A nuclear isomer is a metastable or isomeric state of an atom caused by the excitation of a proton or neutron in its nucleus so that it requires a change in spin before it can release its extra energy. They decay to lower energy states of the nuclide through two isomeric transitions: [br] - > & #947; - emission (emission of a high-energy photon)[br] - > internal conversion (the energy is used to ionize the atom)[br] Contrast this with the definition of a chemical isomer, the more common use of the word. Also contrast with the meaning of isotope, in which the difference is the number of neutrons in the nucleus. Metastable isomers of a particular atom are usually designated with an "m" (or, in the case of atoms with more than one isomer, 2m, 3m, and so on). This designation is usually placed after the atomic symbol and number of the atom (e. g., Co-58m), but is sometimes placed as a superscript before (e. g., [sup]m[/ sup]Co-58 or [sup]58m[/ sup]Co).
Tuumaisomeer on aatomi metastabiilne või isomeeriline olek, mille on tinginud selle tuuma prootoni või neutroni ergastus, mistõttu see vajab enne lisaenergia vabanestamist spinni muutumist. Aatomid liiguvad madalama energiaga olekusse kahe isomeerse muundumise kaudu: [br] - > & # 947; - emissioon (suure energiaga prootoni emissioon) [br] - > sisemine konversioon (energiat kasutatakse aatomi ioniseerimiseks) [br] Võrdle seda mõnevõrra levinuma keemilise isomeeri mõistega. Samuti tasub seda võrrelda isotoobi mõistega, mille puhul erinevuseks on neutronite arv tuumas. Aatomite metastabiilseid isomeere tähistatakse tavaliselt tähega "m" (või kui aatomil on enam kui üks isomeer, siis 2m, 3m jne.). See tähistus seatakse tavaliselt aatomi sümboli ja numbri järele (nt. Co- 58m), kuid vahel ka ülaasetusega selle ette (nt. [sup] m [/ sup] Co- 58 või [sup] 58m [/ sup] Co).