Tím, že oficiálně vyhlásili systémovou krizi eura – přestože ve skutečnosti šlo o pouhou nervózní tržní reakci týkající se vládních dluhopisů jen několika evropských zemí –, mohli uplatnit článek 122 Smlouvy o Evropské unii, jenž má zajistit pomoc členským zemím v případě přírodních katastrof vymykajících se jejich kontrole.
By formally proclaiming a systemic euro crisis – when in fact there was only nervous market reaction concerning a few European countries’ government bonds – they could invoke Article 122 of the Union Treaty, which was intended to help member countries in the event of natural disasters beyond their control.