Poněvadž centrální banky – zejména ve vyspělých ekonomikách a rozvíjejících se ekonomikách s vysokými příjmy – jsou ostražité vůči využívání měnověpolitických sazeb v boji proti bublinám, většina zemí spoléhá, že se s pěnou na realitních trzích vypořádá makroprudenční regulací finanční soustavy a dohledem nad ní. To znamená nižší poměry úvěrů k hodnotě, přísnější normy pro přidělování hypoték, meze pro financování druhého bydlení, vyšší kontracyklické kapitálové polštáře u hypotečního půjčování, vyšší stálé kapitálové náklady u hypoték a restrikce pro využívání penzijních fondů k zálohovým platbám při koupi domu.
Como los bancos centrales –en particular los de las economías avanzadas y las economías en ascenso con ingresos elevados– se muestran cautelosos a la hora de recurrir a los tipos de interés oficiales para luchar contra las burbujas, la mayoría de los países están recurriendo a una reglamentación y una supervisión macroprudenciales del sistema financiero para abordar unos mercados de la vivienda que están creando espuma, lo que significa relaciones menores entre el préstamo y el valor, normas más estrictas sobre los seguros de hipotecas, limites a la financiación de las segundas residencias, mayores reservas de capital anticíclicas para la concesión de hipotecas, mayores cargas de capital permanentes para las hipotecas y limitaciones de la utilización de fondos de pensiones para pagar las entradas correspondientes a las compras de viviendas a plazos.