Tato politika se opírala o ideu, že poptávka po práci je neměnná a že tento fixní agregátní počet pracovních hodin požadovaný zaměstnavateli za účelem uspokojení poptávky lze rovnoměrně rozprostřít mezi větší počet zaměstnanců, a tím snížit nezaměstnanost.
Die Idee hinter dieser Politik ist, dass die volkswirtschaftliche Nachfrage nach Arbeit konstant sei und dass diese feste Summe an Arbeitsstunden, die Arbeitgeber benötigen, um die Endnachfrage zu erfüllen, gleichmäßiger unter den Arbeitskräften verteilt werden kann, um die Arbeitslosigkeit zu verringern.