A tak je to, co ještě před pár měsíci vypadalo z Washingtonu jako úspěšný přechod k nějaké formě zastupitelské demokracie, očividně pouhou parodií: stejně jako za Saddáma dnes moc vyvěrá z hlavně – s tím rozdílem, že stát dnes nemá na násilné prostředky monopol. Každá radikální skupina, každý duchovní úřad, každá šíitská politická frakce má vlastní zbraně, hrdlořezy a zabijácké čety – přičemž sunnité dál využívají arzenálu, který nahromadili během Saddámovy vlády, a vedou ústupový boj proti novému uspořádání, zdánlivě legitimizovanému volbami.
这样，几个月前在美国看来还是一个成功的向某种形式的代表性政府的过渡现在看起来就是一场滑稽戏。和萨达姆统治一样，如今也是枪杆子里面出政权，唯一不同的就是国家现在不再垄断暴力手段了。每一个民兵组织，每一个牧师，每一个什叶派政治派别都有自己的枪炮、受雇暴徒以及杀人小队，而逊尼派则继续使用他们在萨达姆统治时期囤积的武器同一个新的、明显地是由选举所合法化的秩序作战，以维持旧有状态。