Existují čtyř základní přístupy, jak očistit bankovní soustavu, která čelí systémové krizi: rekapitalizace bank spolu s odkupem jejich toxických aktiv vládní „špatnou bankou“, rekapitalizace spolu s vládními zárukami – po první vykázané ztrátě bank – za toxická aktiva, soukromý odkup toxických aktiv s vládními zárukami (současný plán americké vlády) a otevřené znárodnění (říkejme mu třeba „nabytí vládou“, pokud se vám sprosté slovo „znárodnění“ nelíbí) nesolventních bank, jejich očištění a opětovný prodej soukromému sektoru.
Hay cuatro métodos para limpiar un sistema bancario que afronta una crisis sistémica: recapitalización de los bancos, junto con la compra de activos tóxicos por un “banco malo” estatal; recapitalización, junto con garantía estatales –después de una primera pérdida por los bancos– de los activos tóxicos; compra privada de activos tóxicos con una garantía estatal (el actual plan del Gobierno de los EE.UU.); y nacionalización completa (llámesela “sindicatura estatal”, si desagrada esa palabra fea) de bancos insolventes y su reventa al sector privado, una vez que se los haya limpiado.