V roce 1991 přivedla Ujgury jejich rostoucí hrdost na vlastní dějiny a odlisné národnostně-náboženské tradice k mylným nadějím, že s koncem Sovětského svazu se osvobozování bývalých středoasijských sovětských republik přenese také do Číny, takže budou moci založit když ne nezávislý ,,Urgystán``, tak alespoň sjednocený ,,Východní Turkestán``, který by se vedle Kazachstánu, Uzbekistánu a Kyrgyzstánu stal čtvrtou nezávislou turkickou republikou.
En 1991, el crecimiento del orgullo de los uygures por su historia y sus tradiciones étnico-religiosas los llevó a albergar la vana esperanza de que, con el fin de la Unión Soviética, la independencia de las ex-repúblicas de Asia central se extendería a China, y que si no se establecía un ''Uyguristán'' independiente, tal vez al menos habría un ''Turkestán Oriental'' unificado, que tomaría su lugar junto a Kazakstán, Uzbekistán y Kyrguistán.