Podle Keynese cestu do nového ráje najdou jen ti, kdo dokáží své nenaplněné relativní potřeby sublimovat do vyššího ideálu. „Budeme ctít ty, kdo nás dokáží naučit sklízet hodiny a dny počestně a moudře, nádherné lidi, již se dokáží nezprostředkovaně těšit z věcí, lilie polní, které se ani nelopotí, ani neotáčejí.“
Para Keynes, sólo quienes logren sublimar sus necesidades relativas no satisfechas en un ideal más alto encontrarán el camino en el nuevo paraíso. “Honraremos a quienes nos enseñen a aprovechar las horas y los días bien y virtuosamente, la gente encantadora capaz de disfrutar directamente de las cosas, los lirios del campo que ni laboran ni hilan”.