Paradoxem je, že otevřené reformátorství, které zastávali, přispělo k povzbuzení konzervativních trendů mezi islámskými mysliteli, kteří využili reformátory vyvolaného oživení islámských norem k tomu, aby začali volat po návratu k „čistotě" prvních islámských společností. Tento konzervativní trend nešel ruku v ruce s reformátorským zaujetím moderními myšlenkami evropského osvícenství a místo toho tvrdil, že takové myšlenky představují jen další odcizení od skutečných islámských hodnot.
而矛盾的是他们所倡导的这种开明的改革主义却激发了后辈伊斯兰思想家们的保守倾向。他们抓住改革主义者复兴伊斯兰教规范这一点，力主向最初的伊斯兰社会的"纯洁性"回归。这种保守倾向不是遵循改革主义者们对欧洲启蒙的现代理念的接纳，而是认为这些理念代表着对真正的伊斯兰教价值观的进一步背离。