Tíhnutí k těmto dvěma sektorům sahá až k politice Velkého skoku vpřed v 50. letech minulého století, kdy se tavil železný šrot, aby se splnily přehnaně optimistické cíle produkce oceli, a tím se realizoval Maův sen o rychlé industrializaci.
Cette prédilection nous ramène au Grand bond en avant de 1950, quand la ferraille était refondue pour atteindre des objectifs de production d'acier trop optimistes, faisant ainsi progresser le rêve de Mao d’une industrialisation rapide.