Jeho předsedou se stal jeruzalémský muftí Hadž Amin as-Husajní (pozdější spojenec nacistického Německa), ale výboru se nikdy nepodařilo vytvořit všeobecně uznávané státní vedení nebo poskytnout arabské komunitě paletu vzdělávacích a sociálních služeb, jakou židovské volené orgány nabídly členům své komunity.
The Mufti of Jerusalem, Haj Amin al-Husseini (later an ally of Nazi Germany), became its chairman, but it never succeeded in creating a generally accepted national leadership or in providing the Arab community the panoply of educational and welfare services offered to the Jewish community by its elected institutions.