Tato myšlenka využila pozitivní externality vážící se k výpůjčním nákladům, které jsou tak nízké, jak zasluhuje úvěrové riziko konkrétního věřitele (nebo ještě nižší).
Cette idée a profité de l'externalité positive associée à des coûts d'emprunt aussi bas que ceux mérités par le risque de crédit de n'importe quel créancier unique (sinon plus bas).