Navíc tak učinila bez strategie pro koncovku a s nasazením natolik „neohromující" síly, že zavrženíhodné chování ve věznici Abú Ghrajb přišlo téměř zákonitě. Bushův tým tím postavil přátele Spojených států v latinské Americe - stejně jako v Evropě i jinde - do nezáviděníhodné situace: právem sice nemohli a nebyli ochotni americké pošetilé tažení podporovat, ale zároveň se pochopitelně zdráhali otrávit obecné vztahy na západní polokouli sžíravou kritikou, jakou si žádalo místní veřejné mínění.
Además, lo hizo sin una estrategia para dar jaque mate y con un nivel de fuerza tan poco abrumador, que el escandaloso comportamiento en la cárcel de Abu Ghraib resultó casi inevitable, pero, al hacerlo, el equipo de Bush dejó a los amigos de los Estados Unidos en América Latina -no menos que a los de Europa y otros lugares- en una situación desafortunada: incapacitados y reacios -y con razón- a apoyar la enloquecida marcha estadounidense y -cosa que resulta comprensible- a envenenar las relaciones hemisféricas en general con las críticas estridentes que la opinión publica local exige.