Keynes naléhavě prosil politiky své doby, aby ignorovali „strohé a puritánské duše“, které horují „za to, co zdvořile nazývají ‚vleklou likvidací‘, aby nás přivedly na správnou cestu“, a vyjádřil názor, že „nedokáže pochopit, jak všeobecný bankrot může přinést něco dobrého nebo nás posunout k prosperitě“.
Keynes begged the policymakers of his time to ignore the “austere and puritanical souls” who argue for “what they politely call a ‘prolonged liquidation’ to put us right,” and professed that he could “not understand how universal bankruptcy can do any good or bring us nearer to prosperity.”