Zároveň však její politické zastoupení i nadále blokovala generace předchozí, která nikdy neměla v úmyslu vzdát se dobrovolně moci. Není tedy překvapením, že v mnoha jejích příslušnících začala narůstat nespokojenost a nemálo se jich začalo poohlížet po islámských alternativách převažujících politických systémů.
其后一代出生于1935到1955年之间，在很多方面都是“过渡性”的一代。这一代人大多尝到了20世纪70年代石油剧增带来的经济增长和更多教育机会的好处。同时，政坛仍然被上一代人所把持，而上一代人是决不会自愿放下手中的权力的。自然，这代人大多充满不满情绪，许多人开始寻求替代主流政治制度的伊斯兰制度。