Vlastně jsem se více zajímal o tuto ,,sedou zónu``, v níž jsem viděl jakousi duhu pravdy, která mi dovolovala hledat jednotlivé rysy a vlastnosti i v nerozlisitelné tmě a popisovat zneklidňující nuance na pozadí zdánlivé jednolitosti krajní situace.
I was, in fact, more preoccupied with the ``gray zone'' in which I saw a kind of rainbow zone of truth, allowing me to search beyond undifferentiated darkness for individual features, and thus to introduce in the apparent uniformity of the extreme situation unsettling nuances.