 
qui, & cause des circonstances extérieures, ne fonctionne 
pas, l’organe change d’aspect et le parenchyme de soutien 
n/atteint tout son développement que par l’usage du crampon. 
Nous avons ici une affirmation de la these universelle qu’un 
organe qui ne fonctionne pas se déformera et deviendra 
débile. Il est intéressant de voir que la validité de cette loi 
s’étend aussi a des organismes ou la différenciation des tissus 
est relativement si peu développé comme ici. 

Dans sons excellent ouvrage sur les crochets a grimper, 
M. Treub se demande (l.c. p. 51) quelles sont les causes ex- 
térieures de lirritation des organes d’adhérence, et l’auteur 
arrive a la conclusion qu’un contact perpétuel ou bien un 
frottement joue la réle principale. Voici une observation qui 
tend au méme. Un des crampons supérieurs, c’est-a-dire 


plus jeunes, de la Laminaire anormale avait rencontré un 
21* 


324 


rameau du Furcellaria; au point de contact le crampon était 
renflé?), et la partie entre le stipe et le point de contact était 
un peu plus épaisse et plus raide que 
les crampons tout-a-fait libres. On 





pourrait done s’imaginer que le contact 


Fig. 9. et la friction entre les deux Algues a 
Crampon, en partie 
coupé longitudinale- 

ment, touchant un ra- provoqué son épaississement. Mais 


meau du Furcellaria, q’autre part le contact ou le frottement 
coupé transversalement. 


cet endroit avait irrité le crampon et 


seul ne me semble pas suffisant, car la 
plupart des crampons s’étaient enchevétrées entre eux, comme 
déja dit, de maniére qu’un contact et un frottement se -trou- 
vait & beaucoup d’endroits. Mais la on ne voyait pas trace 
de gonflement ni de différence d’épaisseur ou de rigidité des 
parties au-dessus ou au-dessous du point du contact. Je 
croirais qu’il faut en outre une certaine pression pour pro- 
voquer Virritation mentionnée. Dans le cas présent le Fur- 
cellaria était vieux et beaucoup plus capable d’exercer une 
telle pression que les faibles crampons. Il semble en outre 
qu'il faut que l’Algue, servant de support pour une autre, 
appartienne & une autre espéce, en tout cas a un autre 
individu. On ne trouve que trés rarement, d’autant que je 
sache, des Algues poussant sur d’autres échantillons de la méme 
espece, mais je ne sais pas si cela a valeur d’une manicre 
générale dans le régne végétal oti il y a d’organes irritables *). 

[Il correspond trés bien aux expériences de M. Hegler 
que les crampons hors de fonction étaient si longs et 
eréles et avaient le tissu de soutien si peu développé. Selon 
les expériences de cet auteur, un tirage agissant perpétuelle- 
ment provoque une augmentation des éléments de soutien, 
_mais il ameéne aussi un retardement de la croissance en lon- 





1) Ce renflement n’est pas visible dans la fig.5, parce que le crampon 
a été coupé obliquement. 

*) Darwin a fait observer que les vrilles d’Hchinocystis ne produisent 
pas dirritation chez d'autres vrilles de la méme espéce. 


325 


gueur. Je n’ai pas examiné, si la flexibilité tres évidente 
des crampons déformés est due seulement au développement 
imparfait du tissu de soutien ou aussi a un abaissement de 
la turgescence. Selon les expériences de M. Hegler (l. ¢. 
p. 416), un tirage des organes de la plante améne une aug- 
mentation de la turgescence des tissus. 





Bibliographie. 


Gh. Darwin: The movements and habits of climbing plants. 
24 edition. 1875. 

M. Foslie: Uber die Laminarien Norwegens. (Christiania Vidensk. 
Selsk. Forhand]l. 1884. Nr. 14.) 

G. Haberlandt: Physiologische Pflanzenanatomie. 2. Aufl. Leip- 
zig 1896, 

R. Hegler: Uber den Einfluss des mechanischen Zugs auf das 
Wachsthum der Pflanze. (Cohn: Beitr. zur Biologie der 
Pflanzen. vol. VI. 1892—93.) 

A. le Jolis: Examen des espéces confondues sous le nom de 
Laminaria digitata. (Nov. Act. Acad. Caesar. Leop. Carol. 
vol. XXV. Pars posterior 1856.) 

W. Pfeffer: Bericht tiber Versuche R. Heglers tiber den Einfluss 
von Zugkraften auf die Festigkeit und Ausbildung mechanischer 
Gewebe in Pflanzen. (Ber. Verh. Sachs. Ges. Wiss. Leipzig 
vol. 43. 1891.) 

M. Treub: Sur une nouvelle catégorie de plantes grimpantes. 
(Annales du Jardin de Buitenzorg. III. 1883.) 

N. Wille: Bidrag til Algernes physiologiske Anatomi. (Kgl. 
Svenska Vet. Akad. Handlingar. vol.21. Nr. 12. 1885.) 





326 


Om Haptérerne hos Laminaria saccharina (L.) Lam. 


Af 
Morten Pedersen. 


(Uddrag af foregaaende Artikel). 


Under mit Ophold ved biologisk Kursus i Frederikshavn 
i Sommeren 1897 fik jeg Lejlighed til at studere en abnorm 
Haptérdannelse hos en Laminaria saccharina. Exemplaret 
havde vi taget paa lavt Vand ner Kysten udfor Strandby, 
hvor Havbunden var fast Sand, dekket af smaa Rullesten. 
Alle Exemplarer af neevnte Alge vare her temmelig smaa, 
hvilket maaske skyldes den Omstendighed, at der paa dette 
Sted gaar en ret konstant sterk Strom, som sikkert er i 
Stand til at flytte Alger med saa stor Overflade, naar de 
kun ere feestede til en Sten af en Kartoffels Storrelse. 

Fer jeg beskriver det abnormt udviklede Haptérapparat, 
skal jeg tillade mig at minde om den normale Udvikling af 
Heefteapparatet hos Laminaria. Kimplanten danner strax 
det forste Aar et Kuld Hapterer, dernest efter en Hvileperiode 
et nyt Kuld ovenfor det gamle, og dette fortszetter sig ret 
regelmeessigt, indtil vi faa de velbekjendte store Hapteér- 
systemer, hvor det dog ofte er vanskeligt at skjelne mellem 
de enkelte Generationer, da Haptérgrenene voxe ind mellem 
hverandre. Her fandt vi ofte de smaa Rullesten helt om- 
klamrede af Haptérsystemet (Fig. 1). Det omtalte Exemplar 
var imidlertid feestet til et zeldre Individ af Furcellaria fasti- 
giata, idet et Par Haptérgrene krogformet omfattede Rod- 
-algen, medens alle de andre Grene vare lange og ranglede, 
uden Heefteskiver og hang fril ned som en underlig sammen- 
filtret Dusk (Fig. 2). Tveersnit viste, at baade de normale, 
fungerende og de abnorme, funktionslose Haptérgrene ere 
byggede efter samme Princip: Styrkeveev i storst Maalestok 


_ —— >. 


327 


i Centrum, mindre i Periferien, men her var en meget igjne- 
faldende Gradsforskjel paa Celleveeggenes Fortykkelse hos de 
to Slags Hapterer (Fig. 3 og 4). 

Vi finde altsaa her, at den Lov, at et Organ, som ikke 
fungerer, misdannes og sveekkes, ogsaa naaer saa langt ned 
i Planteriget, hvor Arbejdsdelingen mellem Veevene er for- 
holdsvis saa lidet udviklet; der er her en smuk Analogi 
til de af Haberlandt omtalte Cucurbitacé-Slyngtraade 
og til de af Treub beskrevne Klatrekroge. Her som der be- 
tinges Heefteorganets Styrke af, om det kommer til at fungere 
eller ej. 

Rent fysiologisk set staa disse lange, svage og slatne 
Haptergrene i deres Modstning til de korte, kraftige og 
stive fungerende i god Samklang med Heglers Forsog, 
ifolge hvilke en Plantedel, der udszettes for et stadigt virkende 
Trek, foroger sit Styrkeveev og sin Turgor, men formindsker 
sin Leengdeveext. 

Angaaende Heefteorganets Pirring helder Treub til den 
Anskuelse, at en stadig Bergring og navnlig Gnidning spiller 
Hovedrollen. Paa den neevnte Laminaria var der en Hapteér- 
gren, hvis Udseende tydede i samme Retning. Hapteren 
havde medt en Gren af Redalgen, og Stykket mellem Stipes 
og Bergringspunktet var som paa en normal Haptér (Fig. 5). 
Imidlertid saa det ud, som om Berering og Gnidning her 
ikke vare tilstreekkelige til at fremkalde Pirringen, thi alle de 
frie Haptérgrene berorte jo hverandre paa mangfoldige Steder, 
uden at nogen Pirring kunde spores. Der maa vist foruden 
Gnidningen et vist Modtryk til, her udgvet af den gamle, 
faste Furcellaria, men ikke af de bgjelige Hapterer. En 
anden Ting er, at der maaske — i alt Fald indenfor Algerne 
— udkreeves en Artsforskjel mellem Planterne, for at Pirringen 
kommer i Stand; man ser jo saa godt som aldrig Alger 
voxe paa Dele af samme Art. Ligeledes nevner Darwin, 
at Slyngtraade af visse Cucurbitaceer ikke pirre andre Slyng- 
traade af samme Art. Men om noget saadant spiller nogen 
veesentlig Rolle andre Steder i Planteriget, hvor der findes 
pirrelige Heefteorganer, kan jeg ikke afgjore. 


328 


Figurforklaring. 


Normale Hapterer; , det gamle Kuld; h, det nye Kuld, nogle 
Hapterer afskaarne (Lidt formindsket). 


Abnormt Haptérsystem, de fleste Haptérgrene misdannede, kun 
nogle faa omfatte en eldre Gren af Furcellaria (Lidt formindsket). 


Stykke af Tversnit af en normal, fungerende Haptér, Cellerne i 
de centrale og periferiske Lag sterkt tykveggede: e Overhuden 
Cai: 


Stykke af Tversnit af en abnorm funktionslos Haptér, Cellerne 
i de centrale og periferiske Lag svagt fortykkede; e Overhud 
(CF): 

Haptér, som strejfer en Gren af Fwreellaria, den sidste ses i 


Tversnit, Hapteren til Dels gjennemskaaret paa langs (svagt 
forstorret). 


Kjobenhavn, i Oktober 1897. 


ee 


ee ye 


329 


En Beg med en fastvoxet hengende Gren. 
Af 


O. G. Petersen. 


I ,Allgemeine Forst- und Jagdzeitung* 1857 findes 
S. 320—22 en af en Afbildning ledsaget Beskrivelse af en 
Bog, der i en Hojde af 45’ over Jorden berer en anden 
noget mindre Bog, der, fastvoxet til den storre ved en Side- 
gren, blev heengende efter at vere savet over tet ved Roden; 
da den neevnte Meddelelse blev gjort, havde det ene Tre 
heengt saaledes 31/2 Aar og befandt sig fuldsteendig vel saa- 
vel som det, der bar det'). Ved at omtale dette paa mine 
Forelesninger over Forstbotanik, blev jeg af Tilhorere gjort 
opmeerksom paa, at et lignende Fenomen fandtes under 
Brahetrolleborg Skovdistrikt, og da min Vej faldt dér forbi i 
afvigte Sommer, forsomte jeg ikke Lejligheden til selv at 
iagttage det paagjeldende Fenomen. 

Hr. Forstassistent Holm var saa velvillig under Skov- 
riderens Fraveerelse at paavise Stedet og meddele mig nogle 
forelobige Oplysninger. Hen paa Efteraaret skrev jeg imidler- 
tid til Hr. Skovrider Elers Koch, som med stor Imgde- 





1) Et andet Exempel har jeg senere truffet paa i en eldre Aargang 
af samme Tidende. En Eg i Fyrstendommet Litibeck var omtr. 20‘ 
over Jorden fastvoxet med en anden og hugget over forneden, saa 
dens Basis var 7‘ over Jorden. Saaledes havde den hengt i over 
12 Aar og gronnedes hvert Aar baade paa sine 15 Grene over og 
sine 6 Grene under Sammenvoxningen. Allg. Forst- und Jagdz. 
1825. Nr. 55. 







4. 2 Fe 
Rhee a ek 


© bp Tey 
eet 






roe 


ed 
oe 














Panels 
Ena mS, 

mete a 

2 2?""y 


ot 


Ye 
eu 


ra 
qi 
SS 


Se ee 
Lilispliek chee V0 he f4y 


———_ ! 


ee 


dol 


kommenhed sendte mig Meddelelser om Trzets Historie, led- 
sagede af forskjellige Maal og en meget anskuelig Skitze, der 
findes reproduceret omstaaende. For at henlede Botanikernes 
Opmerksomhed paa dette sjeldne Forhold og eventuelt frem- 
kalde Meddelelser om lignende Tilfeelde, tillader jeg mig, 
med given Tilladelse, at aftrykke Hr. Koch’s Brev, der er 
dateret d. 18de Oktober 1897: 

»1,6 Meter fra Jorden udgik for ca. 30 Aar siden en 
Gren paa den vestre Side af det berende Tre. Denne Gren 
blev paa dette Tidspunkt hugget af, men blev til Arbejdernes 
Forundring hengende. Den viste sig at vere voxet fast til 
Stammen i en Hojde over Jorden af 8,5 Meter paa den nordre 
Side. 

Der, hvor Grenen udgik fra Stammen, ses nu en fuld- 
steendig Overgroning. Hullet, som ses paa Skitzen, er ikke 
Basis for den afhuggede Gren, idet Arbejderne tydeligt huske, 
at den blev hugget af hojt oppe. ‘Treeet er ca. 105 Aar 
gammelt (Alderen bestemt efter Stodene i samme Bevoxning) 
og er ikke blevet sveekket. Det maaler (i Hojde 1,4 M. fra 
Jorden) i Omkreds 1,66 M. Under Forbindelsesgrenen maaler 
Stammen 1,31 M. (Over Forbindelsesstedet kunde man ikke 
naa at maale). Forbindelsesgrenen, som uden Tvivl horer 
til den heengende Gren, maaler tet ved Stammen 32 Ctm., 
paa Midten 27 Ctm. og ved den hengende Gren 261/2 Ctm. 
Leengden er 1,31 M. 

Den heengende Gren maaler over og under Forbindelses- 
grenen henholdsvis 32 og 36 Ctm. Fra Forbindelsesstedet er 
Lengden paa Grenen nedefter 5,6 M., opefter ca. 7 M.; 
hele Grenens Leengde altsaa 12,6 M. 

Den nederste Ende af Grenen er paa ca. 0,3 M. raadden; 
paa Delen under Forbindelsesstedet findes 6 lovbzrende 
Grene, ligesom ogsaa selve Forbindelsesleddet bzerer et Par 
Stykker. 

Den nederste Ende af Grenen er i lodret Linie heevet 


332 


fra Jorden 2,5 M., og i vandret Linie fjernet fra Stammens 
Midte 2,8 M.* 

Som man seer, er det i dette Tilfeelde ikke et Nabotre, 
men en Gren af selve Treeet, der er voxet til og bleven 
heengende. Endvidere fremgaar det af de givne Meddelelser, 
at Grenen allerede har hengt saaledes i 30 Aar, og i den 
Tid har saavel det berende Tre som den heengende Gren 
udviklet sig godt og normalt, hvad det ydre angaar. Selvy- 
folgelig vilde det haft megen Interesse at kunne unders@ge 
Aarringsdannelsen, navnlig i den hzngende Gren, for og 
efter Forandringen, over og under Forbindelsesgrenen, men 
af Hensyn til den Interesse, der er forbundet med at bevare 
Treeet uskadt, lod dette sig ikke ret vel gjore. Ogsaa en 
Undersggelse af Forbindelsesgrenen vilde have Interesse, om 
maaske f. Ex. dens mekaniske Veev skulde vere stimuleret 
til steerkere Udvikling paa Grund af Treekket fra den heengende 
Gren. 

Ved Grenens Oversavning foregaar der jo en Revolte i 
dens Indre, idet Vandstrommen i Stedet for at bevege sig 
opad maa beveege sig nedefter i den Del af Grenen, der er 
nedenfor Forbindelsesgrenen. At en saadan Venden op og 
ned paa Vandbanen godt kan lade sig praktisere er vel 
kjendt fra tidligere [agttagelser og Forsog. Strasburger 
behandler Spergsmaalet (Leitungsbahnen p.582—88 og 936 
flg.) og omtaler Forsog, der gaa tilbage til 1733 (de la 
Baisse, Dissertation sur la circulation de la séve dans les 
plantes) samt citerer Hales, Duhamel og Colla foruden nyere 
Forfattere; han selv experimenterede med Bogegrene, der 
vare sammenvoxede med andre Grene og som han lod save 
over forneden; et Par Aar efter undersogte han dem og 
fandt Aarringsdannelsen fortsat om end svagere. Ogsaa 
Pfeffer (Pflanzenphysiologie 1. Bd. 1897 p. 194) omtaler 
dette Forhold og citerer den eldre Litteratur. 

Da jeg imidlertid af ovennevnte Grund ingen selv- 
steendige Undersggelser kan foje til, er der ingen Anledning 


. Pad wen wih i TE eS 


eS Se 


~~ 


333 


til at opholde mig yderligere ved Literaturen; jeg har kun 
villet antyde, hvor Literaturoplysninger kunde findes. Hen- 
sigten med denne lille Meddelelse, der som man seer mere 
er Skovrider ,Koch’s end min, er som nevnt at henlede 
Botanikeres Opmerksomhed paa dette Forhold. Det vilde 
jo vere Uret at haabe paa, at en for Treet ulykkelig 
Heendelse i en ner Fremtid skulde gjore det disponibelt til 
Undersggelse, men for en eventuel senere Undersogelse anser 
jeg det for rigtigt at meddele disse Oplysninger, mens de 
kunne gives. 








vot 


En ejendommelig Grenfordobling 
hos en Pil. 


Af 


O. G. Petersen. 


Min Kollega, Lektor Dr. Boas, overgav mig for nogen 
Tid siden til botanisk Undersggelse en i adskillige Aar paa 
Landbohgjskolen, i den forstzoologiske Samling, opbevaret 
Pilegren, der viste en interessant Vextanomali. Den findes 
afbildet omstaaende. Den Del af Grenen, hvortil Interessen 
serlig knytter sig, Streekningen mellem de 2 Forgrenings- 
punkter, er ca. 45 Ctm. lang og bestaar af 2 jeevntlobende, 
paa Midten adskilte, foroven og forneden sammenflydende 
Stykker, det ene, hvor de er fri af hinanden, omtr. 1 Ctm. 1 
Diameter, det andet neesten dobbelt saa tykt, dette med, hint 
paa det nevnte Sted uden Bark. Hvorledes disse 2 parallelt- 
lobende Grendele treede sammen foroven og forneden, kan 
ikke godt oplyses uden at Stykket bliver odelagt. 

Denne Anomali er fremkommet ved, at Grenen er 
bleven fejet af Vildtet, og at den tilbageblevne Barkstrimmel 
har losnet sig fra Grenen og trukket sig tilbage, men er for- 
bleven fastsiddende foroven og forneden; der har derpaa 
indvendig paa den lgsnede Bark dannet sig Ved, der efter- 
haanden er blevet til den extraordinzre Gren, efter at der 
ogsaa har fundet en Barkdannelse Sted, og denne har altsaa 
paa det Tidspunkt, da Grenen blev skaaret af, opnaaet en 
storre Tykkelse end den oprindelige, afbarkede Gren, ligesom 





Aovonorcrerd 000 
arfe coded yo R Cyn, 
Lt es cee 

irs Yoo) SO aitiiatbs 

a eter tesa 

M 


4 Dp2Q1gH 0.07, 0 ie WS (ORS 
gouneesazsinectis th SYVO) 6 5 
EE pear HS, 
Seer 
Beem wos mae 
004 Lae Ll Seat apeeees 
eS TUES 
SSeUCNNS 
S 


ee Be 

CULO 
ES 
H2°2G, 
22798 





Fig. tL. 


— src= = =F 
ee ee sacs 


1 BY 
he 





336 


den ogsaa har overtaget Ledningen af Vand og Neeringsstoffer 
i Stedet for den, der er gaaet ud af Spillet. 

For saa vidt var Forholdet let nok at gjore Rede for. 
Men hertil knytter sig det i botanisk Henseende interessante 
Spergsmaal, paa hvilken Maade Veddannelsen fra forst af 
havde fundet Sted. Her var ingen anden Vej at gaa end at 
prove paa at lade den histologiske Undersggelse give Svaret, 
og jeg fik derfor savet et Stykke, omtr. 1 Ctm. langt, ud af 
den extraordinere Gren. 

Jeg havde forst forestillet mig, at Barkstrimlen havde 
rullet sig sammen paa langs og derefter saa at sige fyldt sig 
med Ved, hvis Elementer fra de forskjellige Sider vare modt 
sammen i Midten; men dels viste en saadan Betragtning sig 
ved nermere Overvejelse at fore til Vanskeligheder, dels 
viste det sig ved Undersggelsen af Grenens centrale Parti, 
at her intet Spor var af en Sammenstodning af Veev. 

Omstaaende Fig.2 er et i omtr. nat. Storrelse afbildet 
Tveersnit af den extraordinere Gren; den bestaar, foruden 
Barken, af 4 Aarringe, af hvilke den inderste er uregelmeessig 
og omslutter en ligeledes uregelmeessig formet Marv; samt- 
lige Aarringe ere ulige sterkt udviklede til 2 forskjellige Sider 
og Aarringenes tykkeste Del vender fra den oprindelige Gren; 
hvor gammel denne er, kan ikke siges med Sikkerhed. 

Jeg forestiller mig Grenen dannet paa folgende Maade: 

Paa Indersiden af den fralosnede Barkstrimmel findes 
der Cambium. Dette har dannet Callus i en Stribe, saaledes 
at denne Callusmasse i Tveersnit viser sig som en lille Keerne, 
Grenens senere Marv; derefter er Cambiet gaaet over til at 
danne Ved, overensstemmende med sin Natur, der altsaa 
udvikles mellem Barken og den nydannede Callus. 

Men fra det oprindelige Cambium fortseettes saa Cam- 
biumdannelsen i Periferien af Callusmassen og griber helt 
rundt om denne; dette Cambium gaar saa over til at danne 
Ved og Bark i organisk Forbindelse med den l#snede Bark- 
strimmel. Man kan paa Grenen nogenlunde sikkert paavise 


a ee a, a 


i 6 i i i 


Graensen mellem den*oprindelige Bark og den af Calluscam- 
biet dannede. Efterat der nu saaledes er dannet Ved og 
Bark kredsformigt om Callusmassen, kan Veexten fortssttes 
gamske som seedvanlig, og der er, som sagt, ialt dannet 4 
Aarringe. 

Vi gaa derefter over til den histologiske Begrundelse af 
det her sagte. 

Betragte vi Grenmarvens Form i Tveersnittene Fig.2 og 
3, se vi, at den er meget uregelmessig og fladtrykt nogen- 
lunde parallelt med den losnede Barkstrimmel, der paa Fig. 2 
er begrenset ved 2 Krydser. I Fig. 4 ses denne Marv at 
vere bygget af Celler, der hovedsagelig ere fremgaaede ved 
Deling i en bestemt Retning, nemlig med Veegge, der gaa 
parallelt med Barkstrimlens Indreside, hvorfor Cellerne ere 
ordnede i Rekker, himmelvidt forskjelligt fra Cellevzevets 
Ordning i en virkelig Marv, men svarende godt til Bygningen 
af Callusveev. Endvidere viser der sig at veere Continuitet og 
ingen Antydning til Sammenstodning af Vev. 

Feeste vi dernest Opmerksomheden paa den inderste 
Aarring, Fig.3, hvis Orientering let forstaas ved Sammen- 
ligning med Fig. 2, er det os paafaldende, ikke alene, at den 
er kraftigere udviklet paa den Side, der vender mod Bark- 
strimlen, men at den ogsaa her har mere normal Vedkarakter. 
Dette skulde navnlig fremgaa af Fig.4, der foruden Marv 
viser den inderste Del af Veddet. Det, der vender mod 
Barkstrimlen og er fremgaaet af det normale Cambium (qa), 
viser f. Ex. Forskjellen mellem Kar og den ovrige Vedmasse 
steerkt fremtreedende, ligesom Greensen mod Callusveevet er 
skarp. Ganske anderledes paa den modsatte Side (0). Her er 
der en mere jevn Overgang mellem Callus og Ved; Kardannelsen 
er, hvad navniig ses i Fig.3, langt mindre fremtreedende. 
Man faar ved a ganske Indtrykket af, at her har et Cam- 
bium opereret, der har vidst, hvad det skulde, paa b-Siden 
derimod har det forst maattet arbejde sig ind i sin Funktion. 
Senere udviskes denne Forskjel, og i de folgende Aarringe 

Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 22 


338 


synes Veddet veesentlig ens udviklet til de forskjellige Sider, 
undtagen at Aarringene ere tykkere ind mod Barkstrimlen, 
hvorfra Dannelsen udgik. Hvorvidt Grenretningen har haft 
Indflydelse herpaa, kan ikke afgjores. Veddet i denne paa 
saa afvigende Maade opstaaede Axe har igvrigt ganske nor- 
malt Pileveds Struktur, ikke blot i sin almindelige Karakter, 
men ogsaa i Finesser, f. Ex. det ejendommelige Forhold ved 
Marvstraalerne, at de er dannede dels af de seedvanlige 
liggende, dels af Reekker af opretstaaende Elementer. 

Jeg har ikke set den i det foregaaende omtalte Veext- 
anomali omtalt i Literaturen, men derfor kan det jo godt 
findes; mulig kunde denne lille Meddelelse give Anledning 
til Oplysninger om lignende Fenomener. 








Cane 





Nogle Bidrag til Islands Flora. 
Af 


O. Gelert og C. Ostenfeld. 


Efterfalgende spredte Bidrag til Kundskaben om Islands 
Karplanter stamme fra forskjellige Kilder. Dels ere Plante- 
samlinger fra Inspektor P. Feilberg, Cand. mag. Hj. Jen- 
sen og Dr. phil. Th. Thoroddsen blevne bestemte af O. 
Gelert, dels har C. Ostenfeld ved Deltagelse i Ingolf- 
Expeditionerne veeret istand til at gjore Samlinger paa spredte 
Steder af Islands Kyst; saaledes besogte jeg i 1895 Seydis- 
fjord paa Ostlandet, Reykjavik, Dyrefjord og Isafjord paa 
Vestlandet; i 1896 gjorde jeg en mindre Tur rundt paa 
Halvgen Reykjanes, specielt for at se paa Vegetationen paa 
Lavamarkerne (Hraun) og ved de varme Kilder, hvad jeg 
haaber senere at kunne give en lille Skildring af. lovrigt 
havde jeg dette Aar Lejlighed til at besage flere Steder i 
Reykjaviks Omegn, Dyrefjords Omegn, Adelvig, @fjord med 
Fnoskadalsskoven, Melrakka-Sletten ved Grjdtnes, Seydisfjord 
og Eskefjord. 

Endvidere have vi hist og~her revideret det islandske 
Herbarium i Botanisk Have og endelig har Hr. Cand. mag. 
Helgi Jonsson velvillig overladt os en Del Notitser om 
Planter, som han dels selv har samlet i forskjellige Egne af 
Island, dels har seet Exemplarer af i forskjellige Islenderes 


Herbarier. 
y9* 


340 


Vor Mening med disse Bidrag har veret, foruden at 
publicere, hvad nyt vi havde, at sage at skaffe en rigtigere 
Opfattelse af forskjellige kritiske Arter og deres Optraeden 
paa Island, men vi gjentage, hvad vi neevnte ovenfor, at vor 
Revision af Herbariet kun er foretagen hist og her, da den 
er fremkommen ved at benytte Herbariet til andre @jemed. 
Der vil sikkert endnu vere meget at revidere og bringe 
Orden i. 

Med Hensyn til Benzevnelsen af Landsdelene folge vi den 
Inddeling, som er benyttet af Stefansson i hans 3. Af-- 
handling: Fra Islands Veextrige (Vidensk. Medd. fra den 
naturhist. For. i Kbh. 1896). 

F. = P. Feilberg, H.J. — Gj. Jensen, Th. — Ghee 
oddsen, ! = C. Ostenfeld, + = indsleebt. . 





Ophioglossum vulgatum L. v. polyphylla A. Br. Alle de is- 
landske Exemplarer bor henfores til denne Varietet. 

Aspidium Dryopteris (L.) Baumg. SV. Hraun ved pordarfell 
paa Reykjanes (!). 

A. Phegopteris (L.) Baumg. NV. Dyrefjordsbunddal (!). SV. 
Hraun ved pordarfell paa Reykjanes (!). 

A, Filix mas (L.) Sw. NV. Dyrefjordsbunddal (!) SV. Rey- 
kjanes (!). 

A. spinulosum (Retz.) Sw. subsp. dilatatum (Sm.) Roeper. 
Kun denne Underart er funden paa Island. NV. Kirkjubolsfjeld i 
Skutulsfjord (!). 

NB. Det eneste Voxested i Ost Island (Husavik, H. Jénsson) 
udgaar, da Exemplaret i Herbariet er Athyrium alpestre (Hoppe) Ryl. 

A, Lonchitis (L.) Sw. N. Hvalvatnsfjérdur (Th. 96). NV. 
Lambadal og Bunddalen i Dyrefjord (!) Latravik (!) SV. Lagafells- 
hals paa Sneefellsnes (Th. 90) @. Seydisfjord (!). 

Athyrium alpestre (Hoppe) Ryl. NV. Kaldbaksviksdalr Hvera- 
— tungur i Strandasyssel (Th.) N. Reykjahlid i Olafsfjord (Th. 96) 
M. Husavik (H. Jénsson). 

A, Filix foemina (L.) Roth. NV. Dyrefjord (!) Latravik (!). 
SV. Kapelluhraun paa Reykjanes (Th. 93, ! 96). 

Blechnum Spicant (L.)Sm. NV. Hveratungur i Kaldbaksvik (Th.). 





341 

Woodsia ilvensis (L.) R. Br. a, rufidula (Michx.) Koch SV. 
Budahraun paa Snefellsnes (Th.), 2, alpina (Bolton) Aschers. = 
W. hyperborea (Liljebl.) R. Br. SV. Eldvarpahraun i Grindavik (Th.). 

Equisetum hiemale L. NY. Latravik (!) S. Laxa (H. Pje- 
tursson). 

E. hiemale v. trachyodon (A. Br.). SV. Krisuvik (Bjarni Se- 
mundsson) N. Reykjahlid v. Myvatn (Grenlund, under Navn af E. 
variegatum), Vitasgjafi (Stefansson 94, under Navn af E. variegatum). 

E. littorale Kiihlew. ber indtil videre ikke ansees for sikker 
for den islandske Flora. Det indsamlede Materiale var ikke til- 
strekkeligt til en sikker Bestemmelse og blev derfor kun med ? 
henfort til denne Art eller Bastard (Se H.Jénsson Bidr. t. @. Isl. 
Flora. Bot. Tidsskr. XX p. 329). 

E. variegatum Schleich. N. Sydripollar (Th. 96) NV. Sanda- 
fjeld i Dyrefjord (!) Kirkjubolsfjeld i Skutulsfjord (!) @. Eskefjord 
og Seydisfjord (!). 

E. scirpoides Michx. udgaar; de tre dertil bestemte Exem- 
plarer i Botanisk Haves Herbarium hore alle til E. variegatum 
Schleich. 

E. pratense Ehrh. synes almindelig i alt Fald i NV., SV. og 
@. (!). Exemplarer i Herbariet ere hyppigt bestemte til andre Arter. 

Lycopodium alpinum L. NV. Sandafjeld i Dyrefjord (!) La- 
travik (!). 

L. annotinum L. f. pungens Desv. (= f. alpestre Hartm.). 
Til de af Stefansson III] angivne Voxesteder fra NV. kunne vi foje 
Dyrefjordsbunddal (!). 

Triglochin maritima L. SV. Holar (S. Eyolfsson) Gufunes 
(Bj. Olufsson 85). 

Potamogeton pectinatus L. Samtlige islandske af Feddersen 
samlede Exemplarer ere at henfore til P. filiformis Pers., saaledes 
at P. pectinatus maa udgaa af Islands Flora. 

P. filiformis Pers. Almindelig udbredt og oftest i den nord- 
lige Form, f. alpina (Blytt). 

P. gramineus L. NY. Myr ved Framnes i Dyrefjord (!) SV. 
Eydestjérn v. Reykjavik (!) Astjérn v. Havnefjord (Gudm. Magnus- 
son 91). 

P. pusillus L. SV. Torfastadir (Gudm. Magnusson 96). 

Zostera marina L. f. angustifolia Horn. N V. Skutulfjord (!). 

Juncus arcticus Willd. N. Sydri Pollar (Th. 96). 

J. balticus Willd. >< filiformis L. = J.imundatus Drej. N. 
Siglufjord (H. J. 90). 


342 


J. biglumis L. N. Syori Pollar (Th. 96). 

J. castaneus Sm. NV. Skutulsfjord (!) @. Ormastadir (Bj. 
Olufsson 87). 

Luzula campestris (L.) DC. (v. vulgaris Gaud.). Samtlige 
Exemplarer i Botanisk Haves Herbarium fra Island, bestemte til 
denne, hore til L. multiflora (Ehrh.) Lej.; den maa derfor ansees 
for meget tvivlsom for Island. 

Heleocharis uniglumis Lk. SV. Videy v. Reykjavik (!). 

Scirpus pauciflorus Lghtf. @. Seydisfjord (!). 

S. cespitosus L. N. Vindheli v. Skagastrénd (Gudm. Mag- 
nusson). 

Carex alpina Sw. NY. Kolbeinsé (Helgi Jonsson) Brekkudal 
og Lambadal 1 Dyrifjord (!). 

C.atrata L. NY. Kolbeinsi (Helgi Jénsson) Dyrefjord og 
Latravik (!). 

C. Buxbaumii Weg. udgaar; Exemplaret fra Vatnsdalsfjall 
(Stefansson 89) er en androgyn Form af C. Goodenoughii Gay 
>< rigida Good (= C. hyperborea Drej.). 

C. canescens L. NV. Brekkudal og Lambadal i Dyrefjord (!). 

C. capitata L. Fra NV., hvor den ikke tidligere er funden, 
have vi den fra Lambadal i Dyrefjord (!). Desuden @. Seydisfjord 
(!) N. Vidirholl i Hélséreefi (Th. 95), Mellem Holtastadir og Blén- 
duds (F.), Holar (F.) SV. Hvitavellir (F.). 

C. chordorrhiza Ehrh. Hidtil ikke funden i NV. (2). 

C. dioica L. N. Brekkudal og Lambadal i Dyrefjord (!). 

C. glareosa Weg. N. Melrakkasletten v. Grjdtnes (!), Horga- 
rosar (Stefansson 91). 

C.incurva Leghtf. f. argyrolepis | Deekbladene hvide, hinde- 
agtige, med svag, bleggron Midtnerve. NV. Latravik (!). 

C.irrigua Sm. Exemplarerne fra Hornafjardaeyjar og Volasel 
i Lén, samlede af Stefansson 94, hore ikke herhen men til C. 
cryptocarpa C. A. Mey. f. med korte 2 Ax. 

C. lagopina Wg. N. Sydri Pollar (Th. 96) SV. Videy ved 
Reykjavik (!). 

C.limosa L. N. Médruvellir (F.) NV. Brekkudal i Dyrefjord 
(!) SV. Gvre Ende af Kjésen (F.). 

C. microglochin Wg. NY. Lambadal (!) SV. Videy og Rey- 
kjavik (!) @. Seydisfjord (!). 

C. panicea L. SY. Hvitarvellir (F.) Reykjavik (Bjarni Se- 
mundsson) @. Seydisfjord (!). 

C. rostrata With. SV. Safamyra (F.). 


343 





Agrostis rubra Weg. Ved nojagtigt Gjennemsyn af Exem- 
plarerne i Botanisk Haves Herbarium ere vi komne til Overbe- 
visning om, at intet af de dér opbevarede Exemplarer fra Island 
hore til denne Art, men alle maa henfores til A. canina L. 

Aira cespitosa L. Hertil horer A. alpina L., der maa be- 
tragtes som en topspirende, nordlig Form. 

Alopecurus pratensis L. N. Holar (F.). 

Milium effusum L. 1 Botanisk Haves Herbarium findes et 
sterilt Exemplar samlet af Gronlund i en mork Gjov v. Myvatn, 
af Prof. Lange med Tvivl] henfort til Poa trivialis. 

Nardus stricta L. NY. Brekkudal i Dyrefjord (!) Latravik 
(!) @. Seydisfjord (!). 

Glyceria Borreri Bab. udgaar af Islands Flora. De islandske 
Exemplarer, der findes i Botanisk Haves Herbarium, hore, med 
Undtagelse af efterneevnte fra Hvammsfjord, til den formrige G. distans 
(L.) Wg. Det samme maa sikkert vere Tilfeeldet med den af 
Strémfelt fra Oddeyri angivne G. arctica Hook., thi dels ere 
Planter, hjembragte fra dette Voxested af andre Botanikere, G. di- 
stans, dels er G.arctica, ialtfald saaledes som den er funden i 
Grenland, kun en noget storblomstret Form af G. distans. End- 
videre maa vi anse det for tvivlsomt, hvorvidt G. maritima, som af 
Strémfelt angivet, skulde vere almindelig i Skagafjérdur og Eyja- 
fjdrdur, da den paa sidstnzevnte Sted ikke er bleven gjenfunden af 
senere Besogende. 

