Ve druhé půli čtyřicátých let se účastníci ustavování poválečného mezinárodního ekonomického řádu snažili vytvořit mezinárodní měnový systém, který by (a) pamatoval na to, aby měnové kurzy byly dostatečně stabilní a ušetřily výrobce a spotřebitele nebezpečí jejich přílišných a iracionálních fluktuací, (b) umožňoval jednotlivým zemím uskutečňovat své vlastní vnitřní makroekonomické politiky a (c) zabraňoval katastrofickým panikám, které nepostihují jen jednotlivé banky, ale celé země a z nichž vycházela ničivá mezinárodní finanční situace světové hospodářské krize.
A fines de la década de 1940, quienes protagonizaron la creación del orden económico internacional posterior a la Segunda Guerra Mundial intentaron crear un sistema monetario internacional que (a) permitiera que los tipos de cambio fueran lo suficientemente estables como para que los productores y consumidores quedaran a salvo de los riesgos de las fluctuaciones excesivas e irracionales en los mismos, (b) permitiera a los países aplicar sus propias políticas macroeconómicas nacionales, y (c) previniera los catastróficos arrebatos de pánico, que afectan no sólo a los bancos individuales sino a países completos, y que produjeron la devastadora crisis financiera internacional de la Gran Depresión.