V květnu 1968 ve Francii studenti – nebo přinejmenším jejich část –, kteří vyšli do ulic, aby vynalezli nový svět, snili o maoistické Číně, zemi vprostřed brutální a nesmyslné Kulturní revoluce. Jejich absurdní a výstřední poblouznění bylo jak plodem neznalosti Maových zločinů, tak důsledkem znuděnosti mládeže v prosperující společnosti, kde prakticky neexistovala nezaměstnanost.
ヨーロッパ人のアジア観は概して、そして特に中国に関しては、より複雑であり、明白な調節から新しく尊重される競争者へ、さらに純粋なイデオロギーの拒絶へと揺れる。1968年5月、フランスで、学生－少なくとも、その一部－が、毛沢東主義下の中国、つまり残忍で無分別な文化革命の最中であった中国に憧れる新しい世界をこしらえようと、デモ行進をした。彼らの不合理かつ凝った心酔ぶりは、失業など実質無いに等しかった富裕な社会が生み出した結果が倦怠であったように、毛沢東の犯罪を知らないことの産物であった。