Friedmanův hlas byl závanem svěžího skeptického vzduchu v době, kdy panujícím stanoviskem byl jistý druh samolibého pseudosocialismu, který si neuvědomoval ohromující schopnost trhů dosahovat žádoucích cílů.
La voz de Friedman fue una bocanada escéptica de aire fresco en un momento en que el punto de vista reinante era una suerte de seudo-socialismo petulante que no reconocía el poder abrumador de los mercados para lograr objetivos deseables.