The result would be that where the earlier national mark is only of weak distinctive character a likelihood of confusion would exist only where there was a complete reproduction of that mark by the mark applied for, whatever the degree of similarity between the marks in question (order of 27 April 2006 in Case C-235/05 P L’Oréal v OHIM, not published in the ECR, paragraph 45).
Sellest tuleneb, et kuna varasemal siseriiklikul kaubamärgil on üksnes nõrk eristusvõime, eksisteerib segiajamise tõenäosus vaid juhul, kui varasema kaubamärgi täielik jäljendus võetakse taotletud kaubamärki, sõltumata kõnealuste tähiste sarnasuse astmest (Euroopa Kohtu 27. aprilli 2006. aasta määrus kohtuasjas C-235/05 P: L’Oréal vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, EKL 2006, lk I-57, punkt 45).