A konečně se zde objevuje i akceptace rozmanitosti, neboť „když duše národa konečně promluví, mohou vzniklé instituce odrážet zvyky a tradice, které se velmi liší od našich.
Enfin, la diversité doit être acceptée, car « quand l’âme d’un pays finit par s’exprimer, les institutions qui en naissent peuvent refléter des coutumes et des traditions très différentes des nôtres.