Navrhovatelé tvrdí, že v případě Řecka bylo porušení článku 125 podmíněno předložením důkazů, že nesolventnost této země by představovala větší nebezpečí, než jaké se předpokládalo v době sepisování Maastrichtské smlouvy.
Los demandantes sostienen que, en el caso de Grecia, para incumplir el Artículo 125 eran necesarias pruebas que demostrasen que su insolvencia implicaría un riesgo mayor que el previsto cuando se diseñó el Tratado de Maastricht.