Jednalo se o skutečnou kauzu, kdy byl s duševním dílem veden spravedlivý proces v pověstné „soudní síni veřejného mínění“ a nebylo zapotřebí další kontroly.
Il s'agissait d'un cas authentique de travail intellectuel jugé équitablement au proverbial “tribunal de l'opinion publique” et qui ne nécessitait pas d'examen plus poussé.