Díky flexibilitě směnného kurzu by tento přístup současně centrální bance umožnil vyhnout se dvojímu riziku měnových unií: podhodnocení, které vyvolává inflační tlak, a nadhodnocení vyžadující bolestné vnitřní devalvace (snižování reálných mezd).
Consentendo la flessibilità del tasso di cambio, questo approccio permetterebbe inoltre alla banca centrale di evitare i due pericoli gemellari che sorgono in nel corso di una unione monetaria: il pericolo di sottostima, che può comportare una pressione inflazionistica, e quello di sopravvalutazione, che richiede strazianti svalutazioni interne (riducendo i salari reali).