Přistupující země se musely rozhodnout pro optimální načasování rozšíření eurozóny - což je nelehký úkol, protože ekonomická teorie v tomto ohledu nenabízí jasnou odpověď a protože několik přistupujících zemí zápasí s fiskální nerovnováhou výrazně překračující strop Maastrichtské smlouvy stanovený na 3% HDP.
Les pays adhérents devaient décider du meilleur timing pour l'élargissement de la zone euro : une tâche difficile parce que la théorie économique n'apporte aucune réponses claires dans ce domaine et parce que plusieurs pays adhérents se débattent avec des déficits fiscaux bien supérieurs au plafond de 3 % du PIB fixé par le Traité de Maastricht.