Metaforicky vyjádřeno, izraelská národní duše se pohybuje mezi „Tel Avivem“ a „Jeruzalémem“. „Tel Aviv“ se hlásí k sekularismu, hédonismu a hospodářskému růstu a Stát Izrael považuje za právní subjekt, na rozdíl od nebezpečné, vírou motivované „jeruzalémské“ koncepce „Erec Jisrael“.
Metafóricamente, la psiquis nacional israelí oscila entre “Tel Aviv” y “Jersusalén”. “Tel Aviv” abraza el laicismo, el hedonismo y el crecimiento económico y considera el Estado de Israel una entidad jurídica, en contraste con la peligrosa y fideísta concepción “jerosolimitana” de “Eretz Israel”.