Další kategorie akademických teorií následuje Bernankeho (a ještě dříve Michaela Dooleyho, Davida Folkertse-Landaua a Petera Garbera) v tom, že připisuje nízké dlouhodobé úrokové sazby rostoucímu významu rozvíjejících se ekonomik, avšak s velkým důrazem spíše na soukromé úspory než na úspory veřejné.
Un'altra categoria di teorie accademiche segue Bernanke (e, prima ancora, Michael Dooley, David Folkerts-Landau e Peter Garber) nell'attribuire tassi d'interesse bassi alla crescente importanza delle economie emergenti, ma con l'accento posto sul risparmio privato anziché su quello pubblico.