Přistupuje-li někdo k takzvanému „hacktivismu“ ideologických skupin v této fázi převážně jako k nepříjemnosti s rozkladnými účinky, pak je nutné konstatovat, že nadále existují čtyři hlavní kategorie kybernetických hrozeb pro národní bezpečnost, přičemž každá má jiný časový horizont: kybernetická válka a ekonomická špionáž jsou spojovány převážně se státy, zatímco kybernetický zločin a kybernetický terorismus bývají většinou spojovány s nestátními aktéry.
If one treats so-called “hacktivism” by ideological groups as mostly a disruptive nuisance at this stage, there remain four major categories of cyber threats to national security, each with a different time horizon: cyber war and economic espionage are largely associated with states, and cyber crime and cyber terrorism are mostly associated with non-state actors.