Metaforicky vyjádřeno, izraelská národní duše se pohybuje mezi „Tel Avivem“ a „Jeruzalémem“. „Tel Aviv“ se hlásí k sekularismu, hédonismu a hospodářskému růstu a Stát Izrael považuje za právní subjekt, na rozdíl od nebezpečné, vírou motivované „jeruzalémské“ koncepce „Erec Jisrael“.
Metaphorically, Israel’s national psyche oscillates between “Tel Aviv” and “Jerusalem.” “Tel Aviv” embraces secularism, hedonism, and economic growth, and views the State of Israel as a legal entity, in contrast to the dangerous, faith-driven “Jerusalemite” concept of “Eretz Israel.”