Firstly, it argues that the restructuring of TV2 is a financial restructuring in which the costs for filling the liquidity gap are in fact restructuring costs, i.e. the costs for ensuring long-term viability.
Esiteks väidab ta, et TV2 ümberkorraldamise näol on tegemist rahalise ümberkorraldamisega, mille puhul likviidsusprobleemide lahendamise kulud on tegelikult ümberkorralduskulud, st pikaajalise elujõulisuse tagamise kulud.