Na základě tohoto modelu by se rozpočty oficiální pomoci jednotlivých států mohly otevřít nabídkám rozvojových nevládek, které by převzaly zodpovědnost za co nejefektivnější alokaci a distribuci finančních prostředků – a od nichž by se vyžadovalo pečlivé vyúčtování výdajů.
Seguindo este modelo, os orçamentos nacionais para a ajuda poderiam ser abertos a propostas provenientes de ONGs para o desenvolvimento, que assumiriam a responsabilidade de aplicar e entregar os fundos tão eficientemente quanto possível – e a quem se requereria uma contabilização cuidadosa de como gastaram o dinheiro.