Už od počátku let devadesátých, kdy se soukromé úvěry rozvíjejícím se trhům zvýsily na téměř desetinásobek stavu v letech 1970-89, nebylo hlavním zdrojem finanční nákazy riziko morální, nýbrž riziko, jež lze nejlépe nazvat rizikem globalizace.
Seit Anfang der 90er Jahre, als Privatkredite an Schwellenländer in die Höhe schossen und den jährlichen Durchschnitt von 1970 bis 1989 verzehnfachten, ist die Hauptursache für die Kettenreaktion der finanziellen Zusammenbrüche nicht der moralische Schaden, sondern der Schaden, der durch die Globalisierung entsteht.