Virginia Woolfová označovala ideál ženství v tomto období výrazem „anděl v domě“: byla jím skromná a křehká bytost, která by nedokázala obstát v drsné veřejné aréně.
Virginia Woolf llamó “El ángel de la casa” al ideal de feminidad en aquella época: un ser retraído y frágil que no podía soportar los rigores del ruedo público.