Při popisu našeho vývoje si Fisherová navíc všímá, že muži, kteří dokázali snášet dlouhá období mlčení (při lovu během čekání na zvěř), přežili a přenesli své geny na další generace, takže jejich genetická selekce preferovala „prostor“.
Es más, en su descripción de nuestra evolución, Fisher observa que los machos que podían tolerar largos períodos de silencio (esperando a que aparecieran animales en una actitud de caza) sobrevivieron para transmitir sus genes, y así seleccionaron genéticamente preferir &quot;espacio&quot;.