Poskytovatelé finančních prostředků a zákonodárci, kteří sledují relevantní výzkum, začínají pomalu zavádět více terapií založených na rozhovoru (například kognitivní terapii a poradenství zaměřené na traumata), alternativ k hospitalizaci, kulturně přiměřených služeb, rodinně zaměřených terapií a především skutečných konzultací s těmi, kdo služby využívají, o tom, co skutečně funguje.
Les financeurs et les décideurs qui suivent les recherches appropriées commencent lentement à introduire davantage de thérapies par la parole (comme la thérapie cognitive et le conseil concentré sur le traumatisme), plus d'alternatives à l'hospitalisation, des services plus appropriés au niveau culturel, des thérapies plus centrées autour de la famille et, le plus important, davantage de consultations auprès des utilisateurs des services sur ce qui marche vraiment.