Budou-li však ztráty příliš vysoké nebo zotavení příliš křehké, pak poskytnutí volné ruky bankám, aby se postupně rekapitalizovaly samy, a vyřešení špatných dluhů později – například zavedením evropské obdoby Bradyho dluhopisů (dluhopisů s nulovým kuponem, které v 90. letech umožnily americkým bankám a latinskoamerickým zemím dohodnout se na částečném odepsání dluhů) – nebude fungovat.
Pero permitir que los bancos en situación dudosa se recapitalicen y solucionar luego el problema de la deuda –tal vez con bonos Brady europeos (bonos de cupón cero que en la década de 1990 permitieron a los bancos estadounidenses y latinoamericanos consensuar quitas parciales)– no funcionará si las pérdidas son demasiado grandes o la recuperación demasiado frágil.