Čímž se vracíme zpět k dalšímu předmětu Kantova obdivu a úcty, totiž k „mravnímu zákonu ve mně“. Co by si asi bytosti s naprosto odlišným evolučním původem – formy života, které by ani nemusely být založeny na uhlíku – myslely o našem mravním zákoně?
这把我们又带回了康德的另一个“惊奇和敬畏”：我们心中的道德。当我们想到我们内心道德法则的时候，当我们不再是以碳为基础的生命形式时，我们进化的方式会不会又根本的改变呢？