Odkazy na tento jev lze nalézt už na hliněných tabulkách z královské knihovny v Ninive a v Babylonu, které se datují do šestého století před Kristem, a také ve sbírce čínských legend připisované filozofovi Lao-c´, jež spadá do pátého století před Kristem. Rovněž mnoho nejvýznamnějších vědců a matematiků v dějinách tento úkaz rozebíralo: za všechny jmenujme da Vinciho, Keplera či Descartese.
Se pueden encontrar referencias a ella en las tablillas de arcilla de la librería real de Nínive y Babilonia, que datan de antes del siglo sexto A.C., así como en una serie de leyendas chinas atribuidas a Lieh Tzu, cuyo origen se remonta al siglo quinto A.C. Muchos de los más importantes científicos y matemáticos de la historia han analizado el fenómeno: da Vinci, Kepler, Descartes, por nombrar a unos pocos.