Na sklonku dvacátého století se však pro mnoho levičáků stalo důležitějším zachránit kulturu „třetího světa“ bez ohledu na to, jak byla barbarská, před „neokolonialismem“ než podporovat rovnost a demokracii.
Sin embargo, a fines del siglo veinte se volvió más importante para muchos izquierdistas salvar la cultura del “Tercer Mundo&quot;, sin importar lo bárbara que pudiera ser, del &quot;neocolonialismo&quot;, que apoyar la igualdad y la democracia.