Většinu ztrát odolnosti představují nezamýšlené důsledky úzce zaměřené optimalizace (například honby za „efektivitou“), jež nedokážou brát v potaz efekty zpětné vazby na stěžejní měřítko, pramenící ze změn způsobených touto optimalizací v jiném měřítku.
La plupart des pertes de résilience ne sont que les conséquences involontaires d’une optimisation trop étroitement concentrée (en tant que moteur d’ « efficience »), qui échoue à reconnaître les effets de rétroaction sur l’échelle centrale, lesquels découlent des changements engendrés par une telle optimisation à une autre échelle.