Mao proslule uvažoval o podstatě rozporů v pojednání z roku 1937: „Zákonitost rozpornosti věcí, tedy zákonitost jednoty protikladů, je stěžejní zákonitostí přírody a společnosti.“ Člověk si přesto klade otázku, jestli by byl schopen chápat, natož řešit rozporuplnost komunistického kapitalismu.
En un ensayo de 1937  Mao expuso su famosa tesis: “La de la contradicción en las cosas, es decir, de la unidad de los opuestos, es la ley fundamental de la naturaleza y de la sociedad”.