Ani síla a přesvědčivost těchto argumentů, ani hory sofistikovaných dat, mě nemůže zbavit pocitu, že tato diskuse uvízla ve slepé koleji a nakonec zakrněla: uvízla tam, protože za teoretickou konstrukcí, že ekonomický růst je nezbytnou, ale nedostatečnou podmínkou pro omezení chudoby, existoval časový posun, během kterého se naše představy o jejím naplnění poněkud měnily; a zakrněla, protože dvě nezbytně nutné věci začasto v souboru těchto argumentů chybějí: první chybějící ingrediencí je jasné definování toho, jak by měla být spravedlnost sama měřena, a zejména čisté účinky například změny poměru mezi, řekněme, dětskou prací a hladověním.
Ni la intensidad de los argumentos, ni los cerros de datos sofisticados me pueden quitar la sensación de que este debate está atascado y atrofiado: atascado porque más allá de la noción de que el crecimiento es una condición necesaria pero insuficiente para reducir la pobreza, nuestras ideas al respecto han cambiado poco a lo largo de los años; atrofiado porque con frecuencia los argumentos no toman en cuenta dos factores vitales.