Právě naopak, svržením zavedených, byť autoritářských vlád v Iráku, Libyi a Sýrii a destabilizací Súdánu a dalších částí Afriky považovaných za nepřátelské vůči Západu významně přispěly k rozpoutání chaosu, krveprolití a občanských válek.
Anzi, ribaltando i governi stabili, pur autoritari, in Iraq, Libia e Siria, e destabilizzando il Sudan e altre parti dell’Africa ritenute ostili all’Occidente, non hanno fatto altro che alimentare caos, massacri e guerre civili.