Podobně i Írán v prosinci 2003 po zatajení výstavby komplexu obohacování uranu Natanz a dalších objektů před IAEA souhlasil s podepsáním – avšak nikoliv s ratifikací – takzvaného dodatečného protokolu, který umožňoval rozsáhlejší uplatňování pojistek IAEA.
Por el lado iraní, en diciembre de 2003, tras ocultar al OIEA la construcción de la planta de enriquecimiento de uranio de Natanz y otros sitios relacionados con su programa, Irán aceptó firmar (pero no ratificar) un “protocolo adicional” por el que se ampliaba el alcance de las medidas de salvaguardia del OIEA.