G. fluitans (L.) R. Br. SV. Eyrarbakki (F.) Stokkseyri (Gudm. 
Magnusson 95). 

G. maritima (Huds.) Wg. SV. Hvammsfjord (Feddersen, 
under Navn af G. Borreri). 

Hierochloa borealis (Schrad.) R.&S. NV. Latravik (!). 

Poa laxa Haenke. NV. Grénnahlid (Steenstrup). I Botanisk 
Haves Herbarium fandtes denne paa Island sjeldne Art sammen- 
blandet med Exemplarer af P. glauca M. Vahl fra dette Voxested. 

+Phalaris canariensis L. N. Sauddrkrokur 93 (Gudm. Mag- 
nusson). 

Sparganium minimum Fr. N. Eyjafjardararholmar (Stefansson 
91, bestemt til S. hyperboreum Laest.) SV. Akranes (Bj. Olufsson). 

Paris quadrifolia L. N. Bjarnarflag v. Myvatn (Th. 82). 

Corallorrhiza innata R.Br. NV. Latravik (!). 

Habenaria albida (L.) R. Br. NY. Latravik (!). 

H. hyperborea (L.) R. Br. NV. Latravik (!) Lambadal i 
Dyrefjord (!). 


344 


Listera cordata (L.) R. Br. SV. Hvaleyrahraun (Gudm. 
Magnusson 91), 

Salix glauca L. vy. subarctica Lundstr. Denne Mellemform 
mellem S. glauca L. og S. groenlandica (And.) Lundstr. synes 
almindelig mod NY., thi i hele Dyrefjord forekommer den i alle 
Myrene (!), endvidere funden ved Latravik (!) og Bordeyri i Hrita- 
fjord (H. J. 90). Forevrigt afvige nogle af disse Exemplarer ikke 
fra et Exemplar fra Njardvik, @, samlet af Helgi Jonsson 94 og 
af Lundstrém bestemt som S. groenlandica forma. 

S. glauca L. >< phylicifolia L. NV. Heydalsa (Stefansson 98) 
Dyrefjordsbunddal (!) N. Tjarnadalur (Stefansson 91). 

S. herbacea L. < lanata L. SY. Krisuvik (!) N. Melrakka- 
sletten v. Grjdtnes (!) O. Eskefjord (!). 

Betula nana L. >< odorata Bechst. f. pernana, NV.. Dyre- 
fjordsbunddal, enkelte Buske (!).  f. perodorata, NV. Latravik (!) 
@. Eskefjord (!). B. alpestris Fr. fra Island horer dels til B. odo- 
rata, dels til denne Bastard. 

{Urtica urens L. Vestmannaeyjar (Gisla Brynjélfsson). 

tPolygonum Convolvulus L. SV. Reykjavik (!). 

P. Persicaria L. SV. Grafarbakki (Th. 88) Skalholt (Arni 
Thorsteinsson). Det af Steenstrup samlede Expl., der i Gronlunds 
Islands Flora er omtalt som P. lapathifolium L., horer til P. Persi- 
caria L.; saaledes er P. lapathifolium hidtil kun funden indslebt i 
N. Helgavatn (Stefansson I) og Bléndés (Feddersen) samt angivet 
af Strémfelt fra S. Reykir i Mosfellsveit. 

Alsine biflora (L.) Wg. SV. Akranes (Bj. Olufsson). 

Sagine subulata Torr. uden Voxested, men efter al Sand- 
synlighed fra SV. (Bjarni Seemundsson). 

Stellaria crassifolia Ehrh. N. Melrakkasletten v. Grjdtnes (!) 
ved Glera (!) NV. Thingeyri i Dyrefjord (!) SV. Videy (!). 

tAgrostemma Githago L. Reykjavik (H. Pjetursson 93). 

Atriplex Babingtonii Woods er ikke funden paa Island; hvad 
der tidligere er henfort til.denne Art, er A. patula L. 

A, patula L. NY. Dyrefjord ved Thingeyri (!). 

Batrachium paucistamineum (Tausch) v. eradicatum (Lest.). 
_ Alle paa Island fundne Batrachier, der dels ere henforte til B. 
Drouetii (F. Sch.) Nym. dels til B. heterophyllum y. succulenta, hore 
til ovenneevnte nordlige Form af B. paucistamineum. 

Ranunculus glacialis L. ©. Eskefjord (!) NV. Dyretjord, 
Sandafjeeld (!). 





345 


R. pygmeus Wg. ©. Eskefjord_(!) N. Myvatn (Th.) NV. Mo- 
kollsdalur (Th.). 

R. repens L. N. Kviabekkur (Th. 96) NV. Myrar i Dyrefjord (1). 

Cardamine intermedia Horn. N. Reykjaholl i Vidimyr (Th. 
96) SV. Skidastadalaug (Gudm. Magnusson 92). 

Cakile maritima Scop. vy. latifolia Desf. (= v. integrifolia 
Is]. Fl.). Kun denne Varietet og ikke Hovedarten er funden 1 Island. 

+ Conringia orientalis (L.) Andrz. N. Melifell (Stefansson 89 
under Navn af Brassica campestris L.) SV. Reykjavik (Gudm. 
Magnusson 92). 

Draba alpina L. N. Vatnahjalli, Syd f. Ofjord (Th. 96). 

D.verna L. SV. Almindelig i Tun paa Reykjaneshalveen (!). 

+Erysimum repandum L. Saudirkrokur ( Gudm. Magnusson 93). 

;Lepidium perfoliatum L. N. Sauddrkrékur (Gudm. Magnus- 
son 93). 

Nasturtium palustre DC. SY. Efri Reykir (Th. 89). 

¢Sinapis alba L. SY. Akranes (Bj. Olufsson), 

+Sisymbrium Sophia L. N. Saudarkrokur (Gudm. Magnus- 
son 93). 

+Thlaspi arvense L. SV. Reykjavik (Gudm. Magnusson 92). 

Papaver radicatum Rottb. (Syn. P. nudicaule i de tidligere 
Lister) fl. roseo NV. Dyrefjord (!). 

Drosera rotundifolia L. N. Lambanesreykir i Fljét (Th. 96) 
SV. Gufunes (!). 

Viola canina L. v. montana (L.) @. Seydisfjord (!) NV. La- 
travik (!). Meget forskjellig fra den seedvanlig optraedende V. canina. 

Linum catharticum L. ©. Holmanes (!) V. Barkarstadir 1 
Flétshli) (Gudm. Magnusson 97). 

Callitriche verna L. Holt under Eyjafjéllum (Th. 93). 

Sedum annuum L. SY. Storélshvoll (Gudm. Magnusson 97) 
®. Holmanes (!) Ormarstadir (Bj. Olufsson). 

Saxifraga cernua L. @. Eskefjord (!). 

S. Cotyledon L. ©. Hélmanes (!), ved Spatbruddet 1 Eskefjord 
(!) S. Bjotnarnes (S. Eyolfsson). 

S. Hirculus L. Er sikkert sjelden i NV. (!) SV. Burfell (F.). 

S. nivalis L. v. tenuis Wg. N. ved Glera Ofjord (!) Médru- 
vellir, Brattifjallgardur (Stefansson 95) @. Seydisfjord (!) Arnkels- 
gerdi (Helgi Jonsson). 

Geum rivale L. SV. Ovre Ende af Kjésen (F.). 

Alchemilla vulgaris L. Botanisk Museums hele islandske 
Materiale af denne Artsgruppe er bleven gjennemgaaet af Alche- 


346 


milla-Specialisten R. Buser i Geneve, og efter hans Bestemmelser 
forekomme folgende Arter paa Island: 

A, filicaulis Bus. @. Almindelig (Helgi Jénsson, !). N. @- 
fjords Ostside (!), Asbirgi (Stefansson), NV. Latravik (!). SV. 
Krisuvik (!). 

— — _ var. denudata Bus. ©. Seydisfjord (Helgi Jonsson, 
!), N. Melrakkasletten ved Grjdtnes (!). 

— — var. vestita Bus. NV. Brekkudal i Dyrefjord (!), 
SV. Kopsvatn ved Hvita (Feddersen), Breidabolstadir (Feddersen), 
Krisuvik (!), Gufunes (!), Videy (!) og ved Byen Reykjavik (!). 

A, glomerulans Bus. N. Fnjoskadalsskoven ved Hals (1), 
NV. Latravik, SV. Asolfstadir (Helgi Pjetursson). 

A.Wichurae Bus. @. Vallanes (Helgi Jénsson), Eskefjord (!), 
N. Médruvellir (Stefansson), NV. Dyrefjords Bunddal (!), Kirkju- 
bolsfjzeld ved Skutulsfjord (!), SV. Krisuvik (!), Gufunes (!), Videy 
ved Reykjavik (!). 

Sanguisorba officinalis L. SV. Gufunes (!) pyrill (A. Pje- 
tursson). 

Anthyllis Vulneraria L. SV. Gunnuhver paa Reykjanes (1). 

tLrevum hirsutum L. N. Saudarkrokur (Gudm. Magnusson 93). 

Lathyrus maritimus (L.) Big. SV. Gja (Pjetursson). 

L. pratensis L. Vestmannaeyjar (Gisli Brynjdlfsson). 

+ Medicago Lupulina L. SV. Havnefjord (K. Zimsen). 

Epilobium montanum L. er ikke funden paa Island. Alt, 
hvad der tidligere er henfort til denne Art, herer til E. collinum 
Gmel, der synes at vere temmelig almindelig. Haussknecht an- 
forer 1 sin Monografi EF. lanceolatum Seb. & Maur. fra Island, hvilket 
sikkert beroer paa en Forvexling med E.collimum. MHaussknecht 
skriver selv, at Former af disse Arter kunne vere hinanden 
,taiuschend dhnlich*. Ligeledes maa den af Haussknecht anforte 
E. obscurum > palustre fra Svinedalen N. f. Hvalfjorden (Gronlund) 
vere fejl bestemt, da E. obscurum ikke er funden paa Island. 

E. lactiflorwm Hausskn. synes ikke at veere sjeelden (!). 

Myriophyllum alterniflorum DC. N Kétluvatn paa Melrakka- 
sletten (‘). 

Carum Carvi L. SY. Reykjavik (Helgi Jonsson), Kirkjubzer 
(Semundur Eyélfsson), Vestmannaeyjar (Gisla Brynjélfsson). 

Hydrocotyle vulgaris L. SV. Grafarbakki i Arnessyssel 
(Th. 88). 

Imperatoria Ostruthium L. ber udgaa af den islandske Flora, 
Stefansson (Il) har allerede gjort opmerksom paa, at de af ham 


ee eee 


a 


347 


i Vatnsdalen fundne Planter maa vere unge Exemplarer af Ange- 
lica silvestris. Fra det af Fridriksson angivne Voxested Videy 


findes Exemplar i Bjorn Olufssons Samling, dette Exemplar er 


imidlertid Haloscias scoticum (L.) Fr.  Paa Wer i Bredebugten, 
hvorfra endelig Imperatoria Ostruthium angives, sogte Helgi Jonsson 
den forgjzves, medens han derimod hyppig fandt Haloscias sco- 
ticum der, saa at en Forvexling med denne Plante sikkert ogsaa 
her foreligger. 

Pyrola secunda L.- NV. Dyrefjords Bunddal (!). 

Limosella aquatica L. SV. pormddsstadir og Gardar v. 
Reykjavik (Gudm. Magnusson) Kleppholtsreykir i Reykholtsdal 
(7h.'91'). 

Euphrasia curta Fr. Wettstein omtaler i sin Monografi denne 
Art fra flere islandske Voxesteder Vi have kun seet den fra S. 
Stedje v. Prestbakki 4 Sidu (Th. 93). 

E,. latifolia Pursh. (omtales ikke i Wettsteins Monografi_ fra 
Island) synes at vere almindelig (!). Wettstein har godkjendt en 
Del af Bestemmelserne. 

Pedicularis flammea L. N. Nyrdri og Sydri Pollar (Th. 96) 
S. Stritur (Th. 90). 

Veronica scutellata L. Brekkudal og Framnes i Dyrefjord 
(!), SV. Laugar v. Reykjavik (Gudm. Magnusson 91) Barkarstadir i 
Flétshlid (Gudm. Magnusson 97). 

Myosotis arenaria Schrad. NV. Brekkudal (!) og Myrar (!) i 


Dyrefjord. 
M. versicolor (Pers.) Sm. SV. Barkarstadir og Markja i 
F]j6tshlf0 (Gudm. Magnusson). : 


tEchinospermum Lappula (L.) Lehm. N. Saudarkrokur 
(Gudm. Magnusson 93). 

Brunella vulgaris L. S$. Eystri Skégur v. Jékulsd 4 Solhei- 
marsandi (Th. 93) Litla Dimon v. Markarflét (Th. 93). 

tLamium purpureum L. SV. Videy (Th. Helgason). 

Galeopsis Tetrahit L. S. Nupur under Eyjafjéllum (Th. 93). 

Gentiana Amarella L. Den paa Island fundne Form er G. 
* subarctica Murb. 

G. campestris L. Den paa Island fundne Form er G. *islan- 
dica Murb. En Form heraf, f. Hartmanniana Baenitz fandtes i N. 
Fnjéskadalsskoven (!). 

G. serrata Gunn. N. Melrakkasletten v. Grjétnes () NY. 
Dyrefjord (!) Skalholtsvik (Helgi Jonsson). SV. Husafelli i Bor- 
garfjardarsysla (Th. 90) Havnefjord (Helgi Jonsson). 


G. tenella Rottb. N. Vidirholl Holsérefi (Th. 95). 

Pleurogyne rotata (L.) Griseb. N. Vidirholl Holsérefi (Th. 
95) S. Brunasandur Skaptafellssysla (Th. 93). ats 

Cirsium arvense (L.) Scop. SV. Havnefjord (K. Zimsen) 
Vestmannaeyjar (Gisli Brynjolfsson), gjenfunden i Mengde ved 
Kirkegaarden af Helgi Jonsson 97. 

Gnaphalium uliginosum L. SY. Hurdarbak (Helgi Jénsson). 

Taraxacum levigatum (Willd.) DC. Hertil herer alt, hvad 
der paa Island er samlet under Navn af T. palustre, samt en Del 
af T. officinale. Synes at vere almindelig (!). 











349 





Vaar- og Hest-Exkursioner 
i Island 1897. 


Af 


Helgi Jénsson. 


I Aaret 1897 har jeg foretaget botaniske Undersogelser 
i Island; navnlig paa Sneefellsnes og Omegn har jeg under- 
sget Landvegetationen. [I et senere Arbejde teenker jeg at 
behandle dette Omraades Flora og Vegetation. Nogle [agt- 
tagelser, der ere foretagne i de andre Dele af Landet, be- 
handler jeg her for sig, da de ikke godt kunne tages med 
ved Behandlingen af Sneefellsnessets Flora og Vegetation. 


I. Vaarexkursioner. 


Jeg opholdt mig i Reykjavik fra Midten af Marts Maaned 
til Slutningen af April. Min Hovedopgave var at undersgge 
Algevegetationen, men af og til foretog jeg Exkursioner paa 
Land i Byens nermeste Omegn. Hvad jeg saa paa disse 
Exkursioner, vil jeg her omtale lidt neermere, men forst vil 
jeg gjore nogle Bemerkninger om Landet omkring Reykjavik 
og dets Vegetation. 

Reykjaviks nermeste Omegn bestaar af grusede og 
stenede Aaser af varierende Storrelse; det lavere Land mellem 
Aaserne bestaar hovedsagelig af Myrstreekninger, der paa 
visse Steder aflgses af lidt hajere liggende Grusflader (melar). 
I og omkring Byen findes desuden dyrkede Greesmarker (tun). 


350 


Smaasger og Beekke findes ogsaa i dette Omraade. Naar 
man kaster Blikket paa Landskabet her, er det strax klart, 
med hvilken Slags Vegetation man har at gjore. Aaserne og 
Grusfladerne indtages af Fjeldmarken, Lavlandet derimellem 
af Cyperacévegetationen (Myrvegetation), Tunene af Greesmark, 
og desuden findes i Sgerne og Bekkene Hydrofytsamfund. 
Vegetationen i og ved de varme Kilder i Byens Nerhed ind- 
tager en Serstilling og vil derfor blive behandlet for sig. 

Snedekkets Fordeling i Landskabet er meget ujevn. 
Som Regel kan siges, at det lavere Land om Vinteren, om 
ikke til Stadighed, saa dog den storste Del af Vinteren, er 
snedekket, eller da vi her have med fugtige og paa visse 
Steder sumpede Myrstrekninger at gjore, isdekket. De 
hojere liggende Partier, der indtages af Fjeldmarken, ere 
derimod, om ikke neesten altid, saa dog som oftest snebare, 
naar undtages de mere stenede Steder, der vise sig som 
Smaaurd-Dannelser. Skjgnt disses storre Stene vel til Stadig- 
hed rage op over Sneen, deekker den Sne, der aflejres i Mellem- 
rummene mellem Stenene, den derveerende Vegetation, maaske 
ikke til Stadighed, men dog som oftest i Sneperioden. Da 
jeg ankom til Reykjavik, var der endnu nogen Sne paa 
Lavlandet omkring Byen og selvfolgelig var Jordbunden frossen 
overalt. Aaserne og Grusfladerne stod for det meste snefrie; 
paa mine forste Exkursioner var jeg saaledes neesten ude- 
lukkende henvist til Fjeldmarken, og dennes Planter ville 
derfor blive udforligst omtalte. Jeg behandler her under Et 
alle de Exkursioner, der blev foretagne, indtil Planterne synlig 
vare begyndte at voxe, hvilket forst mzerkedes paa Exkursioner 
den 28. og 29, April. 

_Snebar Fjeldmark findes her, som omtalt, paa de hgjere 
liggende grusede Steder. Dens Snebarhed er en Folge af, at 
den er udsat for Vindene. Dens Overflade er som oftest 
fattig paa eller helt blottet for legivende Forhgjninger, 
Planterne finde saaledes ikke Skjulesteder, men maa trodse 
Stormens Magt, og hvis man indfinder sig paa et saadant 





aol 


Sted i en voldsom, bidende kold N@.-Storm, bliver man 
ikke forbauset over at se den nggne plantefattige Flade, men 
snarere over at treffe levende Planter paa saa _ udsatte 
Steder. Paa disse Steder merker man, at Planterne helst 
findes, hvor der haves Antydninger af legivende Forhgjninger, 
man fristes neesten til at sige, at de soge at skjule sig; men 
hvor der ingen Legiver findes, mzrker man, at de levende 
Skud ofte ere tet trykte til Marken. Dette er ogsaa kjendt 
fra de arktiske Lande, og navnlig giver N. Hartz et meget 
tydeligt Billede af en snebar Fjeldmark paa Danmarks-@ i 
Gronland'), men der har Vegetationen i langt hajere Grad 
veeret paavirket af Stormen end paa de her omtalte Steder. 
Paa de mest udsatte Steder bestod Vegetationen kun af 
meget spredtvoxende Planteindivider af Cerastiwm alpinum, 
Saxifraga oppositifolia, Silene acaulis o. fl., paa noget mindre 
udsatte Steder findes der, foruden de spredtvoxende Individer, 
smaa Tuer med sterkt blandet Vegetation, og paa mere be- 
gunstigede Steder treeffes pletvis teeppedannende Vegetation. 
Et typisk Exempel herpaa haves paa de saakaldte Melar i 
Byens Nerhed. Disses Vegetation er omtalt af L. Kolde- 
rup Rosenvinge?); da det ikke er min Hensigt her at 
skildre Vegetationen, vil jeg blot henvise til hans Skrift. 
Det var netop de af ham omtalte Tuer, der forst og fremmest 
tiltrak sig min Opmerksomhed og navnlig derved, at de vare 
synlig paavirkede af Vinden. Paa Vindsiden var Vegetations- 
dekket mange Steder gdelagt, og Vinden legede med de 
blottede Planterodder. Lignende @deleggelse af Tuer for- 
aarsaget ved Vindens Paavirkning har jeg iagttaget i Qst- 
Island*), L. Kolderup Rosenvinge har iagttaget det 
samme i Syd-Grenland; han saa der omtrent halvkugle- 





1) N. Hartz: @st-Gronlands Vegetationsforhold S. 308. Meddelelser om 
Gronland XVIII. Kbhvn. 1895. 

2) L. Kolderup Rosenvinge: Fra en botanisk Rejse i Gronland. 
Bot. Tidsskr. 16. B. S. 204. 

3) H. Jonsson: Studier over @Ost-Islands Vegetation. Bot. Tidsskr. 
20. B. 8. 61. 


302 


formede Silenetuer, der vare visnede paa den Side, der 
vendte mod den herskende Vindretning'). Naar Tuen paa 
Vindsiden forst er drebt ved Udterring, kommer Vindens 
mekaniske Virkning bagefter,.den bortfjzerner forst de visnede 
Dele og tager derefter fat paa Underlaget. I langt hojere 
Grad synes Vegetationen at veere paavirket af de voldsomme 
Storme i @st-Gronland (Hartz l.c.) og paa Kola-Halvgen 
ifolge Kihlmans Beskrivelse?). 

I en aaben, meget udsat Fjeldmark treeffer man om 
Vinteren neesten aldrig staaende Blomsterskafter og Frugt- 
stande; disse knekkes af Stormen og fejes bort, og af de 
visnede Dele er ikke andet tilbage end de Blade, der deekke 
de levende Dele. Netop i denne Henseende viser den sne- 
bare Fjeldmark sig at veere forskjellig fra den snedeekkede 
om Vinteren. 

Kfter disse Bemeerkninger gaar jeg over til at tale om 
de noterede Planter. 

Cerastium alpinum. De graauldne, teetbladede Skud saa 
her ud, som jeg har beskrevet det fra @st-Island). De 
sluttede sig ikke teet til Marken. Blomster var anlagte og 
Blomsterknopperne syntes at veere noget stgrre end de vege- 
tative Knopper. 

Cerastium vulgatum.  Skuddene vare som oftest tat 
trykte til Marken, med en gron Bladdusk, aaben Knop, i 
Spidsen; de zldre Blade ere som oftest visnede, men i deres 
Hjerner sidder der grgnne Skud; undertiden, iseer nederst 
paa Stenglen, fandtes gronne Skud i begge modsatte Blades 
Hjgrner; i andre Tilfeelde og iseer neermere Spidsen, kun i 
det ene Blads Hjorne, og da til modsat Side i to paa hin- 
anden felgende Bladpar. 





1) L. Kolderup Rosenvinge: Det sydligste Gronlands Vegetation. 
Meddel. om Gronland XV. S. 224. 

*) A. Osw. Kihlman: Pflanzenbiologische Studien aus russisch Lapp- 
land 8.36. Acta Societatis pro fauna et flora fennica T. VI, Nr. 3. 
8) H. Jénsson: Optegnelser fia Vaar- og Vinterexkursioner i @st-Is- 

land. Bot. Tidsskr. 19. B. 8. 285, 


=e 


309 


Armeria maritima. Storste Delen af de ydre Blade i 
Rosetten vare visnede og  tilbagebojede. I Midten vare Ro- 
settens Blade levende, og de yderste vare meget ofte rad- 
farvede. 

Silene acaulis, Arabis petrea og Dryas octopetala vare 
fuldsteendig af samme Udseende som i Qst-Island. (Se Bot. 
Tidsskr. 19. B. $.285 og 287). Arabis-Rosetterne slutte sig 
ofte teet til Underlaget. Baade Silene og Arabis havde an- 
lagte Blomster. 

Saxifraga oppositifolia. Denne ellers i Island saa al- 
mindelige Plante maatte jeg lenge sage efter. Endelig traf jeg 
den i Klipperne overfor Vida, hvor den havde det seedvan- 
lige Vinterudseende og fuldtdannede Blomster (se Bot. Tidsskr. 
19. Bd. S. 283). 

Calluna og Empetrum omtales her, skjondt de ikke ynde 
de mest udsatte Steder; jeg traf nemlig disse Planter paa 
meget udsat Sted, og her kunde de aabenbart ikke holde 
sig. Paa Calluna’en meerkede jeg iser en tydelig Forskjel 
mellem dens Vindside og Leeside; paa Lesiden saa den 
normal ud, medens Bladene paa Vindsiden enten vare visnede 
eller rodfarvede. Paa Klippeflader fandt jeg den sluttende 
sig teet til Underlaget; Undersiden var frisk, men paa Over- 
siden vare Bladene enten visnede eller steerkt rgdfarvede. 

Hvad Klippernes Lichenvegetation angaar, vil jeg blot 
fremheeve, at den var levende overalt og holdt sig godt flere 
Steder paa meget udsatte Flader. 

Snedekket Fjeldmark findes paa mindre udsatte Flader, 
enten paa Steder, der ligge i Le og da som oftest deekkes 
af Sne i Vintertiden, eller ogsaa paa Steder, der synes at 
vere noget udsatte, men hvis Overflade er saaledes formet, 
at den er oversaaet med Legivere, storre eller mindre Stene, 
der undertiden staa meget tet sammen. Undertiden ere 
Stenene lejrede paa den Maade, at vi have med en Til- 
nermelse til en Ur at gjore. Foruden at disse fremragende 
Stene yde Planterne Le overfor Stormen, ere de ogsaa et 

Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 93 


304 


Vern for Sneen imod Stormen, og have derved en stor 
Indflydelse paa Snedeekkets Dannelse og Vedligehoildelse. 
Mange af disse Steder vilde vere helt snebare, hvis ikke 
Overfladen var af denne Beskaffenhed. 

I den dekkede Fjeldmark slutte de overvintrende Skud 
sig ikke tet til Underlaget. Hvis man har en Ur for sig, 
vil man snarere finde Skuddene strakte i Retning mod Lyset. 
I Modseetning til den snebare Fjeldmark er det her hyppigt 
at treffe de overvintrende Planter med staaende, visnede 
Rester af Blomsterskuddet. 

Paa Stenene var der flere Steder stor Rigdom af Li- 
chener, der alle saa friske ud. Foruden de meget udbredte 
Lecanora- og Lecidea-Arter, vare Puder af Stereocaulon denu- 
datum meget hyppige; nogle Steder vare Gyrophora-Arterne 
de fremherskende, andre Steder den meget almindelige Par- 
melia saxatilis'). Indblandet mellem Lichenerne voxede flere 
Steder Mosser, mest Grimmia-Arter. De Prover, jeg har taget 
herfra, bestaa af: 


Grimmia alpicola Gy. heterosticha cfr. 
G. apocarpa cfr. G. fascicularis ster. og 
Andreea petrophila ster.) 


De, Karplanter, jeg har noteret, ere folgende: 


A. Med levende (gronne) Blade og anlagte Blomster. 


1. Empetrum nigrum 6. Arctostaphylos uva ursi?) 
2. Saxifraga oppositifolia *) 7. Arenaria ciliata 

3. 9. Caespitosa ”) 8. Arabis petreea *) 

4, Cerastium alpinum *) 9. Rumex Acetosa. 

5. Geum rivale 


1, 2 og 6 havde fuldt dannede Blomster, der ikke havde 


andet tilbage end at udfolde sig. <Avrenaria ciliata havde 


ogsaa fuldt dannede Blomster; den var vistnok en Efterngler, 
der havde levet Vinteren over. Den havde ogsaa visnede 





1) Mosserne ere bestemte af C. Jensen og Lichenerne af J. S. Deich- 
mann Branth. 

*) Fuldsteendig af samme Udseende som i Qst-Island, cfr. Bot. Tidsskr. 
19. B. S. 283—289. 


—o sa 


300 


aabnede Kapsler paa den foroven visnende Stengel, ogsaa 
fandtes Knopper med unge Blomsteranleg, alt paa samme 
Individ. Hos 3 og 8 var Adggene ikke anlagte. 


B. Med levende (gronne) Blade. 


1. Calluna vulgaris 10. Matricaria inodora 

2. Thymus Serpyllum ‘*) 11. Luzula campestris 

3. Cerastium vulgatum ') 12. Poa alpina f. vivipara 
4. Veronica serpyllifolia 3. Plantago maritima 

5, Carex rigida 14. Potentilla verna 

6. Sagina procumbens 15. Rumex Acetosella 

7. Armeria maritima 16. Selaginella selaginoides 
8. Oxyria digyna 17. Draba incana?!) 

9. Festuca ovina (ogsaa 18. Dryas octopetala?*) 


gronne Topspirer) 

Hvor Thymus voxede mere udsat, vare dens Blade rod- 
farvede, ellers gronne. <Armeria var ikke saa medtaget her 
som paa de snebare Flader, Bladene vare sjeelden redfarvede. 
Draba traf jeg ogsaa her med indrullet levende Roset af 
samme Udseende som i @st-Island. Dryas havde levende 
Blade, som dog ikke havde den normale Farve, idet de vare 
mere brunlige. En neesten udsprungen Blomst fra Efteraaret, 
en Efterngler, var fuldsteendig dod. Gresser saa jeg ogsaa 
hist og her med levende Blade, iser Poa cwsia og Aira 
cespitosa. Juncus alpinus, trifidus og triglumis saa jeg ogsaa 
med levende Blade, men ikke ret hyppigt. 


C. Uden levende Blade. 

Alchemilla alpina!) som oftest helt uden Blade men 
undertiden som i @st-Island med de visnede Blade staaende. 
Silene acaulis med anlagte Blomster. 

Paa Lerflader var Sedum villosum overalt levende, men 
havde ikke anlagte Blomster. 


Hr. Cand. mag. Bjarni Semundsson har overladt mig en 
Liste over de Planter, han traf levende den 9. Januar 1896 
i en snedeekket Fjeldmark i Reykjaviks Neerhed. Disse vare: 


1) Af samme Udseende som i @st-Island, se Bot. Tidsskr. 19. B. S. 287 
og 288. 
OB 


396 


Carex sp. Poa annua (blomstrende) 
Luzula sp. Poa cesia (blomstrende) 
Festuca sp. Rumex Acetosa 
Aira alpina Cerastium alpinum 
Cerastium vulgatum Sagina procumbens 
Ranunculus acer Arabis petrea 
Alchemilla alpina Capsella bursa pastoris 
Potentilla maculata Thymus Serpyllum 
Armeria maritima Veronica serpyllifolia. 
Inde i Byen traf han levende: 
Senecio vulgaris Stellaria media. 


Matricaria inodora 

Cyperacévegetationen i Myrstreekningerne havde det seed- * 
vanlige vissent brunlige Vinterpreg. Overalt ere her de 
yngre levende Blade dekkede af de ydre visnede Blade. 
Undervegetationen (9: Mosvegetationen) var selvfolgelig over- 
alt levende og frisk af Udseende. 

Gresvegetationen. Paa de dekkede (af Sne eller andre 
Dekker f. Ex. Godning) Gresmarker var Gresset friskgront, 
men hvor der fandtes Greesvegetation paa aabne, udeekkede 
Pladser, havde denne et vissent Prag, idet de visnede Blade 
skjulte de yngre, levende Blade. 

Vandvegetationen. I Smaagrene af Ellijaar (en Laxelv 
i Byens Nerhed) fandtes en ikke ringe Vegetation. Paa en 
storre Strekning fandtes et Fontinaletum, der saa frisk- 
gront ud; de herfra medbragte Prover viste sig at tilhore 
Fontinalis androgyna. Af submerse Mosser voxede her ogsaa 
Grimmia alpicola v. rivularis; den fandtes kun paa et eneste 
Sted og i ringe Mengde. Hvor Vandet i disse Kanaler blev 
dybere og mere roligt, fandtes et Myriophylletum levende 
og i rigelig Mengde, udelukkende dannet af Myriophyllum 
alterniflorum. Gregnalger forekom ogsaa rigeligt, de fleste 
sterile. Disse var: Zygnema sp., Spirogyra sp., Ulothria sp. 
og Mougeotia sp. Desuden fandt jeg her i Neerheden i et 
Vandhul en steril Vaucheria i rigelig Mengde. Diatomeer 
forekom i Meengde. 


De varme Kilder og deres Bredder. Bredderne saa saa 


‘ 


307 


friskgronne ud, at man godt kunde indbilde sig, naar man 
kun rettede Blikket mod dem, at man allerede var langt inde 
i Foraaret. Planterne havde egentlig ikke Vinterpreeg, hvert 
Individ havde en storre Rigdom af gronne Blade, end man 
plejer at treeffe hos de overvintrende Planter i Island, og 
meget feerre visnede Blade. 


A. Friskgronne med anlagte Blomster. 


Taraxacum officinale med en fuldtdannet Kurv, der ikke 
havde andet tilbage end at aabnes. 
Ranunculus repens, Aggene vare endnu ikke dannede. 
Veronica serpyllifolia, Aggene ikke dannede. 
Alchemilla vulgaris, Frugtbladene ikke synlige. 
B. Med friskgronne Blade. 


Leontodon autumnalis, Frostspalter udfor Nerverne. 
Plantago major Koenigia islandica 
Potentilla anserina Montia rivularis. 


Greesarterne vare overalt her friskgronne, og Vegetationens 
Hovedmasse var netop dannet af disse‘). 

Vandvegetationen. Det, som strax tiltrak sig Opmeerk- 
somheden her, var det udstrakte Cyanophycetum. Hvor 
Vandet var varmt, fandtes der en tet sammenhengende 
Hinde af Blaagrgnalger, der dekkede Bunden helt; iseer var 
dette Tilfseldet paa en Jang Streekning nedenfor de egentlige 
varme Kilder, hvor der strammede varmt Vand fra disse. 
Undertiden saa man kegleformede, ofte ret store, Udposninger 
paa denne Hinde; disse rives itu, og da kommer der et 
rundt Hul i den ellers sammenhzengende Hinde. Disse kegle- 
formede Udposninger skyldes ikke Forhgjninger i Bunden, der 
som oftest var jevn. — Hvor dette Cyanophycetum var mest 
udbredt, var Varmen i Vandets Overflade + 30° C. Omkring 
de egentlige varme Kilder, de Huller hvoraf det varme Vand 
kommer op, var der ogsaa et Deekke af Blaagrgnalger paa 
Klipperne ovenfor Vandet. Liggende paa denne Hinde viste 
Thermometret + 25 til 30°C. I indtil 45° C. saa jeg Blaa- 





1) Om Vegetationen ved Laugarne se: C. Gronlund: Karakteristik af 
Plantevexten paa Island. Naturhist. Foren. Festskr. p. 141. 


308 





gronalgerne voxe, men i de Huller, hvor Varmen steg her- 
over, var der ingen Vegetation. Af Gronalger saa jeg ikke 
andre end Draparnaldia glomerata, der voxede sparsomt 
paa Stene i Bunden. Her var Vandets Varme i Overfladen 
15—20°, men ved Bunden + 10°. 

Ovenfor de varme Kilder voxede Potamogeton gramineus, 
dog ikke i stor Mengde. Vandets Varme var + 10°. 


Som allerede fremhzevet, var det forst paa Exkursionen 
den 28. og 29. April, at det meerkedes, at Planterne for 
Alvor vare begyndte at voxe, dog maa herfra undtages Myr- 
streekningerne, hvor Isen i Jordbunden endnu ikke var smeltet. 
Fjeldmarksplanterne vare neesten overalt begyndte at voxe; 
de nye Blade se mere friskgrgnne ud end de eldre, men 
ofte vise de sig dog rodfarvede. Silene-Tuerne ere af meget 
forskjelligt Udseende, idet man kan treeffe dem i alle mulige 
Overgangsformer fra helt brune (Vinterstadiet) til helt gronne. 
Man treeffer hyppigt, at Leesiden af Tuen er bleven grgn, 
medens den anden Side endnu har uforandret Udseende. 
Hvor der var Le, vare Gramineerne synlig begyndt at voxe, 
medens de paa mere udsatte Steder vare af uforandret Ud- 
seende. Den forst udsprungne Plante, Saxifraga oppositi- 
folia, fandt jeg den 29. April!). Efter min Erfaring er den 
den forst blomstrende Vaarplante i Island, hvad den ogsaa er 
i de arktiske Lande’), hvilket let forklares ved, at den har 
fuldt dannede overvintrende Blomster, som allerede frem- 
heevet. Da den blomstrer saa tidlig, ere dens Blomster ofte 
udsatte for kolde Vinde og Frost, men dette synes ikke at 
genere dem noget videre. Paa min Rejse til Vestfjordene 
saa jeg den i Stykkesholm tidlig om Morgenen den 6. Maj 
-blomstrende overalt, medens Jorden var hvid af Rim og stiv 





1) Blomstrede i Ost-Island 1 1894 forste Gang d. 6. April, cfr. Bot. Tidsskr. 
19. B. 8. 294. 

*) cfr. E. Warming: Biologiske Optegnelser om gronlandske Planter 
2. Bot. Tidsskr. 16. B. pag. 29. Kbh. 1886. 





359 
af Nattefrosten. Kronbladene syntes rigtignok at vere noget 
medtagne, de hang slapt ned, men de fik hurtig det normale 
Udseende, efterat Solen havde varmet dem en Stund. 

