Argumentují, že když se měnověpolitické úrokové sazby přiblíží nule, centrální banky jsou víceméně zbaveny schopnosti vyhnout se deflačnímu víru a ekonomiky uvíznou v nechvalně proslulé pasti likvidity.
Según ese argumento, con los tipos de interés oficiales próximos a cero, los bancos centrales están más o menos impotentes para escapar de la vorágine deflacionaria y las economías quedan presas de la tristemente famosa trampa de la liquidez.