Pokud však jednání zkrachují proto, že se noví členové, malé či střední země nebo neutrální státy postaví na odpor proti reformám nutným pro zachování životaschopnosti rozšířené EU, pak je jisté, že se členské státy podporující větší integraci, a zejména pak šest původních zakládajících členů (Francie, Německo, tři státy Beneluxu a snad i Itálie) začnou vážně zabývat způsoby, jak vybudovat nějakou alternativní strukturu.
Pero si las negociaciones se frustran porque los miembros nuevos, o los países pequeños, o los países medianos, o los neutrales se oponen a las reformas necesarias para hacer que la UE ampliada sea viable, es seguro que aquellos Estados miembros en favor de una mayor integración, esencialmente los seis miembros fundadores (Francia, Alemania, los países del Benelux, y tal vez Italia) comenzarán a trabajar a fin de encontrar medios para construir una estructura alternativa.