Mdlá reakce Evropské unie na válčení v Gaze a Libanonu zase osciluje mezi projevy pochopení a odsuzováním nepřiměřeného užití síly Izraelem (které finské předsednictví označilo za princip „deset očí za oko“), což prozrazuje její závislost na USA v otázce ukončení násilí. Pokud současný konflikt nepřinutí Evropany hovořit jedním hlasem, dají tím najevo, že se ze zničující nejednotnosti a tím i slabosti, kterou prokázali během války v Iráku, ani trochu nepoučili.
欧盟对加沙战事的无力反应在对以色在对比悬殊的情况下使用武力（芬兰总统称之为“十眼还眼”）的理解和谴责之间摇摆，从而表明它也想靠美国来结束这场暴力冲突。如果这场冲突还不能让他们用同一个声音说话，那么欧洲人从他们在伊拉克战争中表现出的一盘散沙的致命弱点中就什么也没学到。