Většina zákonů přijímaných v Bruselu připouští ochrannou lhůtu – obecně jde zhruba o dva roky –, v níž musí členské státy začít konat. Tuto lhůtu si stanovují samotné členské státy, takže času by mělo být více než dost.
在布鲁塞尔通过的大多数法律都允许一个宽限期—通常是两年—让成员国采取行动。各成员国自定最后期限，所以时间应该不成问题。在宽限期之后， 就不应该再有任何借口了。