V mezinárodních vztazích jediným, na čem záleželo, zůstávala moc, nikoli právo: tradiční koncepce státní suverenity se soustřeďovala výhradně na moc, tj. na ovládání lidí a území, a chránila autoritu státu bez ohledu na to, zda jeho prosazování bylo civilizované či brutální, demokratické či autoritářské.
In international relations, power, not right, continued to be the only thing that mattered: the traditional concept of state sovereignty focused exclusively on power, i.e., on control over people and territory, and protected the state’s authority, regardless of whether its enforcement was civilized or brutal, democratic or authoritarian.