Portugal consequently concludes that for the transformation of RTP in 1992 first a decree-law was necessary and that secondly also the statutes could only be approved by law and not by notarial deed.
Sellest järeldab Portugal, et esiteks oli RTP ümberkujundamiseks 1992. aastal vaja dekreetseadust, ja teiseks, et ka põhikirja võis kinnitada üksnes seadusega, mitte notariaalaktiga.