Vezměme si Egypt, jenž dává přednost druhému, vyčleňujícímu přístupu, kdy se všechny strany domnívají, že mají monopol na pravdu, a mohou proto ignorovat či potlačovat odpůrce.
Cela est particulièrement vrai de l'Égypte, qui a poursuivi la deuxième approche de type exclusif face à tous les autres partis, où chacun croit détenir le monopole de la vérité et pouvoir ignorer ou réprimer ses opposants.