Jeho analýza byla v příkrém rozporu nejen s tezí Adama Smitha, že sledování vlastních zájmů vede působením jakési „neviditelné ruky“ k žádoucím společenským výsledkům, ale také s převládajícím přístupem k politické analýze, který pokládá vládu za cosi jako laskavého plánovače uplatňujícího na selhání trhu učebnicová „řešení“.
El análisis de Buchanan no solo contrastó marcadamente con la máxima de Adam Smith según la cual la satisfacción del interés propio conduce, como «una mano invisible», a resultados sociales deseables, sino también con el enfoque prevalente del análisis de políticas, que ve al gobierno como un planificador benévolo que implementa «soluciones» de manual ante las fallas del mercado.