Volby tedy zjevně neskončily vítězstvím politického a ekonomického radikalismu, avšak neméně zavádějící by bylo interpretovat je jako vítězství volného trhu. Celou kampaň totiž charakterizovala až přízračná míra shody na potřebě zachovat ústřední rysy výrazně evropského a ještě konkrétněji německého hodnotového systému.
If the election is clearly not a victory for political and economic radicalism, it would be equally misleading to interpret it as the triumph of the free market. Throughout the campaign, there was an eerie degree of consensus about the desirability of central features of a distinctly European and more specifically German system of values.