Soudržný irácký stát – ať už bude unitární, federální nebo konfederační – však nevyroste ze společnosti, v níž jedna část obyvatelstva právem pokládá Saddáma za ohavného utlačovatele, zatímco jiná část ho uctívá jako hrdinu a mučedníka.
Pero un Estado iraquí coherente -ya sea unitario, federal o confederal- no surgirá de una sociedad en la que una parte de la población ve a Saddam, acertadamente, como un opresor atroz, mientras que otra parte lo reverencia como un héroe y un mártir.