Hladomory v Irsku v devatenáctém století a v Etiopii na konci dvacátého století představují jasné doklady zranitelnosti nediverzifikovaných plodin environmentálními změnami a také dramatických dopadů této zranitelnosti na obyvatelstvo.
Les famines qu’ont connues l’Irlande au dix-neuvième siècle et l’Éthiopie à la fin du vingtième siècle démontrent clairement la vulnérabilité des cultures non diversifiées aux changements environnementaux et les conséquences dramatiques de cette vulnérabilité pour la population.