Why should these examples which you have cited not be incorporated into a framework directive with a clear principle of subsidiarity, taking account of regional, cultural, social and climatic conditions, so that decisions can be made at grassroots level as to what is necessary and what is not?
Miks ei võiks neid näiteid, mida te mainisite, lisada raamdirektiivi selge subsidiaarsuspõhimõttega, võttes arvesse piirkondlikke, kultuurilisi, sotsiaalseid ja klimaatilisi tingimusi, et otsuseid selle kohta, mis on vajalik ja mis mitte, saaks teha rohujuure tasandil?