Na svém pochodu vpřed postkrizovou Evropou využívají nositelé standardy nacionalismu velmi často otázku imigrace, pomocí níž „vytěžují“ předkrizový odpor vůči globalizaci, jmenovitě vůči erozi kultur a identit, slábnoucímu smyslu pro komunitu, stagnaci mezd, rostoucí nerovnosti, nekontrolované činnosti bank a vysoké nezaměstnanosti. Kladou si otázku, zda se lidé mohou těšit z výhod globalizace a současně být chráněni před jejími náklady – a jaké existují alternativy vůči „tržnímu fundamentalismu“, který od konce dvacátého století definuje kapitalismus.
在后崩溃时代欧洲民族主义的发展中，其标准制定者常常利用移民激发危机前针对全球化的不满情绪——尤其是文化与身份的丧失、社会意识的下降、工资停滞、不平等性加剧、不受控制的银行以及高失业。他们质疑承担了全球化成本的穷人是否能从中获益——以及有什么“市场原教旨主义”（二十世纪末以来资本主义的写照）的替代方案。