Na oné pohyblivé hranici mezi starým a novým lidé ze všeho nejvíce toužili po tom, co nikdy neměli: po svobodě myšlení a projevu, po informacích, po nástrojích k diskusi a k definování vlastního štěstí.
Arrivés à cette frontière fluide entre le nouveau et l’ancien, le peuple avait soif de qu’il n’avait jamais eu : liberté de pensée et d'expression, information et des moyens pour débattre et définir son propre bonheur.