Dramatický rozpad Sovětského svazu ční jako připomínka toho, co se může organizaci přihodit, když zavládnou pochybnosti, zda stále ještě slouží nějakým skutečným zájmům, kromě zájmů svých vlastních aparátčíků, a jak překotně mohou takové pochybnosti sílit, když se organizace pokusí přerodit se v cosi, čím není.
La espectacular disolución de la Unión Soviética sirve para recordarnos lo que puede sucederle a las organizaciones cuando comienzan a surgir dudas sobre si todavía responde a algún interés real, que no sea el de sus propios apparatchik – y cuan súbitamente pueden aumentar esas dudas cuando tratan de convertirse en algo que no son.