V důsledku toho byl každý balík smluvních dodatků produktem neučesaného politického handrkování, které je typické pro mezivládní rozhodovací proces. Všechny státy přitom vědí, že i při přijetí Ústavní smlouvy budou mít jejich partneři výslovné právo z unie vystoupit, pokud z ní budou natolik rozčarováni nebo pokud začnou na EU pohlížet jako na nevítanou přítěž.
结果是，每一个条约的修订都是混乱的政治争论的产物。事实上，即使是在宪法条约下，所有国家都知道，他们的伙伴拥有明确的撤退的权力，只要他们足够地清醒或把建立欧盟看作是一个坏主意。