Výsledkem žaloby, kterou v roce 2001 podala nevládní organizace bojující za veřejné zájmy, bylo rozhodnutí indického Nejvyššího soudu, jenž uznal právo na potraviny jako jeden z aspektů ústavou chráněného „práva na život“.
Em 2001, uma acção movida por várias ONG de interesse público resultou no reconhecimento, por parte do Supremo Tribunal da Índia, do direito à alimentação como sendo um aspecto do “direito à vida” constitucionalmente protegido.