Zdánlivý neúspěch vzniku viditelného demokratického jádra v Iráku během prvních několika měsíců po pádu Saddámovy diktatury vyplývá spíše ze svébytných rysů procesu než z domnělé zásadní povahy irácké společnosti.
En effet, l'apparent échec de la création du noyau démocratique classique en Irak au cours des premiers mois qui suivirent la chute de la dictature de Saddam est plutôt causé par les idiosyncrasies du processus que par la soi-disant nature fondamentale de la société irakienne.