Ve svém klasickém díle Teorie zahálčivé třídy, otištěném v roce 1899, napsal, že jakmile se základem společenského postavení stane samotné bohatství (a nikoli například moudrost, znalosti, mravní bezúhonnost či válečnický um), majetní lidé musí hledat způsoby jak utrácet peníze způsobem, který nemá jiný účel než dávat najevo právě movitost.
En su obra clásica La teoría de la clase ociosa (The Theory of the Leisure Class), publicada en el año 1899, argumentó que una vez que la base de la condición social se convierte en la riqueza en sí – en lugar de, por ejemplo, la sabiduría, el conocimiento, la integridad moral, o la habilidad en la batalla – los ricos necesitan encontrar formas de gastar dinero que no tienen otro objetivo que mostrar la riqueza misma.