Místo toho bylo podle názoru poválečných reformátorů nutné očistit zemi od jisté konkrétní formy japonského militarismu zakořeněné v nábožném uctívání císaře, v samurajské tradici, v autoritářském „feudalismu“ a tak dále.
En vez de eso, los reformistas de posguerra creyeron que lo que había que purgar era una forma específica de militarismo japonés, enraizado en la adoración del emperador, la tradición samurai, el “feudalismo” autoritario, etcétera.