Uznání „židovského státu“ by bylo zradou základního étosu palestinského nacionalismu, zatímco přísný bezpečnostní režim by v podstatě představoval výzvu radikálním skupinám, aby bojovaly proti tomu, co by chápaly jako okupaci v přestrojení.
La reconnaissance de l’ « État juif » constituerait une trahison de l’esprit imprégnant le nationalisme palestinien, tandis que l’ingérence d’accords sécuritaires serait synonyme d’invitation ouverte des groupes radicaux à combattre ce qu’ils considéreraient comme une occupation qui ne dit pas son nom.