Tato příhoda nám slouží jako připomínka skutečnosti, že centrální banky jsou politické instituce, s vlastní politickou agendou, a že nezávislé centrální banky mají sklon upadat (přinejmenším „kognitivně“) do područí bank, jež by měly regulovat.
This episode serves as a reminder that central banks are political institutions, with a political agenda, and that independent central banks tend to be captured (at least “cognitively”) by the banks that they are supposed to regulate.