Ve druhé půli čtyřicátých let se účastníci ustavování poválečného mezinárodního ekonomického řádu snažili vytvořit mezinárodní měnový systém, který by (a) pamatoval na to, aby měnové kurzy byly dostatečně stabilní a ušetřily výrobce a spotřebitele nebezpečí jejich přílišných a iracionálních fluktuací, (b) umožňoval jednotlivým zemím uskutečňovat své vlastní vnitřní makroekonomické politiky a (c) zabraňoval katastrofickým panikám, které nepostihují jen jednotlivé banky, ale celé země a z nichž vycházela ničivá mezinárodní finanční situace světové hospodářské krize.
À la fin des années 1940, ceux qui présidèrent à la création d'un ordre économique international d'après-guerre essayèrent de créer un système monétaire international qui (a) permettrait de stabiliser suffisamment les taux de changes pour que les producteurs et les consommateurs échappent aux dangers des fluctuations excessives et irrationnelles des taux de change, (b) permettrait aux nations de mettre en place leurs propres politiques macroéconomiques et (c) préviendrait les paniques catastrophiques qui affectent non seulement les banques et les particuliers, mais aussi des nations entières qui produisirent la crise financière internationale destructrice de la Grande Dépression.