Po značnou část dvacátého století zůstávaly velké části světa zoufale chudé, a to z jedné nebo několika z těchto čtyř vzájemně souvisejících příčin: (1) zločinná povaha vlády; (2) nedostatek strojů, které vykonávají mnoho užitečné a přínosné práce v celém světovém hospodářství kromě samozásobitelského zemědělství a nekvalifikované práce ve službách; (3) nepřítomnost veřejného školství, jež lidem zajišťuje gramotnost a dovednosti potřebné k obsluze strojů; a (4) bariéry (zákonné i fyzické), které obyvatelům míst s nízkou poptávkou znemožňovaly prodávat výsledky své práce v oblastech s vysokou poptávkou.
Durante la mayor parte del siglo veinte, grandes porciones del mundo permanecieron extremadamente pobres debido a una o más de cuatro razones relacionadas entre sí: (1) gobiernos criminalmente mal administrados; (2) falta de maquinaria para hacer algo útil y productivo en la economía mundial además de la agricultura de subsistencia y el trabajo no calificado en el sector servicios; (3) carencia de los sistemas de educación pública necesarios para darle a la gente alfabetización y las capacidades para operar las máquinas; y (4) barreras (legales y físicas) que impidieron que la gente en zonas donde la demanda era baja vendiera el producto de su trabajo donde la demanda era alta.