Jednotlivec je svobodný a autonomní jen díky kolektivním rozhodnutím, přijímaným po demokratické diskusi, zejména těm rozhodnutím, která každému zaručují dostupnost veřejných statků, jako je školství, zdravotnictví atd. Určitý smysl pro společenskou solidaritu sice snad zůstává, ale je tak abstraktní, že ti, k nimž se kolo štěstěny natočilo mimořádně příznivě, se cítí dlužni jen málo. Jsou přesvědčeni, že za své postavení vděčí čistě vlastním zásluhám a nikoli kolektivním snahám – státem financovaným školám, univerzitám atd. – které jim umožnily rozvinout svůj potenciál.
而难题也正在于此。个人自由和自主的获得恰恰是因为民主辩论后的集体决策，特别是那些确保每个人有机会享有教育、医疗等公共商品的决策。虽然社会连结感还在一定程度上存在，但它已经变得如此抽象，以至于那些得到命运眷顾的人极少感恩社会。他们相信自己所取得的地位完全是个人功绩使然而不是集体努力&#45;&#45;国家资助的学校、大学等等&#45;&#45;使他们能发挥自身的潜力。