Přestože politiky jako omezení hypoték na ty, kdo si bydlení kupují poprvé, a požadavky na minimální dobu pobytu při koupi nemovitosti ve městech prvního stupně, jako je Peking a Šanghaj, pomohly uvolnit poptávku, taktiky na straně nabídky, kupříkladu omezování úvěrů dostupných realitním developerům a zavádění nových daní z prodeje nemovitostí, se ukazují jako kontraproduktivní.
Aunque medidas como la aplicación de límites a las hipotecas para la compra de la primera vivienda y requisitos de residencia mínimos para adquirir propiedades en ciudades de primer nivel como Beijing o Shanghai ayudaron a contener la demanda, las tácticas de control de la oferta, como limitar el crédito a empresas constructoras y establecer nuevos impuestos a la venta de propiedades, resultaron contraproducentes.