Otázka, kterou si kladu, tkví v tom, jak tito tři muži s tak odlišným původem a životní dráhou – Chruščov, ruský rolník proměněný v proletáře, který se stal generálním tajemníkem sovětské komunistické strany, Király, maďarský voják starosvětské Evropy, prodchnutý aristokratickými tradicemi, a Kołakowski, ušlechtilý akademik z Varšavy, jemuž byly bližší kacířské názory jansenistů než zvrácená logika leninistické dialektiky – mohli nakonec přispět k témuž cíli: vzkříšení svobody v Evropě.
The question for me is how these three men with such different backgrounds and trajectories – Khrushchev, a Russian peasant turned proletarian who became General Secretary of the Soviet Communist Party; Király, a Magyar soldier of old world Europe, steeped in aristocratic traditions; and Kolakowski, a gentleman scholar from Warsaw more attuned to Jansenist heresies than the perverse logic of Leninist dialectics – could ultimately contribute to the same goal: the resurrection of liberty in Europe.