Zatímco však tento přístup možná vysloužil Barmánce Aun Schan Su Ťij Nobelovu cenu, která samotnému Mahátmovi unikla, násilí barmského státu při bránění změnám se ukázalo jako daleko silnější než její utrpení při jejich podněcování. A jak v listopadu 2008 názorně ukázaly teroristické útoky v Bombaji, Indie dnes čelí přeshraničnímu terorismu, na jehož strůjce by Mahátmova jediná odpověď – protestní půst – neudělala žádný dojem.
Gandhi creía en la posibilidad de “sacar a un oponente del error con paciencia, compasión y sufrimiento autoinfligido”, pero, si bien semejante actitud pudo granjear a Aung San Suu Kyi de Birmania el Nobel que eludió al propio Mahatma, la violencia del Estado birmano demostró ser mucho más fuerte para impedir el cambio que su sufrimiento al fomentarlo y, como demostraron los ataques terroristas de Mumbai de noviembre de 2008, la India afronta actualmente la amenaza del terrorismo transfronterizo, contra la cual la única respuesta del Mahatma –un ayuno de protesta– no habría conmovido a sus perpetradores.