V 50. letech se totiž ministři zahraničí šesti zakládajících zemí promptně obrátili na svého belgického kolegu Paula-Henriho Spaaka, aby přišel s novými návrhy.
En los años 1950, los ministros de relaciones exteriores de los países fundadores se dirigieron en seguida a su colega belga, Paul-Henri Spaak en busca de propuestas nuevas.