Lafontaine využívá preferencí příjemců veřejných peněz, pevně obsadil levý okraj politického spektra a sní sen o věčném sociálním státu čerpajícím neomezené zdroje.
Lafontaine apela a las preferencias de los destinatarios de fondos públicos y ocupa con solidez el margen izquierdo del arcoiris político, soñando el sueño de un estado de bienestar eterno que haga uso de recursos ilimitados.