Právě proto se ukazuje, že protiklad mezi takzvanými „realisty“ a „idealisty“ v zahraniční politice a mezi zastánci „tvrdé“ a „měkké“ moci je věcí minulosti. Jistěže, státy se nadále řídí tradiční politikou zaměřenou na zájmy.
这正是为什么在外交政策上所谓“现实主义者”和“理想主义者”以及“硬实力”和“软实力”的提倡者之间的对立正被证明已经成为过去的原因。诚然，国家依然遵循着传统的以利益为中心的政策。但是这种政策将越来越难以保证未来的和平和稳定。在二十一世纪，人权和安全将是交织在一起的。这是全球化所带来的结果，即65亿人共同依赖于一个全球经济和国家体系。