Podle jedné hypotézy zahraniční centrální banky, které hromadily biliony dolarů, konečně zjistily, že pravděpodobně budou tyto rezervy držet ještě několik příštích let a mohou si tedy dovolit vložit alespoň část těchto peněz do střednědobých amerických pokladničních poukázek, které nesly (zpočátku) mnohem vyšší výnos než státní dluhopisy.
Una hipótesis es que los bancos centrales extranjeros que estaban acumulando billones de dólares finalmente se dieron cuenta de que era probable que seguirían teniendo esas reservas durante años y que podían situar al menos parte del dinero en bonos a mediano plazo del Tesoro de los Estados Unidos que dieran (inicialmente) dividendos mucho mayores que los de las letras del Tesoro.