Podobně ani druhý zdroj práv - v podstatě pozitivistický názor, že cokoli, co společnost jakýmkoli ústavním způsobem nazve právem, se právem stane - není zárukou liberalizujících tendencí; vede totiž ke kulturnímu relativismu.
La deuxième source de droits - le point de vue positiviste selon lequel un droit reconnu institutionnellement est effectivement applicable - ne garantit pas une évolution libérale, car elle mène au relativisme culturel.