Místo toho zde máme stereotypy o tom, jak „reálně“ musí oběti znásilnění vypadat a chovat se, aby byly brány vážně. A také zde máme mýtus o vyšším procentu falešně ohlášených znásilnění oproti jiným trestným činům (v USA se oba údaje neliší: činí 2-4%).
En cambio, existen estereotipos sobre el aspecto que deben tener y cómo deben actuar las víctimas “reales" de violación para que se las tome en serio y existe el mito de un mayor número de falsas denuncias de violación respecto de otros delitos (en los Estados Unidos la tasa no es diferente: 2-4 por ciento).