Jistý britský učitel tento pocit trefně vyjádřil už v&nbsp;roce 1910: „Jsme podezíraví k&nbsp;tomu, kdo hovoří o patriotismu a imperialismu, tak jako jsme podezíraví k&nbsp;tomu, kdo hovoří o náboženství nebo o čemkoli jiném, co má v&nbsp;životě nejhlubší hodnotu.
Una maestra británica expresó bien el sentimiento en 1910: "Sospechamos del hombre que habla de patriotismo e imperialismo, tal como sospechamos del que habla de religión o alguno de los puntos de mayor valor en la vida.