Buď se eurozóna posune k jiné rovnováze – silnější ekonomické, fiskální a politické integraci, doplněné politikami, které obnoví růst a konkurenční schopnost, včetně řízených restrukturalizací dluhu a slabšího eura –, anebo se dočká neřízených úpadků, bankovních krizí a v posledku rozpadu měnové unie.
O la eurozona cambia hacia un equilibrio diferente (mayor integración económica, fiscal y política, con medidas que restablezcan el crecimiento y la competitividad, entre ellas reestructuraciones ordenadas de las deudas y debilitamiento del euro) o terminará en impagos desordenados, crisis bancarias y, tal vez, la ruptura de la unión monetaria.