Jako zbytečnou odmítal většinu Keynesových útoků na zažitou ekonomii jeho doby a napsal, že „kdyby Keynes [začal] od prostého konstatování, že pokládá za realistické předpokládat, že nominální mzdy… jsou ulpívavé a vzdorují sestupným pohybům…, většina jeho postřehů by nebyla o nic méně platná“. Opravdovým Keynesovým přispěním byly pro Samuelsona nástroje, jež dal vládám k předcházení depresí.
Il considérait en effet comme inutiles les critiques formulées par Keynes à l’encontre de l’économie orthodoxe, écrivant en effet : « Si Keynes avait formulé [dès le départ] l’hypothèse simple selon laquelle il pensait réaliste de considérer les salaires nominaux… comme fixes et résistants aux mouvements baissiers… la plupart de ses points de vue auraient demeuré valides. » Pour Samuelson, la véritable contribution apportée par Keynes réside dans les outils qu’il a su conférer aux États afin de prévenir les dépressions.