Arabské vlády – a také mnoho vlád západních – tvrdily, že privatizace a další hospodářské reformy by měly dostat přednost před politickými změnami. Prohlašovat, že občané chtějí nejprve chléb a teprve poté svobodu, lze sice snadno, avšak liberalizace hospodářství se dostavila bez systému kontrolních a vyvažovacích mechanismů, což mělo mnohde za následek, že občané nakonec nemají ani chléb, ani svobodu.
Los gobiernos árabes –y muchos occidentales– afirmaban que se debía conceder prioridad a la privatización y a otras reformas económicas por encima del cambio político, pero, si bien resulta fácil sostener que los ciudadanos quieren pan antes que libertad, la liberalización económica careció de un sistema de contrapesos y, por tanto, el resultado fue la falta de pan y de libertad a un tiempo.