Jeho nesouhlas s právem vládních úřadů zakazovat nebo regulovat lidské chování se týkalo i požadavků na koncese či oprávnění u lékařů a řidičů a také protidrogových zákonů, které podle jeho názoru fungují jako subvence organizovaného zločinu.
So erstreckte sich beispielsweise sein Widerstand gegen die Befugnis des Staates, menschliches Verhalten zu verbieten oder zu regulieren, selbst auf die Lizenzanforderungen an Ärzte und Führer von Kraftfahrzeugen, aber auch auf Antidrogengesetze, die seiner Meinung nach eine Subventionierung des organisierten Verbrechens darstellten.