Abychom nicméně parafrázovali Keynese, pokaždé když si zapneme rádio nebo televizi, přečteme si noviny, otevřeme román nebo se podíváme na film, stáváme se nevolníky jednoho či více mrtvých humanistů, kteří stanovili referenční měřítka, skrz něž pohlížíme na svět.
Nevertheless, to paraphrase Keynes, every time we turn on the radio or television, read a newspaper, pick up a novel, or watch a movie, we are in the thrall of one or more dead humanists who set the terms of reference through which we see the world.