Uvážíme-li ale budoucí důsledky nečinnosti, otřeseme se tou představou: Sýrie zaklesnutá v krvavých jatkách mezi brutalitou Bašára al-Assada a různých poboček al-Káidy, semeniště extremismu nekonečně nebezpečnější než Afghánistán v 90. letech, Egypt v rozvratu, kde jako by Západ bez ohledu na spravedlnost podporoval ty, kdo by zemi proměnili v sunnitskou obdobu Íránu, a samotný Írán, který má sice nového prezidenta, ale stále je teokratickou diktaturou s jadernou bombou.
Pero analizar las consecuencias futuras de la inacción basta para estremecernos: Siria, atrapada en una carnicería entre la brutalidad de Bashar al-Assad y varios socios de Al Qaeda, un caldo de cultivo para un extremismo infinitamente más peligroso que Afganistán en los años 1990;