To otevřelo Číně cestu k tomu, aby si nárokovala Arunáčalpradéš (třikrát větší než Tchaj-wan) jakožto „jižní Tibet“, a zároveň to posílilo čínský náhled na územní spory: jakákoliv Čínou obsazená oblast je čínským územím a veškeré územní nároky Číny se musí vyřešit na základě „vzájemného uspokojení a porozumění“.
Así se abrió el paso a la reivindicación por parte de China de Arunachal Pradesh (con una superficie que representa el triple de la de Taiwán) como “Tíbet Meridional” y se reforzó la posición de China sobre las cuestiones territoriales: cualquier zona que este país ocupe es territorio chino y cualesquiera reivindicaciones territoriales que haga deben zanjarse mediante “la acomodación y el entendimiento mutuos”.