De forste Dage af Maj var Vegetationen udsat for en 
heftig og kold N.-Storm. Jeg kunde ikke studere Folgerne 
heraf som onskeligt havde veeret, da jeg var helt optaget af 
Udrustninger til Rejsen til Vestfjordene og rejste bort den 
5. Maj. — Hvad jeg har noteret, er: at Gramineer paa mere 
udsatte Steder vare medtagne, i Lie derimod uforandrede, 
Ranunculus repens var ogsaa meget medtagen, Bladene hang 
slapt ned. Rhabarberbladene i Haverne vare meget medtagne. 


II. Hgstexkursioner. 


Disse Exkursioner blev foretagne ved Reykjavik den 
9.—3. Oktober og paa Nordkysten den 5.—9. September. 
Hvad disse angaar, vil jeg fatte mig meget kort og hoved- 
sagelig lade mig noje med at henvise til medfolgende Lister 
over de Planter, jeg traf. 

Hovedmengden af Planterne var afblomstret, og mange 
af dem havde allerede faaet sit Vinter-Udseende. En stor 
Meengde af de visnede Plantedele, der endnu vare staaende, 
have naturligvis ikke kunnet holde sig i Efteraarsstormene. 
De blomstrende Individer vare i Regelen faa og maa neermest 
anses for at vere Efternglere; navnlig gyjelder dette 
Planterne ved Reykjavik (2.—3. Okt.). At man ved denne 
Tid af samme Art treffer en Rekke Individer, der ere 
blomstrende, afblomstrede, med Frugt o.s. v., er en Selvfalge. 


A. Exkursioner ved Reykjavik den 2.—3. Oktober. 

Myrvegetationen havde allerede faaet sit Vinterudseende, 
og det meerkveerdigste ved den var, hvor fattig den saa ud 
til at vere, hvor lav Planteveexten var i det Hele taget; det 
saa neesten ud, som om Planterne i Stedet for i Sommerens 
Lob at tiltage i Storrelse, vare gaaede tilbage. Dette faar 
sin Forklaring derved, at disse Streekninger om Sommeren 


360 








benyttes til Greesning for alle de Heste, som hore hjemme i 
Reykjavik, og desuden til de fremmede Heste, som komme 
dertil. I Forhold til Greesgangenes Storrelse er Hestemeengden 
altfor stor, og derfor se disse Myrstreekningers Vegetation saa 
ynkelig ud. 

Vandvegetationen havde det normale Udseende, og her 
kunde man neesten ikke meerke af Planternes Udseende, at 
det var i Oktober, undtagen derved, at mange af Planterne 
vare fruktificerende. I en lille So, der strekker sig indtil 
Byens Centrum, fandtes et Potamogetonetum (af P. fili- 
formis) udstrakt fra den ene Bred til den anden. Enkelte 
Steder havde Heleocharis palustris tilkempet sig Terreenet 
og voxede i smaa Grupper, der saa ud i Afstand som smaa 
Holme. Af Gronalger fandtes her meget lidt, dog var her 
Enteromorpha intestinalis 1 Mengde. 

Formedelst den rigelige Nedbor vare alle Grofter og Pytter 
fulde af Vand; i disse fandtes hist og her sterile Gronalger 
(Zygnema, Spirogyra). En Vandform af Juncus supinus 
med haarfine Blade var hyppig i de vandfyldte Grofter. 

Batrachospermum sp., som forst er funden paa Island af 
Cand. mag. C. Ostenfeld ved de varme Kilder ved Reykja- 
vik i 1896, gjenfandt jeg paa samme Sted fruktificerende. 
Den forekom i rigelig Meengde. 

Paa steerkt godede Steder var Hormidiwm parietinum, 
den bladede Form Prasiola crispa, meget udbredt. Den 
er vistnok en af de allermest almindelige Landalger 1 
Island. I @st-Island') og Vest-Island har jeg truffet den 
neesten paa hver eneste Gaard. 





1) cfr. Bot. Tidsskr. 19. B. p. 290. 





361 


Planter, 


fundne paa Exkursioner i Reykjaviks Omegn den 2.—3. Oktob. 1897. 


Agrostis alba L. v. stolonifera ...... 
TAPES Oe et a ee 
Aichemilla’ alpina. Ly... 1 web ole 
Alevemilla vulgaris L. . 2.2 2. ee es 
Pepeuis) etre Is. [ROL i else ahs 
Armeria maritima Willd........... ] 
eriplex patula Gl i/o ee ee ee | 
Capsella bursa pastoris L.........- 
Mardemine pratensis L..... 2... .46- 
Cerastium alpinum L. . 2)... 6.56. 
Cerastiam vulgatum L............ | 
Dryas octopetala Lec ee | 
Epilobium palustre L. ......2-+..+. | 
@onicetam palustre Lo Se ae 
CUE W IA Gl bin. seve. 10,5) elope ohm 8 

IOUS AIDIRUSO WIUGs <a... + ss op2 / 
daneussbutonius: Tit it site wee ble oe 
gameus Supinus Moench. .......... 
Beemer isiandica hs. 3. Ai | 
Leontodon autumnalis Fr.......... 

Matricaria inodora L. v. pheocephala. . | 
Montia rivularis Gmel. ........... 
Pitamcturtlcie last hets os Reels Celeste ven sre = 
Polygonum aviculare L. .......... | 
Potyeonum)viviparam Es. « 2.24). ). .. 

Potamogeton filiformis Balb, .......) 
Potamogeton gramineus L. ......../| 
ea GUS ACETMN Gt xe etter a louisilabovs le. 2,° | 
Even Ss MCELOSAy LIA abe vreyally sl eles | 
Pra CCLOSGN: ie ave os feo asi -3, Sons 

Sagina nodosa (L.) Fenzl. ......... | 
SHI? Lael op yee ng Dee Gels IS aae cee oee eel 
CRUE WOOSIMM Line Self ane 29 2 eo bo | 
BEMPCIO VidiReTICl.. sats is)§ aot $e a 
RMMRGeREEEES. Wires elocees, ois le bo ew es 
Suene maritima isi. hoceatees 2 bbb. s 
Sparganium submuticum Hartm. ..... | 
Spersula arvensis Li ew!) SU APY 
Stellaria crassifolia Ehrh. (enkelt Individ) | 
Srellarniaenrediar (li) With... cee 

Taraxacum vulgare (Lam.) (enkelt Individ) 

rateun alpinum f.°. 5... ss | 
Thymus Serpyllum L.v. prostrata Hornem. | 
SRMIONM REDENS OES. 2506's cw gies ise ss | 








ireipehm palustre’ E.: 9 2 ak ae 


























2 EE eB 
a s | es 5 
3 ae 
= ZS sO 
S 2 om 2 
= = =D 
1 ee 1 
1 3% 1 
1 vind 1 
hate bicatte 1 
a bk Ba Dat 1 
1 se eh 1 
Maat 1 
1 
1 é 1 
haste st 1 
1 Cates 1 
JA-% ae 1 
1 
Bost 1 
vivipar 1 
° 1 
Melek | 1 
se tit 1 1 
1 1 
1 
1 
1 | 
1 
... | Kimlog | 
ate font 1 
sss 8 1 
1 1 1 
Siete Swe 1 
Se Otc it 1 
1 
ae as 1 
1 1 
1 
asa 1 
Bie ds, | $44 1 
re 1 
1 1 
1 | 
1 1 
1 
Sah he ws 1 
- Uelie 1 
aes 1 
1 


362 


B. Exkursioner paa Nordkysten den 5.—9. Sept. 
(ved Kolbeinsa og Prestsbakki). 


Mit Ophold paa Nordkysten gjaldt hovedsagelig Hav- 
algerne, og jeg fik ikke megen Tid til Undersggelse af Land- 
vegetationen. Det var kun et lille Stykke af Nordkysten jeg 
saa, Streekningen fra Kollafjérdur til Hrutafjérdur. Den store 
Forskjel paa den frodige Vegetation ved Bunden af Fjordene 
og den fattige paa Pynterne mellem disse var meget idjne- 
faldende. Ved Bunden af Fjordene optoges Lavlandet af 
forholdsvis frodige Enge, og f. Ex. ved Bunden af Kallafjéréur 
vare Lierne bevoxede hgjt op. Paa Yderlandet mellem 
Fjordene var det nesten udelukkende en fattig Fjeldmark, 
man saa, med indblandede smaa Myrstreekninger, hvor Vege- 
tationen ofte bestod kun af Hriophorum angustifolium. Ogsaa 
treeffer man her paa mere gunstige Steder pletvis udbredt 
Greesvegetation. Grasset var tet, men meget lavt, paa sine 
Steder knap over 1 Tommes Hajde. Det traf sig undertiden 
her, at man maatte soge nogen Tid efter Steder, hvor Hestene 
kunde greesse. 

De forste Dage af mit Ophold i disse Egne indtraf en 
heftig N.-Storm, det fraos desuden neesten hver eneste Nat. 
Myrvegetationen havde allerede faaet det seedvanlige Hoast- 
Udseende, dog fandtes endnu nogle Carex-Arter fruktificerende. 
Jeg har, som efterfalgende Liste viser, noteret over 30 Arter 
blomstrende, men dog maa det siges, at Antallet af hver 
Arts blomstrende Individer var meget ringe. Af Cerastiwm 
alpinum, Armeria o. fl. var en Del Individer nylig udsprungne 
eller i Ferd med at springe ud; maaske kan man sette det 
i Forbindelse med, at Sommeren iszer i disse Egne var meget 
kolig. De blomstrende Planter holdt sig godt, trods Natte- 
_ frosten. Hvad de noterede Arter angaar, henviser jeg for- 
ovrigt til Listen. 

Birkeskov findes ikke paa denne Streekning af Nord- 
kysten; hvad Betula nana angaar, var Lovfaldet begyndt paa 
mere udsatte Steder. 


363 


Ved Prestsbakki noteredes en rig og smukt udviklet 
Sandstrands-Vegetation dannet af Atriplex patula (rodfarvet), 
Halianthus peploides, Glyceria distans og Stenhammaria 
maritima. (Ordningen af Arterne angiver deres Mzengdefor- 
hold. Atriplex fandtes i sterst Meengde). 


Planter, 


fundne paa Exkursioner paa Nordkysten, ved Kolbeinsé og Prestsbakki 
den 5.—9. Sept. 1897. 














| Med Frugt 


umoden.| moden. 


Uden Blomst 
og Frugt 
Blomstrende. 

















Achillea Millefolium L........... | 
ISM IAD DIN ye, aia oa cevaiss) Ss =a hed Leal as eae ete ve Dee 1 
Aira cespitosa L. var. alpina (L.) Bab. vivipar 
UMEMPUORTIOSA Die. ic ess ave od ones EN ee 1 
Alehemila alpina Le os... 2 wee s Pae 1 
Lee ee 1 
1 


—d 





Prcmemila wolparis Ly. .2 fe es 
PIRINGRVeRA Wali.) see vis a) added s. iamfust 
PRINCE Urge aes whe as ss ee 1 
eteMaria Ciata be. fg Sta wind a 6,3 eve 
Armena maritima Willd... ..:.... Pad 
inmeremOaLila Dees ia sooty. else a. Tt eae abs 1 
CnC RS ee ee eer eee | 
Pyemiilcimitaniamictey sks cies c. e-ecss eo aigatee” ee eee, 1 
Capsella bursa pastoris L......... Se vara al tae 
Carex alpina (Sw.) Liljebl......... See ane een okt 1 
Carex canescens, L. 2.) 2 es 5 eke 8's RE Sty | ba ete 1 
MEMRAM AVIS 200. a fos nis os dopey ooercy a hatic AE ays epee ae 1 

Carex Goodenoughii Gay. ........ OARS) leche Shes REE 1 
Warex milla Godd. . (oi. 421 oa se Ua Nagin Sia ae 1 1 
Carex rariflora (Wg.) J.E.Sm. .....i)...-. esas all § Aaa 1 
Gaoceeericiaga Goped® ti. 604's Sue os) 3s Seca allt: sue 1 

Carex vaginata Tausch..-........; aS See 1 
Garin tipi: Li. he 6 fps ers =< its | 
Cerastium vuleatum Le... . 6. 6.5. Die eke 1 1 
Womarum, palustre Lis 0 fete es 3 Bora 1 
hevasemerenersiay bis... < ee les wus tes’ wa [lel a> - | a are: 1 
Hoipercumuemionom: Va.c. .teyskasee S26 Se Ere 1 
Eriophorum angustifolium L....... ree eect 1 
Euphrasia latifolia Pursh. ........ eee Heyy ed 
MESH GAMO mia) las, © aha de we Laemtas hee oo vivipar 
EL Oe en L EN eAP 3 we 5 <a 40" «: “Soeshear oil's) cow “oss Paes 1 
Galiuen, silvesite Ib. 21.5.6. «<4. seve uNaeid v2 1 
Gali yeruinets: ©.) fies! fata. ood 1 
PrGiiban a GeRNala GUNN 2) Ks.) 2 6. << 3s 
Geranium silvaticom L. ......... > Syed 
Rp UMAV ERG ats Seguin ess 4s hs 1 











— as 





a 











364 





























| n o 
SB a Med Frugt 
a ai 
Bie E umoden.| moden. 
=) se) 
Halianthus peploides (Fr.)......-.-. ot. Gala pewter eee 1 
Hieracium islandicum Lge......-.-.- anal 1 
Juncus triglumis L. .....6. i485 jan ee Lesa) 1 
Koenigia islandica L.....-.-+---+-- “ee eas yee 1 
Leontodon autumnalis L. .......- Pe 1 1 1 
Luzula, arcuata (We.) Swis's\./. 2 2Fe- Bhs ree ae slike: ne tac 1 
Huzula: spicata, (li.) DG... mainte cons witch 5 SNe ee 1 
Matricaria inodora L. v. pheocephala.|.... 1 
Menyanthes trifoliata L. ......-.. yas 1 
Papaver radicatum Rottb......... 1 
Parnassia palustris L.. 2.27 -.-.....« limos ee 1 1 
Plantago maritima L....-......: ADS ets LA 2< © 1 
Ga calp iii Lae tc paanten s) ee, ee ee vivipar 
Poscelauca, Vali) 0. 5) oo mn oun eta tei stash eee xclcnies 1 
Polygonum viviparum L.......... 1 1 
Potenillaevernalelise -e-somcm: eked Seite 1 ae 1 
Pyrolavminor Lin. ~ c= =) ae ee Boa shah cree in aon Mete 
HAMM GOWNS CCL Ls..46 siete hee oy ieseele te Sate 1 
Rhimanthus mimor Li. 2p |) «ey iene eters Tenalee onthe 1 
Humex Acetosa) da... . 8 seo. ee ale os at 1 
Salix we RAUCa May: oa y.ls i ieee tap se eoee 1 1 
Shilibe Angra op tech): | ly eeameals A> GyS 608; oo! 1 1 
Shilive lendeiiey Was eare orouccoun ae ood c 1 eh ae 1 
Saxiifara tAwCu las Ay. sos ctr = dat apneete wy eFC 1 
Saxifraga oppositifolia L.......... 1 shed sal agar 1 
Samira, Uv AIS gs SIS pc eaienet ante eel ee On etal once eee athe 1 
Scirpus caspitosus Ti. .0. ss .)< su. =e TS Ce et 1 
Sedna villospmiy ls. 4 = Gov oreenon trate sc 1 1 
Silenewacaulis tii s 0. latest eave ayes 1 a 1 
Stellaria media (L.) With......... 1 
Stenhammaria maritima (L.) ...... Se 1 1 
‘Phalictrim, alpinum Ls ass. <0 se pee 1 1 
Thymus Serpyllum L. v. prostrata Horn. 1 1 
‘Enifoliom ‘repensila.. <5. - seeks eee i 1 
Trisetum subspicatum (L.) Beauy. .. . 1 1 

















(‘uoajspUunT FF AAAYSOQSAIIq Je 40.10JvI90}04) 


VXRAIULTY ospouurp wyRyairpY oo oumpaalpy ye 


Jest Uap 1AO spuefoaioAo nupuse jopuRsedAdTY pout ‘apouuepdu ‘Ady suaseyg pada 19} IPY 





‘JT aAvy ‘IXN YLOYSSpLy, Ysravjog 





* 
- eee ‘ 


(‘uaajspun7T ‘yy AdIAysaqsilaq JV 4010jv.190}0,]) 


‘OY opexoagqowpely ep Ulett purg spray yop 1 
wnunpwwu unbuhiogy Je coreydUWoxy IsTIpPL] pout I suaseyg por 10} ITY apouuepAan 


‘ 





"G VARI, 





(uasablog “J “Sew "puvzg JR ya1djeis0j0,7) 


‘S[OP[L] Seas JopURG [ oUIaS[OqpurA ‘oI Toepnjs Je uaptsysG 





*@ OJABT, ‘TNX YLyssply, ystanjodq 





(‘uasabuog 7 ‘Seu *purg ye yarayeasojo4) 
‘suadas LING JV JUULP JSOUL JXWASJUL[A AVP PEUL A9}9[G oUUGAS Jop Jo UapunIsLoO | 
‘OTN Tepuys pod qaedqypy 








‘py 9AVL ‘TXN YMYSSplLy, Wravjog 








ZIper) POA BIL] wyS op O}IONd TRU AOYSOMUT | 





'G OAR 
‘TXX YMASSpLE ASLaVjog 








‘Z1pery pod [Boy O}lond Aeu Jopey-sdosrawey’) 





"9 FAR, 
‘TNX YLOSSpLy, ASlUvzOg 











Bias 2 te 
BOTANISK TIDSKRIFT. 21.BIND: 








NGEBORG RAUNKIAR DEL. 
ia _ egigg . : 


TAVLE 7 





Meddelelser 


fra 


den botaniske Forening 


i Kjobenhavn. 








Exkursioner i 1896, 


Exkursionen til Tellese-Egnen den 21. Juni 1896. 


Deltagere: Assessor Hempel, Administrator Holm, Fuldmegtig Jansen, 
Dr. Ingerslev, Dr. Kolderup Rosenvinge, Cand. mag. Jon. Lange. Leerer 
Mathiassen. Frk. Ellen Moller og Stud. mag. O. Paulsen. 

Da Hovedmengden af Deltagerne om Morgenen samledes paa Kjo- 
benhavns Jernbanestation, havde det nylig regnet, men da Vejret saa ud 
til i veerste Fald at blive Bygevejr, vare kun to af de anmeldte Del- 
tagere udeblevne. Efter Ankomsten til Tollose Station KI. 9,19 kjorte 
Selskabet, som nu talte 8 Personer, til Grontved (Sophienholm), hvor 
man stod af Vognene. Her traf man Lerer Mathiassen, som var kommet 
fra Mullerup pr, Cycle, og vandrede. derpaa i nordostlig Retning op over 
Overdrevet. Paa nogle Bakker, som nylig vare blevne tilplantede med 
Naaletreer, fandtes folgende sjeldne Planter, Cardwus nutans, Poteriwm 
dactyocarpum og paa sine Steder i stor Mengde Anthemis tinctoria. Da 
disse Bakker forinden Tilplantningen havde veret opdyrkede, ere de 
nevnte Planter formodentlig blevne hidforte med fremmed Fro@. Paa 
Bakkerne fandtes forovrigt af mindre almindelige Planter Ranunculus 
acer 7, parviflorus, Schenodorus erectus og Hypericum tetrapterum. 1 
en lille Mose mellem Bakkerne noteredes Eriophorum alpinum, Drosera 
rotundifolia, Orchis incarnata, Comarum palustre. 

Efter kort Tids Vandring naaedes Magle So, der ligger smukt 
imellem Bakkerne. Langs Bredden fandtes en Vegetation af vexlende 
Sammensetning; ved Sydsiden bestod den iser af Scirpus lacuster med 
indblandet Scutellaria galericulata og lengere inde Carex disticha: ved 
QMstsiden var Phragmites dominerende. Ved Sobredden voxede endvidere 
Scirpus Caricis og Alisma ranunculoides. 1 Vandet fandtes gronne 
Klumper dannede af Infusionsdyret Ophrydium versatile, hvis Farve 
skyldes gronne Alger, levende i de enkelte Individer. Undersogelsen af 
Soens Vegetation blev forovrigt ikke saa grundig som gnskeligt, da den 
afbrodes af en Tordenbyge. 

Efter at have sogt Beskyttelse for den veerste Regn under et Tag, 
begav man sig ad to forskjellige Veje til Skovfogedboligen ved Storke- 
bakken i Brofelde Skov, hvor man nod den medbragte Frokost. Da 
Vejret bedagede sig, gik man gjennem Skoven til en af Skoven om- 
sluttet Mose, men flere sterke Regnbyger gjorde en nexermere Under- 
sogelse umulig. I Mosen fandtes bl.a. Montia minor og Carex Pseudo- 
cyperus og i Brofelde Skov Hordeum silvaticum og Epipactis latifolius. 


Botanisk Tidsskrift. 21. Bind (Meddelelser). 1 


I 


Da Regnen vedblev at stromme ned, gik man ad Overdrevet tilbage til 
Sophienholm. Paa Overdrevet, som er overordentlig smukt ved stejle 
Bakker med enkeltstaaende Boge og lave Slaaenbuske, noteredes Spirea 
Filipendula. Ved Sophienholm fandtes i en Dam Lemna gibba. 

Fra Sophienholm kjorte man tilbage til Tollose og derfra om Af- 
tenen med Jernbane til Kjabenhavn. {,, Kolderup Rosenvinge. 


Exkursionen til Skagen og Omegn den 16.—19. Juli 1896. 


Ved en Sammenkomst af Botanikere under Naturforskermodet i 
Kjobenhayvn 1892 fremkom den Tanke, at skandinaviske Botanikere 
burde samles til Fellesexkursioner i et eller andet af de nordiske Lande 
med en 3—4 Aars Mellemrum; Tanken vandt Bifald, og det blev en 
forelobig Aftale, at vor botanishe Forening skulde sette sig i Spidsen 
for en saadan Exkursion i 1895. I det nawvnte Aar blev der ogsaa 
truffet Forberedelser, men da den ikke vandt Tilslutning fra Nabo- 
landenes Side, blev Turen opsat til 1896. Der udgik da Indbydelser til 
de botaniske Foreninger i Lund, Stockholm, Upsala og Kristiania om 
Deltagelse i en Exkursion til Skagen og Omegn. : 

Den 16. Juli samledes en Del af Deltagerne, danske og svenske, i 
Frederikshavn; de begayv sig med Aftentoget til Skagen, hvor de blev 
modtagne af en Del Botanikere, der i de foregaaende Dage havde veret 
med til Professor Warmings Exkursioner 1 de samme Egne, som bot. 
Foren. og dens Gjester nu skulde besoge. Vi begav os til Brondums 
Hotel, hvor der var sgrget for Logi til os alle; ved Aftensbordet med- 
delte Exkursionens Leder, Professor Warming, Planen, og der blev holdt 
Mandtal over Deltagerne. Fra Sverrig var der modt 8, nemlig Raadmand 
Benckert, Ammanuensis H. Dahlstedt, Adjunkt, Dr. Krok, Professor Netzel, 
Kand. Svedelius, Stationsinspektor Sdderlund med Frue, Kand. Th. Wulf; 
fra Finland Kand. Boldt; af Foreningens indenlandske Medlemmer: 
Cand. mag. Borgesen, Stud. mag. C. Christensen, Froken Hannemann, 
Statskonsulent K. Hansen, Forsggsbeslyrer A.J. Hansen, Cand. pharm. J. 
Hartz, Cand. mag. Jon. Lange, Cand. pharm. Lind, Direktor Nyeland, 
Stud. mag. Ove Paulsen, Cand. mag. C. Raunkier, Cand. mag. F. K. Ravn, 
Dr. phil. Kolderup Rosenvinge, Lektor E. Rostrup, Lerer Vald. Schmidt, 
Professor Warming, Lege Vilandt. Som Gjester deltog endvidere: Over- 
klitfoged Dahlerup, Cand. pharm. Henriksen og Fru Lange. 

Den forste Dag skulde tilbringes i Skagens nermeste Omegn. Det 
forste Maal for vor Vandring var Plantagen, hvis smukke Opvext af 
Lovtreer vi besaa under Overklitfoged Dahlerups Ledelse. Derfra gik 
Turen gjennem Klitten til det gamle Kirketaarn, hvorfra vi efter et 
kort Hvil begav os mod Vest til de store Lavninger SM. for Hojen; vi 
besaa de forskjellige Greskulturer og Plantager her. Det var imidlertid 
’ blevet Middag og Solen brandte saa sterkt, at en Del af Deltagerne 
foretrak at gaa til Hojen Station for at tage hjem med Toget. De 
ovrige drog videre til Gammel Skagen, hvor man forfriskede sig ved et 
Bad i Vesterhavet; derefter gik Turen tilbage til Brondums Hotel, hvor 
Middagen ventede. Efter en lengere Siesta ovenpaa Maaltidet begav vi 
os atter paa Vej, dels til Vogns dels til Fods; vi afsogte Strekningerne 


Ul 


omkring Fyret, besteg dette og gik derefter ud paa Grenen. hvor vi til- 
‘bragte lengere Tid i den smukke Aftenstund. Borgesen benyttede 
Lejligheden til at tage et Fotografi af Déltagerne i et Ojeblik, da de 
fleste gik og ,soppede* ude paa Jyllands Spids. En Del tog tilbage til 
Skagen pr. Baad, medens andre spadserede endnu en Stund ad Nord- 
stranden til; man forsggte at finde Carex incurva, der tidligere var 
iagttaget her af Dr. Rosenvinge; det lykkedes dog ikke, men nogen Tid 
senere fandtes denne sjwldne Vwext i Mengde i en Klitdal af Dr. Rostrup. 

Dagen efter, om Lordagen den 18., begav vi os af Sted med 
Morgentoget til Hulsig Station. Krattene ved Tornbakke Rimme blev 
forst studerede; derfra vandrede vi til Kannestederne i to Partier; det 
ene gik over Starholm, det andet gik nord for Rimmen; det sidste fandt 
paa en Klitslette ved at opgrave nogle andre Orkideer Rhizomer af 
Corallorhiza innata; det er forste Gang denne Plante er fundet i Jylland: 
merkelig nok fandt vi hverken blomstrende eller frugtberende over- 
jordiske Stengler, trods ivrig Eftersogning. Vi samledes i Kannestederne, 
hvor vi spiste Frokost. I en braendende Solhede vandrede vi mod Syd 
og satte Kursen efter Raabjerg Mile. Over de megtige Sandbanker, der 
vandt vore Gjzesters store Beundring, naaede vi omsider de interessante 
Smaasger ved Milens Fod; der botaniseredes meget ivrigt her og de 
mange sjeldne Vexter, som tidligere vare sete her, blev gjenfundne. 
Da vi samledes igjen for at nyde en Forfriskning, inden vi kjorte videre, 
fortalte en af Svenskerne, at han havde set Bulliarda aquatica ved 
den ene af Sgerne; dette Fund vakte naturligvis stor Opsigt hos os 
danske, da denne Plante kun er iagttaget eet Sted hos os, ved Hellebek, 
hvor den ovenikjgbet synes at vere forsvunden i de senere Aar; det 
lykkedes os imidlertid ikke at konstatere Fundet, da vedkommende ikke 
havde samlet noget af Planten (den synes ikke at vere saa sjelden i 
Sverige) og der ikke var Tid til at soge efter den. Senere hen i Ferien 
blev den nevnte Plante fundet ved den nordligste af Soerne kun } 
ringe Mengde af Dr. Rostrup, Dr. Rosenvinge og stud. mag. M. Pedersen. 
Vi besteg de ventende Vogne. som tildels vare Hostvogne med Halm i 
Bunden, og kjorte afsted til Aalbek. Undervejs steg vi af ved Raa- 
bjerg Kirke for at gjore en lille Afstikker til Raabjerg Sos nordlige Bred. 
Dagens Anstrengelser havde imidlertid skaffet os en fortreffelig Appetit 
og vi gjorde da god Besked overfor den Aalbek Kromands Middag; ved 
denne Lejlighed vare de svenske Botanikere deres danske Kollegers 
Gjester; ved Bordet udtrykte de deres store Tilfredshed med den ud- 
merkede Tur. I en amineret Stemning tog vi tilbage til Skagen med 
Aftentoget. 

Den folgende Dag, den 19., vare vi atter tidlig oppe og tog med 
Morgentoget til Aalbek. Vi kjorte strax afsted, under Godsejer Jorgen 
Larsens Forerskab, ad Gaardbogaard til; undervejs undersogte vi for- 
skjellige Lokaliteter. Derefter kjorte vi ind paa Hr. Larsens pregtige 
Ejendom, hvor man med stor Gjestfrihed havde indbudt os til Frokost. 
Efter Frokosten kjorte vi til Tversted Plantage; gjennem Plantagen gik 
vi en Tur til Stranden. Vi maatte snart tilbage igjen til Gaardbogaard; 
her vandrede vi en Tid rundt paa de store Enge som ere fremkomne 

1* 


ved Udtorringen af Gaardbo So; her blev bl.a. fundet en hidtil ikke 
kjendt Caeoma-form paa Blade og Stngler af Cineraria palustris (Se 
S.41). Ogsaa til Middag havde Godsejer Larsen bedt os om at vere 
hans Gjester, vi tilbragte nogle meget forngjelige Timer paa den 
smukke Gaard i Selskab med Hr. Larsen og hans elskverdige Familie. 
Vi maatte afsted igjen, da vi med Aftentoget skulde til Frederikshayn. 
Her samledes vi ved en Bolle Punsch, drak det sidste Afskedsheger og 
sagde endnu en Gang Tak til Godsejer Larsen og hans Familie for den 
Gjzstfrihed, hvormed de havde modtaget botanisk Forening og dens 
Gjeester. 

Dermed var den vellykkede Tur afsluttet; Vejret havde veeret det 
bedste; nesten intet Ojeblik havde Solen veret gjemt bag Skyer, Ud- 
byttet var ogsaa serdeles godt. Om det sidste har jeg ikke talt synderlig 
meget her, da lagttagelserne fra denne Exkursion have veret en Del af 
Grundlaget for de Skildringer af Skagensegnens Flora i gkologisk og 
floristisk Henseende, som Professor Warming og undertegnede have 
givet her i Tidsskriftet: kun enkelte ,Hovedbegivenheder* har jeg ment 
at burde medtage. 

I Lobet af Mandagen, den 19., spredtes Deltagerne i Exkursionen, 


pr. Jernbane eller pr. Dampskib. F. Kolpin Ravn. 


Exkursionen til Boserup Skov den 4. November 1896. 


Deltagere: Cand. Balslev, Cand. Boldt, Cand. Didrichsen, Cand. Feil- 
berg, Exam. pharm. N. L. Hansen, Cand. J. Hartz, Lektor Johannsen, 
Cand. Ipsen, Dr. Kolderup Rosenvinge, Cand. J. Lind, Gand. A. Madsen, 
Dr. Mundt. Cand. Ostenfeld-Hansen, Leerer Severin Petersen, Dr. V. A. 
Poulsen, Cand. Raunkier, Cand. F. K. Ravn, Direktor O. Rostrup. 

Skjont Boserup Skov ikke er omfangsrig, gav den et rigt Udbytte 
af Hymenomyceter, hvad der dels var en Folge af, at Vejret i lengere 
Tid havde veret gunstigt for Svampevegetationen, dels af, at Skoven 
frembod Lokaliteter, som ikke almindeligt treffes. Navnlig var der et 
udstrakt Krat af Hassel, El og Birk, og en bred greskledt Vej, som 
gjennem en Granplantage forte ned til en Eng ved Roskilde Fjord, der 
havde Interesse. 

I Krattets fugtige, snart nogne, snart gres- og moskledte Bund 
husedes pavnlig mange selskabeligt voxende Hygrophorus-Arter og Cla- 
variaceer. Af Hygrophorus-Arter var det navnlig den anselige H. obrus- 
seus Fr. (hidtil kun taget paa Bergo i Maribo So), som tiltrak sig Op- 
merksomheden ved sin smukke guldgule Farve og ved at danne Hexe- 
ringe. Sammen med denne voxede ogsaa selskabelig H. psittacinus Fr. 
og H. chlorophanus Fr., og mere enkeltvis H. conicus (Scop.) Fr. og H. 
 coecineus (Schaeff.) Fr. Endvidere en slank Form af H. nemoreus Fr. 
samt H. nivews (Scop.) Fr. Paa n@gne Steder i Krattet’ var der et 
yppigt Flor af Clavariaceer: Clavaria fragilis Holmskj. i forskjellige 
Farvevarieteter, C. fastigiata L., cinerea Bull. og vwgosa Bull., og sammen 
med disse forekom talrigt Tricholoma album (Schaeff.) Fr. og Trich. 
drinum Fr., denne sidste af kempemessig Storrelse. Mere spredte Fund 


V 


i Krattet vare: Armillaria cingulata Fr. (hidtil kun taget ved Kjoge), 
Leptonia aquila Fr., samt Lactarius glyciosmus Fr., Lact. pyrogalus 
(Bull.) Fr. og L. cimicariws (Batsch) Fr., der neppe tidligere er sikkert 
paavist i Danmark.. Paa et nedfaldent Grenstykke voxede en lille Gruppe 
af den yderst sjeldne og meget smukke Nawcoria erinacea Fr.. paa 
nedfaldne Grene Marasmius ramealis (Bull.) Fr. samt paa visne Urte- 
stengler Marasm. epiphyllus Fr. 

Paa den nevnte greskledte Vej gjennem en Granplantage 
fandtes blandt andre Tricholoma vaccinum (Pers.) Fr... Hygrophorus 
discoideus (Pers.) Fr. og H. livido-albus Fr. var. Lucandi Gill.. som ad- 
skiller sig fra Hovedarten ved, at den har morkere, graalig Hal og 
tydelig Lugt af Selleri. Det interessanteste Fund paa selve Vejen var 
nogle wldre Exemplarer af Boletus calopus Fr. (neppe for taget i Dan- 
mark) med nesten purpursort sterkt netaaret Fod, samt Boletus flavus 
With, en meget smuk og sjeldent forekommende Art. Under Granerne 
voxede i Mengde den lille nydelige Mycena rosella Fr. og Myc. vulgaris 
(Pers.) Fr., og ved Vejens Munding fandtes Russula aeruginea Fr. og 
Russ. depallens Fr. selskabeligt. Paa Strandengen fandtes flere Exein- 
plarer af den sjeldne Leptonia solstitialis Fr. 

Den ovrige Del af Skoven, der nermest havde Karakter af Stor- 
skov, med aabne Gran- og Bogepartier, gav ogsaa et rigt Wdbytte, af 
hvilket de sjeldnere Fund nevynes i systematisk Orden: Clitocybe angu- 
stissima Lasch., Cl. geotropa (Bull.) Fr.; Collybia longipes (Bull.) Fr., 


-C. platyphylla Fr., C. stridula Fr., Clitopilus Orcella (Bull.) Fr.; Flam- 


mula alnicola Fr. var. salicicola Fr. (ved Grunden af en Trestamme 
ved Indgangen til Skoven); Psathyrella impatiens Fr.; Paxillus extenua- 
tus Cooke; Coprinus Albertinii Karst.; Cortinarius (Telamonia) flexipes 
Fr., Cort. (Hydrocybe) scandens Fr., Russala rubra Fr., R. heterophylla 
Fr., Polyporus intybaceus Fr. og Polyp. floriformis Quélet. Af dissse er 
den sidste og Paxillus extenuatus neppe for tagne i Danmark, og Col- 
lybia longipes og stridula ere hver for sig kun iagttagne en enkelt Gang. 
Sev. Petersen. 





Mindre Meddelelser, 


De i Danmark voxende ramoese Sparganium-Arter. 
af CG. Ostenfeld-Hansen. 


[ Noy.-Dec. 1896 indeholdt ,Oesterreichische botanische Zeitschrift* 
en Afhandling af L. Gelakovsky?) om de i Bohmen forekommende 
Sparganium-Arter med ramos Blomsterstand 9: de Arter, som tidligere 
vare sammenfattede under Navnet S. ramoswm Huds. Celakovsky op- 
forer 3 Arter for Bohmen: S. neglectwm Beeby, S. ramosum Huds. (Beeby ) 
og S. microcarpum (Neum.) Celak.. samt en var. eller subsp. oocarpum 
Celak. af S. neglectwm. 





1) L. Celakovsky: Ueber die ramosen Sparganien Béhmens. 


Seat 


S. neglectum blev 1885 udsondret af Beeby?) af den koliektive 
S. ramosum, hvilket Navn han bibeholdt for den efter hans Mening 
mest udbredte Form. 

S. microcarpum opstillede L. M. Neuman?) i 1889 som f. micro- 
carpa under S. ramosum (i Beeby’s Forstand), og et Par Aar efter op- 
hojede Murbeck?) Formen til en Varietet, som han mente burde ngjere 
iagttages, da den syntes at besidde en vis Selvstendighed. Dette har 
Celakovsky nu bekreftet og har derfor stillet den som Art sideordnet 


med de to andre. 


_  Varieteten eller Underarten af S.neglectum er ny og opstillet af 
Celakovsky i den ovennevnte Afhandling. 

De vigtigste Kjendetegn paa de 3 Arter ere opforte i dette Skema, 
idet jeg forovrigt henviser til Celakovsky’s Afhandling, hvor udforligere 


Beskrivelser og Figurer findes. 





