In the present case, it is not disputed that that is the case in regard to the benefit at issue in the main proceedings since the grant of the benefit depends on objective criteria laid down in Paragraph 23 of the AlVG and the competent authorities do not have the power to assess the individual needs of the applicant; furthermore, the benefit is intended to cover, according to the particular case, the risk of invalidity or unemployment, which appear in Article 4(1)(b) and (g) of Regulation No 1408/71.
Käesolevas asjas on vaieldamatu, et põhikohtuasjas kõne all olev hüvitis on sotsiaalkindlustushüvitis, kuna selle andmine sõltub seaduses – AlVG §-s 23 – määratletud objektiivsetest kriteeriumidest, pädevatel asutustel puudub õigus taotleja vajadusi konkreetselt hinnata ning hüvitise eesmärk on vastavalt olukorrale katta invaliidsus- või töötusriski, mis on loetletud määruse nr 1408/71 artikli 4 lõike 1 punktides b ja g.