The answer to the question referred must therefore be that Article 14(1)(a) of Directive 2003/96, in so far as it provides for the exemption from taxation under that directive of energy products used to produce electricity, has direct effect in the sense that it may be relied upon by an individual before national courts — in relation to a period of time during which the Member State concerned was in default of its obligation to transpose that directive into its national law within the prescribed period — in a dispute, such as that in the main proceedings, between that individual and the customs authorities of that State, for the purpose of having national legislation which is incompatible with that provision disapplied and, consequently, obtaining a refund of tax which infringed that provision.
Seega tuleb esitatud küsimusele vastata, et direktiivi 2003/96 artikli 14 lõike 1 punktil a, mis näeb ette elektrienergia tootmiseks kasutatavate energiatoodete vabastamise selles direktiivis kehtestatud maksust, on vahetu õigusmõju, ja seetõttu võib eraõiguslik isik siseriiklikus kohtus sellele sättele tugineda – ajavahemiku suhtes, mil asjassepuutuv liikmesriik ei olnud seda direktiivi oma siseriiklikku õigusesse üle võtnud – vaidluses, nagu on põhikohtuasjas käsitletav vaidlus, kus teine pool on selle liikmesriigi toll, ning nõuda, et kohus jätaks kohaldamata selle sättega vastuolus oleva siseriikliku õiguse ja et talle tagastataks selle sättega vastuolus olev maks.