Právě to bylo podstatou jeho proslulé poznámky, že „v dlouhodobém výhledu jsme všichni mrtví“. Ekonomiky podle Keynesova přesvědčení mohou uvíznout ve vleklých obdobích „rovnováhy na úrovni podzaměstnanosti“ a v takových případech je nutné je postrčit externí stimulací, aby se dostaly na úroveň vyšší zaměstnanosti.
Dies stand hinter seiner berühmten Bemerkung „Langfristig sind wir alle tot.“ Volkswirtschaften können, so glaubte Keynes, für längere Zeiträume in einem „Gleichgewichtszustand der Unterbeschäftigung“ stecken bleiben; in derartigen Fällen bedürfe es eines Impulses von außen, um wieder mehr Beschäftigung herzustellen.