Papežova promluva o nástrahách svazků mezi osobami téhož pohlaví následovala po pasáži žehrající na moderní tendenci vyhýbat se v partnerských vztazích celoživotním závazkům, jako by registrované partnerství homosexuálních osob nebylo právě takovým závazkem.
Ses considérations sur les risques posés par les unions entre deux êtres du même sexe faisait suite à un passage déplorant la tendance moderne consistant à se détourner des engagements à long terme dans les relations humaines, comme si cela n’était pas précisément le propos du mariage gay.