Poskytovatelé finančních prostředků a zákonodárci, kteří sledují relevantní výzkum, začínají pomalu zavádět více terapií založených na rozhovoru (například kognitivní terapii a poradenství zaměřené na traumata), alternativ k hospitalizaci, kulturně přiměřených služeb, rodinně zaměřených terapií a především skutečných konzultací s těmi, kdo služby využívají, o tom, co skutečně funguje.
Träger und politische Entscheidungsträger, die sich in Bezug auf die einschlägigen Studien auf dem Laufenden halten, beginnen langsam, mehr Gesprächstherapien (wie etwa kognitive Verhaltenstherapie und traumafokussierte psychologische Beratung), Alternativen zur Einweisung in Heilanstalten, kulturell angemessenere Leistungen und familienfokussiertere Therapien einzuführen und, was am wichtigsten ist, verstärkt echte Rücksprache mit den Behandelten darüber abzuhalten, was tatsächlich funktioniert.