Tím se možná vysvětluje, proč libanonští vysokoškolští absolventi všech vyznání ve svých životopisech často uvádějí jméno a profesi svých rodičů nebo proč jedno z prvních arabských slov, které se naučí cizinec, který se hodlá usadit v Libanonu, je "wasta" (konexe). Střední a vyšší třídy křesťanských maronitů a muslimských šíitů mají navíc podobnou úroveň sociální mobility.
Eso puede explicar por qué las personas que se gradúan de las universidades, sean de la fe que sean, a menudo incluyen el nombre y la profesión de sus padres en sus currículums vitae, o por qué una de las primeras palabras árabes que un extranjero aprende cuando se establece en el Líbano es