Díky tomu se usmířili dlouhodobí soupeři jako Francie a Německo, v rámci projektu pro celý region (nejprve společenství uhlí a oceli, které se později rozvinulo v Evropské hospodářské společenství a nakonec Evropskou unii), který integroval kontinent politicky a hospodářsky v takové míře, že se násilný konflikt stal nepředstavitelným.
En consecuencia, adversarios de larga data como Francia y Alemania se reconciliaron dentro de un proyecto regional -primero, una comunidad de carbón y acero, que se expandió hasta convertirse en la Comunidad Económica Europea y, finalmente, la Unión Europea- que integró al continente política y económicamente a punto tal que un conflicto violento pasó a ser impensable.