Ve druhém vydání své knihy Iracionální nevázanost jsem se pokusil definovat bublinu lépe. „Spekulativní bublina,“ napsal jsem tehdy, „je situace, kdy zpráva o cenových růstech rozdmýchá nadšení investorů, které se prostřednictvím psychologické nákazy šíří z jednoho člověka na druhého a přitom zvýrazňuje interpretaci, která by mohla toto cenové zvýšení opodstatnit.“ To přitahuje „stále širší vrstvu investorů, kteří jsou navzdory pochybnostem o skutečné hodnotě dané investice k této investici přitahováni, a to částečně vlivem závisti vůči úspěchům druhých a částečně vlivem vzrušení známého u hazardních hráčů“.
Une « bulle spéculative », ai-je écrit, est « une situation dans laquelle des informations sur l'augmentation des prix provoque l'enthousiasme des investisseurs, qui se propage par contagion psychologique de personne à personne, ce qui a tendance dans ce processus à amplifier les histoires susceptibles de justifier la hausse des prix. Cela attire « un groupe d'investisseurs de plus en plus important, qui, en dépit des doutes sur la valeur réelle de l'investissement, sont attirés par lui en partie par l'envie des succès des autres et en partie par l'excitation de plus en plus grande d'un joueur.