Druhé tvrzení znělo, že externality jsou relativně malé nebo že se přinejmenším lépe řeší prostřednictvím smluvního a občanského práva než prostřednictvím vládních regulací, poněvadž nevýhody vládních regulací jsou větší než škody způsobené těmi externalitami, které nedokáže náležitě vyřešit právní systém.
El segundo postulado decía que las externalidades son relativamente pequeñas, o al menos que se pueden resolver mejor a través del derecho contractual e indemnizatorio que mediante la regulación estatal, porque las desventajas de esta última superan el daño causado por aquellas externalidades que el sistema legal no puede resolver adecuadamente.