Konečně neschopnost centrálních bank pochopit, že jejich primárním úkolem je stabilizace nominálního příjmu – tedy jejich neschopnost být nejen dobrými keynesiány, ale i dobrými monetaristy – vzbuzuje otázku, zda drastickou reformu nepotřebuje samotné centrální bankovnictví.
Y el hecho de que los bancos centrales no tuvieran en mente que su trabajo principal era la estabilización de los ingresos nominales -su fracaso no sólo en ser buenos keynesianos, sino siquiera buenos monetaristas- plantea la interrogante de si los bancos centrales necesitan una reforma drástica.