Na straně druhé jsou konzervativci, „třída mužů, kteří s láskyplností lpějí na čemkoliv, co je starobylé, a kteří, ač přesvědčeni nezvratnými důvody, že novátorství by bylo přínosné, uvolí se k němu jen s mnoha pochybnostmi a zlými předtuchami“.
Por otro lado estaban los conservadores, “una clase de hombres que se aferran con gusto a todo lo antiguo y que, incluso cuando se los convence con razones muy poderosas de que la innovación sería beneficiosa, la aceptan con mucha aprensión y desasosiego”.