Mezinárodní měnový fond by se tedy měl přestat mračit na regulaci kapitálu a naléhat na finanční otevřenost a raději se pustit do práce v oblasti aktivní podpory zemí zavádějících takové politiky. Měl by také zvýšit své nouzové úvěrové limity, aby více sloužil jako věřitel poslední záchrany pro rozvojové státy zasažené finančním úderem.
Alors plutôt que de faire la grimace devant les contrôles de capitaux et de pousser à l’ouverture financière, le Fonds monétaire international aurait intérêt à aider activement ces pays à mettre en œuvre ces politiques et à amplifier ses lignes de crédit d’urgence pour davantage agir en prêteur de dernier ressort à l’égard des pays en développement secoués par la crise.