Někteří lidé – a do jisté míry i já – si možná mysleli, že jakmile demokracie v&#160;regionu zapustí kořeny, začne se nepřiměřená politická váha malířů, spisovatelů, básníků a hudebníků snižovat; že již nebudou hlasem umlčovaných, poněvadž umlčovaní budou mít náhle vlastní hlas.
Certains – dont moi-même, jusqu’à un certain point – ont pu penser qu’une fois la démocratie installée dans une région, le poids politique disproportionné des peintres, écrivains, poètes et musiciens s’affaiblirait&#160;; ils ne seraient plus la voix des sans voix, puisque les sans voix avaient désormais les moyens d’exprimer leur propre voix.