Na domácí scéně je například zoufale potřebná reforma armády provázena zbytečnou záštiplností, jako by někdejší ministr vnitra nasáklý „policejní kulturou“ naprosto nebyl schopen pochopit „armádní kulturu“ a její smysl pro čest. A Sarkozyho nepopiratelný úspěch při zavádění změn v oblasti pracovního práva, jehož dokladem byl nízký počet pouličních demonstrací, zase podkopala jeho nepotlačitelná touha provokovat, obsažená v jeho bezdůvodné poznámce, že „když je dnes ve Francii stávka, nikdo si jí nevšimne!“
例如，在法国国内，急需的军队改革伴随着不必要的狠毒，似乎一个浸透了“警察文化”的前任内政部长绝对不能理解“军队文化”及其荣誉感。萨科齐在执行其劳动法律上不可否认地取得了成功，这一点被稀少的街头示威所证明，然而这种成功被其抑制不住的挑衅所削弱，其挑衅反映在他“如果现在在法国有一个罢工，没有人会注意它”这样无缘无故的言论中。