„Myslela jsem, že jste v Libyi!“ vykřikuje Clintonová, jakmile mě spatří. „Právě jsem se vrátil,“ odpovídám a ukazuji na Džibríla. „Vážně, ukrytý s ním v náklaďáku se zeleninou?“ Vyvolává to u ní výbuch smíchu, při němž, jak jsem si všiml už v Bostonu, se jí vysoko postavené lícní kosti zvedají ještě výš.
„Ich dachte, Sie sind in Libyen!“ ruft sie aus, als sie mich sieht. „Ich bin gerade zurück“, antworte ich und deute auf Jibril. „Wirklich? Mit ihm zusammen in einem Gemüselaster versteckt?“ Das löst eine jener Lachsalven aus, die, wie mir in Boston aufgefallen war, ihre Wangenknochen noch höher rutschen lassen.