Krugman zastával názor, že tvrzení o „dluhopisových strážcích“ by sice mohlo v některých zemích platit, například v Řecku, avšak „víla důvěry“ je stejně imaginární jako ta, která v pohádkách sbírá dětské zoubky.
Krugman considérait l’argument de l’ « oiseau de proie obligataire » comme valide pour seulement quelques pays tels que la Grèce, estimant en revanche la « magie de la confiance » tout aussi imaginaire que l’existence de la petite souris.