Většinu mezinárodních hranic na Blízkém východě a v severní Africe zakreslily imperiální mocnosti – Velká Británie, Francie a Itálie – buďto po první světové válce a rozpadu Osmanské říše (Sykesova-Picotova dohoda), nebo jako v případě Libye a Súdánu ještě dříve.
Muitas fronteiras internacionais no Médio Oriente e na África do Norte foram desenhadas por potências imperiais – Reino Unido, França e Itália – depois da I Guerra Mundial e da desagregação do Império Otomano (o Acordo Sykes-Picot), ou ainda mais cedo, no caso da Líbia e do Sudão.