Jak dříve za Ševarnadzeho, tak nyní za Saakašviliho všeobecné rozčarování nezrcadlí odmítání demokracie, nýbrž frustraci její neustálou nepřítomností.
First with Shevarnadze, and now with Saakashvili, popular disillusionment reflects not rejection of democracy, but frustration with its continuing absence.