Lidé ve věku dvaceti až třiceti let už jsou pod tlakem v důsledku mimořádně vysoké míry nezaměstnanosti a pomalu si začínají uvědomovat, že růstový model jejich země – o účasti na němž sní – je ve skutečnosti naprosto neudržitelný, ať už jim političtí představitelé tvrdí cokoliv.
Déjà angoissés par un taux de chômage extraordinairement élevé, la génération qui a une vingtaine d’années aujourd’hui prend conscience que le modèle de croissance de leur pays – le seul auquel ils rêvent d’appartenir – est, en fait, totalement insoutenable, quoi qu’en disent leurs dirigeants politiques.