Každému správci finančních prostředků, který se nechal ošálit údajně příznivými vlastnostmi CMO či souvisejících instrumentů co do vztahu mezi rizikem a výnosem, lze dát za vinu, že se nechal nachytat na „oběd zdarma“ Miltona Friedmana.
Any fund manager who claims to have been deluded by the apparently favorable risk-yield characteristics of CMOs or related credit instruments can be accused of having fallen for Milton Friedman’s “free lunch.”