In the past, it has been the Commission’s practice to assess such cases under three additional criteria: (1) the aid should not relieve the original polluters from a burden they would have to bear under Community law, (2) the treated materials would otherwise not be collected or would be treated in a less environmentally friendly way, (3) the projects should be innovative, i.e. the technologies should go ‘beyond the state of the art’ [119].
Komisjonil on tavaks hinnata selliseid juhtumeid kolme lisakriteeriumi alusel: 1) abi ei tohi vabastada algseid saaste tekitajaid kuludest, mida neil tuleks ühenduse õiguse kohaselt kanda, 2) töödeldud materjalid jääksid vastasel korral kokku kogumata või neid töödeldaks vähem keskkonnahoidlikult, 3) projektid peavad olema uuenduslikud, s.o tehnoloogiad peavad ületama tehnika hetketaseme.