Dřívější zkušenosti ukazují, že většina investorů, kteří drží obligace až do splatnosti, by přijala paritní dluhopisy, zatímco investoři obchodující dle aktuálních cen by přijali diskontovaný dluhopis s větším kuponem (tedy dluhopis s nižší nominální hodnotou), což je alternativa, kterou by bylo možné takovým investorům nabízet (jak se už v minulosti dělo).
Le esperienze passate suggeriscono che la maggior parte degli investitori che mantengono i titoli fino alla scadenza accetterebbero un par bond, mentre la maggior parte degli investitori istituzionali soggetti al mark-to-market accetterebbero invece un discount bond con cedole più alte (ossia un’obbligazione con un valore facciale inferiore) – un’alternativa che potrebbe essere offerta (come in passato) a tali investitori.