S. neglectum. 


S. microcarpum, S. ramosum. 








| 
| 


Grund- f Lengde | 
bladenes \ Bredde 


indtil t.5 M. 
1,5—3 Ctm. 





| indtil 1,2 M. 
1—1,5 Ctm. 


indtil 2 M. 
1,5—2 Ctm. 





Bladenes Farve 





| 











friskgronne | blaalig-oliven-| blaagrgnne. 
gronne. 
Bladenes Spids jevnt og langt jevnt af- kort og pludselig 

afsmalnende, smalnende, afsmalnende, 

temmelig spids. afrundet. afrundet. 

ie i a = 

Bladenes Kjol | skarp og sterkt | mindre skarp og steerkt 

| fremragende. | lidet frem- _ fremragende. 








Hovedaxen i 
Blomsterstands- 
Partiet 


| Furer, bleggron, 
mat. 





| kantet med flade | 


ragende. 





‘ kantet og furet, 
bleggron. 


ikke eller svagt 
kantet, gron, 
noget glinsende. 





forlenget, 
steerkt sammen- 
trykt, med store 
tandede Merker 
af 3-Stande. 


3. Standenes Axe 








kortere, noget 
| sammentrykt med 
svage Merker 


kortere, 
sammentrykt og 
furet med store 
tandede Merker. 





1) W. H. Beeby i Journ. of Botany, Vol. 23, 1885, p.26 og 193, samt 


Vol. 24, 1886, p. 142 og 377. 


*) Hartmans Handbok i Skandinaviens Flora, 12. Uppl., Hefte 1, 1889, 


p. 111. 


*) S. Murbeck: Beitr. zur Flora von Stid-Bosnien und Hercegovina, 


Lund 1891, p. 32. 


. 


vi 








}-Standenes Antal 


S. neglectum. ° 


S. microcarpum. 


S. ramosum. 











5—12. 





?-Blomsternes 
Blosterblade 


fra bredere Basis 
oventil stverkt af- 
smalnende og 
derpaa bredt 
udvidede, 
ragende langt 
frem mellem de. 
modne Frugter, 
lysbrune med 
bred hvid 
hindeagtig, 
udrandet og 
flosset Rand. 
1 Midtnerve og 
utydelige Side- 
nerver. 


lidt udvidede, 
ragende lidt 
frem mellem 


brune, uden 
hvid Rand og 
uden Opflosning, 
3 tydelige Nerver. 


10—12. 





smale, oventil 


Frugterne, mork- | 





brede, oventil 
lidt eller ikke 
udvidede, 
skjulte mellem 
Frugterne, brune 
til sortbrune 
med ganske 
smal, flosset 
hvid Rand. 


Oftest flere end 3 


Nerver. 





Det skweve Ar 


linie-lancetdannet, 
mod Basis 
bredere, 2—3 Mm. 


liniedannet, kort, 
1.5—2 Mm. 


liniedannet, langt, 
mod Basis lidt 
bredere, 3—4 Mm. 








Frugten 





langnebbet, 
gulliglysbrun, 
oval, uden 
sammenfaldende 
Frugtkjod, Halv- 
delen frit frem- 
ragende. Den 
ovre Halvdel 
gaar pludselig 
over i Nebbet; 
nedre Halvdel 
uden eller med 
svage, budte 
Kanter. 


temmelig 
langnebbet, 
brun med i den 
nedre Del 
sammenfaldende 
Frugtkjod, lidt 
over Halvdelen 
dekket. Den 
ovre Del langt 
pyramideformet, 
gaaende jevnt 
over i Nebbet; 
nedre Del kan- 
tet og afgrenset 
fra den ovre ved 
budte Tver- 
Kanter. 


kortnebbet, 


'mork-sortbrun 


med i den nedre 
Del sammen- 
faldende Frugt- 
kjod, den nedre 
2/; Del af Frugten 
deekket, fast 
presset mod Nabo- 
frugterne, pyra- 
mideformet og 
med skarpe 
Kanter, af- 
grenset fra den 
ovre Del ved 
skarpe!) velr- 
kanter; denne 
kort pyramide- 
formet, plud- 
selig gaaende 
over i Nebbet. 





Stenen 








svagt kantet; ud- 

fylder hele den 

nederste Del af 
Frugten. 


noget kantet; 
naaer ikke helt 
ned. -— 








skarpkantet; naaer 
ikke helt ned. 


Underarten oocarpum 
adskiller sig fra S. neglec- 
tum ved sine meget for- 
leengede S-Stands Axer 
og sin Frugtform; idet 
Frugterne, hvoraf der kun 
udvikles faa i hver Stand, 

ere kugleformede 
ae Sas eo aU. eller bredt egfor- 

odne Sparganiwm-Frugter : 
af iemplarer tra Danmark (7/1). made} ees ae 


s leek rabies: im b halvkugleformet med 
a. S.neglectum. b. S. neglectum, subsp. : aS een IS 
oocarpum. c. S.microcarpum. d. S: ramo- langt, tydeligt afsat Neb. 
sum. Af disse 3 Arter vare 


OP alkane teas tidligere S. ramosum og® 
S. neglectum (Hovedarten) kjendte her fra Landet. Den forste blev 
i de forskjellige Floraer betegnet som almindelig, medens den sidste 
kun var kjendt fra et Par Stader; den blev forst fundet af Neuman i 
den botaniske Haves danske Herbarium, hvor der ligger et Exemplar 
samlet af Liebman ved Vedbek!). Senere fandt Gelert, at de i 
botanisk Have voxende Exemplarer horte herhen. 





Da Celakovsky’s Afhandling udkom, undersggte jeg en Del Mate- 
riale her fra Landet, som jeg i Efteraaret dels havde skaffet mig gjennem 
andre, dels sely samlet, og kom til det Resullat, at alle 3 Arter og des- 
uden Underarten fandtes her. For storre Sikkerheds Skyld sendte jeg 
Materialet til Celakovsky, der var saa venlig at gjennemse det. Imidlertid 
var Materialet, som jeg havde, ikke serligt stort, og botanisk Haves 
Herbarium indeholdt kun faa Exemplarer, som vare sikkert bestemme- 
lige, da dertil kreeves modne Frugter; derfor kan jeg endnu ikke sige 
noget om, hvor udbredt hver Art er, men opfordrer dem, det kan 
interessere, lil at undersoge Arterne i denne Sommer. 


At der kan findes Bastarder mellem Arterne, har jeg kunnet kon- 
statere for S. microcarpum’s og ramosum’s Vedkommende, idet jeg i en 
Groft, hvis ovre Del var bevoxet med S. ramosum og den nedre med 
S. nucrocarpum, paa den Strekning, hvor de to Bevoxninger stodte 
sammen, fandt nogle Individer med intermediere Karakterer og slet 
Frugtsetning. 


De danske Voxesteder, hvorfra jeg har undersggt Exemplarer, ere 
folgende: 

Sparganium neglectum Beeby?). Sj. Vedbek (Liebman; bot. Haves 
Herb.), den botaniske Have (Gelert, 1889; Forf., 1896), Grondalsaaen 
_ ved Kjobenhavn (V. Reinhardt, 1881, bot. Haves Herb.), Ordrup Mose 


') S. Riitzou: En for Danmark ny Plante (Medd. fra bot. For. i Kbh. 
Bd.2. 1889. p. 111). 

*) [ Slesvig fundet af K. Friderichsen ved Haderslev (Grorup So, 1889 
og ved Aarosund-Landevej, 1890; bot. Haves Herb.). 


a: 


(Forf., 1896), Rodebro i Dyrehaven (Forf., 1896). Lolland (Moller- 
Holst, 1846; bot. Haves Herb.). Jyll. Dronningborg ved Randers (R. 
Sand, 1896). 3 

subsp. oocarpum Celak. Jyll. Bygholm Molledam ved Horsens 
(E. Viinsted, 1896), Ribe (E. Boggild, 1889; Herb. Gelert.), Groft ost for 
Varde (C. Raunkizr, 1889). ¥ 

S. microcarpum (Neum.) Celak. Sj. Torvegrav ved Filipsdal pr. 
Slagelse (Forf., 1895), mellem Bringe og Kirkeverlose, mellem Frederiks- 
holm og Flaskekroen'), og Vintappergaarden ved Lyngby (Gelert, 1889; 
bot. Haves Herb.), Mose i Ruderhegn (Forf., 1896), Bidstrup Mose ved 
Roskilde (Forf., 1896), Abberup ved Helsingor (O. Gelert, 1890). An- 
holt (J.P. Jacobsen, 1870; bot. Haves Herb.). Jyll. Mellem N. Sundby 
og Hvorup (F. Kolpin Ravn, 1891), Gug syd for Aalborg (F. Kolpin Ravn, 
1891), Ladegaardsaaen ved Randers (R. Sand, 1896). 

S. microcarpum < ramosum. Sj. Mellem de formodede Foreldre 
i Bidstrup Mose ved Roskilde (Forf., 1896). 

S. ramosum Huds. (Beeby). Sj. Bidstrup Mose (Forf., 1896), Kal- 
lundborg Omegn (Th. Friedrichsen, 1896). Jyll. Dronningborg ved 
Randers (R. Sand, 1896), Bygholm Molledam ved Horsens (E. Viinsted, 
1896), Groft ved Varde (C. Raunkir, 1889). 

Februar 1897. 


Er Polygala Neutrum ? 


Min hojt erede Ven, Overlerer Strom har i ,Botanisk Tidsskritt* 
(XX pag. LID) nedlagt en Protest imod at betragte Planteslegten Poly- 
gala som Neutrum, istedetfor som hidtil at give dens Arter feminin 
Endelse. 

Naar han i sin Artikel henholder sig udelukkende til mig som 
ansvarlig for den paagjeldende Andring. maa jeg for saa vidt finde mig 
i at udpeges som skyldig, som jeg i den danske botaniske Literatur 
maaske nok er den forste, der har bragt Neutraliseringen af Melkurtens | 
latinske Navn i Forslag, men da en og anden, som mangler de fornodne 
Forkundskaber, kunde antage mig for den oprindelige Ophavsmand til 
den Opfattelse, at Navne, der ende med det greske yada (der som be- 
kjendt er Neutrum) ikke som tidligere antaget ere feminine, maa jeg op- 
lvse, at den forste Begyndelse til denne Andring maa fores tilbage til 
Persoon, idet han (ligesom senere Fries) har behandlet det analoge 
Slegtnavn Lycogala som Neutrum, og at senere en tilsvarende Aindring 
af Kjonnet hos Polygala er foreslaaet og udforlig motiveret af Fransk- 
manden St. Lager. 

Ved forskjellige Lejligheder, f. Ex. paa Moder i den botaniske For- 
ening, og i Anmeldelsen af Areschougs ,Skanes Flora“ (Meddelelser 
fra ,den bot. Forening i Kbhavn* Nr.4 pag.87) har jeg henledet Op- 





1) Disse to Lokaliteter ere opforte i J: Lange: Rettelser og Tilfojelser 
til Haandbog i den danske Flora, Fjerde Udgave, 1897 som hen- 
horende til S. neglectum. 


xX 


merksomheden paa den sidst nevnte Forfatter, som i et Par Skrifter!) 
paa en aandrig og om grundigt Kjendskab til Plinius og de af ham he- 
nyttede greske Forfattere vidnende Maade, men med skarp og skaansel- 
los Kritik har krevet Fjernelsen af en Mengde fra Fortiden arvede 
Inkonsekvenser og tildels Urimeligheder i den gengse Nomenklatur, idet 
han beklager, at den botaniske Kongres i Paris 1867, da den gav Regler 
for Nomenklaturen, ikke ryddede grundigere op i det Chaos af Synder 
imod sund Sans, der have faaet Lov at brede sig upaatalt i lange Tider. 

Det er dog neppe rimeligt, at den radikale Omveltning i Navnene, 
paa Grundlag af en strengt gjennemfort Konsekvens, som St. L. krever, 
vil blive bragt i Udforelse i hele sin Udstrekning, lige saa lidt som den 
senere af O. Kuntze i modsat Retning (paa Grundlag af det absolute 
Prioritetsprincip) foreslaaede Reform. Imidlertid, ligesom der af begge 
disse Forfattere er givet Stodet til Eftertanke over Skavanker ved den 
hidtil almindelig fulgte Nomenklatur, saaledes kan der, hvad serlig 
St. Lager angaar, onskes en og anden A‘ndring af aabenbare Modsigelser, 
der uden storre Vanskelighed lade sig fjerne. Som Exempler paa saa- 
danne kan nevnes: : 

Man bor ikke skrive Lotus corniculatus of Melilotus alba 

- - ikke Agilops ovata og Echinops strigosus 
. - ikke Scorpiurus subvillosa og Myosurus minimus 

Slegtnavnene Orchis, Stachys og Gresslegten Nardus ber have 
masc. Artnavne. 

Kt af 2 greske Radikaler sammensat Ord, af hvilke Slutningsordet 
er et uforandret gresk Ord, beri Kjon rette sig efter dette (f. Ex. Onosma, 
Heliosperma o. fl.). Under denne Regel indbefatter St. L. som mig 
synes med Rette Polygala”). Hertil kan fojes, at man ikke, som ofte 
sees, bor skrive i Flang Elodes og Helodes, Eleocharis og Helosciadium. 
Rigtigere og mere konsekvent bor det vel hedde: Heleocharis og Heleo- 
sciadium. 

St. Lager paaviser ved talrige og merkelige Citater af Plinius den 
_Overtladiskhed og Upaalidelighed, hvormed han i sin hist. nat. har be- 
nyttet de eldre greske Forfattere, og frakjender ham den ham alminde- 
lig tillagte Verdighed som Autoritet i botanisk-filologiske Sporgsmaal *), 

Jeg skal her give et kort Referat af de Grunde, stottede fornemlig 
paa Citater af Plinii Hist. nat., hvormed St. L. hevder Rigtigheden af 
sin Kritik. navnlig med Hensyn til Polygala-Sporgsmaalet. 





*) Reforme de la nomenclature botanique 1880 og ,Nouvelles remarques 

sur la nomenclature bot.* 1881. 

I Modswtning til Overlewrer S., som erklerer Polygala for et ikke 

gresk Ord, vilde jeg snarere vere tilbgjelig til at anse det for mere 

gresk end den af greske Forfatlere brugte Form, Polygalon fordi 
den sidste Halvdel af Ordet (ya2a) er uforandret som i Gresk. 

**) Som karakteristiske Exempler paa Fejltagelser hos P. anforer St. L., 
at han forvexler zpagoy (Log) med zpaooy (en Labiat) og som 
Folge heraf forener Stachys med en Logart, fra hvilken den ad- 
skiller sig ved flere og lengere Blade og en behagelig (ikke skarp) 
Lugt, at han sammenblander Crategus med Crategonon (Cera- 
tocephalus). 


2 


eS  ——— 


XI 

1. Det er jevnlig Tilfeeldet, at Plinius bruger Ordet ,herba‘ efter 
et Navn af masc. eller neutr. og derefter feminine Adjektiver styrede 
af herha, f. Ex.: 

Herba Tragos, quam aliqui Scorpion vocant. (XXVII, 106). 

Chamecyparissos herba, que ex yino pota ete. (XXIV, 86). 

2. Paa den anden Side findes ogsaa talrige Steder, hvor Ordet 
herba er udeladt, men ojensynlig underforstaaet, f. Ex.: 

Chamecissos spicata est Tritici modo foliosa. (XXIV, 54). 

Pseudobunion ... laudatissima in Creta. (XXIV, 96). 

Invenit Teucer Teucrion, quam quidam Hemionion vocant. 
(XXV, 20). 

3. Endelig maa det ikke forglemmes, at P. sely giver en Haands- 
rekning til at fastslaa Polygalas Kjon, idet han (XXVIII, cap. 36) skriver: 

,Oxygala ... utilissimum stomacho.‘?) 

Det maa meget anbefales dem, der nere Tvivl om Polygalas Kjon, 
at gjore sig bekjendt med det paagjeldende Afsnit i St. L.’s interessante 
Skrift (pag.38—51). Tvisten om Kjon vilde heves ved at gaa tilbage 
til det wldre greeske Polygalon, hvad der dog neppe viide blive alminde- 
lig bifaldet. For saa vidt Navnet Polygala bevares, kan jeg ikke gaa 
med til at lade Arterne beholde 9-Endelser, idet jeg stotter mig til 
St. L.’s for mig meget overbevisende Grunde. 

Linné har — i det mindste i Regelen — behandlet alle botaniske 
Slegtsnavne med a som Q, men efterhaanden ere alle de Navne paa a. 
der skyldes en Sammensetning af 2 greske Ord, hvoraf det sidste er 
neutrum, af Forfatterne bleven forsynede med Neutrums-Artsnavn 
(Onosma, Diosma, Onobroma, Phyteuma, Heliosperma, Myrionema 0.s. v.), 
hvad der efter sproglige Regler ogsaa er korrekt. At vende tilbage til 
Linnés Regel vilde volde megen Besver, men sker dette ikke, bor efter 
min Mening de nevnte Slegters Tal forgges med Polygala. 

Naturligvis burde jeg i min Haandbog have veret saa forsigtig at 
forudsette Muligheden af en anden Mening, men skjont noget betynget af 
det Ansvar at have forledet mine Landsmend til at folge den anviste 
Ve} trostes jeg dog til Dels ved, at den i Fjor udkomne 3die Del af 
Flore de France (Rouy et Foucaud) har den samme Betragtning af 
Polygala som neutrum, hvad der ojensynlig ikke kan hidrore fra min, 
Forfatterne sikkert aldeles ubekjendte, Haandbog, men maa skyldes 
enten deres egen Undersogelse af Sporgsmaalet eller St. L.’s Autoritet. 


Joh. Lange. 


Ved den almindelige Havebrugs-Udstilling i Hamburg i 1897 vil 
der blive indrettet en videnskabelig Afdeling. omfattende Plante- 
sygdomme, for Plantekulturer nyttige Dyr og Planter, Misdannelser, 


1) Dette Citat har for mig megen Veegt, thi skjont Oxygala ikke er et 
Plantenavn, men nermest hvad vi kalde Tykmelk, kan der dog 
neppe vere Tvivl om, at de samme Regler. som gjelde for dettes 
Kjon, ogsaa maa gjelde for Polygala: Mon ikke den af P. foretagne 
Forandring af Polygalon til Polygala skulde hidrore fra en Erindring 
om Oxygala ? 


Xil 
Godningsforsog, Kulturplanternes vilde Stamformer, levende exotiske 
Nytteplanter. Samlimger af Planter og Plantedele ordnede efter mor- 
fologiske og biologiske Synspunkter, videnskabelige Bestovningsforsog, 
gartneriske Undervisningsmidler. 


Ved den internationale Udstilling i Bruxelles i 1897 vil der lige- 
ledes findes en videnskabelig Sektion, som igjen er delt i 7 Klasser, 
hvoraf en omfatter Biologi. Den belgiske Regjering har udsat en Rekke 
Prisopgaver indenfor hver af Sektionerne. 


Den hotaniske Undersogelse af Fereerne agtes fortsat og afsluttet 
i 1897, med Understettelse af Kultusministeriet, Botanisk Rejsefond og 
Botanisk Forening, af Cand. mag. Ostenfeld-Hansen og Cand. pharm. 
J. Hartz. 


Cand. mag. H. Jonsson rejste i Slutningen af Februar til Island for 
at foretage botaniske Studier der og senere fortsette dem paa Fergerne. 


Cand. pharm. O. Gelert reiste i Slutningen af Marts til de kanariske 
Oer, hvor han agter at blive nogle Maaneder for at styrke sit Helbred 
og foretage botaniske Indsamlinger. 


Cand. mag. C. Kruuse afrejste den 2. Maj med Briggen Peru til 
Gronland som botanisk Deltager i en af Gronlandskommissionen udsendt 
Expedition til Egnen mellem Godhavn og Holstensborg. 


Ferdinand v. Miller, fodt i Rostock 30. Juni 1825 (Moderen 
dansk), kom efter Foreldrenes Dod, 7 Aar gammel, til Bedsteforzeldrene 
i Nordslesvig, hvor han opdroges; studerede i Kiel), tog Doktorgraden 
her 1847 og rejste derpaa s. A. til Australien, fordi han havde be- 
gyndende Brystsyge. Blev senere Direktor for den botaniske Have i 
Melbourne. President for det geografiske Selskab i Australien, m.m. 
Nermere findes i ,Gartenflora* Bd. 44, 1895, og Bd. 45, 1896. Han dode 
(ugift) i Melbourne 9. Oktober 1896. 


Den Schibbyeske Preemie for et botanisk Arbejde tildeltes i 1896 
af Bestyrelsen for den naturhistoriske Forening Cand. pharm. O. Gelert 
for hans Afhandling ,Studier over Slegten Batrachium* (Botan. Tidsskr. 
Bd. 19) og Stud. mag. H. Jonsson for hans Afhandlinger ,Studier over 
Ost-Islands Vegetation‘ og ,Bidrag til Ost-Islands Flora‘ (Bot. Tidsskr. 
Bd. 20) til lige Deling mellem dem. 


Magisterkonferents i Naturhistorie med Botanik som Hovedfag 
absolveredes i December 1896 af Helgi Jonsson, og i Maj 1897 af 
CG. Ostenfeld-Hansen. 


Den botaniske Forenings Reservefond 
er i Lobet af Aaret 1896 voxet fra 187 Kr. 70 Ore til 252 Kr. 12 Ore, 
idet den egentlige Indtegt har veret 64 Kr. 42 Ore. Heraf er 15 Kr. 
‘1) Hans forste botaniske Arhbejder dreje sig om Sonderjyllands Flora 
(se Langes Haandbog). 


Xl 


indkommet i aarlige Bidrag, medens Storstedelen er indkommet ved 
Auktion i Botan. Forening over _Boger og Herbarier skenkede til 
Reservefonden af forskj. Medlemmer. Szrlig maa fremheves en storre 
Samling Svampe skenkede af Dr. E. Rostrup. I Begyndelsen af. 1897 
have 6 Medlemmer tegnet sig for aarlige Bidrag til et samlet Belob af 
96 Kr. Cand. mag. F. Borgesen har skenket 2 Fotografier fra Skagens 
Exkursionen, som selges til Fordel for Reservefonden a 75 Ure. An- 
meldelse af Bidrag, aarlige eller en Gang for alle, modtages af Kassereren, 
Dr. L. Kolderup Rosenvinge. 


Den botaniske Rejsefond. 


Kapitalen har i 1896 naaet den Minimumsgrense, der er fastsat 
som Betingelse for, at alle Renterne aarlig maa anvendes til Rejser, 
nemlig 6000 Kr. Der vil i 1897 blive anvendt 225 Kr. til den botaniske 
Undersogelse af Feroerne. 





Ordiner Generalforsamling den 18, Febr, 1897, 


Tilstede: Boldt, Boysen. G Christensen, Dalskoy, Didrichsen, Fried- 
richsen, N. Hartz, Hempel, Johannsen, Kiverskou, Kruuse, Jul. Lassen, 
Mentz, Michelsen, Mortensen, Ostenfeld-Hansen, M. Pedersen, V. A. Poulsen, 
Raunkier, Ravn, Rosenvinge, E. Rostrup, Rtitzou, Warming. 


Til Dirigent valgtes Lektor W. Johannsen. 


1. Formanden aflagde Beretning om Foreningens Virksomhed i 
1896. — Af Tidsskriftet var udgivet 20. Binds 2. og 3. (sidste) Hefte. — 
Der var afholdt 8 Moder med 16 Foredrag af 10 Talere og 3 Exkursioner 
(Se S.I—V). — I Plantebytningen, som omfattede 15275 Exemplarer. 
havde 47 Medlemmer, hvoraf 20 udenlandske, deltaget. — Skriftbytning 
var foregaaet med 54 Selskaber, Institutioner og Tidsskrifter: 2 Bytle- 
forbindelser vare nye, nemlig med ,Minnesota botanical studies* og det 
naturhistoriske Selskab i Reykjavik. Endvidere vare Skrifter sendte 
som Gaver fra Prof. Agardh, G.B. de Toni, R. Galloway, J. Hervier, A. 
le Jolis, Ferd. von Mueller, P. Olsson, N. Pierce, E. Smith, J. Urban. — 
Medlemsantallet var ved Aarets Slutning 293 (5 Hresmedlemmer, 114 
indenbys, 78 udenbys, 46 udenlandske og 50 korresponderende). Af de 
i Aarets Lob afdode Medlemmer nevnedes Serlig Grev Moltke, Norager. 
Kammerherre Oppen-Schilden, Haseldorf og Baron Ferd. von Mueller, 
Melbourne. 

2. Kassereren fremlagde det reviderede Regnskab for 1896 (se 
omstaaende), hvilket godkjendtes. 

Samme forelagde derpaa Budgettet for 1897, paa hvilket der var 
opfort 100 Kr. som Bidrag til en Exkursion til Fergerne samt 90 Kr. 
som Tilskud til ,Botaniske Litteraturblade*. Denne sidste Post frem- 
kaldte nogen Diskussion, under hvilken det foresloges, at denne Udgift 
skulde bortfalde.. Diskussionen endte med, at Forsamlingen vedtog at 


Oversigt over Botanisk Forenings Indtegter og Udgifter i 1896. 


















































Kr. 0. | Kr. 0. 
Indtegt: Udertt: | 
Kassebeholdning d. 1. Januar 1896...... 9 62 Midas krifitt-so. arnt cae Ue ee Mee ae ava co coafanar oe Bl 
Medlemtskontineent.r. f sarc. «setae. «es 1294 73 Plantebyimingoss a eet sue. so. a a) wee ce ara eel a OLS 50?) 
Tilskud fra Kultusministeriet ......... 800 é W(GYORSA A Be y= ORE, Oe Gedo wo etamomn-o eo ascee 72 5Qie 
ee PAO EEN ay. Ber Maite RS eae mes wi es 309 8d |p.d (IRN CO Ie Gocpire @akcier et aanniciap sceciarterigiarc acca 104 72 
FALGMUMMe Leia ONIOiece ch ce cusistten te cescersc seen 32 85 — MIRE Gas: Uo gabe kala “ose me ono 200, ‘ 
Tinchyain cline memten-ton acu ten coteeamctersct tres ee ei] 16 34 ING LIMP AGRON <q" olaucked uses Polo Gags pecsGle 110 71 
Tilskud til ,Botaniske Litteraturblade* .. . | 87 40 
| Sol dO me te ee eine ears ae hatinceseeie erste cel 13 23 
> | 9393 | 39 | 9393 | 39 
5A 
1) Heraf 150 Kr. som Honorar for Behandling af de Planter, som skulle udsendes i 1897. 
Status dem t- Januar 13:97, 
— = = = — — | = 

: i Kr, 0. : Kr, hb 1; 

Aktiva: | Passiva: 
Rassenelmoldninigue: «6.6. are o.a «ce ee | 13 93 Gjeld til Bianco Lunos Bogtrykkeri ..... 847 OY 

IRGSUANUGCTHMe atest maire eats. cake ig. s Gaya we 36 a | 

[Hen ycrcts 29 So ae 797 86 | 
ie fee tas 847 | «(09 


Kjobenhavn, den 1. Januar 1897. 








Th. Friedrichsen, 


p. t. Kasserer. 











XV 


opfordre Bestyrelsen til saavidt muligt at formindske Tilskudet til 
Litteraturbladene. Derefter vedtoges Budgettet. 

3. Exkursioner i 1897. a) Juni-Exkursion. Bestyrelsen foreslog 
en 1-Dags Exkursion til Egnen ved Dronninggaard; af forskjellige Med- 
lemmer foresloges derefter 3 andre Exkursioner, henholdsvis til Tis- 
vilde, Newstved og Soro, paa 1 eller 2 Dage. Samtlige Forslag for- 
kastedes imidlertid, hvorefter Forsamlingen opfordrede Bestyrelsen til 
selv at bestemme en Exkursion. Bestyrelsen har da senere fastsat 
denne til en 2-Dages Tur til Skovene ved Borup og Allindelille. b) Be- 
styrelsens Forslag om en 3-Dages Exkursion i Midten af Juli til Han- 
herrederne, hvortil Lerer P. Petersen i Tandrup pr. Fjerritsley havde 
tilsagt sin Bistand, vedtoges. 

4, Diskussion om Foreningens Publikationer samt om eventuel 
Forhgjelse af Kontingentel m.m. indlededes af Dr. Kolderup Rosen- 
vinge. Anledningen til, at dette Punkt var sat paa Dagsordenen, var 
det ret betydelige Underskud, som ,Botaniske Litteraturblade* havde 
givet i det forlobne Aar (87 Kr. 40 Ore). Bestyrelsen onskede at erfare, 
om der blandt Medlemmerne var Stemning for fremdeles at udgive 
dette Tidsskrift. Hvis der ikke var Interesse for det, hvad det ringe 
Antal Abonnenter tydede paa. vilde det vere rigtigst at lade det gaa 
ind. Paa den anden Side var der vistnok dem, der onskede, at det ud- 
deltes gratis til alle Medlemmer, men det havde Foreningen ikke Raad 
til, det vilde komme til at gaa ud over Tidsskriftet, hvis Udgivelse efter 
Tal.s Mening var Foreningens vigtigste Opgave. Det kunde ialtfald kun 
ske, naar der samtidig skaffedes Foreningen en storre Indtegt. Denne 
kunde f. Ex. tilvejebringes ved Forhgjelse af Medlemsbidraget; men 
denne Vej vilde man jo nodigt gaa; den vilde sikkert ogsaa medfore 
mange Udmeldelser. Forovrigt maatte Foreningens Kontingent siges at 
vere lavt i Sammenligning med andre lignende Foreningers og i For- 
hold til, hvad Foreningen ydede sine Medlemmer. (Saaledes var Bog- 
ladeprisen for Foreningens Publikationer i de senere Aar hojere end 
Aarsbidraget). Hvorvidt man kunde faa mere Tilskud til Foreningen 
udefra, var meget tvivlsomt. Endelig pegede Tal. paa en Udvej til at 
forbedre Foreningens Status, nemlig ved at formindske Udgiften til 
Plantebytningen. Denne koster Foreningen over 500 Kr. om Aaret, 
hvilket er over 10 Kr. om Aaret for hvert af de henved 50 Medlemmer, 
som deltage i den. Dette var en altfor dyr Forretning for Foreningen, 
saa meget mere som lignende Forretninger i Udlandet okonomisk kunde 
bere sig selvy. Efter Tals Mening burde Plantebytningen enten helt 
udskilles fra Foreningen eller ordnes saaledes, at den ikke blev For- 
eningen en @konomisk Byrde. Opgaves Plantebytningen som Forenings- 
sag, vilde der opnaas en betydelig Besparelse, selv om der i den 
Anledning vilde udmelde sig en Del Medlemmer. 

I den paafolgende Diskussion deltog Professor Jul. Lassen, Museums- 
inspektor Kizrskou, Gartner Friedrichsen, Stud. mag. Ostenfeld-Hansen, 
Docent 8. Riitzou, Dr. E. Rostrup, Prof. Warming. Cand. mag. F. K. Ravn 
samt Indlederen. For Kontingentforhgjelse var der ikke Stemning. 
Ligeledes udtaltes det fra forskjellige Sider, at Plantebytningen ikke 


XVI 


burde skilles ud fra Foreningen, medens man vel erkjendte, at den 
burde ordnes paa en for Foreningen mere @#konomisk Maade. An- 
gaaende Litteraturbladene vare flere af Talerne af den Mening, at For- 
eningen burde ophore med at udgive dem, saafremt de ikke fandt 
mere Tilslutning. 

5. Bestyrelsesvalg. Da Nestformanden, Prof. Warming, der fra- 
traadte efter Tour, ikke onskede at gjenvelges, for at en yngre Botaniker 
kunde blive valgt ind i Bestyrelsen, valgtes i hans Sted Dr. L. Kolderup 
Rosenvinge til Nestformand. Til Medlemmer af Bestyrelsen gjenvalgtes 
derefter Cand. mag. Raunkiewr og Gartner Friedrichsen og valgtes Stud. 
mag. C. Ostenfeld-Hansen. Bestyrelsen har saaledes for 1897 folgende 
Sammensetning: Lektor, Dr. E. Rostrup, Formand; Dr. L. Kolderup 
Rosenvinge, Newstformand; Gartner Th. Friedrichsen, Kasserer; 
Cand. mag. C. Ostenfeld-Hansen; Dr. V. A. Poulsen, Sekreter; 
Cand. mag. C. Raunkier, Arkivar. . 

6. Til Revisorer gjenvalgtes Professor C. Gronlund og Etatsraad 
Piper. 





Foreningsmeder i 1896, 
Moedet den 28. November 1896. 


Tilstede: Edm. Andersen, Boldt, Boysen, Borgesen, C. Christensen, 
Didrichsen, Elberling, Friedrichsen, Gelert, Frk. E. Hallas, N. Hansen, N. 
Hartz, Johannsen, Kizwerskou, Kolderup Rosenvinge, Leth, Madsen, 
Mortensen, O. Paulsen, V. A. Poulsen, Raunkier, F. K. Ravn, E. Rostrup, 
O. Rostrup, Sarauw. 

Lektor, Dr. E. Rostrup gay nogle mykologiske Meddelelser 
(Trykt S.37—52). 


Medet den 19. December 1896. 


Tilstede: Boldt, Boysen, C. Christensen, Dalskov, Didrichsen, Elber- 
ling, Friedrichsen, Gelert, J. Hartz, N. Hartz, Kizrskou, Jonath. Lange, 
H. Lassen, Madsen, Mentz, H. Mortensen, Ostenfeld-Hansen, Ottesen, O. 
Paulsen, M. Pedersen, O. G. Petersen, V. A. Poulsen, F. K. Ravn, J. Ravn, 
Raunkier, E. Rostrup, O.Rostrup, Sarauw, Warming, endvidere som 
Gjester Professor N. V. Ussing, Oberst le Maire, Dr. V. Pingel, Dr. K. J. V. 
Steenstrup, Dr. GrGnwall og Kommunelerer Rosenkier samt fra Natur- 
hist. Forening Cand. mag. Wesenberg-Lund. 

Cand. mag. N. Harta meddelte Bidrag til Danmarks fossile og 
subfossile Flora. 

Efter en kort Omtale af den svenske Kridtflora og vort Molers 
Flora neevnedes Fundet af Daphnogene Kanei Heer i Cementstenen 
paa Mors. 

Derefter en Skildring af en antagelig preglacial Flora, dens Fore- 
komst og Udbredelse i vort Land. Dens Arter, Vandplanter, Sump- 
planter, Landplanter tyde paa et temperet Klima. 

Serlig omtaltes Brasenia purpurea, Stratiotes aloides og Najas 


XVII 


maria. Derpaa fulgte en Omtale af vor arktiske Flora paa Grundlag 
af Jap. Steenstrups og egne Undersogelser. 

Endelig meddeltes de forelobige Resultater af Undersogelser af den 
marine Gytje i Egebeksvang ved Helsingor. hvor Bog og Eg fandtes 
med Najas, Zannichellia og Ruppia — hvor man antagelig kan faa 
konstateret Bogens Alder her i Landet — i Forhold til Landets Hevning 
og den arkeologiske Tidsinddeling. 

Foredraget illustreredes af talrige Preparater, og Taleren viste 
Gunnar Anderssons Torveslemningsmethode. 


Foreningsmeder i 1897, 
Modet den 16. Januar 1897, 


Tilstede vare: Edm. Andersen, Becker, Boldt, Borgesen, Boysen, 
Dalskov, Didrichsen, Elberling, Friedrichsen. B. Gram, E. Hallas Hj. 
Jensen, Johannsen, Klécker, Kolderup Rosenvinge, Joh. Lange, Lindhard, 
Madsen, Mentz, Michelsen, H. Mortensen, E. Moller, Ostenfeld-Hansen, O. 
Paulsen, M. Pedersen, O. G. Petersen, V. A. Poulsen, Prytz, Raunkier, F. 
K. Ravn, E. Rostrup, Simmons, Trier, Warming. 

Prof. Warming gav en kort Levnedsskildring af nys afdode Baron 
Ferd. von Miiller, korresponderende Medlem af Foreningen (Se S. XII). 

Samme fremsatte derefter nogle Bemerkninger om Lov- 
bladets Anatomi, serlig fremkaldte ved den nyligt udkomne 2. Ud- 
gave af Haberlandts ,Physiologische Pflanzenanatomie*. Serlig omtaltes 
Assimilationsparenkymets Forhold til Lyset og andre Faktorer. 

Derefter Diskussion, hvori deltoge Lektor Johannsen, Dr. Poulsen, 
Dr. Rosenvinge og Taleren. 


Medet den 30. Januar 1897. 


Tilstede vare: Edm. Andersen, Becker, Boldt, Boysen, Borgesen, 
Dalskov, Didrichsen, Friedrichsen, Gelert. B. Gram, E. Hallas, N. Hartz, 
C. Jensen, Hj. Jensen, Johannsen, Kolderup Rosenvinge, Kruuse, Kir- 
skou, Jon. Lange, Leth, Lindhard, Mentz, Michelsen, H. Mortensen, Opper- 
mann, Ostenfeld-Hansen, O. Paulsen, M. Pedersen, O. G. Petersen, V. A. 
Poulsen, Raunkier, F. K. Ravn, E. Rostrup, O. Rostrup, Warming. 

Lektor W. Johannsen foreviste et fra Dr. Giltay i Wageningen sendt 
Ax af en af ham frembragt Bastard af Rug (3) og Hvede (9). 


