Být nápomocen osobě, která výslovně dala najevo přání zemřít, se čím dál větší měrou považuje za ospravedlnitelný čin, obzvlášť v kontextu nevyléčitelné a smrtelné nemoci.
Ayudar a una persona que ha pedido explícitamente morir se ve cada vez más como una acción justificable, especialmente en el contexto de una enfermedad terminal.