Dříve panoval názor, že v organizacích náročných na znalosti jsou vůdčí schopnosti méně nezbytné, neboť se předpokládalo, že experti tam mají nadřazené postavení, protože je motivuje spíše intelektuální potěšení než takové podružnosti, jako jsou růst zisku či nákladové cíle.
Man glaubte eben, dass Führungsqualitäten nicht so wichtig seien bei Projekten, die viel Fachwissen voraussetzen und in denen Experten als überlegen galten, da sie eher durch das intellektuelle Vergnügen motiviert waren als durch äußere Anreize wie Gewinnzuwachs und Kostenplanung.