Lze zastávat názor, že mít 40 let života před propuknutím Huntingtonovy choroby nebo rakoviny prsu je lepší než nežít vůbec. Budeme-li ale takové úvahy zohledňovat, neměli bychom také brát v potaz život dítěte, které by rodiče měli, kdyby mohli využít prenatální diagnostiky a ujistit se, že budou mít potomka, který si neponese gen způsobující nemoc?
那么在这项法案背后体现了一种什么思维呢？有人可能会想，如果能在亨廷顿舞蹈症或者乳癌之前有40年命总比连活都没活过要好。但如果我们考虑了这一点，那么是否也要考虑到，父母利用胎儿/胚胎基因检测技术去确保生下一个不携带廷顿舞蹈症基因的孩子，这个孩子不也是一条生命？这个孩子显然会有有更美好的人生，而当我们可以在如此截然不同的生命前景中做出选择——并且可以在胚胎或者胎儿出现任何迹象之前就可以做决定——那么我们是不是应该选择前景更美好的孩子？