Místo toho šli architekti poválečné evropské demokracie cestou maximálního možného počtu pojistek a vyvažovacích mechanismů – a paradoxně i cestou posílení nevolených institucí v zájmu posílení liberální demokracie jako celku.
Los arquitectos de la democracia europea de posguerra, en cambio, optaron por cuantos pesos y contrapesos fueran posibles -y, paradójicamente, por conferirle poder a instituciones no electas a fin de fortalecer la democracia liberal en su totalidad.