Francouzské „ne“ by vyhovovalo novějším unijním členům z východní Evropy, kteří vědí, že Chirac není jejich přítel, a které příslib rychlého hospodářského růstu láká více než sociální ochrana a nešvary korporativistického státu.
A French No would sit well with the Union’s newer members from Eastern Europe, who know Chirac is not their friend, and who are more attracted by promises of rapid economic growth than social protection and corporate state mischief.