Když jsem ale navštívila muslimské země a byla jsem v muslimských domácnostech pozvána k diskusi v ryze ženském prostředí, zjistila jsem, že přístup muslimů ke vzhledu žen a sexualitě nevychází z represe, ale ze silného smyslu pro rozdíl mezi veřejným a soukromým, pro to, co náleží Bohu a co náleží vlastnímu manželovi.
Pourtant, au cours de mes voyages dans des pays musulmans, invitée à prendre part à des discussions dans des cadres strictement réservés aux femmes, j'ai appris que les attitudes des Musulmans envers l'apparence et la sexualité des femmes ne se fondaient pas sur la répression, mais sur un sens aigu de ce qui relève du public et du privé, de ce que l'on doit à Dieu et de ce qu'on doit à son mari.