Na arabské straně však pouze v Libanonu existovala ve třech po sobě jdoucích letech relativně silná politická práva - před patnáctiletou občanskou válkou, která vypukla v roce 1975 - a žádná země nezažila pět po sobě jdoucích let charakterizovaných existencí silných práv. U nearabské muslimské země existovala v období let 1972 až 2000 téměř dvacetkrát vyšší pravděpodobnost volební konkurenceschopnosti než u arabské země s muslimskou většinou.
Côté arabe, en revanche, seul le Liban a joui de trois années consécutives de droits politiques relativement renforcés, avant les 15 années de la guerre civile qui commença en 1975, et aucun pays n'a bénéficié de cinq années de droits politiques renforcés. Les pays musulmans non arabes avaient 20 fois plus de chance d'être compétitifs que les pays arabe à majorité musulmane entre 1972 et 2000.