V podstatě to probíhá tak, že si řečtí občané berou půjčky u místních bank financovaných převážně řeckou centrální bankou, která získává prostředky prostřednictvím plánu nouzové pomoci s likviditou (ELA) Evropské centrální banky, a pak tyto peníze převádějí do jiných států, kde nakupují zahraniční aktiva (nebo umořují své dluhy), čímž odčerpávají likviditu z bank ve své zemi.
Grosso modo, les citoyens grecs contractent des emprunts auprès des banques locales, prêts largement financés par la Banque centrale grecque, qui elle-même acquiert des fonds via le dispositif ELA de fourniture de liquidités d‘urgence de la Banque centrale européenne. Ils transfèrent ensuite leur argent vers d’autres pays afin d’acheter des actifs étrangers (ou de rembourser leurs dettes), aspirant ainsi la liquidité des banques de leur pays.