Přestože politiky jako omezení hypoték na ty, kdo si bydlení kupují poprvé, a požadavky na minimální dobu pobytu při koupi nemovitosti ve městech prvního stupně, jako je Peking a Šanghaj, pomohly uvolnit poptávku, taktiky na straně nabídky, kupříkladu omezování úvěrů dostupných realitním developerům a zavádění nových daní z prodeje nemovitostí, se ukazují jako kontraproduktivní.
Though policies like limits on mortgages for first-time buyers and minimum residency requirements for purchasing property in a first-tier city like Beijing or Shanghai helped to ease demand, supply-side tactics, such as limiting credit to real-estate developers and imposing new taxes on property sales, have proved to be counter-productive.