In the case of Belgium this was defined as the Netherlands, Eastern Germany and Northern France and in the case of Sweden at least all rotogravure facilities in Finland, Northern Germany, Denmark and the Netherlands.
Belgia puhul määratleti selleks Madalmaad, Ida-Saksamaa ja Põhja-Prantsusmaa ning Rootsi puhul vähemalt kõik Soome, Põhja-Saksamaa, Taani ja Madalmaade kõik rotatsioonsügavtrükikojad.