Sociální politiky v posledních desetiletích v čím dále větší míře zahrnují určitou formu ověřování oprávněnosti příjemců pomoci, údajně s cílem zvýšit nákladovou efektivitu.
Negli ultimi decenni le politiche sociali hanno sempre più implicato alcune forme di verifica dei beneficiari idonei, apparentemente per accrescere il rapporto costi/benefici.