Thus, in the case where an advertiser uses, in a comparative advertisement, a sign identical with, or similar to, a competitor’s mark, the competitor either does not establish the existence of a likelihood of confusion and, consequently, is not entitled to prevent the use of that sign on the basis of Article 5(1)(b) of Directive 89/104, or he establishes the existence of a likelihood of confusion and, consequently, the advertiser cannot challenge such prevention under Article 3a(1) of Directive 84/450, since the advertisement at issue does not satisfy all the conditions laid down in that provision.
Seega juhul, kui reklaami avalikustaja kasutab võrdlevas reklaamis konkurendi kaubamärgiga identset või sarnast tähist, on kaks võimalust: kui konkurent ei tõenda segiajamise tõenäosuse olemasolu, ei ole tal sellest tulenevalt õigust keelata selle tähise kasutamist direktiivi 89/104 artikli 5 lõike 1 punkti b alusel; kui ta tõendab segiajamise tõenäosuse olemasolu, siis ei saa reklaami avalikustaja selle tähise kasutamise keelamisele vastu vaieldes tugineda direktiivi 84/450 artikli 3a lõikele 1, sest kõnealune reklaam ei vasta kõigile selles sättes kehtestatud tingimustele.