Před třiasedmdesáti lety přemýšlel John Maynard Keynes o reformě a regulaci finančních trhů z perspektivy prvních tří účelů a zjistil, že se přiklání k tomu, aby „nákup určité investice byl trvalý a nerozlučný podobně jako manželství…“ Vzápětí však svůj argument zmírnil: skutečnost, že si „každý jednotlivý investor namlouvá, že jeho závazek je ‚likvidní‘ (ačkoliv to o všech investorech společně platit nemůže), mu uklidňuje nervy a výrazně zvyšuje jeho ochotu riskovat…“
John Maynard Keynes s’est penché il y a soixante-treize ans sur la réforme et la régulation des marchés financiers, du point de vue de leurs trois premières visées, et il a été “tenté… de faire de l’investissement une opération perpétuelle et indissoluble, comme le mariage…” Mais il s’est immédiatement ravisé du fait que, “pris individuellement, chaque investisseur se figure que l’argent qu’il a engagé est ‘liquide’ (ce qui ne se vérifie pas pour tous les investisseurs pris collectivement), [que] ses nerfs en sont calmés et [qu’]il est beaucoup plus prompt à prendre un risque…”