Během dvacátého století se sociální mobilita ve všech zemích s vysokými příjmy pomalu, ale setrvale zvyšovala, přičemž dosažené vzdělání a profesní status jednotlivce závisel stále méně na jeho rodinných poměrech a stále více na jeho kognitivních schopnostech a dalších osobních charakteristikách.
A lo largo del siglo veinte la movilidad social aumentó a ritmo lento pero constante en todos los países de ingresos altos, lo que se refleja en que los logros educacionales y el estatus en el empleo dependen menos de los lazos familiares y más de las habilidades cognitivas y otras características individuales.