Jak naše společnosti zbohatly, nabyli jsme přesvědčení, že všichni mají právo na minimální standard, ať už pracují, churaví anebo jsou nezaměstnaní, což zajišťuje trvalou úroveň pohodlí a prosperity.
As our societies have become richer, we have come to believe that everyone is entitled to a minimum standard, whether in work or sickness or unemployment, which allows for a continuing level of comfort and flourishing.