Vždyť úspěch Erdoğanovy populistické Strany spravedlnosti a rozvoje, jakož i sílící přítomnost náboženských symbolů a zvyklostí ve veřejném životě je důsledek posílení turecké demokracie, nikoli jejího oslabení.
Al fin y al cabo, el éxito del populista partido Justicia y Desarrollo de Erdoğan, además de la presencia en aumento de símbolos y costumbres religiosos en la vida pública, es consecuencia de más –y no de menos– democracia en Turquía.