Kissinger doufá, že se tyto země i nastupující mocnosti jako Indie a snad i Brazílie (Latinskou Ameriku Kissinger ze svého výčtu světových řádů vynechává) dokážou dohodnout na řadě pravidel, která budou všechny státy pokládat za legitimní, a tím udrží stabilní globální rovnováhu moci.
La esperanza de Kissinger es que estos países y potencias crecientes como la India y presuntamente Brasil (deja a América Latina fuera de su recuento de órdenes mundiales) puedan forjar un acuerdo sobre un conjunto de reglas que todos considerarán legítimas, manteniendo así un equilibrio de poder global estable.