V roli postmiloševičovského srbského premiéra působil spíše jako generální manažer velké obchodní společnosti než jako profesor filozofie s titulem z Heidelbergu, kterým ve skutečnosti byl.
Als erster Ministerpräsident Serbiens nach Milosevic glich er eher einem Vorstandsvorsitzenden in einem Unternehmen als dem in Heidelberg ausgebildeten Philosophieprofessor, der er war.