Dluh je naproti tomu smluvním závazkem splatit půjčky věřitelům, kteří jsou zpravidla lhostejní k tomu, jak se peníze utratí. Zadlužováním se státy obchodují s částí své svrchovanosti – schopností v průběhu času pružně měnit kurz v reakci na požadavky voličů – za možnost financovat výdaje bez nutnosti proplétat se politickým minovým polem zvyšování daní.
相比之下，债务是一个答应偿还的契约承诺，但债主们大多都不知道这些钱都花到哪里去了。通过发债，国家放弃了主权的其中一个部分——为回应选民需求而随时间调整政策进程的灵活性，换来了不用被迫踏入征税这个政治雷区而又能维持支出的能力。