V takovém nesmyslu nelze necítit domýšlivou naparovačnost Peněžní moci, která nikdy nedokázala přijmout veřejný zájem za svůj. Padesát let po velké hospodářské krizi z 30. let držela tuto moc na uzdě protiváha v podobě vlády.
想要对大银行的这些自吹自擂之声充耳不闻是很困难的，因为银行家最擅长的事情就是将自身利益说成与公共利益完全一致。20世纪30年代大萧条之后的50年里，大银行一直是政府动刀的对象。最厉害的一刀便是1933年美国格拉斯-斯蒂格尔法案（Glass-Steagall Act）。