Podle klasifikace WHO z roku 1996 se onemocnění považuje za mírné, když postižený nemusí běžně při chůzi používat pomůcky, za střední, když používá jednu nebo dvě hole, popřípadě berle, a za závažné, když je upoután na lůžko či neschopen chůze bez pomoci.
Según la clasificación de la OMS del año 1996, la enfermedad se considera leve cuando la víctima no tiene que utilizar de manera habitual artefactos de ayuda para caminar; moderada cuando la persona utiliza uno o dos bastones o muletas, y severa cuando quién está afectado se encuentra postrado en cama o no puede caminar sin un sustento.