Na oné pohyblivé hranici mezi starým a novým lidé ze všeho nejvíce toužili po tom, co nikdy neměli: po svobodě myšlení a projevu, po informacích, po nástrojích k diskusi a k definování vlastního štěstí.
En esa frontera fluida entre lo viejo y lo nuevo, lo que más ansiaba la gente era lo que nunca había tenido: libertad de pensamiento y expresión, información, las herramientas para debatir y definir su propia felicidad.