Jelikož v takovém chápaní světa není mnoho místa pro morální činy jedinců, jsou společenští kritici často vysmíváni coby naivní moralisté či elitisté.
Un tel état d’esprit ne laisse guère de place à l’action morale individuelle, et les critiques sociaux sont souvent tournés en dérision et taxés de moralisme naïf ou d’élitisme.