Zatímco Američané spoléhají při financování živé klasické hudby na soukromé příspěvky odpočitatelné od daňového základu a tržby ze vstupného, Evropané dávají přednost přímé vládní podpoře umění.
Während man in Amerika auf steuerabzugsfähige Spenden und die Einnahmen aus dem Kartenverkauf angewiesen ist, bevorzugt man in Europa die direkte staatliche Unterstützung der Kunst.