Jeho vedoucí představitelé se domnívali, že účastí na řešení problémů regionu ničemu významnému nenapomohou ani nic nezískají a že vzhledem k osmanskému odkazu země by se na ně arabští sousedé dívali podezíravě.
Its leaders believed that there was little to be contributed or gained by getting involved in the region’s problems, and that Turkey’s Ottoman legacy would leave its Arab neighbors suspicious.