Představa, že rodiny obětí vraždy nemohou za tragédií udělat tečku, dokud není vrah popraven, zjevně není všeobecnou lidskou pravdou, nýbrž produktem určité konkrétní kultury – možná ani ne americké kultury jako celku, ale spíše kultury amerického Jihu, kde se uskutečňuje 80% všech poprav.
Die Idee, dass die Familie eines Mordopfers erst dann mit dem Ereignis “abschließen” kann, wenn der Mörder hingerichtet wurde, scheint keine universelle menschliche Wahrheit zu sein, sondern das Produkt einer bestimmten Kultur – vielleicht noch nicht einmal der nordamerikanischen Kultur insgesamt, sondern eher derjenigen des Südens der USA, wo 80% aller Exekutionen stattfinden.