Stále asertivnější zahraniční politika Číny od roku 2009 by samozřejmě mohla naznačovat, že navzdory všeobecným výhodám, které by čínsko-americká vedoucí dvojrole přinesla, nejsou její představitelé stále ochotni zapojit se do prosazování současného globálního uspořádání.
To be sure, China’s increasingly assertive foreign policy since 2009 could indicate that, despite the universal advantages that a Sino-American leadership condominium would bring, its leaders will remain unwilling to commit to enforcing the existing global order.