V konečném důsledku je toto vše jen další kolo staré hry na finanční schovávanou v eurozóně, kdy se ztráty „zakamuflují“ tím, že se rozprostřou mezi různé instituce a do různých časových horizontů.
En última instancia, esto es meramente una nueva ronda del viejo juego de escondite financiero de la eurozona en el que las pérdidas se disimulan mediante su distribución entre instituciones y horizontes de tiempo diferentes.