Evropské univerzity se všeobecně zakládají na třech pomýlených principech: za vysokoškolské vzdělávání platí daňoví poplatníci, nikoliv studenti; přijímání do fakultního sboru se řídí smlouvami veřejného sektoru a fungování vysokých škol je často centralizované a téměř vždy nepružné; platy učitelů tíhnou k rovnosti, stejně jako kvalita výuky mezi univerzitami.
Europas Universitäten gründen sich im Allgemeinen auf drei abwegige Prinzipien: Für die Hochschulausbildung kommt in erster Linie der Steuerzahler und nicht der Student auf;