Jako velmi mladý kněz, který svou autoritu odvozuje od zesnulého otce – ajatolláha a rovněž populisty –, stojí Sadr v opozici vůči iráckým žijícím ajatolláhům, jimž se příčí jeho nevědomost a násilnictví.
Como sacerdote muy joven que deriva su autoridad de su padre muerto --un ayatola populista--los ayatolas vivos de Iraq, quienes desprecian su ignorancia y violencia, se oponen a Sadr.