vybudování afghánských bezpečnostních složek, které budou natolik silné, aby zapudily Tálibán, omezily pěstování drog a vytvořily vnitřní stabilitu; ochotě NATO zůstat ve vojenském angažmá bez národních výhrad – přičemž obzvlášť Německo a Francie by měly odvolat zvláštní podmínky své účasti; podstatném zvýšení rozvojové pomoci, zejména v tolik zanedbávané jižní části země; obnově regionálního konsenzu dosaženého v roce 2001 v Bonnu, podle něhož měly všechny zúčastněné strany podporovat rekonstrukci afghánského státu.
establishment of Afghan security forces strong enough to drive back the Taliban, limit drug cultivation, and create domestic stability; willingness on the part of NATO to remain militarily engaged without any national reservations – with Germany and France in particular giving up the special conditions of their involvement; a significant increase in development aid, especially for the so far neglected Southern part of the country; renewal of the regional consensus reached in Bonn in 2001, under which the reconstruction of the Afghan state was to be supported by all the parties concerned.