Pokrok v ekonomickém myšlení po roce 1929 vedl zpočátku k argumentu, že během deprese jsou cla oprávněná, protože usměrňují nedostatečnou světovou agregátní poptávku ke zboží jedněch na úkor druhých.
Fortschritte im ökonomischen Denken nach 1929 führten zunächst zu dem Argument, dass in einer Depression Zollbarrieren vernünftig seien, weil sie die nicht ausreichende weltweite Gesamtnachfrage nach den Gütern des einen auf Kosten der anderen umlenken.