Fotbalový šovinismus vždy obsahoval špetku potlačeného násilí, neboť často obnášel i etnický, náboženský nebo třídní rozměr: protestanti proti katolíkům (ve Skotsku), „židovské“ kluby (v Amsterdamu, Berlíně, Londýně a Budapešti), jimž se vysmívali fanoušci vystupující proti „žiďákům“, kluby pro smetánku (například istanbulský Galatasaray) a na druhé straně striktně proletářské týmy (londýnský West Ham), kluby pyšnící se silnou regionální identitou (Barcelona) a naopak kluby mající blízko k mocenskému centru (Real Madrid).
O chauvinismo no futebol continha sempre uma ponta de violência, porque incluía amiúde uma componente étnica, religiosa, ou classista: Protestantes contra Católicos (na Escócia); clubes “Judaicos” (em Amesterdão, Berlim, Londres e Budapeste), insultados por adeptos que se opunham aos “Judeus”; clubes chiques (como o Galatasaray em Istambul) e outros marcadamente proletários (como o West Ham em Londres); clubes que se orgulhavam de uma identidade regional forte (Barcelona); e clubes próximos dos centros do poder (Real Madrid).