Úskalí této cesty vždy spočívá v tom, že kolektivní rozhodovací orgány neposkytují jen služby, které jsou užitečné každému, ale také mohou zneužívat své pravomoci k přerozdělování zdrojů mezi účastnickými zeměmi.
Le danger d’un tel choix repose toujours sur le fait que les organes de décision collectifs ne fournissent pas uniquement des services utiles à chacun, mais peuvent aussi abuser de leur pouvoir pour redistribuer les ressources entre les pays participants.