Pod tlakem ze všech stran tak Tadićovi nezbývá než udržovat zdání obhajoby maximalistického postoje v otázce Kosova („nevzdáme se“) a současně se snažit zachovat a prohloubit vztahy Srbska s EU, které pokládá za klíčové pro odvrácení strašlivého dědictví dvou desetiletí válek a izolace.
Tadic, qui subit une pression de tous les côtés, a donc dû entretenir la fiction d’une position maximaliste au sujet du Kosovo (“pas de capitulation”) tout en luttant pour conserver et étendre les relations de la Serbie et de l’UE, qu’il considère comme cruciales pour faire reculer le terrible héritage de deux décennies de guerre et d’isolement.