It is a resolution that accepts flexicurity as a concept to be developed and integrated into the National Reform Programmes of each Member State, that attempts to hide the real implications and objectives inherent in the Lisbon Strategy and in its guidelines for economic and employment policies, in particular the associated liberalisations and privatisations.
See on määrus, millega aktsepteeritakse kaitstud paindlikkust kui mõistet, mis tuleb kujundada ja lõimida iga liikmesriigi esitatud riiklikku Lissaboni reformi kavasse, millega püütakse varjata Lissaboni strateegias ja selle majandus- ja tööhõivepoliitika suunistes sisalduvaid tõelisi põhjuseid ja eesmärke, eelkõige seonduvat liberaliseerimist ja privatiseerimist.