Ukázalo se, že trvalé daňové škrty a škrty marginálních sazeb zvyšují růst s větší pravděpodobností než zvyšování výdajů nebo dočasné inframarginální daňové úlevy; úspěšné fiskální konsolidace upřednostňují výdajové škrty před zvyšováním daní v poměru pět až šest ku jedné a u výdajových škrtů existuje nižší pravděpodobnost než u zvyšování daní, že v zemích OECD vyvolají recesi.
Si è rivelato che i tagli fiscali permanenti e quelli sui tassi marginali favoriscono maggiori incrementi nella crescita più probabilmente che aumenti di spesa, o temporanee riduzioni fiscali infra-marginali; i consolidamenti fiscali di successo hanno enfatizzato l’efficacia dei tagli rispetto agli aumenti delle tasse, con un rapporto di cinque o sei a uno; è meno probabile che siano stati i tagli alla spesa, piuttosto che l’aumento delle tasse a causare le recessioni nei paesi OCSE.