Zdá se, že vlna sebevražedných atentátů a dalších teroristických akcí momentálně - byť nejspíš dočasně - opadává, a tak je možná vhodný čas k tomu, abychom se zamysleli nad jistou zásadní otázkou: Proč je vlastně teroristické vraždění více opovrženíhodné než jiné způsoby zabíjení?
As there now seems to be a pause in the spate of suicide bombings and other terrorist acts--if only momentary--perhaps now is a moment to grapple with a fundamental question: What makes terrorist killings any more worthy of condemnation than other forms of murder?