John Stuart Mill učinil v roce 1829 zásadní myšlenkový krok vpřed, když přišel na to, jak se bránit tomu, co označoval za „všeobecnou nadvýrobu“. Mill pochopil, že převis poptávky po určitém konkrétním souboru aktiv na finančních trzích se promítá do převisu nabídky zboží a služeb na produktových trzích, což zase vyvolává převis nabídky pracovních sil na trhu práce.
En 1829, John Stuart Mill a fait un bond intellectuel décisif en déterminant la manière de combattre ce qu’il a appelé les « surabondances générales. » Mill avait constaté que la demande excessive pour certaines séries d’actifs dans les marchés financiers était reflétée par une offre excessive de biens et de services dans les marchés de produits, ce qui en retour générait une offre excessive de main d’ouvre dans le marché du travail.