Lidé si stále pamatují kulturní revoluci a pokládají se za ty, jimž se podařilo přežít společnou traumatickou zkušenost, což posiluje vůli ke kolektivní oběti za účelem přestavby země.
Les gens se souviennent encore de la révolution culturelle et se voient comme des survivants d'une expérience traumatisante et partagée, étayant ainsi une théorie d'engagement dans le sacrifice commun visant à la reconstruction du pays.