Po nasměrování úspor Číny, Německa, Japonska a dalších přebytkových zemí do infrastrukturálních projektů v chudých státech by světové ekonomiky skutečně fungovaly v harmonii.
Encauzando los ahorros de China, Alemania, el Japón y otros países con superávits hacia inversiones en infraestructuras en los países pobres, las economías del mundo funcionarían de verdad en armonía.