Krugman přitom slučuje dvě rozdílné myšlenky, jako by obě byly složkami „progresivního“ uvažování. Na jedné straně je „liberálního přesvědčení“ a správně se zaměřuje na to, jak vlády mohou zápasit s chudobou, chatrným veřejným zdravím, degradací životního prostředí, narůstající nerovností a dalšími společenskými neduhy.
En réalité, Krugman associe deux idées distinctes comme si elles étaient toutes deux les composantes de la pensée « progressiste. » D’un côté, il incarne la « conscience d’un libéral, » s’intéressant à juste titre aux démarches consistant pour l’État à combattre la pauvreté, les difficultés en matière de santé, la dégradation de l’environnement, le creusement des inégalités, et autres maux de la société.