Odvolává se na starý otřepaný „teorém ricardiánské ekvivalence,“ vzkříšený harvardským ekonomem Robertem Barrem, podle něhož „dluhově financované výdaje nemohou mít žádný účinek, jelikož lidé vědí o vyšších budoucích daních, jimiž bude nutné dluh splatit, a tak jednoduše víc šetří.
Il invoque cette bonne vieille « théorie de l’équivalence ricardienne », exhumée par l’économiste de Harvard Robert Barro qui prétend que « les dépenses financées par la dette ne peuvent avoir aucun effet car les ménages vont simplement recourir à l’épargne lorsque que les impôts vont augmenter en vue du remboursement de la dette.