Hlavní rozdíl mezi selhávajícím francouzským a úspěšnějším skandinávským modelem netkví v sociálních „výkonech“ (mnohé veřejné služby, například zdravotnický systém, jsou ve Francii stále nejlepší na světě), nýbrž ve způsobu financování.
The main difference between the failing French model and the more successful Scandinavian approach lies not in welfare “outputs” (many public services in France, such as the health-care system, remain among the best in the world), but in how they are financed.