Jsme-li totiž přesvědčeni, že ekonomičtí aktéři jsou iracionální, uzákoníme paternalistické politiky, které se budou zaměřovat na kontrolu chování či na finanční výpomoc krachujícím agentům a institucím, což by bylo zřejmě odsouzeno k nezdaru, ba možná že by to bylo nebezpečné.
Si l’on pense que les intervenants économiques sont irrationnels, on est amené à faire une politique paternaliste, attachée à contrôler les comportements ou à renflouer les agences et les institutions en faillite, ce qui s’avérerait contre-productif et même dangereux.