Každému správci finančních prostředků, který se nechal ošálit údajně příznivými vlastnostmi CMO či souvisejících instrumentů co do vztahu mezi rizikem a výnosem, lze dát za vinu, že se nechal nachytat na „oběd zdarma“ Miltona Friedmana.
Jedem Fondsmanager, der behauptet, er sei durch die offenbar günstigen Risiko-Ertrag-Eigenschaften der CMOs oder ähnlicher Kreditinstrumente irregeführt worden, kann man vorwerfen, er sei Milton Friedmans „kostenlosem Mittagessen“ auf den Leim gegangen.