Kdyby neexistovalo riziko dlouhověkosti – tedy kdyby byla spolehlivě známa pravděpodobnost smrti v tom kterém věku v budoucnosti –, pak by penzijní fondy mohly snadno nabízet doživotní důchody velkému počtu lidí tím, že by jejich majetek investovaly do dluhopisů s různou splatností, aby každoročně vyplatily přesně tolik, kolik bude třeba.
Gäbe es kein Lebenserwartungsrisiko – wenn also die Wahrscheinlichkeit, zu einem bestimmten Alter zu sterben, verlässlich zu berechnen wäre – dann könnten Rentenfonds ohne Umstände vielen Menschen derartige Jahresrenten anbieten, indem sie in Anleihen mit unterschiedlichen Laufzeiten investieren, die dann jedes Jahr genau die richtige Summe abwerfen.