Zatímco obvyklý výklad – který motivoval úsilí o liberalizaci kapitálových toků – tvrdí, že rozvojové země omezuje nedostatek úspor, skutečnost, že do nejúspěšnějších rozvojových zemí kapitál nepřitéká, ale vychází z nich ven, naznačuje, že omezující faktor se nachází jinde.
Mientras que la historia convencional -la que motivó la movida para liberalizar los flujos de capital- es que los países en desarrollo tienen restricciones en términos de ahorros, el hecho de que el capital esté saliendo y no entrando en los países en desarrollo más exitosos sugiere que la limitación reside en otra parte.