Společnou měnou kulturní výměny názorů se tedy stal veřejný jazyk a všichni se mají na pozoru, aby si ohlídali své chování. Výsledkem je množení vyhýbavých slov, která ochlazují politickou a morální debatu a vytvářejí čím dál širší trhlinu mezi veřejným jazykem a tím, co si řada obyčejných lidí myslí.
Le discours public est ainsi devenu la monnaie commune des échanges culturels, et chacun est fermement invité à surveiller ses manières, avec pour résultat la multiplication de termes équivoques qui figent le débat politique et moral et créent un décalage de plus en plus marqué entre le langage public et ce que pense une bonne partie de l’opinion publique.