Lpění na zlatém standardu během Velké hospodářské krize vyvolávalo deflační pokřivení měnové politiky, neboť bylo třeba držet úrokové sazby relativně vysoko, aby byli investoři motivováni držet vklady v bankách a nepožadovat zlato, jimž byly jištěny.
Adhering to the gold standard during the Great Depression implied a deflationary monetary-policy bias, since it required keeping interest rates relatively high to encourage investors to hold deposits in banks rather than demanding the gold that backed them.