Stud. mag. @. Ostenfeld-Hansen holdt et af Billeder og Herbarieplanter 
illustreret Foredrag om Jan Mayens Flora (Se S. 18—32). 
Samme talte derefter om de i Danmark forekommende ramgse 
Sparganier (Se S. V—IX). 
Prof. Warming fremviste et Projektionstegneapparat fra Leitz i 
Wetzlar. 
Medet den 27. Februar 1897. 


Tilstede vare: Edm. Andersen, Bruun, Borgesen, Didrichsen, Fried- 
richsen, B. Gram, Johannsen, Kierskou, Kolderup Rosenvinge, Jon. Lange, 


Botanisk Tidsskrift. 21. Bind (Meddelelser). 2 


_ XV 


H. Mortensen, Oppermann, Ostenfeld-Hansen, O. Paulsen, O. G. Petersen, 
Prytz, Raunkier, F. K. Ravn, E. Rostrup, Wiinstedt, Warming. 


Lektor, Dr. 0. G. Petersen talte om vore Skovtrwers Rodder. 


Modet den 20. Marts 1897. 


Tilstede vare: Boldt, Didrichsen, Friedrichsen, H. Feilberg, E. Hallas, 
Hartz, Kolderup Rosenvinge, Kruuse, Michelsen, Ostenfeld-Hansen, O. 
Paulsen, O.G. Petersen, Raunkier, F.K. Ravn, E. Rostrup, Simmons, 
Warming. 

Stud. mag. €. Ostenfeld-Hansen foreviste torrede Exemplarer af Ana- 
statica hierochuntica og Asteriscus pygmeus, begge fra Biskra. 


Stud. mag. Ove Paulsen talte derefter om Anholts Vegetation. 

Anholt bestaar af to fra hinanden skarpt afsatte Dele, en mindre 
vestlig og en storre gstlig. Den forste bestaar af hoje diluviale Bakker 
(indtil 150 Fod), der i Hesteskoform omgive et lavt, fugtigt Terreen, tid- 
ligere So. En Del af disse Bakker er opdyrket, bekledt med magert 
Korn eller (oftest) udlagt til Gresmark. Jordbunden er fattig, thi over 
de diluviale Lag ligger Sandlag af yngre Oprindelse. Man finder her 
iser: Agrostis vulgaris, Festuca rubra, Anthoxanthum odoratum, Airop- 
sis precox og caryophylleus, Jasione montana, Campanula rotundifolia, 
Knautia arvensis, Carlina vulgaris, Teesdalia nudicaulis, Hieracium 
Pilosella osy. 

En anden Del af Bakkerne er udyrket og henligger som Klit, delvis 
beplantet med Bjergfyr, med forgvrigt kledt med de sedvanlige Klit- 
planter (Psamma, Carex arenaria, Galium verum, Campanula rotundi- 
folia osv); desuden ses undertiden store gronne Tuer af Hmpetrum 
nigrum og Juniperus communis. Af og til ses tykke Mostuer (Dicra- 
num scoparium, Hylocomium triquetrum) og smaa Exemplarer af Poly- 
podium vulgare. 

Den fugtige Dal (,Kjeret*) mellem Bakkerne er delvis udgroftet, 
— og her findes frodige Kornmarker og gode Enge, — delvis endnu 
sur Eng. Her noteredes f. Ex. Juncus lampocarpus, filiformis, Gerardi, 
Carex vulgaris, Hydrocotyle vulgaris, Equisetum limosum, Littorella 
lacustris, Radiola millegrana o. a. 

Mens storre gstlige Del (,@rkenen‘) er en flad Sand- eller Sten- 
slette med en Mengde Klitter. Sandet er meget groft, rodligt, og der er 
en skarp Granse mellem dette ,Indsand* og det langt finere Kvarts- 
sand, der findes Jangs hele Kysten. I ,@rkenen* findes en Mengde 
gamle Strandlinier, der vise dens Oprindelse. For ikke mere end 300 
Aar siden var den bedekket med Fyrreskov, hvoraf nu end ikke Spor 
er tilbage. 

Vegetationen er overordentlig fattig. Planterne staa spredt. — kun 
Polytrichum piliferum (sandbindende) dannersmaa ,Samlag*. Der findes 
ellers: Weingertneria canescens, Hieracium umbellatum (kortstenglet), 
Thymus Serpyllum og Pimpinella Saxifraga, mindre hyppigt Viola 
tricolor, Campanula rotundifolia, Armeria vulgaris, Lotus corniculatus 
o.a. Af Lichener er navnlig Cornicularia aculeata almindelig, ofte los- 
reven og samlende sig i Hjulspor eller andre Steder, hvor der er Le. 


-XIX 


Paa Stene ses ofte Lecidea auriculata. — Paa Klitterne i ,@rkenen‘, 
(men sjzldent paa selve Sletten) findes Psamma og Carex arenaria, — 
her var Vegetationen i det hele noget kraftigere. 

I @Orkenens sydvestlige Del findes over en mindre Strekning et 
Lyngteppe og tillige mange Ener |(Jwniperus), oftest lave og trykte mod 
Jorden, sjeldent over meterhoje. Salix repens-Klitter saas her ogsaa, 
indtil meterhoje eller mere. 

Til Forstranden slutter sig ofte langs Kysten en Bremme af 
Kvartssandsklitter, der i intet vesentligt ere forskjellige fra de jydske 
Klitter. 

Paa Wens Nordvestspids, inderst paa den her meget brede For- 
strand (,Flaget“) ses bl.a. en mindre lyngkledt Strekning, hvor der 
ogsaa voxer f. Ex. Lycopodium clavatum og inundatum, Erica, Anten- 
naria dioica, Anthoxanthum odoratum, Luzula multiflora, Drosera 
rotundifolia, Jungermannia inflata. 


Cand. mag. F. K. Ravn refererede derpaa Prof. Jakob Erikssons 
nyeste Undersogelser over visse Uredineers saakaldte ,latente og 
plasmatiske Liv‘ (Comptes rend. 1. Marts 1897). 


Hertil knyttede Lektor, Dr. E. Rostrup nogle Bemerkninger. 


Medet den 3. April 1897. 


Tilstede: Becker, Boldt, Boysen, Borgesen, Didrichsen, Elberling, 
Friedrichsen, B. Gram, N. Hartz, Hj. Jensen, Kiewrskou, Joh. Lange, H. Las- 
sen, Mentz, Michelsen, Mortensen, Ostenfeld-Hansen, O. Paulsen, M. Peder- 
sen, Raunkier, F. K. Ravn, E. Rostrup, Warming; fra Naturhistorisk For- 
ening: Th. Mortensen, og som Gest Frk. E. Nissen. 

Cand. mag. F. Bergesen fremviste en stor Mengde fotografiske 
Vegetationsbilleder tagne af ham selv under et Ophold i 
Vestindien, og knyttede dertil Bemerkninger om Vegetatiosforma- 
tionerne, serlig om den tropiske Strandvegetation, hvis Planter forevistes.: 

Stud. mag. Ove Paulsen omtalte i Tilknytning hertil de vestindiske 
Skove og Krat og fremviste en Del Planter samt Vegetationsbilleder, 
tagne af Cand. Borgesen. 

Cand. mag. N. Hartz foreviste derefter nogle efter en ny Methode 
preparerede Trapa-Frugter. 


Medet den 8. Maj 1897. 


Tilstede: Becker, Boldt, Boysen, Borgensen, Clausen, Didrichsen, 
Elberling, Friedrichsen, B. Gram, J. Hartz, N. Hartz, Jansen, Johannsen, 
Kolderup Rosenvinge, Jon. Lange, Madsen, H. Mortensen, Ostenfeld-Hansen, 
O. Paulsen, M. Pedersen, O. G. Petersen, V. A. Poulsen, Raunkier, E. Ro- 
strup, Warming. 

Dr. 0. & Petersen talte 

a) Om Salix-Slegtens Bladleje. Dette angaves i vor Litteratur 
sedvanlig som tilbagerullet; saaledes havde Taleren dog kun fundet det 
hos faa Arter (S. incana, viminalis, lanceolata). En Mengde andre 
havde sammenrullet Bladleje. 

b) Om de i visse Coniferers Trakeider forekommende 


9* 


XX . 


Tverbjelker. Taleren havde iagttaget saadanne i Veddet hos Pinus 
Strobus og knyttede til Forevisningen af en Afbildning heraf en Be- 
merkning til Raatz’s Postulat, at den Omstendighed, at en Trabecula 
kunde strekke sig gjennem mange Trakeider, rokkede Samo’s Initial- 
theori. Dette vilde ialfald ikke vere Tilfeeldet, dersom det kunde paa- 
vises, at Bjelkerne fortsattes ud i den sekundere Bark. (Senere Til- 
fojelse: En saadan Paavisning findes i Sanios Afhandling om Fyrrens 
Anatomi i Pringsheims Jahrbiicher.) 

c) Om en ved Fejning af Vildtet fremkaldt Vextanomali 
i en Pilegren, hvorved der paa en Strekning er fremkommet 2 parallelt- 
lobende, foroven og forneden sammenlgbende Grene. Vil blive trykt. 

Dr. L. Kolderup Rosenvinge talte derefter 

a) om Pleurocladia lacustris A. Br., en af de faa kjendte 
Ferskvands-Pheophyceer, hvilken fandtes i Selskab med en Batracho- 
spermum taget ved Tystrup af Ostenfeld-Hansen. 

b) Om parasitiske Florideer, At Florideer voxe epifytisk paa 
andre Alger, er som bekjendt meget almindeligt. I nogle Tilfelde er 
Epifyten knyttet til en bestemt Art af Vertplante, uden at der er Grund 
til at formode noget parasitert Forhold mellem dem; saaledes voxer 
Polysiphonia fastigiata altid paa Ascophyllum nodosum. Nogle Flori- 
deer, som voxe paa andre Florideer og altid paa en bestemt Art, have 
vel Storstedelen af deres Legeme udenfor Vertplanten, men den nederste 
Del trenger ind i denne, og den paagjeldende Plante maa da betegnes 
som endofytisk. Hvorvidt den ogsaa kan betragtes som egte parasitisk, 
er 1 de fleste Tilfeelde tvivlsomt, da Endofyten er udstyret med Kroma- 
toforer og saaledes muligvis i Stand til at hente al sin Nering fra det 
omgivende Havvand. Saadanne Alger ere Janczewskia verrucifornus 
paa Laurencia obtusa, Ricardia Montagnei paa Lawrencia obtusa. 
Endvidere optreder Choreocolax Polysiphonie paa Polysiphonia faste- 
giata. Af samme Slegt beskrev Kuckuck i 1894 en Art, som voxer paa 
Rhodomela subfusca, og som er serlig interessant derved, at den er 
farvelos, idet den ganske mangler Kromatoforer, og saaledes maa vere 
en egte Parasit. Denne Art er gjentagne Gange fundet af Taleren i 
de danske Farvande, forste Gang i 1893. 

Agte parasitisk skal ogsaa Harveyella mirabilis vere, der optreder 
paa den samme Vertplante!). Interessant er det, at flere af de endo- 
fytiske Florideer ere ner beslegtede med deres Veertplanter. Dette er 
saaledes Tilfeeldet med Gonimophyllum Buffhami, der voxer paa Nito- 
phyllum laceratum og med Callocolax neglectus paa Callophyllis 
laciniata. Som et herhen horende Tilfelde har man ogsaa opfattet de 
kugleformede Tetrasporefrugter, Nemathecier, hos Phyllophora Brodiai 
o.a., idet de af Schmitz ere blevne betragtede som selvstendige endo- 
fytisk voxende Florideer, henregnede til Slegten Actinococcus. Denne 
Anskuelse er dog senere bleven imedegaaet af Darbishire, som heevder, 
at disse Nemathecier ere Phyllophoraens egne Organer, til hvllken Me- 





1) Kuckuck er senere kommet til det Resultat, at Choreocolax albus er 
Tetrasporeformen til Harveyella mirabilis. 


ning Taleren slutter sig. Paa samme Phyllophora-Art, subsp. interrupta 
optreder imidlertid en virkelig endofytisk Floridé, som synes at vere 
ner beslegtet med Phyllophora-Slegten. Den fandtes forst i Scoresby- 
Sund af N. Hartz og er senere bleven taget to andre Steder ved Gron- 
lands Kyster. Den vil andensteds blive beskrevet under Nann af Cera- 
tocolax Hartzii. 

c) Fremlagde og refererede Hovedindholdet af R. Thaxter: Con- 
tributions towards a monograph of the Laboulbeniacew. Cambridge 
(Mass.) 1896. 

Cand. mag. €. Raunkier}foreviste nogle Salices med andro- 
gyne Rakler og omtalte dette Forhold nermere hos Salix Schatilowi, 
hos hvilken der fandtes mange interessante Overgange mellem Han- og 
Hunblomster, f. Ex. Ag paa Stovblade, Stovsekke i Frugtknuder, og 
Overgange mellem Stovsekke og Ag. 


Extraordiner Generalforsamling den 28, Maj 1897, 


Tilstede: Borgesen, C Christensen, Elberling. Gronlund, J. Hartz, 
Jansen, Kolderup Rosenvinge, Joh. Lange, Jul. Lassen, A. Madsen, Michel- 
sen, H. Mortensen, O. Moller, Ostenfeld-Hansen, O. Paulsen, V. A. Poulsen, 
Prytz, Raunkier, F.K. Ravn, E. Rostrup. 

Dagsorden: Diskussion om en Andring i Plantebytningsreglerne. 

Paa Forslag af Formanden valgtes Professor, Dr. jur. Jul. Lassen 
til Dirigent. 

Formanden, Dr. E. Rostrup indledede Diskussionen. Taleren 
mindede om, at Plantebytningen ved Foreningens Stiftelse var dennes 
Hovedformaal. men at den senere var traadt mere og mere tilbage i 
Sammenligning med Foreningens andre Formaal, iseer Tidsskriftet. Af 
c.200 Medlemmer deltoge hvert Aar c. 50 i Plantebytningen, og deraf 
var kun ce, 30 indenlandske Medlemmer; men Plantebytningen kostede 
Foreningen aarlig c.500 Kr. For at formindske denne Udgift havde Be- 
styrelsen tenkt sig at fordele en Del af den paa Deltagerne i Bytningen, 
hyilket kunde iverksettes ved at kreve 2 Kroner for hvert 100 Exem- 
plarer, for et Antal mindre end 40 dog 5 @re pr. Stk., alt under Forud- 
setning af, at man har indsendt et tilsvarende Antal Exemplarer, 
medens en hojere Taxt indtraeder for de Exemplarer, for hvilke der 
ikke er indsendt Atkvivalent. Skjont Bestyrelsen mente at kunne fore- 
tage denne Andring rent administrativt, gonskede man dog at forberede 
Medlemmerne paa Sagen og at hore deres Mening derom. 

Fhy. Seminarilerer H. Mortensen frygtede for, at denne Andring 
vilde medfore Plantebytningens Undergang ; mange udenlandske Byttere 
vilde sikkert falde fra. Kunde man ikke ngjes med at lade Medlem- 
merne betale Portoen ogsaa for de udsendte Plantepakker ? 

Formanden bemerkede, at dette vilde kun forslaa meget lidt. 
Den paatenkte Afgift var meget rimelig; i Udlandet var den langt storre. 
— Hvis der blandt Medlemmerne var sterk Stemning imod den paa- 


XXIl 


tenkte Andring, vilde der blive Lejlighed til at udtale sig i Aarets 
Lob, thi Bestyrelsen agtede ikke at lade dem trede i Kraft for til neste 
Aar. 

I Diskussionen deltog yderligere Prof. Gronlund og Dr. Kolderup 
Rosenvinge. 





Eixkursioner i 1897, 
Exkursionen til Skovene ved Borup og Allindelille den 19.—20. Juni 1897. 


Deltagere begge Dage: Havebrugskand. Elberling, Stud. pharm. Han- 
sen, Dr. Kolderup Rosenvinge, Cand. pharm. Lind, Cand. juris Lundbye, 
Assistent Andr. Madsen, Lerer Mathiassen, Dr. O. G. Petersen, Dr. E. Ro- 
strup; til disse sluttede sig den anden Dag: Cand. pharm. J. Hartz, Pro- 
fessor Jul. Lassen, Assistent F.K. Ravn, Professor Warming og som Gest: 
Stud. pharm. Jorgensen. 

Den forste Dag vandrede Deltagerne fra. Borup Station over Sven- 
strup gjennem de herunder hgrende Skove, passerede Jernbanen og 
gjennemkrydsede de Syd for samme beliggende Skove, besogte Randen 
af Kimmerslev So paa Tilbagevejen til Borup, hvorfra man efter et 
Middagsmaaltid i Kroen tog pr. Bane til Ringsted. 

I Markhegn ved Svenstrup saas en Mengde rigt blomstrende Phi- 
ladelphus coronarius og paa Markerne Alysswm calycinum. 1 Skoy- 
bunden saas flere Steder Polypodium Dryopteris og Phegopteris, Gera- 
nium palustre, Convallaria Polygonatum, Veronica montana, Rubus 
saxatilis, Lysimachia nemorum (langs Dyrhavshegnet); paa et Stengjzerde 
fandtes Aspleniwm Trichomanes og Cystopteris fragilis. Paa Mosedrag 
og Engbund i den sydlige Del af Skoven: Schedonorus erectus i Mengde, 
Briza media pallida flere Steder, Holcus lanatus pallidus, Carex pult- 
caris, Malachium aquaticum, Inula salicina. I Krohaven ved Borup 
fandtes talrige Exemplarer af Tulipaner med merkelige monstrgse Kapsler. 
Af de fundne Svampe fortjener at nevnes: Acetabula leucomelas (Pers.) 
i storre Antal langs en Skovvej, Geaster fornicatus under Naaletreer, 
et pragtfuldt Exemplar af Polyporus sulfureus paa en levende Eg, Lo- 
phium dolabriforme paa dgde Grene af Skovabild, Uredo Polypodi paa 
Cystopteris, Ustilago violacea paa Lychnis flos Cuculi, Tilletia striifor- 
mis paa Milium. 

Den 20. Juni kjorte alle Deltagerne fra Ringsted forbi Haraldsted 
So, hvor der gjordes Holdt for at undersoge Sogbreddens Vegetation, og 
videre til Kastrup og Allindelille Skove. Af de herfra bekjendte Orki- 
deer fandtes blomstrende Exemplarer af Ophrys myodes paa flere Steder, 
ligeledes alle tre Arter af Cephalanthera, medens Anacamptis pyrami- 
dalis endnu ikke havde fuldt udviklede Blomster. Paa en af de samme 
aabne kalkholdige Pletter i Skoven, hvor Ophrys myodes voxede, fandtes 
ogsaa et fjorgammelt Exemplar af Orohanche Cirsti. Endvidere he- 
merkedes: Lathyrus vernus (med Uromyces), Viola mirabilis, Melam- 
pyrum nemorosum, Scabiosa Columbaria, Circea intermedia, Crepis 


XXII 


premorsa, Brachypodium silvaticum, Hordeum silvaticum, Ophioglossum. 
I usedvanlig Mengde optraadte Cornus sangvinea (hyppig angrebet af 
Erysiphe tortilis) og Acta. 

En indtredende og stadig tiltagende Regn standsede Exkursionen 
tidligere end onskelig. Efter at have spist til Middag i Ringsted spredtes 
Deltagerne. 

Udsigten til, at de sjeldne Gogeurter, iser Flueblomsten, snart 
ville blive udryddede og fortreengte, dels af hensynslost plyndrende Be- 
sogere, dels ved Tilplantning iser med de altfor skyggegivende Naale- 
treer, gav Deltagerne i Exkursionen Anledning til at overveje, om der 
muligvis var noget Middel at finde til at frede om de neynte interes- 
sante Sjeldenheder. Da netop den Del af Skoven, hvor de fleste Flue- 
blomster m. m. findes, tilhorer Universitetet, var der jo serlig Anledning 
til at henlede dettes Opmerksomhed paa Sagen. Dette skete ogsaa 
senere, og ved Velvillie fra Administrationens Side vil der nu_blive 
truffet Forholdsregler, dels for at hindre Plyndringen af Planterne fra 
Besogendes Side blandt andet ved Opslag paa lignende Maade som er 
sket i Mogens Klinteskov, dels ved at vedligeholde nogle af de aabne 
Pletter, hvor Flueblomsten nu voxer, saa at de ikke tilkultiveres med 
de for hine Planter odeleggende, tet stillede skyggegivende Treer. 


EK. R. 


Exkursionen til Hanherrederne den 15.—18. Juli 1897. 


Deltagerne vare: Didrichsen, Jeppesen (Ranum), O. Paulsen, P. 
Petersen, Rosenvinge, O. Rostrup. 

De kjobenhavnske Deltagere mogdtes i Aalborg den 15., to af de 
anmeldte Deltagere manglede; den ene var Dr. Rosenvinge, der dog 
stodte til Dagen efter. — Med den nylig aabnede Fijerritslevbane tog 
man til Bonderup, hvor Exkursionens Leder, Lerer P. Petersen, samt 
Seminarielerer Jeppesen fra Ranum vare paa Stationen. Man spadserede 
til Skolen i Tanderup, Standkvarteret under hele Exkursionen, et Sted, 
hvor man behandledes med den mest overstrommende Gestfrihed og 
Elskverdighed af Lerer Petersen og hans Familie. — Efter Indtagelsen 
af en Frokost begyndte forste Dags Exkursion. Inden Vognene besteges, 
passerede man en stor Torvemose ved Tanderup By. Her voxede f. Ex: 
Lathyrus pratensis, Lotus uliginosus, Hypericum tetrapterum, Stellaria 
crassifolia, Carex riparia, Cinereria palustris, Huphrasia brevipila, 
Triglochin palustre o. a. — Sagina nodosa optraadte paa enkelte 
(torrere) Steder i stor Mengde, bedwkkende Jorden med sine hvide 
Blomster. — I Vandhullerne fandtes Potamogeton pusillus og Mar- 
chantia polymorpha. Ikke langt fra saas paa en Mark Silene dichotoma, 
Man steg nu til Vogns og kjorte ad Kokkedal til Undervejs standsedes 
ved Alshjerg Bakker, som besteges, og hvorfra der er en pragtfuld Ud- 
sigt ud over Limfjorden. — Bakkerne vare delvis beplantede med Gran 
og Fyr, men forovrigt dekkede af Hedevegetation: Calluna, Myrica, 
Thymus, Antennaria, Hypochaeris maculata, Campanula rotundifolia, 
Vaccinium Myrtillus, Jasione, Genista anglica, Potentilla Tormentilla, 


XXIV 


Aira flexwosa, Nardus stricta, Cladonia rangiferina og alcicorne 0. s. Vv. 
— Mere sandelskende Planter fandtes ogsaa, saasom Salix repens, Carex 
arenaria, Hieracium umbellatum, Galium verum, Atropsis precoa, 
Plantago maritima o. fl. — Ved Foden af Bakkerne noteredes Cirsium 
-acaule, Cynosurus cristatus og Agrimonia Hupatoria, hvilken sidste 
igvrigt ikke synes at vere almindelig i disse Egne. 

Man kjorte videre til Kokkedal, en smuk Herregaard, omgiven af 
Skov. Men nu faldt heftige Regnskyl, der forhindrede Exkursioner af 
det gnskelige Omfang. Der noteredes dog Viola miralilis, Cynoglossum 
officinale, Festuca gigantea, Senecio silvatica samt Sarothamnus scopa- 
rius, hvilken sidste paa en Vejskraaning optraadte som hele smaa Treer 
paa henved 3 M. Hojde. -- Af Mosser kan nevnes Zygodon viridissimus 
(med Mengder af ellipsoidiske, flercellede Kimkorn i Bladhjornerne), 
Ulota phyllantha, Eurhynchium Stockesti og paa Stendiget om Haven 
Orthotrichum rupestre}). — Paa Bevreasp fandtes Lichenen Segestrella 
gemmata. 1 et Vandhul ikke langt fra Kokkedal toges Potamogeton 
crispus og Batrachium paucistamineum  divaricatum. 

Neste Dag (den 16.) kjortes over Annebjerg og Fosdal til Svinklov 
Paafaldende udbredt var Chrysanthemum Leucanthemum som Ukrudt. 
— Gresmarkerne vare mange Steder ganske hvide af den. — Annebjerg 
Plantage bestaar iser af Bjergfyr, Rodgran og Hvidgran og desuden af 
Bevreasp, Eg (Quercus pedunculata) og Ene. Egene findes som spredte 
Buske og sagdes at have veret paa Stedet som Purrer, inden Plantagen 
anlagdes. — Af Skovplanter noteredes folgende: Trientalis europea, 
Majanthemum bifolium, Convallaria majalis (paa sine Steder i store 
Mengder) og Anemone nemorosa. — Af andre Planter kunne nevynes: 
Carex arenaria (med Ustilago Caricis), Aira flexuosa, Calamagrostis 
Epigejos, Polypodium vulgare, Vaccinium Myrtillus og Vitis idea, 
Empetrum nigrum, Genista anglica, Lathyrus macrorhizus, Anthyllis 
vulneraria, Potentilla Tormentilla, Hypericum quadrangulum og per- 
foratum, Jasione montana, Melampyrum pratense, Knautia arvensis, 
Succisa premorsa, Scorzonera humilis, Arnica montana, Hieracium 
umbellatum, Evrigeron acre o.s.v. — Af Mosser nevnes: Bryum rosewm, 
Aulacomnium androgynum med Pseudopodier, Racomitrium heterosti- 
chum, Jungermannia barbata i flere Former. — Paa Egebark voxede 
Sticta pulmonaria og Parmelia olivacea. 

Efter at have beset Plantagen, steg man til Vogns og kjorte ad 
Fosdal til. Paa Vejen standsedes ved Mellemmoglle, i hvis Dam Heleo- 
charis acicularis dannede tette submerse Bevoxninger. 

Fosdal er en lang og dyb, noget bugtet Dalslugt med talrige mindre 
Sidedale og med en rig og ejendommelig Vegetation. En lille Bek 
Iober derigjennem. Ved eller i denne voxede bl. a. Lychnis flos cuculi, 
Rumex domesticus, Sium angustifolium, Batrachium hederaceum, Ve- 
ronica Beccabunga og aquatica, Montia rivularis, Pinguicula vulgaris, 
Solanum Dulcamara, Alchemilla vulgaris, Catabrosa aquatica 0. a. 





1) Mosserne ere bestemte af Seminarielerer Jeppesen. 


XXV 

Hoveddalens og Sidedalenes Skrenter vare kledte af en tet Vege- 
tation, vis fremherskende Planter vare: Quercus pedunculata — krogede 
Buske paa 5—6 M. Hojde —, Populus tremula, der fandtes i alle Storrelser 
fra fodhgje Krat til Smaatreer paa ca. 6 M. Hojde, Salix cinerea og 
repens, Lyng, Juniperus communis, Rosa pimpinellifolia, Vaccinium 
Myrtillus. Hertil kommer endnu Hippophaé xhamnoides, der lengere 
nede i Dalen fandtes i store Mengder som Buske paa indtil ca. 2 M. 
Hojde. — En Mengde andre Planter fandtes; af treagtige kan nevnes: 
Pyrus Malus, Rosa rubiginosa, Sorbus aucuparia, Corylus Avellana, 
Lonicera Periclymenum, af urteagtige Polypodium vulgare og Dryopteris, 
Cystopteris fragilis, Lastraea filix mas og filix foemina, Blechnum 
spicant, Carex stellulata, Calamagrostis Epigejos, Avra flexwosa, Hiera- 
cium Pilosella, Plantago media, Erica Tetralix, Arctostaphylos uva 
ursi, Melampyrum pratense, Astragalus glycyphyllus, Spirca filipendula, 
Rubus saxatilis, Geranium sanguineum, Campanula persicifolia, Pla- 
tanthera solstitialis, Origanum vulgare, Thymus vulgaris, Clinopodium 
vulgare, Veronica Chamedrys, Arnica montana, Cornus suecica, Gali- 
um boreale, Sedum Telephium, Hypericum quadranguium og pulchrum, 
Chamenerium angustifolium, Urtica dioica o. a. — Hertil kan endnu 
sluttes folgende, der d. 6te Juni iagttoges her af Cand. mag. F. Kolpin 
Ravn: Luzula pilosa, Rumex Acetosa, Viola silvestris, Primula acau- 
lis, Cirsium palustre, Veronica Chamedrys og serpyllifolia, Ranun- 
culus auricomus og acer, Armeria vulgaris, Rubus caesius, Geum ur- 
_banum og rivale, Saxifraga granulata, Cardamine intermedia, Scrophu- 
lavia nodosa, Aira cespitosa, Solidago Virga awrea. 

Der saas en Del Skovplanter, saaledes Oxalis Acetosella, Anemone 
nemorosa (paa nogle Steder i Mengde), Majanthemum bifoliwm, Poly- 
gonatum multiflorum, Convallaria majalis og Trientalis europea. 

Oven over Bakkeskraaningerne var der Hede, hvor Arctostaphylos 
uva wurst paa mange Steder var den fremherskende Plante. Andre her 
voxende Planter vare: Lyng, Pors, Ene, Salix awrita, Arnica montana, 
Lycopodium clavatum, Rubus saxatilis og Scirpus cespitosus. 

Mosser fra Fosdalen: Ulota Bruchii, crispa, Orthotrichum pulchellum. 
— Paa Egetreer Lichenen Nephroma levigatwm. 

Man kjorte fra Fosdalen gjennem Hede og Klit til Svinklov. Her 
gik man ned til Stranden, hvor Stenhammaria maritima samledes; 
mange Exemplarer vare endnu i Blomst. — Imellem Klitterne iagttoges 
bl. a. Juncus balticus, Rosa inodora, rubiginosa, tomentosa, mollis og 
dumetorum samt folgende Mosser: Scapania compacta, Jungermannia 
incisa, exsecta og setacea, Blasia pusilla, Pellia epiphylla, Sphagnum 
squarrosum og teres, Gymnocybe palustre c. fr., Bryum fallax i Mengde, 
Distichum capillaceum, Mnium punctatum ec. fr. 

,Faldet* ved Svinklov er en lang Dalslugt, der forer igjennem 
Bakkerne ned til Stranden. Sideskraaningerne her vare foruden med 
Lyng, Ene, Graaris, Revling, Hippophaé o. a. bekledte med en stor 
Mengde frodige Bregner: Lastrea filix mas, filix foemina og spinulosa, 
Polypodium vulgare, Phegopteris og Dryopteris, Blechnum Spicant. — 
Desuden voxede her Platanthera solstitialis, Pyrola minor, Clinopodi- 


XXVI 


um vulgare og paa fugtige Steder Hquisetum limosum, Drosera rotundi- 
folia, Oxycoccus palustris, Galium palustre, Juncus squarrosus, Hy- 
drocotyle vulgaris, Pedicularis silvatica, Radiola millegrana, Solanum 
Dulcamara, Hypericum tetrapterum o.m. a. 

Nogle Steder var Skrenten kledt med Skov af over mandshgje, 
sterkt lavbevoksede Salix cinerea. 

Paa Treer i ,Faldet* voksede Ramalina calicaris c. fr. | 

Efter Indtagelse af en Forfriskning gik man til St. Olafs Kilde, der 
udspringer hgjt oppe i en Klit, men som i Qjeblikket nesten var ud- 
torret. Nedenfor dens Upspring dannede Lastrea filix mas og spinu- 
losa et tet og frodigt Krat. 

Efter disse forskjellige Ture i brendende Solhede modte man med 
god Appetit til Fru Petersens solide Middagsmaaltid, efter hvilket man 
en Stund ned Udsigten fra ,Rogkupéen*, inden man korte tilbage til 
den gestfrie Skole i Tanderup. Paa Hjemvejen improviserede en af 
Kudskene, som begge befordrede os gratis, et Digt til Botanikernes Atre. 

Den 17. Juli kjorte man til Bulbjerg. Paa Vejen iagttoges ved Aa- 
gaard Plantage Glyceria spectabilis og i en Torvemose tet ved Archange- 
lica littoralis, Batrachium sceleratum, Cineraria palustris 0.a. — Ved 
Thorup noteredes Batrachium peltatum og Acorus Calamus. — Ende- 
lig undersggtes en Lokalitet paa Nordsiden af Lund Fjord. Skont 
denne staar i Forbindelse med Limfjorden, er dens Vand dog fersk, 
hvilket kunde ses deraf, at der lever Planorbis deri. Bunden af Vandet 
var mange Steder dekket af en Chara. Den yderste Vegetation dannedes 
af Phragmites communis og Scirpus lacustris; lengere inde kom Equise- 
tum limosum, og til den sluttede sig en Mengde andre, saasom Meny- 
anthes trifoliata, Alisma Plantago, Comarum palustre, Aster Tripoliwm, 
Lysimachia thyrsiflora, Galium palustre o. fl. Endvidere kan nevynes 
af Planter, der voxede her, — mest i den noget hojere og meget tette 
Eng: Juncus squarrosus, Carex rostrata og echinata, Holcus mollis, 
Nardus stricta, Briza media, Narthecium ossifragum, Pingweula vulga- 
ris, Drosera rotundifolia og intermedia, Mentha arvensis, Alectorolophus 
major, Euphrasia tenuis, Polygala depressa, Hieraciwm Awricula o. a. 

] Nerheden af Bulbjerg speendtes fra, og man botaniserede rundt 
om, medens Damerne forberedte Middagsmaden. Egnen omkring Bul- 
bjerg beerer dels Hede-, dels Sandvegetation. Ingen af dem var her 
videre forskjellig fra det sedvanlige. Af Sandplanter kan merkes f. Ex. 
Phleum arenarium, Airopsis precox, Teesdalia nudicaulis, Veronica 
officinalis, Euphrasia brevipila. 

Heden dannedes af de sedvanlige Planter: Calluna, Myrica, Salix 
repens; — smaa Forhgjninger kunde vere bevoxede med Psamma og 
dens Folgesvende, og Hrica dannede, sammen med f. Ex. Gentiana 
Pneumonanthe, Overgang til fugtigere Lavninger, hvor der fandtes f. Ex. 
Hydrocotyle, Menyanthes, Trifolium repens, Linum catharticum, Radiola, 
Centunculus og Aira uliginosa, Curex pulicaris, Scirpus setaceus, Jun- 
cus balticus og squarrosus, Seluginella spinosa o.fl. — Bunden af en 
udtgrret So var bevoxet med Phragmites, der havde lange overjordiske 
Udlobere, og til den sluttede sig Polygonum amphibium og en ube- 


XXVII 


stemmelig lille Potamogeton. — Ved Grofter noteredes Oxycoccus palu- 
stris, Cardamine pratensis og Stellaria palustris. 

Efter Middagsmaaltidet spadseredes til Bulbjerg, ved hvis Fod man 
sad en Stund og beundrede Havet og Skarreklit. Derpaa besteges 
Bjerget. Paa Skraaningen voxede helt nede ved Havet f. Ex. Silene 
maritima og Cochlearia sp., hojere oppe spredte Exemplarer af Pimpi- 
nella Saxifraga, Plantago maritima, Erythrea littoralis o., a. 

Efter at have siddet en Tid paa Toppen og set paa Udsigt, spredte 
man sig over det omliggende Terren, indtil man atter samledes for at 
kjore tilbage til Tanderup, hvor man overnattede for sidste Gang. Neste 
Morgen skiltes Selskabet. Alle vare enige om at prise den storartede 
Gjestfrihed, der var bleven vist Foreningens Medlemmer af Lerer Peter- 
sen, hans Frue og ovrige Familie. Ove Paulsen. 


Exkursionen til Hersholm og Folehave den 3. Oktober 1897. 


Deltagere af botanisk Forening: Edm. Andersen, Balslev, Clausen, 
Didrichsen, H. F. Feilberg, E. Chr. Hansen, Chr. Jensen, Konrad Jorgensen, 
Klocker, A. Lange, A. Madsen, H. Mortensen, Mundt, Ostenfeld. Sev. Peter- 
sen, V.A. Poulsen, Raunkier, F.K. Ravn, Kolderup Rosenvinge, E. Rostrup, 
O. Rostrup, Joh.Schmidt, Warming, Weis. — Af naturh. Forening: Brask, 
Hutzen-Pedersen, Koefoed, Simonsen. — Gester: Fabrikant Rubow, 
Frk. Tryde. 

Man tog ad Kystbanen til Rungsted, Ankomst 10,45, hvorfra man 
-vandrede gjennem Nordranden af Rungstedlund til Horsholm, hvor man 
nod sin Frokost, derefter gjennemkrydsedes Slotsparken, hvor man ser- 
lig beundrede en gammel Bevoxning af kempemessige Thuja occiden- 
talis. Herfra gik Turen over Marker til den sydlige Del af Folehave, 
som i forskjellige Retninger blev gjennemsogt indtil man endte ved 
Rungsted Station, hvorfra Flertallet vendte tilbage med Toget 4,36, medens 
Resten forblev i Rungsted nogle Timer. 

