V mezinárodních vztazích jediným, na čem záleželo, zůstávala moc, nikoli právo: tradiční koncepce státní suverenity se soustřeďovala výhradně na moc, tj. na ovládání lidí a území, a chránila autoritu státu bez ohledu na to, zda jeho prosazování bylo civilizované či brutální, demokratické či autoritářské.
Dans les relations internationales, seul le pouvoir, et non le droit, importait : la notion traditionnelle de souveraineté de l’État se concentrait exclusivement sur le pouvoir – c'est-à-dire sur le contrôle exercé sur une population et un territoire – et protégeait l’autorité de l’État, qu’elle soit imposée de manière civilisée ou brutale, démocratique ou autoritaire.