Do jisté míry to byl také příběh roku 1968: oprávněné znechucení vedlo k&#160;zuřivosti, ale když se přefiltrovalo přes naprosto nerealistické revoluční teoretizování, vedlo také k&#160;povýšenosti a nakonec až k&#160;důmyslnému ospravedlňování fyzického násilí ze strany radikálních frakcí.
Ésa es también, hasta cierto punto, la historia de 1968: la repugnancia justificada propició la exasperación, pero, al encauzarse mediante una teorización revolucionaria carente del menor realismo, también propició el fariseísmo y, en última instancia, la elaboración de justificaciones de la violencia física por parte de las facciones radicales.