Okamžité rozmístění dostatečných civilních a bezpečnostních složek během prvních měsíců po ukončení náletů NATO v roce 1999 mohlo poskytnout vhodné ochranné mechanismy proti zpětné reakci, v jejímž rámci se z původních obětí stali pronásledovatelé.
Eine umgehende Stationierung einer angemessenen Zivil- und Sicherheitspräsenz während der Monate unmittelbar nach der Bombenkampagne der NATO 1999 hätte möglicherweise geeignete Schutzmechanismen gegen jene Gegenreaktion geschaffen, die Opfer zu Tätern werden ließ.