Platón se domníval, že mravní pokrok je v zásadě intelektuální proces, poháněný racionálními argumenty; tento postoj podpořili mnozí nejvlivnější filozofové morálky, od Barucha Spinozy a Immanuela Kanta po Johna Rawlse a Petera Singera. Řada jiných filozofů však nadvládu rozumu v mravním životě člověka odmítla a souhlasí s tvrzením Davida Huma, že „rozum sám o sobě je naprosto netečný“.
柏拉图认为道德进步本质上是一个知识过程，由理性辩论推动——这一立场受到了许多最有影响力的哲学家的支持，从斯宾诺莎和康德到罗尔斯（John Rawls）到辛格（Peter Singer）都是如此。但许多其他这些假拒绝理性在人类道德生活中的支配地位，他们同意休谟的主张：“理性本身完全是惰性的。”他们认为没有纯抽象的原因可以让我们做任何我们不想做的东西。