Existuje však také opačný morální postoj, jehož podstata zní tak, že nadměrné zadlužení je sice zavrženíhodné, avšak vinu za něj nenese dlužník, nýbrž věřitel. „Nedluž si peněz, jiným nepůjčuj,“ nabádal Polonius v Hamletovi. Půjčování peněz na úrok bylo ztotožňováno s lichvou neboli s vyděláváním peněz z peněz, nikoliv ze zboží a služeb – toto rozlišování sahá až k Aristotelovi, pro něhož byly peníze jalové.
而与此同时,也有一个与上述道德观相对立的理念，认为虽然过度负债固然不对，但真正应该被谴责的其实不是借债者，而是放债者。在莎士比亚名剧《哈姆雷特》中，波洛尼厄斯就曾告诫他人“别放债，莫借债”。放债收利息的行为被等同于“高利贷”或者通过钱来赚钱而不从事其他生产和服务——这种区分可以追溯到亚里士多德，在他看来钱是毫无意义的物品。在中世纪欧洲，放债者是人们最为憎恨的角色。