Z perspektivy budoucnosti se lidská jatka dvacátého století – ba ani vraždění, které různí jedinci plánují dnes – nemusí jevit jako nejpodstatnější součást naší zkušenosti a současných poměrů a naši potomci je snad nebudou považovat za své dějiny.
En efecto, los mataderos humanos del siglo veinte (e incluso los que varios están preparando actualmente) podrían no ser, desde la perspectiva del futuro, la parte más importante de nuestra experiencia y de nuestra condición, o de lo que nuestros descendientes consideren como su historia.