Když v Tunisku, Egyptě a Libyi vypukly demonstrace, které nakonec vedly až k pádu tří starých a vyčerpaných diktatur, nikdo nevěděl, které síly, instituce a procedury vzejdou z volání demonstrantů po demokracii. A přesto, navzdory bezprecedentní a nevyzpytatelné povaze událostí – nebo možná díky ní – panovaly značné naděje.
巴黎—“阿拉伯之春”发生了什么？当示威在突尼斯、埃及和利比亚爆发、最终导致三个已呈强弩之末之势的独裁政权倒闭时，没人知道哪些势力、机构和程序将出现在游行者的民主诉求中。而尽管发生的事件前所未有、无法预料——或许也正因如此——但被寄予的希望仍然很高。