V 50. letech se totiž ministři zahraničí šesti zakládajících zemí promptně obrátili na svého belgického kolegu Paula-Henriho Spaaka, aby přišel s novými návrhy. A po intenzivních diskusích mezi těmito šesti státy, zejména pak mezi Francií a Německem, byla do dvou let po debaklu EDC koncipována a podepsána Římská smlouva.
但法国全民公决的失败比否决EDC的后果更为严重。回到1950年代，六个发起国的外交部长很快便转向他们的比利时同僚Paul-Henri Spaak寻求新的提案。在六国之间，特别是法德之间的激烈讨论之后，起草了《罗马公约》，并在EDC彻底失败的两年之内签署了该公约。