Akademičtí zahraničněpolitičtí „realisté" (kteří mě svým způsobem fascinují jako nepříliš realistická partička) připsali konec francouzsko-německé nevraživosti skutečnosti, že existoval větší postrach: Rusko, které bylo za Stalina děsivé, za Chruščova hrozivé a za Brežněva znepokojivé.
Hochgelehrte "Realisten" der Außenpolitik (die mir irgendwie gar nicht so realistisch vorkommen) führten das Ende des Konflikts zwischen Frankreich und Deutschland darauf zurück, dass beide Länder sich plötzlich einem noch größeren Schreckgespenst gegenüber sahen: Russland, das unter Stalin erschreckend, unter Chruschtschow beängstigend und unter Breschnew immer noch besorgniserregend war.