AMSTERDAM – V záplavě děsivých zpráv z Japonska lze zavedení nových měřítek politického vedení v této zemi snadno přehlédnout – zčásti i proto, že se japonské sdělovací prostředky drží starého zvyku automaticky kritizovat způsob, jímž se vedoucí představitelé potýkají s katastrofou, a mnoho zahraničních reportérů postrádajících perspektivu tento kritický tón jednoduše přebírá. V porovnání s chaosem po katastrofálním zemětřesení v Kóbe v roce 1995, kdy jako by si úřady umyly ruce nad utrpením obětí, však rozdíl snad ani nemůže být větší.
AMSTERDAM – Entre las horrorosas noticias que llegan del Japón, resulta fácil que pase inadvertido el establecimiento de nuevas normas de dirección política... en parte porque los medios de comunicación japoneses siguen los hábitos antiguos de criticar automáticamente la forma como están afrontando el desastre los funcionarios y muchos periodistas extranjeros, que carecen de perspectiva, se limitan a copiar ese tono crítico, pero, en comparación con el período posterior al catastrófico terremoto de Kobe de 1995, cuando las autoridades parecieron lavarse las manos respecto de los sufrimientos de las víctimas, la diferencia no podría ser mayor.