Sadr s nimi nemůže dost dobře soupeřit v otázce náboženské autority, a tak vůči nim zaujímá arabsko-nacionalistický postoj, přičemž často připomíná, že nejvyšší šíitský duchovní, ajatolláh Sistání, není Arab, nýbrž Peršan.
Sadr ne peut absolument pas rivaliser avec eux en termes d'autorité religieuse, il choisit donc de prendre un parti arabe-nationaliste contre eux, rappelant souvent que le plus haut dignitaire religieux chiite, l'Ayatollah Sistani, n'est pas arabe mais perse.