V době, kdy se americké bezpečnostní zájmy přesouvají do Pacifiku, se Američané spoléhají na stále zranitelnější předsunuté pevninské základny a flotily letadlových lodí s taktickými letouny, které mají bojový rádius 300-500 mil (482-805 kilometrů). Bombardér dlouhého doletu by však byl cenově výhodnější než běžné bombardéry nesoucí rakety s plochou dráhou letu a na rozdíl od taktických bombardérů s kratším doletem by jeho základny nebyly zranitelné vůči útoku.
Al trasladarse los intereses en materia de seguridad de los EE.UU. al Pacífico, los americanos cuentan ahora con bases terrestres avanzadas y flotas de portaviones cada vez más vulnerables, con aviones tácticos que tienen un radio de combate de entre 300 y 500 millas (482-805 kilómetros), pero un bombardero de largo alcance sería más rentable que los bombarderos a larga distancia con misiles de crucero y, a diferencia de los bombarderos tácticos de corto alcance, sus bases serían invulnerables al ataque.