V tom se také liší od Arafáta, který věřil, že revoluční přístup musí přetrvávat tak dlouho, dokud budou Palestinci žít pod protiprávní zahraniční okupací.
Darin unterscheidet er sich auch von Arafat, der glaubte, dass die revolutionäre Mentalität so lange fortgesetzt werden müsse, wie die Palästinenser unter einer illegalen, ausländischen Besatzung lebten.