Vznik národního státu v osmnáctém století a krajní míra barbarismu, k níž se dopracovalo století dvacáté, mohly vytvořit dojem, že mravní politika je sen buď přímo neuskutečnitelný, nebo čím dál méně zřetelný, jak se vzdaluje do budoucnosti.
Hammourabi, Ramsès II, Solon puis Périclès sont les premiers grands noms qui marquent les étapes de ce chemin.