Revoluce obvykle konfrontují nové vlády se strmě rostoucími sociálními požadavky (například na zvýšení mezd a vyšší sociální výdaje) v&#160;období úniku kapitálu, finančního chaosu a hlubokých rozvratů ve výrobě.
Les révolutions ont tendance à confronter les nouveaux gouvernements à une montée des revendications sociales (en faveur par exemple d’une augmentation des salaires ou encore des dépenses de solidarité) dans un contexte de fuite des capitaux, de turbulences financières, et de profondes perturbations de la production.