Čína v části tohoto období ve skutečnosti zaznamenala obchodní deficit, neboť vysoké investice do stálých aktiv (v důsledku vládních stimulačních politik zavedených v reakci na globální finanční krizi) podnítily poptávku po zboží stejně, jako by učinily vyšší spotřebitelské výdaje.
La Chine a même connu un déficit commercial durant une partie de cette période, car les investissements qu'elle a réalisés dans le domaine des actifs productifs (en raison de la politique de relance décidée par le gouvernement face à la crise financière mondiale) ont stimulé la demande intérieure.