Smithová se v tomto sporu staví jednoznačně na stranu van Deldena a Battinové, když konstatuje, že „empirické důkazy shromážděné v těchto dvou jurisdikcích nepotvrzují hypotézu, že smrt za pomoci lékaře představuje specifické riziko pro sociálně zranitelné skupiny obyvatel“.
Nesta disputa, Smith apoia firmemente o lado de van Delden e Battin, concluindo que “as provas empíricas colhidas nas duas jurisdições não suportam a hipótese de que a morte medicamente assistida impôs um risco especial a populações socialmente vulneráveis.”