Jejich absurdní a výstřední poblouznění bylo jak plodem neznalosti Maových zločinů, tak důsledkem znuděnosti mládeže v prosperující společnosti, kde prakticky neexistovala nezaměstnanost.
Su obsesión absurda y barroca era tanto el producto de la ignorancia de los crímenes de Mao como el resultado del aburrimiento en una sociedad próspera donde el desempleo prácticamente no existía.