Připouštějí totiž, že věznice jakožto výjimečně konfrontační a autoritářské instituce pravidelně dávají vzniknout chování, které na okolní svět působí zkaženě, ale za vězeňskými mřížemi se jeví jako přijatelné - či dokonce normální.
Reconocen que las prisiones, como instutuciones particularmente divisivas y autoritarias, con regularidad dan origen a conductas que al resto del mundo le parecen depravadas, pero que se convierten en aceptables (e incluso normales) tras los barrotes.