Jiní nesouhlasí a tvrdí, že mysl se dokáže uvědomění hrůz bránit vytěsněním vzpomínek na trauma, takže je pro oběti nesnadné se na nejhorší zážitky upamatovat až do doby, než je to po mnoha letech bezpečné. Ač tito kliničtí teoretici traumatu uznávají, že trauma je často až příliš nezapomenutelné, mají za to, že onemocnění známé jako „traumatická disociační amnézie“ způsobuje u významné menšiny obětí neschopnost vzpomenout si na své trauma, a to právě proto, že bylo tak nesmírně děsivé.
而另一些学者则持有不同意见。他们认为（人的）头脑可以通过将创痛的记忆从意识中消除的方式来保护自身，从而使受害者很难回忆起他们最为可怕的经历。这种机制会持续多年，直到这种记忆变得安全为止。虽然也承认精神创伤常常是刻骨铭心的，但这些临床创伤学者们也声称有一种被称为“创伤离解性失忆症”（traumatic dissociative amnesia）的情况，让相当一部分受害者不能回忆起他们的创伤，这恰恰是因为这种创伤极为可怕。