Po značnou část dvacátého století zůstávaly velké části světa zoufale chudé, a to z jedné nebo několika z těchto čtyř vzájemně souvisejících příčin: (1) zločinná povaha vlády; (2) nedostatek strojů, které vykonávají mnoho užitečné a přínosné práce v celém světovém hospodářství kromě samozásobitelského zemědělství a nekvalifikované práce ve službách; (3) nepřítomnost veřejného školství, jež lidem zajišťuje gramotnost a dovednosti potřebné k obsluze strojů; a (4) bariéry (zákonné i fyzické), které obyvatelům míst s nízkou poptávkou znemožňovaly prodávat výsledky své práce v oblastech s vysokou poptávkou.
Aus einem oder mehreren der folgenden verwandten Gründe, haben weite Teile der Welt die meiste Zeit des zwanzigsten Jahrhunderts über keinen Weg aus der verzweifelten Armut gefunden: (1) kriminelle, schlechte Regierung; (2) fehlende Maschinen, um in der Weltwirtschaft - abgesehen von Subsistenzwirtschaft und ungelernten Dienstleistungen - etwas Sinnvolles und Produktives zu leisten; (3) fehlende Bildungssysteme, die den Menschen die Kenntnisse und Fähigkeiten verleihen, die für die Bedienung dieser Maschinen notwendig sind und (4) Grenzen (gesetzliche und dingliche), die die Menschen dort, wo die Nachfrage gering war, davon abhielten ihre Arbeit dort zu verkaufen, wo die Nachfrage hoch war.