Dramatický rozpad Sovětského svazu ční jako připomínka toho, co se může organizaci přihodit, když zavládnou pochybnosti, zda stále ještě slouží nějakým skutečným zájmům, kromě zájmů svých vlastních aparátčíků, a jak překotně mohou takové pochybnosti sílit, když se organizace pokusí přerodit se v cosi, čím není.
The dramatic dissolution of the Soviet Union stands as a reminder of what can happen to organizations when doubts take hold as to whether they still serve any real interests other than those of their own apparatchiks – and how suddenly such doubts can grow when they attempt to convert themselves into something they are not.