Ve skutečnosti byly poslední labouristické vlády rozhodně nekeynesiánské; měnová politika byla nastavená tak, aby splnila dvouprocentní inflační cíl, a fiskální politika měla za úkol vyvažovat rozpočet během hospodářského cyklu: čili standardní makroekonomický repertoár.
Nur waren die letzten Labour-Regierungen entschieden nicht-keynesianisch; die Geldpolitik war auf ein Inflationsziel von 2% ausgerichtet, und die Haushaltspolitik zielte darauf ab, den Haushalt über den Wirtschaftszyklus hinweg auszugleichen. Anders ausgedrückt: Bevor die Rezession zuschlug, verfolgte Labour eine konventionelle makroökonomische Politik.