Af Fanerogamer fandtes selvfolgelig kun lidt af Interesse. Impa- 
ticus parviflora i Mengde i Horsholm Slotspark, i Gravene sammesteds 
saas Limnanthemum nymphoides og Sparganium ramosum f. substerilis 
Neum., begge i stort Antal; S. 7. microcarpum Neum. i en Groft ved Hors- 
holm og S.7r. polyedrum Aschs. i en Dam i Folehave. Af Mosser og 
Halvmosser fortjene folgende at noteres: Plagiothecium Roeseanum og 
Mnium androgynum med Kimkorn, igvrigt begge sterile, i Folehave; 
Anthoceros punctatus i Mengde paa Stubmark ved Skovfogedhuset i 
Folehave; samme Sted rigeligt Riccia sorocarpa ce. fr., som ogsaa fandtes 
i Gravene i Horsholm Slotspark, hvor endvidere toges Riccia fluitans, 

- Riccia natans f. terrestris og Pellia endivifolia. — Af sjeldnere Aga- 
ricaceer fandtes: Collybia distorta, Mycena pelianthina, Pholiota adi- 
posa og mustelina, Inocybe asterospora, Flammula conissans, Naucoria 
escharioides, Psilocybe spadicea *polycepala Paul. — Af andre Svampe 
bemerkedes Polyporus connatus, Polyporus rvadiatus, som helt be- 
dekkede nogle Ellestammer, Trichia Jackii, Hysterographium Fraxini 
i Mengde paa unge Aske, Septoria Fraxini paa endnu gronne Blade af 
Aske, Rhytisma acerinum paa et eneste Blad af Acer platanoides, 


XXVIII 


medens den fandtes overalt i Mengde paa Acer Pseudoplatanus, Bre- 
mia Lactucae paa Senecio vulgaris, Fusarium Kiihnw bredte sig over 
Lichener paa Stammer af Hestekastanier ved Horsholm.  f, R, 





Mindre Meddelelser, 


Primula officinalis vy. concolor Brenner. 


Hr. Rector M. Brenner beder mig oplyse, at han i sin Af- 
handling: ,Om varietetsformagan hos Primula officinalis Jacq. i Finland*, 
som jeg har omtalt her i Tidsskriftet pag. 154, ikke havde til Hensigt 
at udrede, hvad P. unicolor Nolte var, men at han paa Grundlag af de 
omtalte Arbejder og Henvisninger af Prof. Lange antog, at en af ham 
paa Alandsoerne funden Form af P. officinalis, der hovedsagelig ud- 
merkede sig ved storre og blegere Krone uden Svelgpletter, maatte 
vere den samme som den, Prof. Lange henforte til P. wnicolor, og 
som han derfor i ovenneyvnte Afhandling beneynte P. officinalis v. wni- 
color (Nolte) Lge. Hr. Rector Brenner har nu i »Meddelanden af 
Societas pro Fauna et Flora Fennica*, XXII, p.56 og 57 endret dette 
Navn til P. officinalis v. concolor Brenner, hvilket Navn derfor bor an- 
vendes for den Form uden Svelgpletter, som jeg paa ovenneyvnte Sted 
har angivet fra Danmark. Hrr. Apotheker Baagwe har meddelt mig, 
at han har fundet denne Form i Sydsjelland, jeg selv har fundet den i 
Stenballe Skov v. Horsens. O. Gelert. 


Sparganium affine Schnitzl. i Danmark. 


I Juni Maaned besogte jeg Raabjerg Mile og de smaa Klitsger der, 
og i den gstlige af disse blev jeg opmerksom paa nogle lange, baand- 
dannede Blade, der flod paa Vandet og i Frastand lignede Glyceria 
fluitans; ved nermere Eftersyn var det strax klart, at det ikke kunde 
vere nogen Graminé; men om det var en Alismacé eller en Spargani- 
um, var jeg ikke rigtig paa det rene med; thi Planten var fuldstendig 
steril. Jeg torrede imidlertid et Par Exemplarer og lagde dem forelobig 
hen, da jeg kort efter skulde rejse til Fargerne. 

Deroppe traf jeg imidlertid kort efter den samme Plante og her 
blomstrede den; det var nemlig Sparganium affine Schnitzl. Det er en 
Art, som hidtil, saa vidt jeg veed, ikke er kjendt fra Danmark, hvor 
man kunde vente den netop i saadanne Hedesger som Raabjergmile- 
sgerne; thi under lignende Forhold voxer den i Nordtyskland, de 
britiske Ger og Skandinavien. Den er ganske vist i Ascherson & Graebner: 
,Synopsis der mitteleuropiischen Flora‘, p.289, opfert fra Danmark, 
men hvorfra denne Angivelse stammer, veed jeg intet om; i vore 
Floraer er den ikke opfort. 

Da de fundne Exemplarer ere ene er Bestemmelsen ikke abso- 
lut sikker, thi der findes en Del nerstaaende Arter, som have en lignende 


_ XXIx 





eller nordligere Udbredelse. Fra vore hjemlige S. simplex Huds. og S. 
minimum Fr. kjendes den let paa de meget lange, baanddannede Blade 
(indtil 1,50 Meter), som i Tversnit nesten ere halvcylindriske, i alt Fald 
er Undersiden altid konvex; hos S. minimum ere Bladene flade, og hos 
S.simplex!) have de en tydelig Kjol (4—6 Mm. brede). 

De ovrige Arter, hvormed der var Mulighed for Forvexling, ere 
S. natans L. (= S. Friesii Beurl.), S. speirocephalum Neum. og S. diverst- 
folium Graebn., subsp. Wirtgeniorum Aschs. & Graebn. Synopsis p. 290. 
Disse Arter have de lange baanddannede Flydeblade til felles, men 
kjendes paa Frugtens og Standenes Forskjelligheder. Dog kan man 
strax udelukke S. diversifolium *Wirtgeniorum, da dens Blade ere flade 
(0: have paa Tversnit kun en Rekke Luftrum) ligesom 8. minimum’s, 
men i gvrigt er den sikkert beslegtet med S. affine og har. en 
lignende, men endnu kun ufuldstendig kjendt Udbredelse. De to andre 
nevnte hore begge hjemme i Skandinavien og have begge en rams — 
Blomsterstand, medens S. affine har ugrenet Stand. Denne Karakter 
har jeg jo ikke kunnet iagttage paa de danske Exemplarer; men den 
nordligere Udbredelse synes at udelukke dem, eller i alt Fald at gjore 
det mere sandsynligt, at det er S. affine, vi have her til Lands. 

Jeg vil opfordre de Botanikere, der til neste Aar skulde komme 
til denne Del af Landet eller overhovedet til det nordlige og vestlige 
Jylland, til at have Opmerksomheden henvendt paa denne Art, hvis 
Karakteristik bliver folgende: ; 

Sparganium affine Schnitzl. Submerst voxende; Grundbladene 
meget lange, indtil 1,50 M., 3—4 Mm. brede, flydende, paa Ryggen halvy- 
cylindriske eller fladt hvelvede; Stengelbladene kortere med oppustet 
Skede. Blomsterstanden bestaar af 2—3 Os og 1—5 @-Hoveder, af 
hvilke de sidste sidde tet sammen. Griflen lang med traadformet Ar. 
Frugten spoleformet, jevnt afsmalnende i den lange vedblivende Griffel, 


mork brunlig, paa Midten oftest noget indsnevret. 
C. Ostenfeld. 


Botrychium simplex Hitchcock i Danmark. 


Paa en Exkursion til Lws@, som det biologiske Kursus gjorde i 
Pinsedagene, fandt vi et Par Individer af en Botrychiwm, som saa ret 
ejendommelig ud. Den voxede i tor Hedemose mellem Gres tet ved 
en lille Bek eller Groft (,Lundbek*), som gaar fra ,Lunden‘ ned til 
Vesterohavn omtrent. 

Jeg har nu undersggt dem nojere og er kommen til det Resultat, 
at det er B. simplex Hitche., som ikke tidligere er fundet i Danmark. 
Det er en temmelig lille Botrychium-Art. Den er oftest kun nogle faa 
Cm. hgj. Den sterile Bladdel er tydelig stilket og adskilt fra 
den sporeberende nedenfor Midten, dens Form er egformet 
eller bredere og den er meget variabel i sine Indskeringer, kan vere 
udelt og endog 2 Gange snitdelt; dens Variabilitet er en Artskarakter. 
Den sporeberende Del er langstilket og rager op over den sterile, den 





1) I ovrigt tror jeg neppe, at S. simplex har flydende Blade, naar den 
voxer 1 stillestaaende Vand. 


XXX 


kan vere ligesaa variabel i sine Indskeringer. Arten er fundet i Sverrig, 
@Mstersoprovinserne og Nordtyskland, samt Nordamerika. 

Et Par Individer af denne Art har jeg fundet i det af Dr. E. Ro- 
strup til Botanisk Have skeenkede danske Herbarium; de ere samlede 
ved Gaardbogaard i Vendsyssel. 

Gode Afbildninger af Formserier findes hos Milde, Nova Acta 
Acad. Leop. XXVI, II, tab. 49—50 og Botaniska Notiser 1854 og 1897, 


2. Hefte. Cc. Ostenfeld. 


Polemonium coeruleum L. 


I Tilslutning til Professor Jul. Lassens Notits i Bot. Tidsk. 20, 
p. LIX om Forekomsten af Polemonium coerulewm L. som vildvoxende 
Plante i Danmark kan jeg meddele, at jeg i Juni Maaned dette Aar 
_fandt den i ret stor Mengde i en storre Tgrvemose ved Gaarden Boller 
pr. Taars, ¢. 11/2 Mil sydost for Hjorring. Den voxede dér paa Grofte- 
kanter og iser langs et lille Aalob, der gaar midt gjennem Mosen og 
var, da jeg saa den, i fuldt Flor. 


Oktober 1897. C. Ostenfeld. 


Om Polygalas Kjen. 


Af min Ven Prof. Langes Replik i Polygala-Sporgsmaalet ser jeg, 
at han vesentlig stotter sig til Franskmanden St. Lager, hvis Afhand- 
linger om Plantenavnene han har vist mig den Velvillie at sende mig 
til Gjennemsyn. De vidne tilvisse om stor Beleesthed og i det hele og- 
saa om stor Lerdom, som dog ikke udelukker Fejlsyn hist og her, navn- 
lig i det foreliggende Spgrgsmaal. Den Regel for greske sammensatte 
Plantenavnes Dannelse, som jeg fremstillede i min Artikel, har han ikke 
kjendt, idet han ngjes med i Forbigaaende at bemerke, at Grekerne 
ofte foretrak Endelsen on. Dog leverer han et indirekte Bevis for den 
omtalte Regels almindelige Gyldighed. I en af ham meddelt Fortegnelse 
paa over 800 Plantenavne, hentede fra Skrifter af de graeske Forfattere, 
iseer Dioscorides, findes der nemlig ikke et eneste, som er sammensat 
paa samme Maade som Polygala, d.v.s. med uforandret Bibeholdelse af 
et Neutrum af 3die Deklination som sidste Ord i Sammensetningen. 
Kun Alisma kunde tenkes at danne en Undtagelse, men dette Ord er 
neppe sammensat, men snarere dannet ved Afledningsendelsen ma lige- 
som Phyteuma. Onosma kan ikke regnes hertil, da det sidste Ord i 
Sammensetningen har faaet saavel Endelse som Kjon omdannet?). Ox- 
ygala horer ikke herhen, da det ikke er et Plantenavn men en Slags 
Melk, og altsaa nodvendigvis maa beholde gala uforandret. De ovrige 
anforte Exempler, saavel som de talrige andre paa stoma, sperma, gala 
o.s.v. ere alle af nyere Oprindelse og forekomme ikke i St. Lagers 





1) St. Lager synes at tage denne Sag let. I en Anmerkning skriver 
han: ,Rigtignok er Substantivet osme (Lugt) Femininum, men 
Radikalen osma er Neutrum, som man ser af Ordet Onosma, der 
bruges af Grekerne*. Men ,Radikalen* osma findes ikke i Gresk; 
fandtes der en saadan, var der jo slet ingen Grund til at omtale 
osme. 


XXXI 


ovenomtalte Fortegnelse; jeg mener derfor at vere i min Ret, naar jeg 
betegner dem som ikke egte greske, da de hverken findes hos de 
greske Forfattere eller ere dannede efter Sprogets Regler. 

Paa den anden Side vise St. Lagers Citater af Plinius, at det af 
mig anforte Sted ikke kan gjelde som sikkert Bevis for Polygalas 
Kjon hos denne Forfatter. Imidlertid maa jeg vedblivende anse det for 
meget usandsynligt, at hans Omdannelse af Ordet Polygalon, som findes 
hos den af ham oversatte Forfatter, skulde have til Hensigt istedenfor 
den af Dioscorides brugte Neutrumsendelse paa on at sette en anden 
paa a, som ikke har Hjemmel i det greske Sprog, langt sandsynligere 
forekommer det mig, at a er en Femininendelse, i Overensstemmelse 
med det latinske Sprogs Tilbojelighed til at benytte dette Kjon i Plante- 
nayne. 

Hermed betragter jeg Debatten i denne Sag som afsluttet fra 
min Side. c V. Strom. 


Om Reglerne for den botaniske Nomenklatur. 


Dette Emne har som bekjendt staaet paa Dagsordenen i de senere 
Aar. I Botanisk Forening blev det forst fremdraget af Prof. Lange i 
Februar 1891, derefter gjentagne Gange droftet dels i Foreningen, dels 
i et nedsat Udvalg. Ved Naturforskermodet i Kjobenhavn i 1892 var et 
af Foreningen stillet Forslag Gjenstand for en omfattende Diskussion. 
Denne fortsattes i de botaniske Foreninger i de skandinaviske Lande, 
og det resulterende Forslag publiceredes i ,Botanisk Tidsskrift* 19de 
Bind S. XXXIV, 1894. I Udlandet rejstes Diskussionen ved 0. Kuntzes 
Verk ,Revisio generum plantarum‘, som udkom henimod Slutningen 
af 1891, og i hvilket Forfatteren sogte konsekvent at gjennemfore Pri- 
oritetsprincipet ved Planternes Benevnelse. Den Bevegelse, dette Skrift 
har vakt, er meget betydelig, og utallige Indleg ere fremkomne i Tids 
skrifter rundt om i de forskjellige Lande. En Sammenstilling af de for- 
skjellige Meninger, som ere blevne fremsatte i de sidste Aar angaaende 
de herhen horende Sporgsmaal, er givet af H.Harms i Englers Bota- 
nische Jahrbiicher, Bd. 23, Beiblatt Nr.56, 8. 1—32, hvor der ogsaa er 
gjort Rede for de ved Diskussionen i de skandinaviske Lande fremsatte 
Anskuelser. 

Medens nogle, seerlig amerikanske, Botanikere soge at gjennemfore 
Prioritetsprincipet ved Navnegivning til dets yderste Konsekvenser, ere 
andre af den Mening, at dette Princip vel i Almindelighed bor folges, 
men at det dog af forskjellige Grunde ber fraviges i visse Tilfzlde, 
hvorved man vil undgaa at forandre en Mengde almindelig anvendte 
Plantenavne. Af denne Mening ere ogsaa de ved det botaniske Museum 
i Berlin ansatte Botanikere, som ere blevne enige om at anvende nogle 
af dem forfattede Regler, der meddeles i ,Notizblatt des kénigl. bota- 
nische Gartens und Museums zu Berlin‘ No. 8, 8. Mai 1897. De gjen- 
gives her i Oversettelse, idet der forgvrigt henvises til det nevnte 
Tidsskrift, hvor der i en Indledning gjores Rede for Hovedmotiverne til 
disse Regler. 


Nomenklaturregler for de ved den kgl. botaniske Have og Museum 
i Berlin ansatte Botanikere. 


1. Ved Valget af Navne for Planternes Slegter og Arter folges i 
Almindelighed Prioritetens Grundregel; som Udgangspunkt for Fastszet- 
telsen af Prioriteten tages 1753/54. 

2. Et Slegtsnavn gjenoptages dog ikke, naar det ikke har veeret 
almindeligt benyttet i 50 Aar, efter at det blev opstillet. Er det 
imidlertid i Henhold til ,Lois de la nomenclature‘ af 1868 blevet gjen- 
optaget ved Udarbejdelse af Monografier eller i storre Flora-Verker, 
ville vi ogsaa benytte det. 

3. For at faa en ensartet Form for Betegnelse af Planterigets 
Grupper, ville vi anvende folgende Endelser. Rekkernes Nayne skulle 
ende paa -ales, Familiernes paa -aceae, Underfamiliernes paa -oideae, 
Tribus’ paa -eae, Subtribus’ paa -ineae. Endelserne fojes til Stammen 
i Merkeslegtens Navn, altsaa Pandan(us)-ales; Rumex, Rumic(is) 
-oideae: Asclepias, Asclepiad(is)-eae, Metastelma, Meta- 
stelmat(is)-ineae, Madi(a)-inae’). 

4. Med Hensyn til Slegtsnavnenes Kjgn rette vi os ved klassiske Be- 
tegnelser efter den rigtige grammatikalske Brug, ved senere Navne og 
Barbarismer retter man sig efter ,Nattirliche Pflanzenfamilien“; For- 
andringer i Endelsen og ellers i Ordene maa i Regelen ikke foretages. 
Notoriske Fejl i Navne, som ere afledede af Egenavne, maa derimod 
fjernes; saaledes maa man skrive Riilingia i Stedet for det af Eng- 
lenderne benyttede og til os importerede Rulingia. 

5. Sleglsnavne, som ere traadte over i Synonymiken, bor helst 
ikke paany anvendes i en anden Betydning til Betegnelse af en ny 
Slegt eller en Sektion el. lign. 

6. Ved Valget af Artsnavne er Prioriteten afgjorende, ifald der 
ikke kan rejses vesentlige Indvendinger derimod af Monograferne. 
Bliver en Art overfort til en anden Slegt, maa den ogsaa der bere det 
zldste Artsnavn. 

7. Den Forfatter, som forst har benevnt en Art, selv om det er 
skeet under et andet Slegtsnavn, skal altid anfores og hans Navn 
seettes derfor i Parenthes foran Betegnelsen for den Auktor, som har 
foretaget Overforelsen til den nye Slegt, altsaa Pulsatilla praten- 
sis (L.) Mill, fordi Arten forst hed Anemone pratensis L. Har en 
Forfatter sely senere overfort en af ham beskrevet Art til en anden 
Slegt, saa udelade vi Parenthesen 2). 

8. Hvad Artsnavnenes Skrivemaade aneaany saa er den af Linné 
fulgte indfort i den botaniske Have og Museet. Denne skal ogsaa 
fremdeles bibeholdes, og vi skrive altsaa alle Artsnavne med lille Be- 
- gyndelseshogstavy med Undtagelse af dem, som ere afledede af Person- 





1) Nogle Undtagelser som Coniferae, Cruciferae, Umbelliferae, 
Palinae 0.8. Vv. opretholdes. 

*) Ved denne Regel anse de Forfattere sig ikke bundne, som ere Med- 
arbejdere ved storre Veerker, i hvilke saadanne Parentheser ikke 
benyttes. 


XXXII 


navne, og dem som ere Substantiver (ofte endnu eller tidligere gijzl- 
dende Slegtsnavne), f. Ex. Ficus indica, Circaea lutetiana, Bras- 
sica Napus, Solanum Dulcamara, Lythrum Hyssopifolia, 
Isachne Bittneri. Sabicea Henningsiana. 

9. Benyttes Egennavne til Dannelse af Slegts- og Artsnavne, foje 
vi, naar de ende paa en Vokal eller r, kun a (ved Slegtsnavne) eller i 
(ved Artsnavne) til, altsaa Glazioua (efter Glaziou), Bureaua (efter 
Bureau), Schtitzea (efter Schtitze), Kernera (efter Kerner), og 
Glazioui, Bureaui, Schiitzei, Kerneri; ender Navnet paa a, for- 
andre vi denne Vokal for Vellydens Skyld til ae, altsaa af Colla dannes 
Collaea: i alle andre Tilfelde fojes ia, henholdsvis ii til Navnet, altsaa 
Schiitzia (efter Schiitz), Schiitzii osv. Dette gjelder ogsaa om de 
paa us endende Navne, altsaa Magnusia, Magnusii (ikke Magni), 
Hieronymusia, Hieronymusii (ikke Hieronymi); paa tilsvarende 
Maade dannes de adjektiviske Former af Egennavne, f. Ex. Schiitze- 
ana, Schiitziana, Magnusiana. At gjore Forskjel i Anvendelsen 
af den genitiviske og den adjektiviske Form er nutildags ikke muligt. 

10. Ved Dannelse af sammensatte latinske eller graske Substan- 
tiver eller Adjektiver er den mellem Stammerne indskudte Vokal en 
Bindevokal, paa Latin i, paa Gresk o; man bor altsaa skrive menthi- 
folia, ikke menthaefolia (det er ikke Genitivformen af det forste 
Stammeord). 

11. Vi anbefale at undgaa Navnekombinationer, som ere tauto- 
Jogiske, altsaa f. Ex. Linaria Linaria eller Elvasia elvasioides; 
ligesaa er det tilladt at fravige Prioriteten, naar det drejer sig om Navne, 
som ere fremkomne ved grove geografiske Fejltagelser fra Autors 
Side, som f. Ex. Asclepias syriaca L., (som stammer fra de forenede 
Stater), Leptopetalum mexicanum Hook. et Arn., (fra Liu-Kiu- 
Oerne). 

12. Bastarder betegnes derved, at Forldrenes Artsnavne umiddel- 
bart forbindes ved et ><, idet de stilles i alfabetisk Orden, f. Ex. Cirsi- 
um palustre <rivulare; ved Navnenes Orden angives intet om, 
hvilken Art der er Fader, og hvilken Moder. Den binere Nomenklatur 
for Bastarder anse vi ikke for heldig. 

13. Manuskriptnavne kunne i ingen Tilfelde gjore Fordring paa 
at tages i Betragtning af andre Autorer, selv ikke naar de ere udgivne 
paa trykte Sedler i Exsikkatverker. Det samme gjelder for Gartner- 
navne eller Nayne i Handelskataloger. For Anerkjendelse af en Art 
udkreeve vi en trykt Diagnose, som dog kan staa paa en Exsikkat-Seddel. 

14, Kn Autor har ikke Ret til efter Behag at forandre et en Gang 
givet Slegts- eller Artsnavn, ifald ikke meget vegtige Grunde, som 
de i den 11te Regel nevnte, give Anledning dertil. 


A. Engler. J. Urban. A. Garcke. K. Schumann. 
G. Hieronymus. P. Hennings. M. Giirke. U. Dammer. 
G. Lindau. E. Gilg. H. Harms. P. Graebner. 
G. Volkens. L. Diels. 


Botanisk Tidsskrift. 21. Bind (Meddelelser). 3 


XXXIV 





Den botaniske Undersegelse af Fereerne afsluttedes i Aar af 
wand. mag. C. Ostenfeld og Cand. pharm. Jac. Hartz, der rejste 
derop med Understottelse fra Kultusministeriet, Botanisk Rejsefond og 
Botanisk Forening. 

De afrejste den 9. Juli med Dampskibet ,Laura‘ sammen med 
Professor E. Warming, der ogsaa tog til Fergerne hovedsagelig for at 
undersgge Skudbygnings- og biologiske Forhold. 

Prof. Warming opholdt sig paa Werne til den 17. Aug., medens de 
to yngre Botanikere forst den 5. Septbr. forlod dem. Undersggelserne 
omfatte nesten alle storre Yer, nemlig: Suderg, Sando, Vaage, Stromg, 
Ostero, Kalso, Kung, Bordo, Videro, Sving og Fuglg, af hvilke Sudero 
og de 3 sidstnevnte ere bedst undersggte. 

Udbyttet bestaar hovedsagelig af Fanerogamer og Lichener, dog 
ogsaa ret betydelige Samlinger af Snyltesvampe og Mosser. Foruden 
dette floristiske Udbytte er der gjort Studier over Vegetationsformationer 
o. 1. Forhold. 


Det biologiske Kursus afholdtes i Juni Maaned i Frederikshayn. 
Ligesom i 1896 afvexlede den zoologiske og den botaniske Undervisning, 
som Candd. mag. Th. Mortensen og C. Ostenfeld ledede. 6 
Studerende, hvoraf 3 havde Botanik, 2 Zoologi og 1 Geografi som 
Hovedfag, deltoge. Pinsedagene benyttedes til en i botanisk Henseende 
interessant Udflugt til Leso. 


Magisterkonferentser i Naturhistorie med Botanik son Hovedfag 
absolveredes den 18. November 1897 af Ove V. Paulsen, og med 
Plantefysiologi som Speciale den 20.November s. A. af Fr. Weis. 





Dansk botanisk Litteratur i 1896. 


Sammenstillet af A. Mentz. 
A. Danske Tidsskrifter, Beretninger o. lign. 


Archiv for Pharmaci og Chemi. Bd. III. Udg. af Dansk Apotheker- 
forening. Redig. af A.Klocker. — Heri som Referater og Over- 
settelser:: Gubebers Historie, S. 241—243. (Se: A. Klocker). 

Botaniske Litteraturblade, udg. af den botaniske Forening i Kjo- 
benhavn. Redig. af L. Kolderup Rosenvinge og C. Raunkier. Nr. 
16—19. 

B.T. = Botanisk Tidsskrift, udg. af den botaniske Forening i Kjo- 
benhavn. Redig. af L. Kolderup Rosenvinge. Bd. 20, Hefte 2 og 3. 
(Se: Baagge, Borgesen, Christensen, Gelert, Gram, Grgnlund, J. 
Hartz, Jonsson, Ax. Lange, Joh. Lange, Lassen, Mathiassen, Ostenfeld 
Hansen, O. G. Petersen, F. K. Ravn, E. Rostrup, Schiotz, Stefansson, 
Stenstrém, Str@m). 

D. H.= Dansk Havebrugstidende, Tidsskrift for Havebrug og Bi- 
avl, udg. af L. B. Briiel, redig. af J. Jenssen. Aarg.7. Heri som Re- 


XXXV 
ferater: Den Johannsenske Drivmetode, 8. 20—22; Jerikorosen, S. 65 
—69 med Fig. af Anastatica hierochuntica og Asteriscus pygmaeus ; 
Jorden og Plantelivet, S.72—74. (Se: Fahle, Madsen). 

G.T.= Gartner-Tidende, Organ for alm. dansk Gartner-Forening, 
redig. af L. Helweg. Aarg.12. (Se: L. Helweg, Alf. Jorgensen, Ax. 
Lange, Madsen, E. Rostrup). 

M.€.= Meddelelser fra CGarlsberg-Laboratoriet, udgivne af 
Laboratoriets Bestyrelse. Bd. 4. Hefte2. (Se: Jessen-Hansen, Klo- 
cker, Schignning). 

M.@ = Meddelelser om Gronland, udg. af Commissionen for Le- 
delsen af de geologiske og geografiske Undersgelser i Gronland. 
Hefte 18 og 19. (Se: Deichmann Branth, Hartz). 

M.G.F. = Meddelelser fra Dansk Geologisk Forening. Nr. 3. 
(Se: J.P. Ravn, E. Ostrup). 

N.M.= Naturen og Mennesket, redig. af S. Mork-Hansen. Bd. 15 og 
16. (Se: M.M. Lund, A. Madsen, Mork-Hansen, Rosenkjeer). 

N.F.T. = Nordisk farmaceutisk Tidsskrift, redig. af C. Steenbuch, 
Walter Lauren, M.Nygaard og L. Stahre. Bd. II]. Heri som Re- 
ferater: Om den etheriske Olie af Bladene af Cinnamomum Cam- 
phora, S.46—48. (Se: Anderson, Killstrém, Moberger). 

D.YV.S.0. = Oversigt over Det Kgl. Danske Videnskabernes 
Selskabs Forhandlinger og dets Medlemmers Arbejder i Aaret 
1896. (Se: O. G. Petersen, E. Rostrup, E. Warming). 

T.L.P.= Tidsskrift for Landbrugets Planteavl. Hovedorgan 
for Statens Forsog og Undersggelser vedrorende Markens Avlsplanter. 
Redig. af E. Rostrup. Bd.2 og 3. (Se: E. Rostrup, O. Rostrup). 

T.S. = Tidsskrift for Skovvesen. Organ for Dansk Skovriderfor- 
ening, udg. af C.V. Prytz. Bd.8. (Se: E. Rostrup, K.J.V. Steenstrup). 

Ugeskrift for Landmend, redig. af Erh. Frederiksen og H. Hertel. 
Rekke 7. Bd.10. Heri som Ref.: Renavl af Belgplanternes Bak- 
terier, S. 531—533; Rodknoldene paa Belgplanternes Rodder, S. 566. 

VY.M.= Videnskabelige Meddelelser fra den naturhistoriske 
Forening i Kjobenhavn for Aaret 1895 (Femte Aartis 7de Aarg.). 
(Se: Ostenfeld Hansen, V. A. Poulsen, Zahlbruckner). 

Zymoteknisk Tidsskrift, Organg for Dansk Bryggeriforening. Red. 
af Alf. Jorgensen. Heri som Ref.: Experimentelle Studier over Va- 
riationer hos Gjerceller, Nr. 2—3, S.1—7; Undersggelser over Alko- 
holgjeringen, Nr. 4—5, S.1—8; Melkesyregjeringen i Breenderierne. 
Nr. 11—12, S.1—8. (Se: Alf. Jorgensen). 


B. Danske Forfatteres Arbejder. 


1. Original-Arbejder, udgivne i Danmark. 


Baagge, J. og F.K. Ravn: Exkursionen til jydske Seer og Vandlob i 
Sommeren 1895. B.T. 203. S. 288-326. Med 2 Krokis. 

Blechingberg, W.: Mosekulturen. 124 8S. Kjobenhavn (Gyldendal). 

Branth, J.S.Deichmann: Lichener fra Scoresby Sund og Hold with 
Hope. M.G. #8. S.83—103. 


3* 


XXXVI 








Bredsted, H. C.: Haandbog i dansk Pomologi. 9%de (sidste) Hefte 
(Blommer). Odense (Hempel). 

Borgesen, F.: En for Fargerne ny Laminaria. B.'T. 208. S. 403—405. 

— og C.Ostenfeld Hansen: Planter, samlede paa Fergerne i 1895. 
B. T. 207. S. 143—158. 2 Fig. i Texten. 

Christensen: C.: Nogle floristiske og biologiske Meddelelser. B. T. 
20%. §. XLI—XLI. 

Fahle, N.: Om Betydningen af Udtrykkene Varietet, Sort og Stamme 
i Planteriget. D.H. S. 171—176. 

Gelert, O.: Nogle Bemerkninger om Bastarderne mellem Primula- 
Arterne af Gruppen Vernales Pax. B.T. 207. S. 140—142. 

— : Alectorolophus (Rhinanthus) serotinus (Schénh.) Beck i Dan- 
mark. B.T. 203. S. LIV—LVI. 

-- : Pulmonaria officinalis L. og Pulmonaria obscwra Dumort. 

— : Veronica aquatica Bern. i Danmark. B.T. 203. S. LVII—LVIIL. 

— _: Stellaria nemorum L. *glochidisperma Murb. i Danmark. B. T. 
2054 Se EL Vit, 

Gram, b.: Om Froskallens Bygning hos Euphorbiaceerne. B. T. 203. 
8. 358—385. Med 5 Tavler. 

Gronlund, C.: Tilleg til Islands Kryptogamflora, indeholdende Liche- 
nes, Hepaticae og Musci. Bb. T. 207. S.97—115. 

—. : Lerebog i Botanik til Skolebrug. 2den noget forkortede Udgave. 
152 S. 208 Tresnit og Chemitypier. Kjobenh. (Gyldendal. Reit- 
zel’ske Afd.). 

— : Planters Vern imod storre og mindre Dyr. Ved Udv. for Folke- 
oplysningens Fremme. Sertr. Nr.175. 40S. 17 Fig. 

— : Bambusgresserne og deres Betydning for Menneskene. Ved Udy. 
for Folkeoplysningens Fremme. Sertryk Nr.179. 38S. 18 Fig. 
Hartz, J.: Arabis arenosa Scop. fundet i Jylland. B.S. 207. S. XXVIL. 
— : Schedonorus inermis Fr. fundet i Danmark. B.T. 207. S. XXVII— 

XXVIII. ; 

Hartz, N.E.K.: Planteforsteninger fra Cap Stewart i Ostgronland, med 
en historisk Oversigt. M.G.19. S.217—247. Med 14 Tavler. 
Fransk Rés. 

— : Sur la végétation du Groenland Oriental. Fransk Rés. til ,Qst- 
gronlands Vegetationsforhold.“ M. G. 18. S. 485—510. Med et 
Kort. 

— : Artikler i ,Salmonsens store illustr. Konversationslexikon for Nor- 
den‘. 

Helweg, L.: Den Johannsenske Drivmetode. G.T. S.1. 2 Fig. 

— : Spirekraften af Fro. (Tildels efter ,Naturen‘). G@.T. S.125—198. 

— : Planternes Variationsevne. G.T. S. 131—35, 139—42, 148—51. 

-Jensen, Chr.: Artikler i ,Salmonsens store illustr. Konversationslexikon 
for Norden‘. 

Jessen-Hansen, H.: Studier over de i Rug, Byg og Hvede paa for- 
skjellige Udviklingstrin forekommende Kulhydrater. M. C. S. 145 
—192. Fransk Résumé. 


XXXVI 


Johannsen, W.: Om Arvelighed og Variabilitet. Popul. Smaaskr. udg. 
af Studentersamfundet. 96S. 2 Fig. 

— : Artikler i ,Salmonsens store illustr. Konversationslexikon for Nor- 
den‘. 

Jénsson, H.: Bidrag til Ost-Islands Flora. B.T. 20%. S$. 327—357. 

Jorgensen, Alf.: Rendyrket Frugtvin. GT. S.113—116. 4 Fig. 

— : Om Svampe, der danne Overgangsformer mellem Skimmel og 
Saccharomyces-Gjzxr og som optrede i Bryggeriurten. Zymotechnisk 
Tidsskrift Nr. 1, S.1—5. 

Kierskou, Hj.: Grundtrek af den almindelige Botanik. 200 8. 185 
Fig. Kjobenhavn (Hagerup). 

Klocker, A.: Hvad vide vi om Alkoholgiersvampenes (Saccharomyce- 
ternes) Stamformer? En sammenfattende Oversigt over de nyeste 
Undersggelser. Archiv for Pharmaci og Chemi. S. 169—180. 

Klocker, A. og H.Schignning: Hvad vide vi om Saccharomyce- 
ternes Stamformer? M. C. S.85—144. 6 Fig. Fransk Rés. 

Lange, Ax.: Smaa Notitser fra Kew-gardens. B. T. 20%. S. XLII 
— LIL. 

— : Drosera-Arterne og deres Kultur. G.T. S. 118—119. 

Lange, Joh.: Oversigt over de i nyere Tid til Danmark indvandrede 
Planter med serligt Hensyn til Tiden for deres Indvandring. B. T. 
90%. S. 240—287. 

— : Endnu en Gang Primula veris. B.T. 20%. 5S. 390—395. 

— : Det danske Slegtsnayn for Herniaria. B.T. 20%. 8. 396—398. 

Lassen, Jul: Polemonium coerulewm L. vildtvoxende i Danmark. 
Bil) 20%) S. LIX: 

Lund, M. M.: Jorden og Plantelivet. N.M. 15. S.137—169. 4 Fig. 

— : Kemotaxis. N.M. 16. S.138—164. 4 Fig. 

Madsen, A.: Taxen, en monografisk Studie. N.M. 15. S, 302—328. 
4 Fig. (Fortsat fra Bd. 13). 

— : Stedmoderblomstens Historie. G.T. S. 197—200, 205—10. 24 Fig. 

— : Artikler i D.H. 

Mathiassen, M. J.: Iagttagelser over Typha i Mullerup Mose. B. T. 
207. S. XXIV—XXVL. 

Mentz, A.: Artikler i ,Salmonsens store illustr. Konversationslexikon 
for Norden‘. 

Ostenfeld Hansen, C.: Planteorganismer i Ferskvandsplankton fra 
Jylland. V.M. S.188—207. 1 Fig. 

— : De mikroskopiske Planter i Havvandet. Dansk Fiskeriforenings 
Medlemsblad. Nr. 36. S.337—339. 

— :se Borgesen. 

Petersen, O.G.: Forstbotanik. Forelesninger ved den kgl. Veteriner- 
og Landbohgjskole. 336 autgr.S. i 4to. 

— : Stivelsen hos vore Lovtreer under Vinterhvilen. D. V. 8. O. 
8. 50—66. 

— yNogle Bemerkninger om abnorme Lovforholds Indflydelse paa 
Aaringsdannelsen. D.V.S.O. S.406—427. 11 Fig. Fransk Rés. 

— : Lille Vildmose og dens Vegetation. B.T. 207. 5S. 159—186. 


XXX VIII 


Petersen, O. G. og E. Warming: Grundtrek af Forelwsninger over 
Systematisk Botanik for medicinske og farmaceutiske Studerende. 
Yden noget omarbejdede Udg. ved Eug. Warming. 63 S. Med et 
Kort over Botanisk Have. Kjobenhavn (Nordiske Forlag). 

Poulsen, V.A.: Om den abnorme Rodbygning hos en Art af Slegten 
Myristica. V.M. S. 188—197. 2 Tavler. 

— : Artikler i ,Salmonsens st. illustr. Konversationslexikon for Norden“. 

Prytz)/G2Veep.: Do. Do. 

Raunkier, G: Do. Do. 

Ravn, F. Kglpin: se Baagge. 

Ravn, J.P.: Om Kildekalken ved Vintremgller paa Sjelland. M.G.F. 
8. 33—30. 

