Spácháním sebevraždy se nevzdala ničeho, co chtěla nebo čemu mohla přikládat rozumnou hodnotu. „Jediným, co ztratím, je neurčený počet let, které strávím jako tělo bez duše v nemocničním prostředí, kdy budu ujídat zemi peníze, aniž bych měla sebemenší představu, kdo jsem.“
Al suicidarse, no estaba renunciando a nada que quisiera, o pudiera razonablemente valorar. “Todo lo que pierdo es una cantidad indefinida de años de ser un vegetal en un ambiente hospitalario, comiéndome el dinero del país pero sin tener ni la más mínima idea de quién soy”.