Existovalo tolik štědrých dotací, grantů a transferů – zaměřených prakticky na všechny, od opravdu potřebných až po umělce neschopné prodat své dílo –, že mzdy po zdanění byly často jen o vlas vyšší než dávky. Lidé se proto málokdy vraceli do práce poté, co ztratili zaměstnání nebo z něj odešli, případně pracovali v šedé ekonomice za nezdaněné platby „na ruku“.
Erano così tanti e generosi i contributi, le sovvenzioni e i trasferimenti – rivolti a tutti, dai veramente bisognosi agli artisti con difficoltà a vendere le loro opere – che, spesso, gli stipendi al netto delle imposte superavano solo di poco i sussidi. Per questo motivo, la gente raramente riprendeva a lavorare dopo aver perso o lasciato un lavoro, oppure ne trovava uno nell'economia sommersa, dove riceveva pagamenti in contanti che poi non dichiarava.