Tato příhoda nám slouží jako připomínka skutečnosti, že centrální banky jsou politické instituce, s vlastní politickou agendou, a že nezávislé centrální banky mají sklon upadat (přinejmenším „kognitivně“) do područí bank, jež by měly regulovat.
Cela montre que les banques centrales sont des institutions politiques, avec des objectifs politiques et que les banques centrales indépendantes tendent à devenir le jouet (au moins au sens cognitif) des banques qu'elles sont supposées réglementer.