Prosté vysvětlení této skutečnosti nalezneme ve Flaubertových slovech o Donu Quijotovi : „Našel jsem v té knize své kořeny, které jsem znal nazpaměť, ještě než jsem se naučil číst.“ Vskutku, v jádru Dona Quijota je cosi zásadního, co jsme znali, ještě než jsme jej četli, a přece se to stalo součástí naší podstaty, až když jsme došli na konec jeho okouzlující pouti.
La plus simple des raisons à cet état de fait se retrouve dans le mot de Flaubert sur Don Quichotte : « J’ai trouvé mes origines dans ce livre, que je connaissais par cœur avant même d’avoir appris à lire. »