Paradoxem je, že otevřené reformátorství, které zastávali, přispělo k povzbuzení konzervativních trendů mezi islámskými mysliteli, kteří využili reformátory vyvolaného oživení islámských norem k tomu, aby začali volat po návratu k „čistotě" prvních islámských společností.
La paradoja es que el reformismo liberal que promovían contribuyó a estimular tendencias conservadoras entre los pensadores islámicos, quienes aprovecharon la recuperación de las normas islámicas por parte de los reformistas para llamar a un regreso a la "pureza" de las primeras sociedades islámicas.