K mému druhému prozření došlo během podzimu a zimy roku 2008, kdy začalo být zřejmé, že velké banky nemají kontrolu ani nad svým pákovým zadlužením, ani nad účetnictvím svých derivátů a že světové centrální banky neprojevují ochotu ani nemají moc tváří v tvář rozsáhlé finanční krizi udržet agregátní poptávku.
La seconda occasione arrivò nell’autunno/inverno del 2008, quando divenne evidente che le banche più importanti non avevano più il controllo né della loro leva finanziaria né tantomeno dei loro derivati e che le banche centrali a livello mondiale non avevano più il potere e neppure la volontà di sostenere la domanda aggregata di fronte all’imponente crisi finanziaria.