Na reintegraci a usmíření, jejichž cílem má být pobídnout vzbouřence, aby přešli na druhou stranu a případně vstoupili do afghánských bezpečnostních institucí či formálně provládních domobran, se pohlíží jako na procesy vycházející z vojenské logiky a nepředstavující poctivý dialog mezi státem, vzbouřenci a obyčejnými Afghánci.
Réintégration et réconciliation, sensées convaincre les insurgés de changer de camp et de peut-être rejoindre les institutions de sécurité ou les milices officiellement pro-gouvernementales, semblent motivées plus par une logique militaire que par un dialogue honnête entre l’état, les insurgés et les citoyens afghans.