Z této zásady obvykle vyplývá, že marginální daňové sazby by měly být na různých úrovních mzdových příjmů podobné pro různé typy spotřeby, pro dnešní výdaje oproti zítřejším a tak dále.
En términos generales, este principio implica que la tasa impositiva marginal debe ser similar para diferentes niveles de ingresos, para diferentes tipos de consumo, para gastos actuales o futuros, y así sucesivamente.