Friedmanovi tedy tvrdili, že minimální záchranná síť pro ty, které smůla či neuváženost uvrhla do zoufalé situace, a odbourání všech právních bariér rovnosti příjmů povedou k nejspravedlivějším možným výsledkům.
So the Friedmans argued that a minimal safety net for those whom bad luck or a lack of prudence had rendered destitute, and elimination of all legal barriers to equality of opportunity, would lead to the most equitable outcomes possible.