Věřiteli nízkopříjmových zemí byly tradičně vlády a multilaterální organizace z bohatých států, pro které bylo politicky nepřijatelné vymáhat dluhy, pokud to znamenalo, že vypůjčovatel bude muset seškrtat základní veřejné služby, jako jsou školství či zdravotnictví.
Tradicionalmente, os credores dos países de baixo rendimento eram governos do mundo rico e organizações multilaterais que consideravam politicamente inviável a exigência do reembolso das dívidas se este facto implicasse que os mutuários tivessem de efectuar cortes em serviços públicos essenciais, como a educação ou a saúde.