Když jsem s Blairem coby nově zvoleným lídrem labouristů dělal v roce 1994 interview poprvé, odpověděl na mou otázku ohledně úlohy křesťanství v jeho politice slovy: „Nemohu vystát politiky, kteří rozprávějí o náboženství.“ Kdybych musel datovat okamžik, kdy se prvně objevily moje zlé předtuchy ohledně Blaira, jednalo by se o dobu, kdy po 11. září 2001 jako motivační faktor svého mravního postoje začal zdůrazňovat svou „víru“.
When I first interviewed Blair, as newly elected Labour leader in 1994, he answered my question about the role of his Christianity in his politics by saying, “I can’t stand politicians who go on about religion.” If I had to date the moment when my own misgivings about him began, it would be the time – starting after September 11, 2001 – when he began to emphasize his own “faith” as a motivating factor in his moral stand.