Smithová se v tomto sporu staví jednoznačně na stranu van Deldena a Battinové, když konstatuje, že „empirické důkazy shromážděné v těchto dvou jurisdikcích nepotvrzují hypotézu, že smrt za pomoci lékaře představuje specifické riziko pro sociálně zranitelné skupiny obyvatel“.
En esa controversia, Smith se inclina firmemente por la posición de Van Delden y Battin, al concluir que “la documentación empírica reunida en las dos jurisdicciones no abona la hipótesis de que la muerte con asistencia médica haya impuesto un riesgo particular a las poblaciones socialmente vulnerables”.