Všeobecně se předpokládalo, že Židé, ať už kapitalističtí nebo komunističtí, neznají jiný typ oddanosti než oddanost vlastnímu lidu, což po roce 1948 začalo ve stále větší míře znamenat oddanost státu Izrael.
Se suponía de forma generalizada que los judíos, ya fueran capitalistas o comunistas, sólo tenían lealtad a su propio pueblo; después de 1948, eso llegó a significar cada vez más el Estado de Israel.