Solženicynovou tragédií je, že ačkoliv sehrál významnou roli při osvobozování Ruska od totalitářství, po osvobození již neměl obyčejným Rusům co říci, nepočítáme-li jejich peskování.
The tragedy of Solzhenitsyn is that, although he played a mighty role in liberating Russia from totalitarianism, he had nothing to say to ordinary Russians after their liberation, except to chastise them.