Kdykoli však dojde k&#160;silovému svržení volených představitelů, výsledky jsou pro demokracii zřídka příznivé. Případ za případem – jmenujme Španělsko roku 1936, Írán 1953, Chile 1973, Turecko 1980, Súdán 1989 a Alžírsko 1992 – byly následky tragické: ovládnutí politiky armádou za civilní fasádou, otevřená vojenská diktatura, občanská válka nebo neustálé občanské bouře.
就像纳吉布1954年被迫离职的后果一样，人们也许还无法很快意识到2013年这次事件的后果。可一旦当选官员因为武力威胁而被迫离职，很少会有有利于民主的结果发生。发生在1936年西班牙、1953年伊朗、1973年智利、1980年土耳其、1989年苏丹和1992年阿尔及利亚的一次次活生生的例子证明了悲剧的结果：平民执政的表象掩盖了军队对政治的主宰、此外还掩盖了彻头彻尾的军事独裁、内战或持续内乱的现实。