Kdyby jedna z odvážných žen, které mašírovaly Kábulem, napsala – a já doufám, že právě ona nebo jedna z jejích sester v rozvojovém světě tak právě činí – průkopnický text pro příštích 50 let nezápadního feminismu, vyvěral by nesporně z rovnosti a byl by praktický. A možná že by se svým pravděpodobným pohledem na svět jako na něco víc než na množinu pohlcujících a soupeřících autonomií či válku mezi pohlavími stal cenným zpochybněním otřepaných frází, o nichž si my západní feministky – a muži, kteří nás milují – stále myslíme, že je nutné je pokládat za samozřejmost.
如果某位参与喀布尔游行的勇敢的阿富汗妇女写出——就像我希望她或她在发展中国家的某位姐妹正在做的那样——今后50年非西方女权主义的根本性文字，那么它毫无疑问将来自于平等的驱动并的确切实可行。而且也许，在她们把世界看作消耗、竞争自主权或性别战争的可能的见解中，它将成为对我们西方女权主义者——以及热爱我们的男人——曾经认为我们必须看作理所当然的真理的一次有价值的挑战。