Friedmanův hlas byl závanem svěžího skeptického vzduchu v době, kdy panujícím stanoviskem byl jistý druh samolibého pseudosocialismu, který si neuvědomoval ohromující schopnost trhů dosahovat žádoucích cílů.
La voix de Friedman était une bouffée d’air frais de scepticisme, à une époque où le point de vue dominant était une sorte de pseudo-socialisme suffisant qui ne reconnaissait pas l’étonnante capacité des marchés à atteindre des objectifs souhaitables.