V Tbilisi, Kyjevě a Biškeku předáci „barevných revolucí“ zastávali vysoké funkce v režimech, na něž posléze zaútočili jako na veskrze zkorumpované; přesto se jim podařilo získat důvěru obyvatel. Podobný vývoj však v Ázerbájdžánu zdaleka není samozřejmý, neboť někteří opoziční vůdci byli naposledy u moci v letech 1992-1993, tedy v době, která dodnes vyvolává hořké vzpomínky na válku a na krizi, přičemž existuje jen málo lidí, kteří na tuto dobu vzpomínají bez zděšení.
而这一次，反对派终于实现了团结，他们发现共同支持125个议会候选人要比支持唯一一个总统候选人容易得多。但执政当局仍有可能占据上风。在第比利斯、基辅和比什凯克，“色彩”革命的领导者早已在政权中身居高位，但他们现在反过来攻击执政政权，指责它腐败透顶。尽管虚伪，他们仍然成功地赢得了公众的信任。但这些还远远不能算阿塞拜疆选举的预计结果，因为1992－1993年掌权的最后一批反对派领袖至今仍然唤起人们痛苦的记忆：那个充满了战争和危机的年代让所有人都毛骨悚然。