Zákon z roku 1905, jenž ustavil proces udržování sekulárního státu známý jako laïcité, tudíž charakterizuje vyváženost mezi dvěma záměry: odmítnutím státní kontroly nad náboženstvím a odmítnutím přebírání moci nad státem ze strany náboženství.
De modo que la ley de 1905, que estableció el proceso de mantenimiento de un estado secular denominado laicidad, refleja un equilibrio entre dos fines: el rechazo del control estatal de la religión y el rechazo de la ocupación del Estado por la religión.