Velký rozdíl mezi malthuziánskou konzervativní kritikou sociálního pojištění počátkem devatenáctého století a chicagskou kritikou ze 70. let spočívá v tom, že chicagští kritikové měli kus pravdy: poskytování podpory „zasloužilým“ chudým z veřejných peněz a její odnímání ve chvíli, kdy se tito lidé začnou stavět na vlastní nohy, podkopávalo iniciativu a pravděpodobně nemohlo vést k dobrým výsledkům.
La gran diferencia entre las críticas conservadoras maltusianas al seguro social a principios del siglo XIX y las críticas de Chicago en la década de 1970 es que los críticos de Chicago tenían razón: brindar apoyo público a los pobres «dignos de él» y luego quitárselo cuando comenzaban a valerse por sí mismos envenenaba los incentivos y poco probablemente condujese a buenos resultados.