Furthermore, neither Article 39 EC nor Regulation No 1612/68 on freedom of movement for workers within the Community prescribes a specific measure to be taken by the Member States or privatelaw associations in the event of a breach of the prohibition of discrimination, but leaves them free to choose between the different solutions suitable for achieving the objective of those respective provisions, depending on the different situations which may arise.
Lisaks ei pane EÜ artikkel 39 ega määruse nr 1612/68 (töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires) sätted liikmesriikidele või eraõiguslikele ühingutele diskrimineerimiskeelu rikkumise korral mingi kindlaksmääratud meetme võtmise kohustust, vaid jätavad neile vabaduse ettetulevast olukorrast lähtudes valida erinevate lahenduste vahel, mis on kohased vastavate sätete eesmärgi saavutamiseks.