Vždy ovšem existovala i další, mnohem menší skupina uchazečů o azyl – jednotlivců, které k útěku z vlasti donutila perzekuce, často z náboženských či etnických důvodů. Úmluva OSN o právním postavení uprchlíků z roku 1951 přiznala právo na azyl lidem, kteří se nemohli vrátit do své domovské země kvůli „podloženým“ obavám z pronásledování.
但永远有作为人数小得多的他者的寻求避难人群——这些个体因为迫害（通常是宗教和宗族迫害）而被迫逃离祖国。1951年《联合国难民公约》承认由于“理由充分”地担心迫害而无法回归祖国的人拥有避难权。