Za prvé se po svalení viny za určitý mezinárodní konflikt na jediného člověka – na nějakého Saddáma Husajna nebo Kim Čong-ila – jen obtížně hledá takové řešení, které by nebylo výsledkem tyranova pádu. Představte si, jak Bush – za předpokladu, že by se do Iráku nikdy nevrátila válka – vyjednává v roce 2005 či 2006 se Saddámem Husajnem, když ho předtím označil za Hitlera této generace.
Erstens: Wenn man die Schuld an einem Konflikt einmal an einer Person festgemacht hat – an einem Saddam Hussein oder einem Kim Jong Il – wird es schwierig, eine Lösung für einen internationalen Konflikt zu finden, die nicht den Sturz des Tyrannen bedingt. Man stelle sich Verhandlungen zwischen Bush und Saddam Hussein in den Jahren 2005 oder 2006 vor  - wenn es keinen erneuten Krieg mit dem Irak gegeben hätte -  nachdem Bush Saddam als Hitler dieser Generation bezeichnet hatte.