Celkově vzato se politika skupiny G-20 zaměřená na postupnou stabilizaci růstu vládního dluhu a jeho srovnání s růstem národního důchodu do roku 2016 jeví jako rozumný přístup k dosažení rovnováhy mezi krátkodobým stimulem a dlouhodobějšími finančními riziky, a to i za cenu přetrvávající nezaměstnanosti.
All in all, the G-20’s policy of aiming for gradual stabilization of growth in government debt, bringing it into line with national-income growth by 2016, seems a reasonable approach to balancing short-term stimulus against longer-term financial risks, even at the cost of lingering unemployment.