V mezinárodních vztazích jediným, na čem záleželo, zůstávala moc, nikoli právo: tradiční koncepce státní suverenity se soustřeďovala výhradně na moc, tj. na ovládání lidí a území, a chránila autoritu státu bez ohledu na to, zda jeho prosazování bylo civilizované či brutální, demokratické či autoritářské.
En las relaciones internacionales, el poder, no el derecho, seguía siendo lo único que importaba: el concepto tradicional de soberanía de Estado se centraba exclusivamente en el poder -vale decir, en el control sobre la gente y el territorio- y protegía la autoridad del Estado, sin importar si su ejecución era civilizada o brutal, democrática o autoritaria.