To neustále brzdí Miloševičovu kauzu a vzniká otázka, zda existuje dostatek důkazů, jež by jej přímo spojovaly s politikou genocidního etnického čištění, ačkoliv to zřejmě nebude až takový problém, neboť obvinění vznesená proti němu se neopírají o „velitelskou zodpovědnost“, nýbrž o principy osobní odpovědnosti zakotvené v chartě ICTY. Ty výslovně opravňují ke stíhání těch, kdo nesou odpovědnost za „společné trestné počínání“, a spojují tedy odpovědnost za trestné chování, jako jsou deportace a odsuny, s dalšími předvídatelnými zvěrstvy.
Eso sigue obstaculizando la acusación contra Milosevic, por lo que se plantean interrogantes sobre si existen pruebas suficientes que lo vinculen directamente con la política de depuración étnica genocida, aunque es probable que esto último resulte menos problemático, ya que las acusaciones formuladas contra él no se refieren a la “responsabilidad del mando”, sino que se basan en los principios de la carta del TPIAY de responsabilidad individual, que autorizan implícitamente el procesamiento de los responsables de una “empresa criminal conjunta”, con lo que vinculan la responsabilidad por actos criminales, como las deportaciones y las expulsiones, con otras previsibles atrocidades.