Představitelé Bushovy administrativy prohlašují, že nový plán „není nepodmíněným závazkem: klademe skutečné, konkrétní požadavky a očekávání na iráckou vládu.“ Mezi politická měřítka patří volby v provinciích, přijetí ropného zákona, který rozdělí ropné bohatství způsobem, jenž přinese prospěch sunnitům, a reforma politiky debaasifikace, která přišla tak draho ty, kdo za Saddáma pracovali v irácké vládě.
Le gouvernement Bush soutient que le nouveau plan « n’est pas un engagement indéterminé : [il impose] des conditions réelles et précises au gouvernement irakien ».