Jenže její chování v průběhu krize ukazuje opak. Opakovaně upřednostnila zájmy bank v „jádrových“ zemích a prokázala větší poddajnost vůči politickému tlaku z Berlína a Paříže než z Madridu či Říma, natož z Dublinu nebo Atén.
Tuttavia, il suo comportamento durante la crisi suggerisce il contrario, poiché ha ripetutamente dato priorità agli interessi delle banche del "centro" e si è dimostrata più sensibile alle pressioni politiche di Berlino e Parigi che di Madrid o Roma, per non parlare di Dublino o Atene.