Vždy, když dokončím přednášku o homosexualitě, v níž obsáhle vysvětluji, proč už není možné ji nadále považovat za nemoc, otázky jsou stále stejné: ,,Jaké má symptomy?" ,,Lze ji vyléčit?" ,,Jak je jí možné předcházet u dětí?"
Dès que je fais une conférence ou un séminaire sur l'homosexualité pour expliquer longuement pourquoi cela ne peut plus être considéré comme une maladie, les questions sont toujours les mêmes : « quels sont les symptômes ? »