Za prvé jsou mnozí z těch, kdo se nazývají deficitními jestřáby, ve skutečnosti výdajovými jestřáby: domnívají se, že americké sociální pojištění je příliš štědré k nezaměstnaným, postiženým, starým a nemocným a že zdaleka nejlepší politikou je spíše seškrtání takových programů než zvýšení daní, z nichž by se tyto programy platily. Obávají se však, že volání po výdajových škrtech bude nepopulární – na rozdíl, jak doufají, od požadavku na vyrovnání rozpočtu.
En primer lugar, muchos de los que se llaman a sí mismos halcones del déficit son en realidad halcones del gasto; creen que la seguridad social de los EE.UU. es demasiado generosa para los desempleados, los discapacitados, los mayores y los enfermos y que la mejor política, con mucha diferencia, es la de reducir esos programas en lugar de aumentar los impuestos para sufragarlos, pero temen que pedir recortes del gasto resulte impopular, a diferencia –esperan– de las peticiones de equilibrio del presupuesto.