Papandreův krok navíc odhaluje základní vadu velkolepých plánů na vytvoření politické či fiskální unie za účelem podpory eura: skutečným vládcem nezůstávají vlády, nýbrž „lid“. Vlády mohou podepisovat smlouvy a přijímat slavnostní závazky podřízení své fiskální politiky přáním EU jako celku (nebo přesněji řečeno přáním Německa a Evropské centrální banky), ale nakonec mohou lidé odmítnout jakýkoliv program úprav, který „Brusel“ (rozuměj Berlín a Frankfurt) případně bude chtít prosadit.
Les Etats peuvent bien signer des traités et proclamer des engagements solennels visant à subordonner leur politique budgétaire aux besoins de l'UE (ou plus précisément ceux de l'Allemagne et de la Banque centrale européenne)&#160;; en dernier ressort ce sont les peuples qui risquent de rejeter toute réforme que "Bruxelles" (autrement dit Berlin et Francfort) voudrait imposer.