Premisa, že jedině věrohodný úpadek zajistí významnou účast soukromého sektoru (tedy že soukromí držitelé dluhopisů pocítí skutečnou újmu), se jasně vyjeví, když porovnáme uruguayskou výměnu dluhu v roce 2003, která byla vůči trhům přátelská, s drakonickou argentinskou restrukturalizací z roku 2005.
La premisa de que únicamente una cesación de pagos que sea creíble asegura una importante participación del sector privado (es decir, que los tenedores privados de bonos tomen una pérdida real) es evidente cuando se compara el canje de deuda pro-mercado de Uruguay en el 2003 con la reestructuración draconiana de Argentina de 2005.