Navíc je pravděpodobné, že se pachatel uchýlí ke stále vyhrocenější racionalizaci svého počínání, kdy často argumentuje tím, že jeho prohřešky slouží širšímu dobru. Nakonec je ze zneužívání viněna sama oběť: kdyby se prý například osoby zadržované Spojenými státy „chovaly slušně“ a doznaly se, nezpůsobily by si takové útrapy.
罪犯也有可能将他们的行为无限合理化，并经常辩称这样做是为了达到一个的良好目的。最后，受害者被归咎为要对受到虐待承担责任：在被押的情况下，如果他们仅仅能“表现不出格”并坦白其罪行，他们是不会招致这些东西的。