Křížové výpravy v jedenáctém až třináctém století například vyvolaly mezi potenciálními křižáky v Evropě „epidemii válečného šílenství“, jak to popsal MacKay. Toto třeštění doprovázela bludná představa, že Bůh sešle armády svatých, kteří budou bojovat po boku křižáků.
Por ejemplo, las Cruzadas, que se sucedieron entre los siglos once y trece, produjeron en Europa lo que MacKay describe como un “frenesí epidémico” entre personas deseosas de convertirse en cruzados, junto con delirios acerca de que Dios les enviaría ejércitos de santos para luchar codo a codo con ellas.