Ve snaze zabránit dojmu, že se z běžných obav stávají v manuálu léčitelné nemoci, přibyla v DSM-IV klauzule, podle níž se musí chování odpovídající sociální úzkosti „zhoršovat“, než bude moci být prohlášeno za diagnózu.
Pour neutraliser l’impression qu’il transformait des peurs banales en maladies soignables, le DSM-IV a ajouté une clause stipulant que les comportements d’anxiété sociale devaient être “handicapants” pour permettre de poser un diagnostic.