Toto uvažování přispělo k zanedbávání trhů aktiv a úvěrů, propagovalo myšlenkové přehlížení regulace a napomáhalo k přemíře laissez faire, jelikož makroekonomická víra v dostatečnost cílování inflace se logicky pojila s mikroekonomickým přesvědčením, že úvěrové trhy se o sebe postarají samy.
Este tipo de pensamiento contribuyó a la falta de examen de los mercados crediticios y de activos, promovió el desdén intelectual hacia la regulación, y estimuló los excesos del laissez-faire, porque la creencia macroeconómica en la suficiencia de establecer objetivos inflacionarios iba lógicamente a la par con la creencia microeconómica de que los mercados crediticios se cuidarían a sí mismos.