Turecko bylo ve dvacátém století dějištěm mimořádného násilí: jeho účast v první světové válce rozdmýchala nenávist a vyvolala obrovské masakry, přičemž poslední křečí brutálního zániku Osmanské říše byla genocida Arménů.
Turkey was the theater of exceptional violence in the twentieth century: its participation in WWI fueled hatred and gigantic massacres, with the genocide of the Armenians the last vicious spasm of the Ottoman Empire’s brutal demise.