According to the appellants, apart from the exceptions established by Fediol and Nakajima, it should be possible to rely on a DSB decision finding Community law to be incompatible with the WTO rules in order to establish the unlawfulness of the Community’s conduct if the following circumstances are all present: there is unlawful conduct consisting in the Community’s failure to implement that DSB decision within the reasonable period granted for compliance; the unlawful conduct is relied upon in the context of an action for noncontractual liability; and this action for compensation is intended to obtain reparation for the damage suffered as a result of the adoption, by trading partners of the Community, of retaliatory measures authorised by the DSB owing to the failure to implement the DSB decision.
Apellatsioonkaebuse esitajate väitel peaks olema võimalik lisaks kohtuotsustes Fediol ja Nakajima nimetatud eranditele tugineda ühenduse tegevuse õigusvastasuse tuvastamisel VLO otsusele, millega tuvastati ühenduse õigusnormide vastuolu WTO eeskirjadega, kui on kumulatiivselt täidetud järgmised tingimused: õigusvastasus seisneb nimetatud VLO otsuse täitmata jätmises selleks määratud põhjendatud ajavahemiku jooksul; sellele tuginetakse lepinguvälise vastutuse tuvastamise hagis; selles kahju hüvitamise hagis taotletakse kahju hüvitamist, mis tekkis ühenduse kaubanduspartnerite poolt nimetatud VLO otsuse täitmata jätmise järel VLO poolt lubatud vastuabinõude tõttu.