Odpovědí je napodobit reakci na krize svrchovaného dluhu v Uruguayi, Pákistánu, na Ukrajině a v mnoha dalších ekonomikách rozvíjejících se trhů, kde řízená výměna starého dluhu za nový měla tři rysy: identickou nominální hodnotu (takzvané „paritní“ dluhopisy), dlouhou dobu splatnosti (20-30 let) a úrok nastavený výrazně pod úroveň současných neudržitelných tržních měr – a zhruba na úroveň či pod úroveň původního kuponu.
Basta ricalcare la risposta data alle crisi del debito sovrano scoppiate in Uruguay, Pakistan, Ucraina e in molte altre economie emergenti, dove la sostituzione ordinata del vecchio debito per il nuovo mostrava tre caratteristiche: lo scambio con un titolo di pari valore nominale (i cosiddetti “par bond” o obbligazioni alla pari), una scadenza lunga (20-30 anni), e interessi fissati ben al di sotto dei tassi di mercato attualmente insostenibili – e prossimi o inferiori alla cedola originale.