Změnu Erdoğanovy politiky ve vztahu k Izraeli lze chápat jako pokus nejen o překonání tradiční arabské podezřívavosti vůči Turecku, vzhledem k jeho imperiální minulosti, ale také o předložení umírněnější islámské alternativy k teokratickému Íránu a jeho nevyzpytatelnému prezidentovi.
La politique de réorientation d’Erdoğan vis-à-vis d’Israël peut se comprendre comme une tentative non seulement pour surmonter les soupçons traditionnels des pays arabes à l’encontre de la Turquie compte tenu de son passé impérial, mais peut aussi représenter une alternative islamique plus modérée que l’Iran théocratique à l’imprévisible Président.