Jeho vedoucí představitelé se domnívali, že účastí na řešení problémů regionu ničemu významnému nenapomohou ani nic nezískají a že vzhledem k osmanskému odkazu země by se na ně arabští sousedé dívali podezíravě.
Ihre Machthaber glaubten, dass sie wenig beizusteuern oder zu gewinnen hätten, wenn sie sich in die Probleme der Region einmischten, und dass das osmanische Erbe der Türkei ihre arabischen Nachbarn misstrauisch machen würde.