The theory of appearance is a ‘praetorian theory according to which appearance alone is enough to produce effects in respect of third parties who, following a legitimate error, have been unaware of the real state of affairs’.
Näilikkuse teooria on „kohtupraktikas kasutatav teooria, mille kohaselt piisab ainult näilikkusest, et avaldada mõju kolmandatele isikutele, kes õiguspärase eksimuse tagajärjel ei olnud tegelikust olukorrast teadlikud”.