Na sklonku dvacátého století se však pro mnoho levičáků stalo důležitějším zachránit kulturu „třetího světa“ bez ohledu na to, jak byla barbarská, před „neokolonialismem“ než podporovat rovnost a demokracii.
But, in the late twentieth century, it became more important to many leftists to save “Third World” culture, no matter how barbaric, from “neo-colonialism,” than to support equality and democracy.