V roce 1991 přivedla Ujgury jejich rostoucí hrdost na vlastní dějiny a odlisné národnostně-náboženské tradice k mylným nadějím, že s koncem Sovětského svazu se osvobozování bývalých středoasijských sovětských republik přenese také do Číny, takže budou moci založit když ne nezávislý ,,Urgystán``, tak alespoň sjednocený ,,Východní Turkestán``, který by se vedle Kazachstánu, Uzbekistánu a Kyrgyzstánu stal čtvrtou nezávislou turkickou republikou.
Aufgrund ihres wachsenden Geschichtsbewusstseins und ihres Stolzes auf ihre ethnisch-religiösen Traditionen begannen sich die Uighuren im Jahr 1991 in der unbegründeten Hoffnung zu wiegen, dass mit dem Zusammenbruch der Sowjetunion eine Erweiterung der ehemaligen zentralasiatischen Sowietrepubliken nach China einhergehen könnte. Das sollte die Gründung eines, wenn schon nicht unabhängigen ``Uighuristan'', so doch wenigstens eines vereinten ``Ostturkestans'' als unabhängige turkische Republik nach dem Muster Kasachstans, Usbekistans und Kirgistans zur Folge haben.