Blairismus byl postoj, styl, ale co se podstaty týče, nepředstavoval žádný radikální rozchod s thatcherovským dědictvím, jež noví labouristé tak chytře vložili do nového obalu a které, to se musí nechat, naplňovali lidštěji, než se kdy dalo říct o železné dámě.
Blairism was a mood, a style, but, in substantive terms, it represented no radical break with the Thatcherite legacy that New Labour repackaged so cleverly, and, in fairness, administered more humanely than the Iron Lady ever did.