To mě přivádí ke druhé, často méně snadno chápané námitce vůči vytvoření fondu na řešení krizí: bankovní (a kvazibankovní) ztráty byly při nedávné finanční krizi obrovské, protože regulační orgány zavíraly oči před nepravostmi – buďto aby zajistily mezinárodní konkurenceschopnost bankéřů, anebo jednoduše proto, že je tito bankéři ovládli.
Esto me lleva a la segunda objeción, que muchas veces no se reconoce tan de inmediato, a un fondo de resolución: las pérdidas bancarias (y cuasi bancarias) fueron inmensas en la reciente crisis financiera porque los reguladores cerraron los ojos ante las fechorías a fin de asegurar la competitividad internacional de los banqueros o, más simplemente, porque ellos los habían “capturado”.