Rosenkjer, H.N.: Fra Frihavnens Bund. N.M. 15. 5S. 259—284. 

Rostrup, E.: Biologiske Arter og Racer. B.T. 207. S.116—125. 

— : Mykologiske Meddelelser (VI). Spredte lagttagelser fra 1894. B.T. 
207, S.126—136. 2 Fig. Fransk Rés. 

— : Oversigt over Sygdommenes Optreden hos Landbrugets Avls- 
es i Aaret 1894. T.L.P. 2. 58. 40—71. 

-— : Oversigt over Sygdommenes Optreden hos Landbrugets Avlsplan- 
2 i Aaret 1895. T.L.P. 3. S.1283—150. Fig. af Leptosphaeria 
Tritici (Sortprik). 

— : Vertplantens Indflydelse paa Udviklingen af nye Arter af parasi- 
tiske Svampe. D.V.S. 0. S. 113—134. 

— : Vejledning i den danske Flora. 8de Udg. 4368S. 116 Fig. Ko- 
eaten (Nordiske Forlag). 

— : Angreb af Snyltesvampe paa Skovtreer i Aarene 1893— 95. Atats: 
B., S. 107—124. 

— : Gulerodssvamp. Phoma sanguinolenta. G.T. S. 43—47. 1 Fig. 

— : En Sygdom hos Stikkelsbergrene. G.T. S. 80. 

—_ iiriecens Bladskimmel. G.T. 5. 90. 

— : Coryneum Beyerinckii. En Snyltesvamp paa Ferskentreer. G. T. 
S. 103. 

— : Rodt Spind: Tetranychus telarius. G.T. S.117—118. 

— : Branddug (Fumago vagans). G.T. 8. 184—185. 

— : En Sygdom hos Agurker og Meloner. Gloeosporiwm orbiculare. 
Gales 93: 

Rostrup, O.: Aarsberetning fra ,Dansk Frokontrol* for Aaret 1893 
94) 0 T. LP. 92) 8S. 139. 

— : Aarsberetning fra ,Dansk Frokontrol* for Aaret 1894—95. T.L.P. 3. 
S. 1—38. 

— : Dansk Frokontrol 1871—96 samt en kort Oversigt over Udlandets 
Frokontrol. 83S. Med et Billede af E. Moller-Holst og 19 Fig. 
Kj@benhayn (Nordiske Forlag). 

Riitzou, S.: Artikler i ,[lustreret Konversationslexikon* (Hagerup). 

Schignning, H.: En Kolbe til Gibsblokkulturer. M. C. 5S. 195—197. 
Med Fig. Fransk Rés. 

— : se Klocker. 


—. 


XXXIX 


Schiotz, Th.: Om Lathrea og Orobanche. B. T. 207. S. XXVI— 
XXVII og B. T. 20%. S. LIV. 

Steenstrup, K.J. V.: Om Fyrreskovens Forsvinden paa Anholt. T.S. 
A, S.82—89. 

Stefansson, St.: Fra Islands Vextrige. Ill. V. M. for 1896. S. 118 
—153. (Sertryk November 1896). 

— : Bemerkninger til Chr. Gronlund: Tilleg til Islands Kryptogam- 
flora. B.T. 20% S.399—402. 

Strom, V.: Er Polygala Neutrum? B.T. 20%. S. LII—LIV. 


Traustedt, M.: Beretning om Herlufsholms Pinetum for 1896, 29 S. 
Neestved. 


Warming, E.: Om Torvemosernes Bidrag til vort Lands Historie. Berl. 
Tid. for den 23., 24. og 25. Januar. 

— : Beretning om den botaniske Haves Virksomhed i 1895. Seertr. af 
Univ. Aarbog for 1894—95. 8 S. 

— : Disposition des feuilles de l’Euphorbia buxifolia Lam. D.V.S. 0. 
S. 326—334. 2 Figurgrupper. 

— :se O.G. Petersen. 

Zoffmann, A.: Lerebog i Botanik, sverlig for Apotheksdisciple. 1168. 
187 Afbildn. Kjobenhavn (Johan Moller). 

Ostrup, E.: Diatoméerne i nogle islandske Surtarbrand-Lag. M. G.I. 
$.85—94. 3 Fig. 


2. Original-Arbejder, udgivne i Udlandet. 

Friderichsen, K.: Ueber Rubus Schwmelii Whe. Botanisches Central- 
blatt. Bd. LXVI. S.1—7. 

Gelert, O.: Batrachium peltatwm (Schrank) * Suecicum nom. noy. Bot. 
Notiser. S. 221. 

Hansen, E.C.: Practical Studies in Fermentation, being Contributions 
to the life history of Micro-organisms. Transl. by Alex. K. Miller. 
London and New York. : 

Holm, Just G.: Ueber die Aufbewahrung der Hefe in Saccharoselésung. 
Centralbl. fiir Bakteriologie, Parasitenkunde und Infektionskrank- 
heiten. IL Abt. Bd. 2. S$.313—316. 

Jensen, Chr. og H.W. Arnell: Ein bryologischer Ausflug nach Tasjé. 
Bihang till K. Sv. Vetenskap-Akad. Handlingar. Bd. 21. Afd. III. 
No. 10. 64 S. Mit einer Karte und einer Tafel. 

Johannsen, W.: Aether- und Chloroform-Narkose und deren Nach- 
wirkung. Botan. Centralbl. S.337—338. 

Jorgensen, Alf.: Ueber Pilze, welche Uebergangsformen zwischen 
Schimmel und Saccharomyces-hefe bilden, und die in der Brauerei- 
wiirze auftreten. Centralbl. fiir Bakteriologie, Parasitenkunde und 
Infektionskrankheiten. II. Abt. Bd.2. S. 41—44. 

Klocker, A. og H.Schignning: Experimentelle Untersuchungen tiber 
die vermeintliche Umbildung verschiedener Schimmelpilze in Sac- 
charomyceten. Zweite Mitteilung. Centralbl. fiir Bakteriologie, Pa- 
rasitenkunde und Infektionskrankheiten. H. Abt. Bd. 2. S, 185--195. 


XL 


Petersen, 0. G.: Trigoniaceae i Engler og Prantl.: Die natiirlichen 
Pflanzenfamilien. Il. 4. S$. 309-11. 10 Enkeltbill. i 2 Fig. 

— : Vochysiaceae. Ibid. Il]. 4 8.312—319. 45 Enkeltbill. i 7 Fig. 

Schionning, H.: se Klocker. 

Warming, E.: P.E. Miiller, nicht E. Ramann hat die Entstehung der 
Ortsteinbildung entdeckt. Englers Jahrbticher. Bd. 21. Beiblatter. 
S. 47 —49. 

— : Lehrbuch der dkologischen Pflanzengeographie. Eine Einfiihrung 
in die Kentniss der Pflanzenvereine. Deutsche, vom Verf. geneh- 
migte, durchgesehene und vermehrte Ausg. von E. Knoblauch. 4128. 
Berlin (Borntraeger). 

3. Biografier. 

Lange, Joh.M.G. ved E. Rostrup i Bricka: Biografisk Lexikon. Bd. X. 

Liebmann, F.M. ved E. Warming ibid. 

Lund, N.T. ved E. Rostrup ibid. 

Lund, Samsge ved E. Warming ibid. 

Lyngbye, H.C. ved E. Warming ibid. 


4. Diskussioner. 


Fremkomsten og Tydningen af papillose Dannelser hos 
Planterne, serlig paa Lovbladene, indledet af K. O. E. Sten- 
stré6m. B.T. 20! og 207. S. XV—XX. 

Korrespondance om Hejrenebsfrugtens hensigtsmessige 
Indretninger. N.M. 15. S.985—290. 


5. Anmeldelser og Referater ved Danske. 

I Berlingske Tidende har A. Madsen ref. botaniske Arbejder. 

I Botaniske Litteraturblade have Folgende anmeldt: R.S. Bergh, C. 
Christensen, Didrichsen, Gelert, Hj.Jensen, W.Johann- 
sen, Kolderup Rosenvinge, A.Madsen, Mentz, Ostenfeld 
Hansen, O.Paulsen, 0.G.Petersen, Kolpin Ravn, Raun- 
kier og E. Warming. 

I Botan. Centralbl. have J. Holm, A.Klocker, A.Madsen, M. Peder- 
sen og G.Sarauw ref. danske Arbejder. 

I Just’ Jahresber. for 1893 har O.G. Petersen ref. danske Arbejder. 


C. Udenlandske Forfatteres Arbejder, udgivne i Danmark. 


Anderson, Hj. och E.Kallstrém: Folia Uva Ursi och nagra deras 
forvaxlingar. N.F.T. S.33—39. 7 anat. Fig. 

Moberger, John och E. Kallstrém: Rhizoma Graminis och nagra 
dess férvaixlingar. N.F.T. S, 113—193. 12 anat. Fig. 

Stenstrém, K. O.E.: Bornholmska Hieracier (Hieracia Bornholn- 
iensia). B.T. 20? og 20%. 5. 187—239. Med et Kort i Texten. 

Wille, N.: Artikler i ,Salmonsens store illustr. Konversationslexikon 
for Norden‘. 


D. Overszettelser efter Fremmede. 


Mork-Hansen, M.: Om Forholdet mellem Konnene. Serlig efter 
Klebs. N.M. 16. S.21—58. 








XLl 


Foreningsmeder i 1897 (Fortsettelse) og 1898. 


Medet den 30. Oktober 1897. 


Tilstede: H. Mortensen, Kolderup Rosenvinge, O. G. Petersen, A. 
Didrichsen, Boldt, Gelert, Elberling, Warming, M. Pedersen, A. Lange, 
E. Rostrup, Ostenfeld, Mentz, Lindhardt, Heilmann-Clausen, F. K. Ravn, 
Johannsen, Wiinstedt, Frk. Hallas, Raunkiwr, Edm. Andersen, J. Hartz, 
V. A. Poulsen, og fra Naturhistorisk Forening: Simonsen. 

Stud. mag. Morten Pedersen talte om en abnorm Haptérdannelse 
hos Laminaria. Foredragets Indhold er trykt i nerverende Bind 
S. 319—.329). 

I den paafolgende Diskussion deltoge Dr. Kolderup Rosenvinge, 
Lektor Johannsen, Cand. mag. Ostenfeld og Taleren. 


Cand. mag. F. K. Ravn talte derefter om Anatomien af Viscum 
articulatum. 

Denne Art, der var samlet paa Java af Dr. V. A. Poulsen, har 
slapt nedhengende, sterkt leddede Stengler, med ubegrenset Lengde- 
vext; Bladene ere modsatte, reducerede til lave, neesten usynlige Valke, 
der stotte Grene eller Blomsterstande; de sammentrykte Internodier 
maa derfor overtage Bladenes Funktion. 

De Internodier, der have afsluttet deres Lengdevext og endnu 
ikke paabegyndt den sekundere Tykkelsevext, fremvise folgende ana- 
tomiske Ejendommeligheder: De tykke Ydervegge af Overhudscellerne 
vise ud for Midten af Lumen en linseformet Fortykkelse af en ejen- 
dommelig Lysbrydning. Barken bestaar af 2—3 Lag isodiametriske 
Celler, af hvilke de perifere ere de mindste; der findes ikke Spor til 
Palissadeceller. Marv og Marvstraaler gaa jevnt over i Barken, have 
dog betydelig storre Celler, men med ringere Klorofylindhold, de enkelte 
Gronkorn mindre end i Barken. Ledningsstreengene ere normalt byggede, 
paa Yder- og Indersiden forsynede med Bastbelegninger. Den vesent- 
ligste Ejendommelighed er et System af Strange, bestaaende af 1, 
sjeldnere 2, Rekker af korte Trakeider, der udgaa fra Veddelene i de 
egentlige Ledningsstreenge: de grene sig og anastomosere indbyrdes og 
ere hist og her forsynede med blindt endende Grene, der minde om 
Nerveenderne i mange Blade; de findes kun i Marven og de inderste 
Partier af Marvstraalerne, aldrig i Barken. Endodermis og Stivelseskede 
manglende, ej heller ere Tracheidestrengene omgivne af serligt formede 
Celler. 

Tykkelseveexten har et ejendommeligt Forlob, sandsynligvis i Korre- 
lation med Skuddets Fladhed, da lignende Forhold ere kjendte hos 
andre flade Stengler (ifolge Askenasy). Dannelsen af det interfasci- 
kulere Kambium begynder midt paa Stenglens brede Sider og breder 
sig derfra langsomt til Randen; som Folge deraf har man paa et vist 
Tidspunkt en Kambiumstribe paa hver Side af Stenglen med en heraf 
produceret Vedmasse, medens Randstrengene og det nerliggende Marv- 
straaleparenkym ikke viser Spor til Nydannelser. Forst paa et sént 
’ Tidspunkt finder man en lukket Kambiumring, der fungerer paa normal 
Vis. Der iagttoges ingen Aarringdannelse. Veddets Bygning er som 


Botanisk Tidsskrift. 21. Bind (Meddelelser). 4 


XLII 


hos Viscum album (beskrevet af Sanio). Korkdannelse findes ikke, 
i Stedet fortykkes Overhudscellernes Ydervegge sterkt (jvfr. Moh] om 
Viscum album). 

Hele Skuddet kan assimilere og har sandsynligvis gjort det, da der 
nesten overalt findes Grgnkorn fyldte med Stivelse (selv i Epidermis); 
det maa dog antages, at kun de Stengelled, der befinde sig i Hvile 
mellem den primere og sekundere Vext, kunne producere det Over- 
skud af assimilerede Stoffer, som har Betydning for Plantens @konomi, 
en Rolle som ellers udfores af serlige Organer (Blade eller Kladodier). 
I denne Sammenheng maa nevnes, at de to yngste Stengelled have 
udvist en kraftig Assimilation, skjont der ikke har veret Adgang for 
Luftens Kulsyre, da Spalteaabninger endnu ikke ere dannede. 

Viscum articulatum besidder, som de fleste andre Loranthaceer, 
flere xerofile Karakterer: Reduktion af Bladfladen, tykvegget Overhud, 
indsenkede Spalteaabninger med veludviklet ,Forgaard‘, meget smaa 
Intercellularer; Marven har i flere Henseender Karakter af Vandveev, og 
det omtalte System af Tracheidestrange spiller vel en Rolle for Vand- 
magasineringen. Til Slutning omtaltes forskjellige Forhold, som maaske 
kunne forklare Forekomsten af disse xerofile Karakterer; et Punkt 
hvorom der dog endnu ikke foreligger noget sikkert. 


Cand. mag. €. Ostenfeld forelagde derefter nogle nye Fund af 
danske Planter, nemlig Sparganium affine fra Raabjerg Mile, Bo- 
trychium simplex fra Leesa, Festuca pratensis < Lolium perenne fra 
Frederikshavn, og Polemonium coeruleum fra Vendsyssel. 


Modet den 27. November 1897. 


Tilstede: F. K. Ravn, Wiinstedt, Leth, Raunkier, Didrichsen, Jansen, 
Baagoe, A. Lange, Deichmann, Lundbye, Kolderup Rosenvinge, M. Peder- 
sen, Edm. Andersen, Claudi Hansen, H. Mortensen, S. C. Petersen, E. Ro- 
strup, Oppermann, Friedrichsen, C. Christensen, Jon. Lange, Warming, 
Madsen, V. A. Poulsen. 

Stud. mag. @. Christensen holdt Foredrag om Ost-Lollands Vege- 
tation. 

I den paafolgende Diskussion deltoge Dr. E. Rostrup, Prof. Warming, 
Prof. Oppermann, fhv. Seminarielerer H. Mortensen, Stud. mag. M. Peder- 
sen og Taleren. 


Medet den 18. December 1897. 


Tilstede: Warming, Johannsen, P.Feilberg, Baagge, Jon. Lange, 
(Grelert, Mentz, O. Larsen, Petersen, Friedrichsen, Oppermann, Gronlund, 
E. Rostrup, F. K. Ravn, C. Christensen, J. Hartz, Madsen, Heilmann 
Clausen, Kolderup Rosenvinge, O. G. Petersen, H. Mortensen, Prytz, Weis, 
Didrichsen, N. Hartz, Elberling, Kruuse, Boldt, Sarauw, Leth, Raunkier, 
Wiinstedt, Jul. Lassen, V. A. Poulsen, Borgesen, Lindhardt, A. Lange, 
samt af Naturhistorisk Forening: Breitung og Simonsen. 

Professor Warming holdt et Foredrag om Danmarks botaniske 
Undersogelse, idet han kortelig gjennemgik, hvad der allerede er 
gjort for denne, for at det derved kunde blive klart, hvad der staar 
tilbage. Han tog herved ,Danmark* i videste Forstand, medregnende 


XLII 


alt som er knyttet til den danske Krone. Ved ,botanisk Undersggelse* 
teenkte han ikke paa en udviklingshistorisk, morfologisk eller anatomisk 
Undersogelse af de enkelte Arter, saaledes som f. Ex. i Raunkiers endnu 
ikke publicerede Verk om ,Danske Blomsterplanter“*, men paa Floraen 
og Vegetationen som Helhed. Ved Flora forstaas, som han har ud- 
viklet i ,Plantesamfund‘, Lister over et Lands (eller en Egns) Arter 
og disses Fordeling efter Landsdele, men til dette Raastof bor knytte 
sig Besvarelsen af en Rekke Sporgsmaal om Grundene til Fordelings- 
maaden og Floraens Historie i samme Land (Indvandringsveje, Ind- 
vandringstid m.m.). Ved Vegetation tenkes paa Plantedekket, 
Plantesamfundenes Form og Fordeling og alle de Sporgsmaal, som 
hermed staa i Forbindelse. Han gjennemgik nu, hvad der var gjort i 
disse to Retninger fo: Dansk Vestindien, Gronland, Island, Feroerne og 
Danmark i snevrere Forstand, og kom til folgende Resultater: For 
Vestindien er der serdeles meget tilbage at gjore, men man kan vist 
endnu ikke optage en planinzxssig omfattende Undersogelse; det maa 
vist forelobig overlades til Tilfeeldet, det vil sige, til de Botanikere, der 
tilfeeldigvis have Lyst og Lejlighed til at rejse derud, at supplere, hvad 
vi nu vide. Grenland er et af de bedst undersogte Lande, fordi der nu i 
en Snes Aar har veret saa at sige aarligt udsendt Expeditioner derhen, 
og der ogsaa af og til har veret Botanikere med disse. Vi have saa- 
ledes Floraer over alle Plantegrupper, Forsog paa Udredning af de 
floristiske Forskjelligheder © de forskjellige Egne og af Indvandrings- 
vejene m.m., og vi have en Oversigt over Vegetationens forskjellige 
Former. Her er selvfolgelig endnu grumme meget at gjore; en dygtig 
Florist vil paa en selvstendig Expedition over en lengere Strekning 
sikkert finde meget nyt, og Vegetationen trenger til fornyet og fuld- 
komnere Bearbejdelse. Den mindst kjendte Del er naturligvis Ostgron- 
land, men vi have jo nu Udsigt til, at et stort Fremskridt vil blive gjort 
her i de nermeste Aar. Med Hensyn til den fremtidige Undersggelse af 
Gronland bor man vedblivende stotte sig til Gronlandskommissionen og 
dens Expeditioner: der vil ganske vist derved komme noget tilfeldigt 
ind i den botaniske Undersogelse, fordi Kommissionen fortrinsvis har 
geologiske og geografiske Formaal, men saa koster den paa den anden 
Side heller ikke direkte noget for | otanikerne, og med det meget, der 
allerede er gjort, tor man vel nok forelgbig lade det gaa paa denne 
Maade. — Island er det i botanisk Henseende slettest kjendte af alle til 
Danmark knyttede Lande, skjont vi have gode Begyndelser til Floraer 
og ogsaa Vegetationsskildringer; men vi have f. Ex. endnu ingen sikker 
Forestilling om de floristiske Forskjelligheder i Landets forskjellige 
Dele. kunne endnu mindre tage fat paa Sporgsmaalene om Floraens 
Historie og Forhold til Nabolandenes. Hvad vi vide, er i den Grad 
brudstykkeagtigt, at et overordentlig stort Arbejde her forestaar. Heldig- 
vis er der jo nu dygtige islandske Botanikere, og til dem og til Andre, 
hvem Tilfeldet forer derop, maa vi vistnok forelobig overlade Under- 
sogelsen. Naar andre nerliggende Undersogelser ere gjorte, bor Islands 
botaniske Undersggelse imidlertid planmessig optages. — Fereerne. For 
tre Aar siden fik Prof. W. en, lenge paatenkt, planmessig botanisk 
4* 


XLIV 


Undersogelse af Fergerne iverksat og ved forskjellige Botanikeres 
Rejser derop i Aarene 1895—97 turde et saa stort Materiale nu vere 
indsamlet, at dette Amt af Danmark, naar det er blevet bearbejdet og 
Resultaterne om et Par Aarstid publicerede, forhaabentlig vil vere den 
alsidigt fuldstendigst undersogte Del. Vi maa da have Lov til i en 
Aarrekke at overlade de tilfeeldige Rejsende at fortsette. — Danmarks 
ovrige Amter. Hvad Floraen angaar, trenges der vel mest til en 
ny Mosflora og til Floraer over Thallofyterne; vi have vel en Likenflora, 
men ingen Algeflora siden Lyngbye (undt. Jacobsens Desmidiaceer og 
Heibergs Diatomeer), og ingen Svampeflora (uden Raunkiers Slim- 
svampe og Rostrups Brandsvampe); m.H.t.Svampene forvente Botanikerne 
dog, at E. Rostrup vil give en Flora over visse Grupper og Severin Peter- 
sen over andre; Havalgerne bearbejdes jo af Rosenvinge, og enkelte andre 
Alge-Grupper af Ostrup og Frk. Hallas. Med H. t. Karplanterne er der 
samlet et meget stort Materiale i 1) Langes Haandbog, 2) Langes og 
Mortensens Fortegnelser over nye Fund, 3) 1 de forskjellige Lokalfloraer, 
hvilke Taleren nevnte, 4) i de mange Exkursionsberetninger i Botan. 
Tidsskrift, saa at der maa kunne gives en meget fyldig og korrekt 
Fremstilling af de floristiske Forskjelligheder i Danmark, og Sporgs- 
maalene om Forholdet til Nabofloraerne og Floraens Historie, der jo 
ogsaa behandles fra paleontologisk Side, maa man derigjennem kunne 
rykke lidt nwrmere ind paa Livet. Det gjelder her om, at den rette 
Haand og det rette Hoved tager denne Opgave op. Vegetationen er 
langt sparsommere behandlet, navnlig er den endnu meget lidt be- 
handlet i biologisk Retning; vi have Vaupells Skove, Andresens Klitter, 
og vi have nyere Skildringer af Raunkier, Taleren, Baagge og Ravn, 
samt kunne vente andre; vi have desuden alle de Bidrag, som forskjel- 
lige Lokalfloraer give, men i det Hele er det indsamlede og publicerede 
Materiale langtfra tilstrekkeligt til, at en omfattende Skildring af Dan- 
marks Vegetation derpaa kan bygges; serligt vides meget lidet om den 
Rolle, de lavere Planter spille i Plantedekket og dets Historie. Man 
kunde vist godt strebe hen mod en botanisk Kortlegning af Landet i 
Lighed med den geologiske ved D.G.U., men endnu er det umuligt at 
udfore en saadan. Af alle danske Landsdele er Jylland ubetinget mest 
stedmoderligt behandlet baade hvad Flora og Vegetation betreffer, men 
Jylland er paa den anden Side netop den Del, der nu mindst bor 
skubbes til Side; om Jyllands botaniske Undersogelse bor det 1 de 
nermeste Aar fortrinsvis dreje sig. 

Hvorledes fremmes nu den botaniske Undersogelse af Danmark? 
Taleren anviste folgende Midler: 1) ved at der udsettes Prisopgaver 
f. Ex. fra Universitetet, K. D. Vid. Selsk. eller maaske endog Botan. Foren. 
Taleren har for en halv Snes Aar siden udsat en Prisopgave om Klit- 
‘vegetationen, der forblev ubesvaret, en om Hederne, der besvaredes af 
Cand. Mentz, og har iaar faaet en tredie i lidt forskjellig Retning udsat?). 





1) En til Nutidens Standpunkt svarende Skildring af Plantevexten i 
et Omraade af Danmark, hvis Storrelse ikke maa vere mindre end 


ae a 


XLV 





2) Ved de storre Exkursioner, som Taleren har begyndt at foretage med 
Studerende, hidtil hvert 3die Aar. og om hvilke fyldige Beretninger ere 
publicerede. 3) Ved Botanisk Forenings Exkursioner, szrlig de store. 
Her henstillede Taleren, om man ikke nogle Aar i Trek mere plan- 
meessig kunde veelge en bestemt Landsdel til Gjenstand for Exkursionerne 
f. Ex. nu i de folgende Aar Syd- eller Midtjylland. Endvidere havde 
han den, allerede for flere Aar siden og ogsaa af Samsge Lund frem- 
satte, Anke at gjore mod Beretningerne om disse Exkursioner, at de 
ere altfor fattige. I Almindelighed fortelle de kun om Fund af sjeldnere 
Planter, hvilket kan vere godt nok, men dog er en meget ensidig Op- 
gave; men man faar meget lidt eller slet intet at vide om Plantevexten, 
f. Ex. om Skovenes Sammensztning, om Engenes og Sobreddernes Vege- 
tation, om Naturen af de besogte Heder osv. osv. En Mengde Kund- 
skaber, som i Virkeligheden erhverves paa en saadan storre Exkursion, 
gaar tabt, og det er Synd. Nu kan der ganske vist ikke udrettes 
meget i de 3—4 Dage, som Exkursionen i Regelen varer, men der 
kunde maaske opnaas mere derved, at Arbejdet blev fordelt mellem to 
eller flere Deltagere, af hvilke een eller flere, alt efter deres Uddannelse, 
paatog sig at fore Bog over de sjeldne Arter, en anden at observere 
og gjore Optegnelser om Vegetationen. Skulde det dernest ikke vere 
muligt, at Botan. Forening, der har faaet Statsunderstottelse med den 
udtrykkelige Opgave, at stotte botaniske Rejser i Landet, udsendte en 
eller to Botanikere en Ugestid iforvejen for at berejse og undersoge den 
Egn, man agter at gjore til Gjenstand for Aarets storre Exkursion, og 
efter denne Forberedelse overlod til disse at lede Exkursionen og 
derefter afgive Beretning derom. Taleren mente ikke, at alle disse 
i Aarenes Lob indsamlede Beretninger behovede at trykkes i Botan. 
Tidsskr., det maatte vere nok, naar de bleve deponerede f. Ex. i Botanisk 
Haves Arkiv eller i Foreningens eget. om man foretrekker dette, dog 
saaledes at dette Materiale er tilgengeligt for Alle, der have Brug for 
det; om fornodent kan et kort Uddrag med Meddelelse om de inter- 
essante Fund trykkes i Botan. Tidsskrift. 4) Kunde Botanisk Forening, 
om den ikke skulde ville anvende Penge paa den nu nevnte Maade, 
maaske ligesom tidligere stotte bestemte Personers Rejser i og Under- 
sogelser af visse Landsdele; bl. a. findes der jo Botanikere bosatte ude 
i Provinserne, som ere meget skikkede til at lose saadanne Opgaver, 
men blot mangle den Impuls, som ligger i, at Botanisk Forening inter- 
esserer sig for Sagen og stotter dem med Midler (en 100 Kr. aarlig vil 
vist 1 de allerfleste Tilfeelde vere nok). 5) Af det private Initiativ 
bor man fremdeles kunne vente meget, iseer naar Pengemidler kunne 
skaffes til Stotte for Undersogelsen. I saa Henseende vil Taleren gjore 
opmerksom paa, at Botanisk Rejsefond nu som Regel aarlig vil kunne 
stille et Par Hundrede Kroner til Raadighed, og at han paa Botanisk 
Haves Budget har en lille Sum, ,til Disposition‘ (200 Kr.), om hvis 


‘3—5 Kvadratmil, og som ikke tidligere har veret Gjenstand for en 
lignende Skildring. Tillige gives en Fortegnelse over samme Om- 
raades Plantearter, navnlig Karplanterne. 


XLVI 


Anvendelse han aarlig skal indhente Ministeriets Tilladelse. Taleren 
har forvisset sig om, at det ikke vil stode paa Vanskeligheder, naar den 
anvendes til Indsamling af Planter til vore Samlinger, hvormed da kan 
forbindes botanisk Undersggelse af Landet. Det er hans Agt i de 
nermeste Aar at gjore Jylland n. f. Limfjorden og Limfjordsgerne til 
Gjenstand for saadan Undersogelse, ved en eller anden dertil skikket 
yngre Botaniker, foruden ogsaa ved egne Rejser; senere agter han da 
at avancere lengere syd paa i Jylland, saa at denne Del af Landet kan 
blive alsidig undersogt, og maaske vil han da senere, naar Erfaring er 
indvundet, soge og kunne haabe paa storre Understottelse fra Statens Side. 

Hvorfor nu netop Jylland? Denne Provins er gjentagne 
Gange i Foredraget bleven fremdraget; Grunden er, at Halvoen er den 
slettest undersogte Del, og Havens Herbarier, der bor vere meget rige 
m. H.t. Landets egen Flora, indeholde kun meget lidt fra Jylland. Men 
dertil kommer folgende: Jylland er den Del af Landet, i hvilken de 
naturlige, af Kulturen uforstyrrede Naturforhold ere bedst bevarede; det 
bor da vere meget lokkende for Botanikerne at studere dette Land, 
langt mere end det af Mennesker og Dyr overtrampede, gjennemplojede 
og paa mangfoldige Maader forandrede Kulturland i de andre Lands- 
dele; endnu er der en Poesi over Jyllands vide Hedesletter og vilde, 
triste Klitter, som ingen anden Del af Landet kan frembyde. Men hvor 
lenge varer det? Om faa Decennier vil Alt vere forandret, thi i ingen 
anden Landsdel arbejdes der med saadan Energi paa Indvinding af 
Kulturland som der’)... Som Fedrelandsvenner, der se _paa Landets 
okonomiske Fremtid, maa vi vere opfyldte af Glede derover, som Bo- 
tanikere se vi det med en ejendommelig Sorg. Ikke troede Taleren, at 
Kulturen just vil udrydde mange Arter, skjont ingen veed det; om 
Brygger Schigtz ikke havde taget sig af Arctostaphylos alpina, havde 
den rimeligvis nu veret udryddet fra dens eneste kjendte Voxested. 
Men hvad der vil forandres, det er Vegetationen i sin Helhed, Arternes 
relative Mengdeforhold og Vegetationens Fysiognomi. Det gjelder om 
at bevare Billedet af Naturen som den endnu er og i Aarhundreder har 
veret i Jylland, for det udslettes. Dertil bor altsaa de enkelte Botanikere 
i Danmark opfordres, og der har Botanisk Forening en smuk Opgave, 
som den ikke bor lade ligge. Taleren foreslog derfor, at Botan. Forening 
i de nermest kommende Aar retter al sin Kraft, ved de til dens 
Raadighed staaende Midler, paa den alsidige botaniske Undersggelse. af 
Jylland, altsaa navnlig ved at 1) stotte Botanikere til at udfore Rejser 
der, 2) gjore sine store Exkursioner derover og sgrge for fyldigere Be- 
retninger om disse, 3) fremkalde Lokalfloraer med indgaaende Vege- 
tationsskildringer ved Botanikere, som ere bosiddende i forskjellige Egne 
eller af andre Grunde let kunne komme til at undersoge dem. 





1) Endog den pregtige Studeli-(Raabjerg-)Mile har en Mand jo tenkt 
paa at tilplante, skjont Klitvesenet lader den ligge, i sund For- 
staaelse af, at, da den ingen Skade gjor, er den meget mere verd 
som den nu er, end om der kom en Fyrreskov til at staa paa den. 
Jeg kjender intet mere storslaaet skjont i sin Vis og’ vildt poetisk 
i Jylland end Studeli-Mile. 


XLVII 


Der er endnu en Side ved den botaniske Undersogelse af Danmark, 
som ikke er berort, fordi Taleren tvivlede om dens Realisation; nemlig 
den fenologiske eller det sammenlignende Studium af Planteveextens Ud- 
vikling efter Aarstiderne i de forskjellige Dele af Landet, Studiet af 
Vegetationsaarstiderne, der jo ikke falde sammen med Astronomernes 
Aarstider, ej heller ere de samme over hele Landet, skjont Forskjellig- 
hederne naturligvis paa Grund af Landets ringe Udstrekning ere faa. 
Hidtil have vi kun nogle faa Materialsamlinger fra Landbohojskolens 
Have. men selvfolgelig faa saadanne forst deres rette Betydning, naar 
der foreligger Sammenligningsmateriale fra andre Landsdele. Hoffmann 
og Ihne i Tyskland have gjort meget for at fremlokke lagttagere og 
udsendt Skemaer ferdige til Udfyldning. Ogsaa her har Botanisk For- 
ening en Opgave: skulde dens Bestyrelse ikke kunne udsende og faa 
Folk omkring i Landet til at udfylde lignende Skemaer? 


Paa Grund af manglende Tid udsattes Diskussionen om de af 
Prof. Warming rejste Sporgsmaal til et senere Mode. 

Dr. V. A. Poulsen gav en kort Meddelelse om Leukoplasterne i 
Cellerne af den paa Frugtens Inderside verende Epidermis hos Atropa 
Belladonna; de vare her ualmindelig store. 

Lektor W. Johannsen fremlagde den nylig udkomne 2den Udgave af 
Pfeffers Pflanzenphysiologie, iste Del, og knyttede dertil nogle 
Bemerkninger, serlig med Hensyn til den fysiologiske Anatomi. 


Medet den 22. Jannar 1898. 


Tilstede: Warming, Feddersen, Kierskou, Oppermann, Lundbye- 
Ostenfeld. Jon. Lange, Weis, M. Pedersen, J. Hartz, Wiinstedt, W.Jo- 
hannsen, N. Hartz, O. Moller, E. Rostrup, H. Mortensen, Friedrichsen, Prytz, 
Kolderup Rosenvinge, Raunkier, Ottesen, Leth, Mentz, A. Lange, [psen, 
Kruuse, O. Larsen, V.A. Poulsen, Jansen, Rtitzou, Hempel, Frk. E. Moller, 
O. Paulsen, Edm. Andersen, F.K. Ravn, Frk. Hallas, Boldt, Sarauw, Lind- 
hardt, Borgesen, Gelert. 

Professor Warming foreviste modne Fro af Ginkgo biloba fra 
Tranekjzr Slotshave, sendte af Gartner Rasmussen; denne meddeler, at 
de sedvanlig sidde paa meget korte Sporegrene, som fremkomme paa 
det tykkeste af Grenene og paa selye Stammen, undtagelsesvis paa 
tynde Grene. De deponeres i Botanisk Museum som maaske det forste 
Exempel paa, at dette Tres Fro ere modnede her i Landet. 

Professor Warming rekapitulerede derefter sit paa forrige Mode 
holdte Foredrag om Danmarks botaniske Undersogelse. Taleren 
opleeste dernest 1) et Brev fra Inspektor Feilberg, som henledede 
Opmerksomheden paa Vejrligets Indflydelse paa Jordbundsvarmen og 
derigjennem paa Plantevexten, og som udtalte Onsket om at faa Mono- 
grafier af visse enkelte Plantearter; samt et Brev fra. Lerer Severin 
Petersen med Oplysninger om de Egne, der ere bedst undersogte 
m. H.t. Hatsvampene. 

Professor Oppermann hevdede i et udforligt Foredrag, at Botanikerne 
ikke altid tog tilstrekkeligt Hensyn til de dyrkede Planter, og henledede 


XLVIII 


pl. a. Opmerksomheden paa det statistiske Tabelverk: ,Arealets Be- 
nyttelse*. Taleren yttrede sig ogsaa om Hedesagen og om Bevaring af 
enkelte Hedeegne. 


Prof. Warming udtalte sig bl. a. for Bevaringen af Raabjerg Mile. 


Dr. Rostrup mente ikke, at Vestindien vedkom de danske Botanikere 
mere end andre tropiske Lande. Der var sikkert kun en Tiendedel af 
Landet, som laa udyrket hen, og denne Del burde forst undersoges. 
Taleren mente ikke, at Foreningens aarlige Exkursioner kunde faa nogen 
storre Betydning for Landets planmessige Undersogelse; denne maatte 
iveerkseettes ved serlig i den Hensigt udsendte Botanikere. 


Prof. Warming mente, at Foreningen ikke behgvede at anvende 
store Summer for at bidrage til Opgavens Losning. 


Cand. mag. N. Hartz udtalte. at Ledelsen af den botaniske Under- 
sogelse af Gronland ikke havde veret saa god som onskeligt, idet Bo- 
taniken ofte betragtedes som noget underordnet. Det var uheldigt, at 
Expeditionerne lededes af Soofficerer og ikke af Videnskabsmend. 


I Diskussionen deltog yderligere Dr. Kolderup Rosenvinge, 
der udtalte sig i Tilslutning til Indlederen, Cand. mag. CG. Kruuse, der 
sluttede sig til Cand. Hartz, Prof. Prytz, der talte om de Forandringer, 
der foregaa i Jordbunden, samt de foregaaende Talere. 


