Kdyby takový model znamenal Turecko, které je ochotnější přijmout své tradiční a náboženské dědictví, výsledek by byl pro většinu občanů i pro strategické aliance relativně neškodný. Pokud by však přinesl protizápadní Turecko čím dál silněji orientované na Írán, Sýrii a radikálně islamistická hnutí, zásadní posun v mezinárodní politice by doprovázela narůstající domácí nestabilita.
如果这一模式意味着土耳其更加愿意接纳其传统和宗教遗产，其结果对于其大多数公民以及它的战略盟国来说将会相对良好。但是如果这意味着更为反西方、朝向伊朗、叙利亚以及激进的伊斯兰运动，那么，国际政治中的这一主要变化将会伴随着不断增加的国内不稳定。