Tyto potíže přivodily nenapravitelnou škodu představě Rakouska-Uherska coby „nezbytnosti“ – jak z pohledu jeho poddaných, již začali národní sebeurčení považovat za hodnotu nadřazenou nadnárodním svazkům, tak optikou okolních mocností, které říši v roce 1918 rozpustily.
Ces difficultés portèrent un tort irréparable à l’idée de la « nécessité » de l’Autriche-Hongrie – à la fois pour ses sujets, qui en vinrent à considérer l’autodétermination nationale comme une alternative plus intéressante que le supranationalisme, et pour les autres puissances, qui démembrèrent l’empire en 1918.