Podle Keynese cestu do nového ráje najdou jen ti, kdo dokáží své nenaplněné relativní potřeby sublimovat do vyššího ideálu. „Budeme ctít ty, kdo nás dokáží naučit sklízet hodiny a dny počestně a moudře, nádherné lidi, již se dokáží nezprostředkovaně těšit z věcí, lilie polní, které se ani nelopotí, ani neotáčejí.“
Pour Keynes, seuls ceux qui pourront sublimer leurs besoins relatifs non satisfaits en un idéal plus élevé trouveront le chemin du nouveau paradis. “Nous honorerons ceux qui sauront nous enseigner à cueillir chaque heure et chaque jour de façon vertueuse et bonne, ces gens merveilleux qui savent jouir immédiatement des choses, les lys des champs qui ne peinent ni ne filent”.