Medet den 26. Marts 1898. 


Tilstede: Nyeland, Hj. Jensen, H. Mortensen, Warming, Mentz, Lind- 
hardt, Frk. Ellen Moller, Johannsen, O, Trier, Raunkier, A. Lange, Hempel, 
B. Gram, E. Rostrup, J. Hartz, Elberling, Sarauw, Jon. Lange, H. Clausen, 
Becker, Kolderup Rosenvinge, F. K. Ravn, Helweg, Borgesen, Simonsen, 
Weis, Ostenfeld, Didrichsen, N. Hartz, Michelsen, V. A. Poulsen, samt 
som Gest Dr. Meincke fra San Francisco. 

Direktor Stephan Nyeland holdt et Foredrag om Haver i Dan- 
mark i eldre Tid. Foredraget vil senere blive fortsat.. 


Cand. mag. Hjalmar Jensen talte derefter 

1) Om ,Salpetersvampen*. Under dette Navn havde Hartleb og 
Stutzer i Bonn beskrevet en formentlig yderst pleomorf salpeterdannende 
Organisme. Det havde imidlertid vist sig, at de nevnte Forskeres Kul- 
turer havde veret urene, hvorfor ,Salpetersvampen* havde veret meget 
omsiridt. Der existerede dog en saadan, som Taleren fremviste i Ren- 
kultur i Nitrit-Agar og i mikroskopisk Preeparat. 

2) Taleren fremviste derefter Reagensglaskulturer af en denitrifi- 
cerende Bacil, som omtaltes nermere. 


Medet den 16. April 1898. 


Tilstede: N. Hartz, Gelert. Friedrichsen, Mentz, Raunkier, Holm, 
Michelsen, Jon. Lange, Kolderup Rosenvinge, Ostenfeld, E. Rostrup, 
Boldt, H. Mortensen, Frk. Moller, P. Schou. A. Lange, V. A. Poulsen, 
Warming, Lundbye, J. Hartz, Prytz, P. E. Miiller, Didrichsen, F. K. Ravn, 
Wesenberg Lund; endvidere fra Naturhist. Forening: K. J. V. Steenstrup, 
N. V. Ussing, V. Milthers, Hutzen-Pedersen, samt som Gest Dr. Meincke 
fra San Francisco. 





: 
: 


XLIX 


Formanden, Dr. E. Rostrup aabnede Modet med at minde om det 
Tab, Foreningen nylig havde lidt ved. at dens Hresmedlem, Prof. Joh. 
Lange, en af Foreningens Stiftere og dens mangeaarige Formand, var 
afgaaet ved Doden kort efter, at han havde fyldt 80 Aar. Forsamlingen 
heedrede hans Minde ved at rejse sig. 


Derefter talte Gand. mag. N. Harta om Danmarks glaciale og 
postglaciale Flora, serlig om Resultaterne af Sommerens Arbejder 
i 1897. 

Efter en kort Omtale af ,Rav-Kul-Pindelagenes* Flora, der tydedes 
som interglacial med indblandede tertiere Elementer (Stratiotes Web+ 
steri, Vitis teutonica), paapegedes den store Betydning, en paleontologisk 
Undersogelse af vore Brunkulsdannelser maatte have. Nermere om- 
taltes den interglaciale Diatomékisel fra Hollerup og dennes Flora, samt 
Fundet af Picea excelsa i interglacial Diatomékisel ved Fredericia og i 
Trelde Klint. 

M.H.t. vor arktiske Flora nevntes Fundet af Saxifraga oppositi- 
folia og Calluna vulgaris fra forskjellige Lokaliteter; serlig omtaltes 
Forholdene i Kattehale Mosen, hvor et Gytjelag med Juniperus communis, 
storbladet Birk etc. fandtes i det ellers kun en ren arktisk Flora 
indeholdende Ler. 

Derefter omtaltes en Jel interessante Fund i Mosernes yngre Lag, 
bl.a. at Najas har veret yderst almindelig i Egeperioden overalt i 
Landet i fersk Vand. 


Medet den 30. April 1898. 


Tilstede: Edm. Andersen, Warming, Frk. Hallas, Heilmann Clausen, 
H. Jonsson, N. Hartz, E. Rostrup, B. Gram, M. Pedersen, Raunkier, H. 
Mortensen, Frk. Moller, Elberling, J. Hartz, Kolderup Rosenvinge. 

Dr. L. Kolderup Rosenvinge holdt et Foredrag om Algevegetationen 
ved Gronlands Kyster. Foredragets Indhold trykkes i ,Meddelelser 
om Gronland* XX. 


Moedet den 14. Maj 1898. 


Tilstede: Mentz, Didrichsen, Kolderup Rosenvinge, Frk. Hallas, 
Michelsen, Edm. Andersen, J. Hartz, Warming, Kruuse, O. Moller, E. Ro- 
strup, A. Lange, V. A. Poulsen, og fra Naturhist. Forening: Simonsen. 

Cand. mag. €. Kruuse holdt et Foredrag om Vegetationen i 
Egedesminde Skjergaard. 

Denne er, som man kan tenke sig, langtfra saa frodig som i det 
Indre af Landet; thi Naturforholdene ere langt ugunstigere her. Taage 
og Regn, ringe Sommervarme og Solskin og fremfor alt voldsomme 
Sydveststorme bidrage til at kue Plantevexten paa de lave, ufrugtbare 
Wer. Dog har jeg sidste Sommer fundet 137 Arter Karplanter eller 
omtrent 2/3; af alle de Arter, som findes i hele Distriktet. Men alle ere 
lave og kuede af Vinden. De sedvanlige Vegetationsformationer, Pile- 
krat og Urteli, Lynghede og Kjer, findes i noget modificeret Skikkelse, 
derimod mangler typisk Fjzeldmark. 

Serlig Interesse vekke de Vegetationer, som findes paa frossen 


L 


Bund paa Ydergerne. Her ses paa Nordsiden (5—10° Heldn.) af ikke 
for stejle Ger udstrakte Mosmarker, hovedsagelig dannede af Dicranum-, 
Polytrichwm- og Pohlia-Arter med sterk Indblanding af Jungermannia'er, 
medens Phanerogamerne kun representeres af Luzula confusa, Carex 
rariflora og Ranunculus lapponicus. En lignende Vegetation treffer 
man paa Vestsiden af mange Ser, som ere i forskjellige Stadier af Til- 
eroning; men her kan skjelnes mellem folgende Belter fra Soen mod 
Vest 1) Hypnum scorpioides (flwitans)-Beltet, 2) Sphagnum-B., 3) Poly- 
trichum-B. og 4) Empetrum-Beltet. Fugtigheden i Bunden aftager mod 
Vest samtidig med, at den frosne Bund synker fra 20—35 Ctm. under 
Overfladen, og denne stiger c. 1 Fod paa Hundrede. Temperaturene i 
denne Bund ere meget lave, og Planternes Rodder naa kun 5 Ctm. ned 
under Overfladen; i c. 15 Ctm. Dybde ere alle organiserede Rester 
forsvundne, og Bunden dannes af en amorf, brun, sterkt vanddrukken 
Humusmasse, som ner ved den faste Klippe har en Indblanding af 
Sand. I Nerheden af Vestsiden gaar Vegetationen over i den alminde- 
lige Lynghede, som udentvivl lidt efter lidt vil erobre hele Terrznet. 


Dr. V. A. Poulsen refererede derefter Treubs nyeste Studier over 
Balanophoraceernes Kimdannelse. 





Generalforsamlinger i 1897 og 1898. 


Extraordiner Generalforsamling den 27. November 1897. 


Tilstede vare de samme som ved Modet samme Aften (Se 8. XLII). 

Til Dirigent valgtes Prof. Warming. 

Paa Dagsordenen stod folgende to Forslag: 

1) Sidste Punktum af § 11 (,Tillige udgiver Foreningen serskilt 
det refererende Organ ,Botaniske Litteraturblade.‘“) udgaar. 

2) Sidste Punktum af § 22 (,De til Foreningen sendte Boger har 
Bestyrelsen Ret til at afhende underhaanden eller ved Auktion*) udgaar. 

Begge Punkter vedtoges enstemmigt. 


Extraordiner Generalforsamling den 18. December 1897. 


Tilstede vare de samme som ved Mgdet samme Aften (Se 8. XLII). 

Til Dirigent valgtes Prof. Jul. Lassen. 

Paa Dagsordenen stod de samme to Punkter som paa forrige 
Generalforsamling. Begge Forslag vedtoges enstemmigt, hvorefter de 
ere endelig vedtagne. 


Ordiner Generalforsamling den 12. Februar 1898. 


Tilstede vare: Prytz, Didrichsen, A. Lange, H. Mortensen, O. Paulsen, 
Wesenherg-Lund, Kruuse, O. Rostrup, J. Hartz, Kolderup Rosenvinge, 
Nyeland, Gelert, Warming, O. G. Petersen, F. K. Ravn, Raunkier, Osten- 
feld, Johannsen, Borgesen, C. Christensen, O. Moller, E. Rostrup, Deich- 
mann, Weis, N. Hartz, Boldt, Mentz, V. A. Poulsen. 


LI 


Til Dirigent valgtes Professor Pry tz. 


1. Formanden, Dr. E. Rostrup aflagde Beretning om Foreningens 
Virksomhed i 1897. — Af Tidsskriftet var udgivet 21. Binds 1. og 2. 
Hefte, af Litteraturbladene Nr. 20 og 21. — Der var afholdt 9 Forenings- 
moder med 15 Foredrag af 11 Talere og 3 Exkursioner (se S. XXII— 
XXVIII). — I Plantebytningen, som omfattede 12812 Exemplarer, havde 
47 Medlemmer deltaget, deraf 21 udenlandske. — Publikationer vare 
udvexlede med 56 Selskaber og Institutioner, hvoraf 2 nye (Bolletino 
del horto botanico di Palermo og Jardin botanique de Genéve); end- 
videre vare Gaver modtagne fra Universitetsbibliotheket i Christiania, 
New York botanical Garden, Prof. Agardh i Lund og Dr. K. Johansson. 
— Medlemsantallat var den 1. Januar 1898 282 (4 Hresmedlemmer, 50 
korresponderende, 44 udenlandske, 77 udenbys og 107 indenbys). Af 
Medlemmer, som i Aarets Lob vare afgaaede ved Doden, nevnedes 
serlig Foreningens Mresmedlem, Prof. Japetus Steenstrup, Statskonsulent 
P. Nielsen og den unge Geograf Holger Lassen. — I Aarets Lob var af- 
holdt 3 extraordinere Generalforsamlinger i Anledning af en Andring i 
Reglerne for Plantebytningen og to Lovendringer. 

2. Kassereren fremlagde det reviderede Regnskab for 1897 samt 
Budgettet for 1898. Begge godkjendtes. 

3. Exkursioner i 1898. Efter Hestyrelsens Forslag vedtoges 
folgende Exkursioner: a) Juni-Exkursion til Bognes m.m. ved Roskilde 
(2 Dage), b) en 3 Dages Sommerexkursion til Syd-Falster. 

4. Bestyrelsesvalg. Til Formand gjenvalgtes Lektor, Dr. E. Rostrup. 
De efter Tur fratradende Medlemmer af Bestyrelsen, Cand. mag. Osten- 
feld og Dr. V. A. Poulsen, gjenvalgtes ligeledes. Bestyrelsen har saaledes 
for 1898 folgende Sammensetning: Lektor, Dr. E. Rostrup, Formand; 
Dr. L. Kolderup Rosenvinge, Nestformand; Gartner Th. Frie- 
drichsen, Kasserer; Cand. mag. C. Ostenfeld; Dr. V. A. Poulsen, 
Sekreter; Cand. mag. C. Raunkier, Archivar. 

5. Til Revisorer valgtes Professor Gronlund og fhy. Apotheks- 
bestyrer Johs. Boysen. Som Suppleant valgtes Cand. mag. A. Mentz. 


Efter Generalforsamlingens Slutning gaves Meddelelser om Botanisk 
Rejsefond af Prof. Warming (se 8. LV), om Botanisk Forenings Reserve- 
fond af Dr. Kolderup Rosenvinge (se S.LV), om det skandinaviske Natur- 
forskermode i Stockholm i Sommeren 1898 af Prof. Warming, og om 
Fredningen af Ophrys myodes i Alindelille Fredskov af samme. 





Mindre Meddelelser. 


Lathrea og Orobanche. 


Til mine tidligere Meddelelser om Lathrea og Orobanche i Bot. 
Tidsskr. 20. B. XXIV og LIV kan fojes: 

Her i Haven kom Lathrea ikke frem med blomstrende Skud ifjor, 
men iaar 1898 viste sig fra medio April et svagt, og forst i Maj, et 


ass ee. eC 


—_ 


Oversigt over Botanisk Forenings Indtegter og Udgifter i 1897. 















































Kr. 0. Kr. 0. 
Indtegt: Udgift: 

Kassebeholdning d. 1.Januar 1897 ..... 13 23 OPO SSkyitieesigny os. hens severe cee ve, dekh = 1622 90 

Medlemskontingent.......-..-- Sains 1204 * Plante ytOine =. seeps eecameag wey - > eo os 351 96 

Tilskud fra Kultusministeriet .. . nae 800 x MGUETNG sececes mites arse ised che rete 98 94. 

Salg af Tidsskrift 0. a. Boger .. . Grants 313 87 EXIST ONO ses ae tars eee ee ne 78 16 

Refunderet Porto .-........ Pa 31 95 _ Hil een @erme errs can cucas i ons 100 <4 

Indvundne Renter.......... a tse 91 44. A Mouraenan Cink l (Oval sees Generate eer es fom woe Twn 118 20 

Tilskud til ,Botaniske Litteraturblade* . . 7 5 

Sprlksboresstte hesitate ea arte Sigs eer eece as a 7 98 

= 9384 49 9384 49 

— 
Status den 1. Januar 1898. 

: Kr. 0. Kr 

Aktiva: Z Passiva: % 2 

Kassebeholdning. ...... 2.5. 2... Sak 7 98 Gjeeld til Bianco Lunos Bogtrykkeri ... . 756 MA. 
IRESTANIGGI™ Sas gestae enc Sa eres Se, ats elas 37 x 
Balance ats coos cai ste cee iene ana 712 16 

756 44. 756 44. 


Kjobenhavn, den 1. Januar 

















Th. Friedrichsen, 


p. t. Kasserer. 











LIll 


kraftigere Skud, omtrent hvor den saaes 1896. Helt uventet er der i 
Aar tillige kommet en Klynge frem med 11 Skud paa Hasselens anden 


Side 2 Alen og 7 Tommer fra de 2 forstnzvnte Skud, uden — saavidt 
jeg kan se — at hore til disse, men antagelig dog af Fro fra den 
samme Udsed 1880. — De forste blomstrende Skud fra denne viste sig, 


som meddelt, 15 Aar efter, og der synes saaledes ikke at kunne vere 
blomstrende Planter efter dem ved Selvsaaning i Aar. 

Medens Orobanche elatior er udebleven her i Haven, efter de 
fremkomne Planters Odeleggelse af Snegle, for de satte modent Fro, 
kommer nu Orobanche Hedere ikke skiftevis hvert 2det, men hvert 
Aar frem paa Vedbend ved min Bolig, og i stort Antal. Orob. coerulea, 
der efter Udseden i 1893 paa Artemisia campestris og paa Achillea 
Millefoliwm, forst viste sig i Sommeren 1896 og kun paa en Achillea- 
Tue i min Have, gjenkom paa samme i et Antal af 5—6 Stykker i 
Juni 1897. Jeg lod alle Planterne forblive til Selvsaaning paa Stedet, 
der havde vist sig saa heldigt for dem, og saaede kun noget Fro fra 
dem til yderligere lagttagelse, baade paa Achillea Millefoliwm og paa 
Artemisia campestris, der voxe paa Gronningen med Flagstangen, ved 
min Bolig. 

Odense, den 6. Maj 1898. Th. Schigtz. 


Taraxacum levigatum (Willd.) DC. 


Paa en Exkursion ved Jonstrup Sonderso i Forsommeren 1894 
fandt jeg en Taraxacum, der syntes at danne en Overgang mellem 7. 
vulgare (Lmk.) og T. paludosum (Scop.), og da begge disse to fandtes i 
dens Nerhed, laa det ner at anse den for en Bastard; men ved Under- 
sogelse af dens Stovkorn, der fandtes at vere fuldsteendig normale, blev 
denne Antagelse dog ikke rimelig. Jeg fik senere ikke nermere Lejlig- 
hed til at gaa ind paa Sagen for i Forsommeren 1896, da jeg igjen 
iagttog denne Form i rigelig Mengde ved Lyngby sammen med TI. vul- 
gare, og paa en Exkursion derfra over Bagsverd og gjennem Hare- 
skovene til Jonstrup og Maalov fandt jeg den hele Vejen sammen med 
T. vulgare om end i ringere Mengde end denne. Ifolge P. Ascherson: 
Fl. vy. Brandenburg maa jeg antage, at der maa tillegges denne Plante 
Navnet T.levigatwm (Willd.) DC. Den kan kjendes paa de ydre Kurv- 
dekblade, der ere egformede eller wglancetformede, opret udstaaende 
eller lost tiltrykte (egformede og tet tiltrykte hos T. paludoswm, lancet- 
formede og tilbagebojede hos T. vulgare). Kurvenes Storrelse er omtrent 
som hos JT. vulgare, men Blomsterne ere storre og blegere og ferre i 
Kurvene, og Skafterne ere i Reglen svagere. Griflerne ere mere oliven- 
gronne og Frugterne noget storre end hos 7. vulgare. Bladene synes i 
Reglen at vere noget mindre indskaarne end hos T. vulgare, saaledes 
at Bladets ydre Del er bred og but. 

I botanisk Museums danske Herbarium har jeg kun fundet ét 
Exemplar af denne Taraxacum, det er samlet ved Ranum af afd. Th. 
Jensen og af ham opfattet som en Mellemform mellem T. vulgare og 
T. paludosum. Formodentlig vil det vise sig, at den findes paa mange 


LIV 


Steder; i de sidste Dage har jeg seet den flere Steder i Kjobenhavns 
nermeste Omegn. 

Udentvivl har denne Taraxacum en stor Udbredelse i de nord- 
ligere Egne, hvilket Botanisk Haves Herbarier udviser. Paa Island er 
den samlet af flere Botanikere, men den er der i Reglen bleven hen- 
fort til T. paludosum, der imidlertid hidtil ikke er funden paa denne @. 
Fra Gronland findes en stor Del Exemplarer; i Lange’s Consp. Fl. Groen]. 
benevnes den TY. officinale v. lividwm Koch, og dér er ogsaa den Form, 
hvis indre Kurvdekblade bere en hornagtig Knude, funden; den benzynes 
af Lange (anf. St.) 7. officinale * ceratophorum DC. Ifolge Ascherson 
(anf. St.) forekommer denne Variation hos alle Taraxacwm-Arterne und- 
tagen hos ZT. vulgare; hos T. glaucescens DC, (hvor den vistnok er hyppigst) 
kaldes den v. corniculatum (Kit.), hos Z.levigatum kaldes den v. corni- 
gerum Aschers. og hos TZ. paludosum skal den hedde vy. ceratophorum 
(Ledeb.). Den gronlandske T.levigatwm med Horn hbgr altsaa kaldes 
v. cornigerum Aschers. 


25/5 98, O. Gelert. 


Polemonium coeruleum L. 


Efter at det nu er paavist, at denne Plante findes paa to Steder 
her i Landet, hvor den sikkert ikke er forvildet (se Bot. Tidsskr. XX 
S. LIX og XXI, 8. XXX), forekommer det mig, at man maa vere be- 
rettiget til at formode, at den ogsaa kan vere virkelig vildtvoxende paa 
flere af de Steder, hvorfra den fra wldre Tid angives, nemlig paa saa- 
danne, hvor den er funden paa sin naturlige Lokalitet, nemlig i Moser. 
Til disse kan jeg foje endnu et, nemlig Ordrup Mose, hvor jeg ifjor i 
Juni Maaned fandt den, i den Del, der ligger ligeoverfor Ermelunden. 
Den her fundne Form var hvidblomstret. Oitalennt 


Pulmonaria angustifolia L. 


Det maa desverre nu siges, at denne Plante er forsvunden fra 
dens eneste bekjendte Voxested i det nuverende Danmark. Den 
fandtes som bekjendt forste Gang i Jonstrup Vang i 1840, hvor den 
siden har holdt sig i en Skovkant ud mod en Eng. Paa dette Voxe- 
sted lykkedes det ogsaa den svenske Botaniker Sv. Murhbeck at paa- 
vise Bastarden P. angustifolia >< officinalis * obscura (Se Bot. Not. 1893, 
S. 123), der dog allerede tidligere var bemerket der af Prof. Lange, i 
hvis Herbarium denne ,Mellemform* findes samlet 1845. Imidlertid 
blev Engen for nogle Aar siden beplantet med Gran, og den gik saa 
sin sikre Undergang imgde. Nu ere Granerne saa hoje, at de flee 
overskygge den Plet, hvor P. angustifolia har voxet. 

Det er imidlertid ikke forste Gang, at P. angustifolia har maattet 
lide denne Skebne her i Danmark. I CG. F. Schumachers Enumeratio 
plantarum Sellandize septentrionalis et orientalis 1801 angives den fra 
Charlottenlund ner Granskoven, og i Botanisk Haves Herbarium findes 
nogle Exemplarer af denne Plante samlet paa dette Voxested af for- 
skjellige Botanikere, senest i 1841 af J. Vahl. Der findes endog derfra 


ee ee ee 


LV 


nogle Exemplarer af den ovenneynte Bastard rigtig tydede af Schu- 
macher: ,P.hybrida, medium inter P. angustifoliam et officinalem’. — 
Forhaabentlig er denne smukke Plantes Historie ikke hermed skrevet 
her i Landet, muligt var det dog, at den kunde findes paa et af Kul- 
turen ikke altfor mishandlet Sted i vort Fedreland. 0. Wetert 


De sjeldne Plantearter i Alindelille Fredsskov. 


Konsistorium ved Kjobenhavns Universitet har vedtaget forskjellige 
Forholdsregler for at bevare Ophrys myodes og andre sjxldne Planter 
fra Udryddelse i Alindelille Fredsskov; en af disse er ,at det kun er 
tilladt de Botanikere, der for Skovfogden forevise et af Direktoren for 
Universitetets botaniske Have udstedt Legitimationsbevis, at plukke de 
omhandlede Planter‘. — Igvrigt er det i Henhold til Lov om Mark- 
og Vejfred af 25. Marts 1872 forbudt at plukke dem, hvilket bor komme 
til alle Botanikeres. Kundskab. 


Botanisk Rejsefond. 


I Aaret 1897 er der indkommet 162 Kroner i Bidrag fra 21 Per- 
soner. Endvidere indkom i Renter af Kapitalen: 228 Kr. 75 Ore, ved 
Salg af skenkede Boger 6 Kr. 30 Ore, ,Spillepenge* 6 Kr. 76 Gre. 

I Januar 1898 ejede Fonden i Sparekassen 4134 Kr. 98 Ore, og 
Etatsraad Petits Gave (en Obligation paa 2500 Rmk.), i alt omtrent 
6300 Kr. 

Siden 1895, da Fonden begyndte at virke for sit Maal, have 
folgende Understottelser veret givne: 


1895. Til Hr. Apotheker Baagoe (med Assistance af Cand. mag. F. K. 
Ravn) til Undersogelse af Ferskvandsvegetationen i Jylland (se 
Bot. Tidsskr. Bd. 20) 200 Kr. 
1896. Provisor C. Jensen og Cand. mag. F. Borgesen til Under- 
sogelse af Feroernes Vegetation, serlig Mosserne og Algerne 
170 Kr. 
1897. Cand. mag. C. Ostenfeld og Cand. pharm. J. Hartz til Under- 
sogelse af Feroernes Vegetation (Karplanter og Laver) 225 Kr. 
I 1898 ville indtil 200 Kr. kunne anvendes til Rejseunderstottelse. 
Bestyrelsen bestaar f. T. af Assessor Hempel (Kasserer), Cand. 
Raunkier, Dr. Rostrup, Brygger Schigtz (i Odense) og Professor 
Warming. 
Den botaniske Forenings Reservefond. 
Kapitalen er i Lobet af 1897 voxet med 47 Kr. 32 Ore til 299 Kr. 
44 QOre. 26 Kr. ere indkomne som aarlige Bidrag fra 6 Personer, 
3 Kr. 64 @re som anonyme Gaver, 7 Kr. 50 Ore ved Salg af Fotografier 
fra Skagens-Exkursionen, skenkede af Cand. mag. F. Borgesen, 3 Kr. 
ved Salg af Boger, samt i Renter 7 Kr. 18 Gre. Fondets Bestyrelse 
bestaar af folgende Medlemmer: Cand. mag. A. Mentz, Lektor, Dr. 
O. G. Petersen, Docent, Dr. L. Kolderup Rosenvinge (Kasserer), 
Lektor, Dr. E. Rostrup og Professor, Dr. E. Warming. Bidrag eller 
Anmeldelse af Bidrag sendes til Kassereren. 


LVI 


Prof. Joh. Lange fyldte den 20. Marts 1898 80 Aar. I den Anledning 
overraktes der ham en kalligraferet Adresse, underskrevet af et stort 
Antal danske Botanikere, af en Deputation, hvis Ordforer var fhy. Se- 
minarielerer H. Mortensen. Kun 14 Dage overlevede Prof. Lange denne 
Festdag, paa hvilken han modtog saa mange Vidnesbyrd om Hogjagtelse 
og Hengivenhed. Den 3. April afgik han efter kun 2 Dages Sygdom, 
men efter lengere Tids Svagelighed, ved en blid og rolig Dod. En 
Biografi vil senere blive meddelt her i Tidsskriftet. 


Videnskabelige Rejser. 


Cand. mag. F. Borgesen afrejste i Midten af April paa en mindre 
Tur til Fergerne for at supplere sine Studier over Algevegetationen der. 


I Marts 1898 afrejste Cand. mag. Ove Paulsen som Deltager i 
Lieutnant Olufsens Expedition til Pamir. Foruden de Opgaver, der 
paahvile ham som Expeditionens Botaniker, vil han tillige have det 
Hverv at foretage zoologiske Indsamlinger. Expeditionen kan forst 
ventes hjem i Slutningen af 1899. 


I Begyndelsen af Maj afgik en Expedition til Vest-Gronland med 
det Hovedformaal at undersoge Wen Disko. Som Botaniker deltager 
Stud. mag. Morten Pedersen. 


Paa den Expedition, som i Sommeren 1898 afgaar til Ost-Gronland 
.under Ledelse af Lieutnant Amdrup, deltager Cand. mag. C. Kruuse 
som Botaniker. 


‘and. mag. H.Jénsson afrejste i Midten af Maj 1898 til Island 
for i Sommerens Lob at foretage botaniske Studier og Indsamlinger i 
Qst-Island. 


Cand. mag. Hjalmar Jensen, som i Vinteren 1897—98 har op- 
holdt sig i Bonn for at studere salpeterdannende og salpeternedbrydende 
Bakterier i Stutzers Laboratorium, er i Begyndelsen af April 1898 rejst 
til St. Petersborg for at fortsette sine Studier hos den bekjendte Bak- 
teriolog Winogradsky. 


Magisterkonferents i Naturhistorie med Botanik som Hovedfag 
absolveredes i Maj 1898 af Johs. Schmidt. 


Efterat Cand. mag. CG. Raunkiers Stilling som Assistent ved 
Botanisk Have (med Bestemmelsen af Havens levende Planter som Op- 
gave) er bleven udvidet, er han fra 1. April 1898 fratraadt. Stillingen 
som Assistent ved Botanisk Museum, der er bleven besat med Cand. 
‘mag. F. Borgesen. 








Se 


Register over de udforligere omtalte Planter. 


(* betegner, at vedkommende Art er afbildet.) 


Side 
Arabis arenicola (Rich.). 289*, 311 
humifusa (J. Vahl) 288, 311 
Arabis petrea .. . . 290, 312, 353 





AMOTEMMIA CHIALAL SS 6 joni 6 3) ds BDA 
AMMeria MATIC -;. .:. « s.-°> 353 
Blechnum Spicant (L.) ..... 17 
Botrychium simplex Hitche. XXIX 
Braya alpina Sternb. & 
0 Le ee 292, 312 
— glabella Rich. .... 291*, 312 
— purpurascens (R. Br.) 293*, 312 | 
Bulliarda aquatica®........ II | 
Caeoma Cinerariae Rostr. 

iS) Oey Aaa ee 41, 51) 
Calluna vulgaris ......... 353] 
Ae eo 4X | 
Carex arenaria L......... 81* 
Cerastium alpinum ....... 302 | 

— WGAGID <ii2..j5--. : 352 | 
Ceratocolax Hartzii K.Rosenv. XX 
Chamaerops humilis ...... 147 
Chlamydomonas .......... 71 
Chlorosplenium aeruginosum 

(O24 te 837 ee eae Cae 46 
Cistus salviefolius........ 142 


Cladium Mariscus (L.). . .1*, 7*, 9 
Claviceps microcephala Tul. 47, 52 


Corallorhiza innata(s2..... - Ul 
Cornicularia aculeata ...... 77 | 
MSHS) oft oh oe t's) 5) CUE 4, 9 
Cyperus mucronatus....... BF 
Draba affinis Ledeb. .. . 298, 314 

— algida Adams. . . . 300, 314 

SEC Li os 999*, 314 


Botanisk Tidsskrift. 21. Bind (Meddelelser). D 


Side 
Draba alpina v. glacialis 

Rani), > Saas dies ate 302, 315 
— altaica Bge.... . 303, 316 
— androsacea Whg. . 303, 316 
— arabisans Michx.. . 308, 318 
— arctica J. Vahl 306*, 317 
— aspera Adams. .. 2967, 313 
— aurea M. Vahl 310%; 318 
— horealis DG. ... . 308, 318 
— corymbosa 

en eaten OL eee As 
— crassifolia Grah. . 298*, 314 
— Fladnizensis Wulf. 302*, 316 
—  glacialis Adams. . 294*, 313 
— Gmelini Adams. . . 298, 314 
— glacilis Ledeb. . . . 310, 318 
a arta i aaa eres. a 305*, 316 
— incanal. ..... 308*, 318 
— .lapponica Whg. . . 303, 316 
—  Martinsiana J.Gay. 301, 315 
— mollissima Stev. . 298*, 313 
-— nivalis Liljebl. . . 307*, 317 
— oblongata R.Br. . 300*, 314 
— ochroleuca Bge . . 301, 315 
—  oligosperma Hook. 296*, 313 
—  Palanderiana 

Te) Tr a SH oe Re 997, 313 
— pilosa a, oreades 

18 Ail aS Me ie ere 300, 315 
— repens M.v. Bieb. 298*, 314 
— rupestris R.Br... . 305, 317 
— scandinavica Ldb]. 305, 317 
—  stenoloba Ledeb. . 305, 317 
—  stenopetala Trauty. 297*, 313 


Side 

Draba subamplexicaulis 
Mey tee ties te oociceasane. 305, 317 

— Tschuktschorum 
Mranitys acinen crew ce 303, 316 
—  Unalaschkiana DC. 303, 318 
— Wahlenbergii Htm. 303, 316 
Dryas octopetala......... 353 
Ecklonea capensis Steud... 3*, 10 


Mleocharistsiesce eiepstete ns totes eel) 
_ Camitata (Ly 2:2. 8* 
= palustris: (L.) . 5 2% 7 


Eutrema arenicola 
RIGhHANGS Wey te. tse DOU moll 
Hdwardsi R.Br... - 


= . 287 
Bacusmstlivaiice ig it. -eee- 329* 
Hime tet ssp yi! wo <i 2, Ve hele 25 
Fusidium Melampyri Rostr. 

lS OMAP UNE A alee a Age as 49, 52 
Gankeo biloba. co. 2 XLVI 
Gloniopsis [icis Rostr. n. sp. 45, 51 
Glyceria arctica ‘Hook. ..)... 343 

— bomen) bab. 4 Shines 343 
Grimmia canescens ....... 76 
Gymmnoascus Ossicola Rostr. 

TUS Date av cetera sls. shy ebie ke 45, 51 
Helimium multiflorum..... 141 
Hypochnus Hellebori Rostr. 43, 51 
Isolepis’ pygmeacits ee . 5* 
Juniperus phoenicea ...... 141 
Moelenia Placa Wet) 2 S73 hu 78* 
Laminaria Agardhii Kjellm. .. 26 

— saccharina (L.) 319* 
Lathrea squamaria .....:. LIil 
Lathyrus maritimus....... 72 
Limoniastrum monopetalum . . 146 
Hitorellay lacustris. Ui... 99* 


Lobelia Dortmanna ....... 98* 


Loranthus europaeus ...... 53 
Lotus corniculatus ....... 81* 


Merulius lacrymans (Wulf.) . 44, 51 
Nardus -strictus us... Ree 2 79* 
‘Oospora Verbasci Rostr. 

n. sp. 
Orobanche coerulea. ...... 
Parrya arenicola (Rich.) . 289, 311 


Biv Dh equa tee. 10. un. tO) emiag ce! 


Phoma Ossicola Rostr. n. sp. 48, 52 
Phomatospora apiculata 
(Rakehibr ys. x08 072 aan le 47, 52 








Side 
Phoradendron emarginatum 
Mart.) o5:205..05 te.) ene 
a rubrum (L.) 54 
Phragmites communis...... 93* 
Phyllosticta Potamogetonis 

Roostri 0, Sp. yu ereee 48, 52 
Physoderma Acetosellae Rostr. 

1. SPi a 6s Aare ale ee 
Pins Pindatpl i); Pep reeeieee se 141 
Pistacia LentisCus 1.7). sre tae 141 
Plantago maritima........ 87 
Platypetalum purpurascens 

R, Bt eo 2 ee ae 2915-312 
Pleurocladia lacustris A. Br. . . XX 
Polemonium coeruleum L. 

XXX, LIV 
Polygala;7 fy ./.40, eae IX, XXX 
Polygala vulgaris L. var. 

Ballii-(Nyint.) (9? eae eae 13 
Polyporus frondosus (FI. Dan.) 

44, 51 
Polytrichum’ystce cc aia 76 
Potamogeton crispus ..... Q971* 

— crispus L. >< pre- 

longus: Wult: stcoie et 991* 

— perfoliatus Le Q2Ts 

- prelongus.... 227* 

— undulatus Wolfg. 221* 

Primula acaulis v. caulescens . 151 
— acaulis ><elatior.-.. 151 
—  acaulis >< officinalis . - 151 
2) <P 6latlor sR aeePeelehemetes 153 
— ~ elatior x officinalis . . 153 
— . media Peterm...... 153 
—— <= officinalis ie. auras 152% 
— officinalis v. concolor 

Brenna eye. Cars eears XXVIII 

=e InCOlOr 4 -os eoreene 152 
 S-yariabilis' |: sues 154 
Se MN PVELIS) Shatner ae) aes 151 

Psamma arenaria ......-- 12* 

Puccinia persistens Plowr. . 40, 50 

Pulmonaria angustifolia L... LIV 

Pyrolarmiinor...(5..cae eee 103* 

Quercus peduneulata .....-- 89 
— sessiliflora......-- 89 

Remirea maritima Aubl..... 3 

Rhynchospora alba Vahl... . 3,9 


Side 

Ruta chalepensis......... 142 
Dalicornia fruticosa ....... 146 
Balimtade S.) . |. n0e',; KEN, XXL 
PTE DENS ccc, siay.e 2. = 74, 276 
Saxifraga oppositifolia . . .353, 358 
Schoenus nigricans L.. .... 2, 9| 
ES St eeaeaie 5, 9 
Sclerotinia Alni Naw. ... . 46, 51 
TS 83* 
Septoria Chrysanthemi Rostr. 

SO Rae 48, 52 
Srlemeracdulis.. 05... ....,303 
Sisymbrium humifusum 

Mev ce. 988, 311 


Sorosphaera Veronicae Schroet. 39 
Sparganium affine Schn. . . XXVIII 
microcarpum 


Neum. 





Side 
Sparganium microcarpum >< 
ramosum VII 
neglectum Beeby . VI* 
neglectum *oocar- 


ah Oeere LOAGL Ob WS Liware 


Cla. oe). ow aoe VIII 

- ramosum Huds. v* 
|Sueda fruticosa ......... 146 
Taraxacum levigatum (Willd.) LIII 
| Thymelea hirsuta. ...... 14.2* 
MTortala-maralis,. =... 5... 76* 
Turnerella Pennyi (Harv.) ... 27 
Uredinopsis Scolopendrii 

oe eS a ea ee 43, 51 
Uromyces Scleranthi Rostr. 

TG peseeee stig taht flaca a te 40, 50 
MiG AIRIGOLODS <.s hale me sae wees rot 
NISC Inet DUT Sy eis tee eee 5 1S 


articulatum Burm. 54*, XLI 














S219 ota tho; 
OH ee, YoYo rep 
eae Ce nga 
5 ou! bee a 
— - 11 f.n. 





Rettelser. _ 


(Corrections.) 


vivi les vive. 
Phanerogame les Phat 
ontbien les ont bien. 

& absorber les d’absorber. | 
une changement les un ch 








ange 


Pa 


me 


Pa 







" 


Bs 











Garden Libra 


WM TN 


3 5185 00259 3984 


* 

















