Často mi nešlo do hlavy, proč Karl Popper zakončil vzrušující závěr prvního dílu knihy Otevřená společnost a její nepřátelé touto větou: „Musíme jít dál do neznáma, nejistoty a nebezpečí a s veškerým svým rozumem usilovat jak o bezpečí, tak o svobodu."
Je me suis souvent demandé pourquoi Karl Popper avait terminé la péroraison dramatique du premier volume de son ouvrage La société ouverte et ses ennemis par la phrase : " Nous devons continuer notre chemin dans l'inconnu, l'incertain et l'insécure, en utilisant la raison que nous avons afin de planifier à la fois la sécurité et la liberté. "