Tichá akceptace podobného chování italskou společností se v posledních letech začala přiznávat otevřeněji, snad díky Berlusconimu a jeho rozsáhlému mediálnímu impériu. V 70. letech bylo hlavní ambicí průměrné italské dělnické rodiny, aby děti mohly studovat, dostaly se na univerzitu a staly se lékařem či právničkou.
意大利社会对此类行为默许的态度在近年来变得愈加公开化，这恐怕要归功于贝卢斯科尼和他对媒体的广泛把持。20世纪70年代，普通意大利工薪阶层家庭对子女最大的希望是让他们学习，取得大学学位，然后成为医生或者律师。