A tak je to, co ještě před pár měsíci vypadalo z Washingtonu jako úspěšný přechod k nějaké formě zastupitelské demokracie, očividně pouhou parodií: stejně jako za Saddáma dnes moc vyvěrá z hlavně – s tím rozdílem, že stát dnes nemá na násilné prostředky monopol.
C’est ainsi que ce qui semblait être pour Washington, il y a quelques mois à peine, une transition réussie vers un gouvernement représentatif n’est plus qu’une farce : comme sous Saddam, l’autorité dépend du contrôle des armes.