Od roku 1998 z nejvyšších pater programu nikdo nesběhl, přestože platy jsou nízké a životní podmínky podprůměrné - upadající zdravotnictví, nepravidelné dodávky elektřiny a zákaz cestování.
Desde 1998 no ha habido una sola deserción de entre los niveles superiores del programa, a pesar de los bajos salarios y las pésimas condiciones de vida: atención médica en deterioro, suministro eléctrico errático y prohibición de viajar.