Maalouf doufá, že jednou za svůj domov bude moci označit celý Střední východ a že jeho vnukovi bude jeho kniha připadat jako zvláštní memento doby, kdy bylo nezbytné tyto argumenty předkládat.
Maalouf abriga la esperanza de que algún día pueda considerar todo el Oriente Medio su patria y de que su nieto considere ese libro un recuerdo extraño de una época en la que se debían exponer esos argumentos.