Také v případě veřejných financí znělo ortodoxní pravidlo tak, že rozpočet by měl být vždy vyrovnaný a že s výjimkou krizových situací by vlády nikdy neměly utrácet více, než „vydělají“ na daních.
Il en allait de même s'agissant des finances publiques : l'orthodoxie ambiante imposait des budgets constamment équilibrés, excepté en situation d'urgence, auquel cas les gouvernements ne devaient jamais dépenser plus que ce qu'ils avaient collecté grâce aux impôts.