Jak dokládá náš případ, patří k poskytování péče i to, co se děje, když už nezbývá žádná naděje a útěcha, když skončí vyviňování Boha z existence utrpení a když nelze dělat nic jiného než trávit čas u trpícího a dělit se o jeho utrpení tím, že je u něj člověk jednoduše – a obvykle mlčky – přítomen.
Los cuidados, como lo ilustra nuestro caso, incluyen lo que sucede cuando se abandonan la esperanza y el consuelo, y cuando lo único que queda por hacer es estar presente con quien sufre, compartiendo su sufrimiento con el hecho simple –y generalmente silencioso—de estar ahí.