The meaning and the credibility of the story tend to disappear as the actors consistently remind us that they’re acting. Essentially, “(M)uchenik” still offers a lot of food for thought.
Loo mõte ja tõsiseltvõetavus kipuvad hajuma, mõnel puhul isegi kaduma, kui näitlejad järjekindlalt meelde tuletavad, et nad näitlevad.