Když konečně přiznáme (a my přiznáváme), že historické nespravedlnosti – vskutku, historické zločiny – se skutečně staly, musíme také uznat, že zemi, kterou lidé během vyhnání ztratili, byla poté znovu osídlena jinými.
Pues aunque admitamos (y ciertamente lo admitimos) que se cometieron injusticias históricas, en realidad crímenes históricos, debemos reconocer que la tierra que ciertas personas perdieron al ser expulsadas ya está poblada por otras personas.