Růst snížený v tomto rozsahu v době, kdy soukromý sektor ještě nedokončil svůj cyklus zkracování dluhové páky – a vlády rozjíždějí svůj vlastní –, znamená riziko delšího období praktické stagnace, během něhož by se krizí vyvolaná nezaměstnanost mohla proměnit v nezaměstnanost strukturální.
Wenn das Wachstum in dieser Größenordnung abgeschwächt wird, solange der Privatsektor seinen Schuldenabbauzyklus noch nicht vollständig beendet hat – und die Regierungen ihren eigenen beginnen –, riskiert man damit eine längere Beinahestagnation, die die kriseninduzierte Arbeitslosigkeit in strukturelle Arbeitslosigkeit verwandeln könnte.