Tento ideál měl pochopitelně i svou odvrácenou stranu: ostentativní křehkost žen – a jejich předurčená role ikon sexuální čistoty a nevědomosti – se využívala k tomu, aby se ženám znemožňovalo ovlivňovat výsledky určující jejich vlastní osud.
Naturalmente, dicho ideal era un arma de dos filos: se utilizaba su ostensible fragilidad –y el papel que se les asignaba como iconos de la pureza y la ignorancia sexuales– para excluir a las mujeres de las decisiones que afectaban a su destino.