Zřejmě proto se zaměřujeme na rádobyušlechtilé přístupy, jako je „kjótský protokol“, jehož základní problém tkvěl odjakživa v tom, že je nereálně ambiciózní, ekologicky bezvýznamný a zároveň nezřízeně drahý.
This seems to be why we focus on feel-good approaches like the Kyoto Protocol, whose fundamental problem has always been that it is simultaneously impossibly ambitious, environmentally inconsequential, and inordinately expensive.