Odpověď je taková, že dělníci, i přes všechen dostatek pracovních míst a vážnost, které se jim dostává, zůstali ve svých myslích o dvacet let pozadu, v dobách, kdy se zavíraly podniky, mizela pracovní místa, v dobách deregulace a restrukturalizace.
The answer is that, even with jobs and credit now plentiful, workers retain the memory of the preceding 20 years of lay-offs, deregulation, and restructuring.