Dalším termínem, který kolem roku 1937 znenadání vystoupil do popředí, byla „teorie nedostatečné spotřeby“ – ta měla za to, že vystrašení lidé mohou přehnaně šetřit na horší časy.
Un autre terme apparu comme soudainement dominant aux alentours de 1937 fut celui de « sous-consommationnisme » – théorie selon laquelle l’inquiétude des populations serait susceptible de conduire les individus à épargner de manière excessive, dans un souci d’anticipation de lendemains difficiles.