V roli postmiloševičovského srbského premiéra působil spíše jako generální manažer velké obchodní společnosti než jako profesor filozofie s titulem z Heidelbergu, kterým ve skutečnosti byl.
En tant que premier ministre de Serbie après Milosevic, il ressemblait davantage à un PDG qu'au professeur de philosophie formé par Heidelberg qu'il était.