Samota jedince, který osamoceně a bez kolektivních iluzí čelí vlastní víře a je nucen udělat něco sám se sebou ve vyprahlém a hlučném světě, nám vypovídá cosi důležitého o odloučeném světě modernosti a jeho spletitých a protichůdných problémech.
La solitude de l’individu face à son seul destin, privé d’illusions collectives, et obligé de faire quelque chose de lui-même dans un monde aride et bruyant, nous dit quelque chose d’important sur le monde exilé de la modernité et de ses problèmes complexes et contradictoires.