Přinucen vypořádat se s vlastní zranitelností, odloučeností a ztrátami (a zdánlivě promarněným úsilím) naučí se nahlížet pozorněji do lidského srdce – jak do svého, tak do srdcí svých věznitelů.
Forçados a encarar a nossa própria vulnerabilidade, isolamento, e perdas (e causas aparentemente perdidas), aprendemos a olhar mais cuidadosamente para o coração humano – o nosso e o dos nossos carcereiros.