Bilionový záchranný balík pro okraj eurozóny a „zátěžové testy“ bez zátěže sice oddálily nutnost řešení, ale zásadní problémy přetrvávají: vysoké rozpočtové schodky a veřejný dluh, který bude obtížné dostatečně snížit vzhledem k existenci slabých vlád a odporu veřejnosti vůči fiskálnímu odříkání a strukturálním reformám; vysoké schodky na běžném účtu a zahraniční závazky soukromého sektoru, které bude obtížné refinancovat a obsloužit; ztráta konkurenceschopnosti (vzhledem k deset let trvajícímu poklesu tržního podílu exportu s vysokou přidanou hodnotou na rozvíjející se trhy, stoupajícím jednotkovým nákladům práce a síle eura do roku 2008); nízký potenciální a skutečný růst a značná rizika pro banky a finanční instituce (s výjimkou Itálie).
En la periferia, el plan de rescate de unbillón de dólares y las blandas “pruebas de resistencia” aplazaron el momento de la verdad, pero los problemas fundamentales no han desaparecido: grandes déficits y cantidades de deuda pública que serán difíciles de reducir suficientemente, en vista de la debilidad de los gobiernos y la violenta reacción pública contra la austeridad fiscal y la reformas estructurales; grandes déficits de la balanza de pagos por cuenta corriente, pasivos externos del sector privado que serán difíciles de refinanciar y amortizar; pérdida de competitividad (debida a la pérdida de cuota de mercado en materia de exportaciones con gran densidad de mano de obra a mercados en ascenso, al aumento de los costos por unidad laboral y a la fortaleza del euro hasta 2008); escaso crecimiento real y potencial y riesgos enormes de los bancos y las entidades financieras (exceptuada Italia).