Současný přístup eurozóny, založený na snaze nějak se protlouct, znamená vratkou nerovnováhu: postrkováním problému do budoucna a sypáním peněz do černých děr se nic nevyřeší.
Il continuo “tirare a campare” dell’Eurozona non fa che accentuare lo squilibrio: tirarla per le lunghe e sprecare soldi inutilmente non porterà da nessuna parte.