A tak je to, co ještě před pár měsíci vypadalo z Washingtonu jako úspěšný přechod k nějaké formě zastupitelské demokracie, očividně pouhou parodií: stejně jako za Saddáma dnes moc vyvěrá z hlavně – s tím rozdílem, že stát dnes nemá na násilné prostředky monopol.
Thus, what only a few months ago had looked from Washington like a successful transition to some sort of representative government is obviously a travesty: just as under Saddam, power today grows out of the barrel of the gun – only now the state does not hold a monopoly on the means of violence.