Jako zbytečnou odmítal většinu Keynesových útoků na zažitou ekonomii jeho doby a napsal, že „kdyby Keynes [začal] od prostého konstatování, že pokládá za realistické předpokládat, že nominální mzdy… jsou ulpívavé a vzdorují sestupným pohybům…, většina jeho postřehů by nebyla o nic méně platná“. Opravdovým Keynesovým přispěním byly pro Samuelsona nástroje, jež dal vládám k předcházení depresí.
Er lehnte den größten Teil der Attacke Keynes auf die orthodoxe Ökonomie seiner Zeit als unnötig ab und schrieb: „Hätte Keynes einfach erklärt, dass er die Annahme für realistisch hält, wonach Geldlöhne … unbeweglich sind und sich einer Abwärtsbewegung widersetzen… würden die meisten seiner Erkenntnisse ebenso ihre Gültigkeit behalten.“ In den Augen Samuelsons bestand Keynes’ wahrer Beitrag in den Instrumenten, die er den Regierungen zur Verfügung stellte, um wirtschaftliche Depressionen abzuwenden.