Není pak překvapením, že Egypťané a Jordánci, kteří žijí v zemích, kde stát víru silou neprosazuje, jsou zbožnější než Íránci a Saúdové, již se musí potýkat s místní „mravnostní" policií, zaštítěnou státem.
Por ende, no es de sorprender que los egipcios y jordanos, que viven en países donde el estado no obliga a ejercer la piedad, sean más religiosos que los iraníes o saudíes, quienes deben hacer frente a una política local "virtuosa" respaldada por el estado.