Deklarace jednoznačně spojila chudobu a vyloučení s diskriminací a nerovným přístupem ke zdrojům a příležitostem. Její tvůrci si uvědomovali, že sociální a kulturní stigmatizace brání plnému začlenění do veřejného života a potlačuje možnost ovlivnit politické přístupy a dovolat se spravedlnosti.
Il y a soixante ans, la Déclaration universelle des droits de l’homme disposait qu’il est indispensable pour avoir une vie digne de ne pas subir la terreur ni la misère. Elle associait sans équivoque l’indigence à la discrimination et à l’inégalité d’accès aux chances et aux ressources. Pour ses concepteurs, la stigmatisation sociale et culturelle entravait la participation pleine et entière à la vie publique, la capacité d’influer sur les politiques et l’obtention de la justice.