Moje chápání čerpá z principu obsaženého v základní islámské teorii právního myšlení, která tvrdí, že když lze silné náboženské zájmy realizovat pouze prostřednictvím určité konkrétní cesty konání, pak tato cesta přestává být otázkou volby.
My understanding is drawn from a principle contained by the basic Islamic theory of legal reasoning, which asserts that when strong religious interests can be realized only through a particular path of action, that path itself is no longer a matter of choice.