Jeho nesouhlas s právem vládních úřadů zakazovat nebo regulovat lidské chování se týkalo i požadavků na koncese či oprávnění u lékařů a řidičů a také protidrogových zákonů, které podle jeho názoru fungují jako subvence organizovaného zločinu.
Por ejemplo, su oposición a la autoridad de los gobiernos de prohibir o regular el comportamiento humano se extendía a los requisitos de matriculación para médicos y conductores de automóviles, así como a las leyes antinarcóticos que, en su opinión, operaban como un subsidio para el crimen organizado.