It is apparent from the caselaw that the Member States must ensure that evidential rules — and, in particular the rules on the allocation of the burden of proof applicable to actions relating to a breach of Community law — are, firstly, not less favourable than those that apply to similar domestic actions and, secondly, that they do not make it in practice impossible or excessively difficult for individuals to exercise rights conferred by Community law (see Case C-228/98 Dounias [2000] ECR I-577, paragraph 69 and the caselaw cited).
Kohtupraktikast nähtub, et liikmesriigid peavad veenduma, et tõendamiskord ja eelkõige tõendamiskoormise jaotamise eeskirjad, mida kohaldatakse kaebuste puhul, mille esemeks on ühenduse õiguse rikkumist käsitlevad vaidlused, ei oleks esiteks ebasoodsamad kui samalaadsete siseriiklike kaebuste puhul ning teiseks ei muudaks ühenduse õiguskorraga isikutele antud õiguste teostamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks (vt 3. veebruari 2000. aasta otsus kohtuasjas C-228/98: Dounias, EKL 2000, lk I-577, punkt 69 ja viidatud kohtupraktika).