Celkově vzato se politika skupiny G-20 zaměřená na postupnou stabilizaci růstu vládního dluhu a jeho srovnání s růstem národního důchodu do roku 2016 jeví jako rozumný přístup k dosažení rovnováhy mezi krátkodobým stimulem a dlouhodobějšími finančními riziky, a to i za cenu přetrvávající nezaměstnanosti.
Con todo, la política del G-20 de apuntar a una estabilización gradual del aumento de la deuda estatal y hacer que se alinee con el crecimiento del ingreso nacional para 2016 parece un enfoque razonable para equilibrar el estímulo de corto plazo con los riesgos financieros de más largo plazo, incluso si eso significa la persistencia del problema del paro.