Druhá sada politik a institucionálních reforem proto vyžaduje, aby všichni nezajištění věřitelé bank a dalších finančních institucí byli „ošetřeni“ – tedy že se musí smířit se ztrátami (nebo zkrácením) svých pohledávek.
Así, pues, un segundo conjunto de políticas y reformas institucionales requiere que se “trate” a todos los acreedores de los bancos y otras entidades financieras, es decir, que deben aceptar pérdidas (o “recortes”) de sus reclamaciones.