V červenci 2010 uznala Lagardeová, která v té době působila jako francouzská ministryně financí, rozsah škod způsobených počátečním otálením: „Kdybychom byli dokázali řešit [řecký dluh] hned od začátku, řekněme v únoru, myslím, že by se nám podařilo zabránit tomu, aby se zvětšoval jako sněhová koule.“ A dokonce i MMF připustil, že bylo chybou neuvalit preventivně ztráty na soukromé věřitele; nakonec k tomu došlo až v červnu 2013, kdy už byly škody napáchány.
In July 2010, Lagarde, who was France’s finance minister at the time, recognized the damage incurred by those initial delays, “If we had been able to address [Greece’s debt] right from the start, say in February, I think we would have been able to prevent it from snowballing the way that it did.” Even the IMF acknowledged that it had been a mistake not to impose losses on private creditors preemptively; it finally did so only in June 2013, when the damage had already been done.