Lafontaine využívá preferencí příjemců veřejných peněz, pevně obsadil levý okraj politického spektra a sní sen o věčném sociálním státu čerpajícím neomezené zdroje.
Lafontaine macht sich die Präferenzen der Empfänger von staatlichen Leistungen zu Nutze und hält den linken Rand des Spektrums fest besetzt, während er den Traum des immerwährenden Sozialstaates träumt, der aus unbegrenzten Quellen schöpft.