Vlády pak považovaly své parlamenty za potencionální překážky plánům MMF, tedy za mrzutosti, kterým je potřeba se vyhnout, a nikoli za místa, kde se vytvářejí koalice s celostátní politickou podporou.
Governments treated their parliaments as potential barriers to IMF plans, and therefore as nuisances to be evaded, not places to create coalitions of national political support.