Paradoxem je, že zatímco mladší Číňané (produkty čínské politiky jednoho dítěte) jsou posedlí osobními stylistickými výpověďmi, drama zahajovacího ceremoniálu se skládalo z kolektivního vyjádření ve službách státu.
Ironically, while younger Chinese (products of China’s one-child policy) are obsessed with personal stylistic statements, the drama of the opening ceremony consisted in collective expression at the service of the state.