Keynes (a s ním i dnešní keynesiánci) by za příčinu krize pokládal pravý opak: nedostatečné investice v poměru k nabídce úspor – tedy příliš malou spotřebu nebo agregátní poptávku potřebnou k udržení takové úrovně investic, která zajistí plnou zaměstnanost –, což nutně povede ke kolapsu očekávání zisku.
Keynes (y los keynesianos de hoy) considerarían que la crisis es resultado de lo contrario: la falta de inversión en relación con la oferta de ahorro -es decir, muy poco consumo o demanda agregada para mantener un nivel de pleno empleo de la inversión- que por fuerza ha de llevar a un colapso de las expectativas de ganancias.