Hlavní město Pchjongjang bylo tehdy tmavé a vylidněné –osvětlovala ho jen kolona převážející nás z hotelu pro oficiální hosty do opery, a za námi se ulice opět halily do tmy. Když do sálu vstoupil Kim Čong-il, vítali ho diváci se stejným zanícením, jaké před nedávnem charakterizovalo veřejný smutek po jeho smrti.
Pyongyang, a capital, era obscura e deserta, iluminando-se à passagem da caravana que nos conduzia das casas de protocolo à Opera House, para voltar depois à obscuridade. Aquando da sua entrada na Opera House, Kim Jong-il foi recebido com o mesmo fervor com que hoje se chora a sua morte.