Primární přebytek ve výši 3,75 procenta se pak stává maximální, a ne minimální hodnotou, jíž lze vymáhat a která je s to podpořit reálné úrokové sazby ne vyšší než 10 procent.
Un superávit primario del 3.75% se convierte entonces en el máximo, no el mínimo, que se puede exigir, y puede sostener tasas de interés reales de no más del 10%.