Před třiasedmdesáti lety přemýšlel John Maynard Keynes o reformě a regulaci finančních trhů z perspektivy prvních tří účelů a zjistil, že se přiklání k tomu, aby „nákup určité investice byl trvalý a nerozlučný podobně jako manželství…“ Vzápětí však svůj argument zmírnil: skutečnost, že si „každý jednotlivý investor namlouvá, že jeho závazek je ‚likvidní‘ (ačkoliv to o všech investorech společně platit nemůže), mu uklidňuje nervy a výrazně zvyšuje jeho ochotu riskovat…“
Hace setenta y tres años, John Maynard Keynes reflexionó sobre la reforma y la regulación de los mercados financieros desde la perspectiva de los tres primeros fines y se sintió “incitado... a hacer que la adquisición de una inversión fuera permanente e indisoluble, como el matrimonio...” Pero en seguida dio un paso atrás: el hecho de “que cada uno de los inversores particulares piense que su compromiso es líquido’ (aunque eso no puede ser cierto para todos los inversores colectivamente) le calma los nervios y lo hace estar mucho más dispuesto a correr un riesgo...”