Skutečnost, že Šaronovu mrtvici lze co do politických důsledků srovnat s atentátem na Jicchaka Rabina, dokládá, že jeho osobnost začala být spojována s nadějí a bezpečností. Z „buldozeru“ se stal dědeček většiny Izraelců a poslední karta západní diplomacie – pro Američany a překvapivě i pro Evropany.
沙龙中风在政治后果方面足以和拉宾遇刺相提并论，足见其人格已经和希望与安全关联起来。这部“推土机”已经成为大多数以色列人的祖父，和西方外交的最后一张牌—对于意料之外的美国人和意料之中的欧洲人都是如此。他单枪匹马似乎就足以成为强大的安慰力量和背负以色列人实施单边脱离的愿景的化身。