Většina lidí totiž stále instinktivně pohlíží na „velikány“ jako na hybatele dějin, jako na muže (a ženy), kteří jako by formovali události prostřednictvím své politické vize, osobního charismatu a pádnosti svých morálních požadavků.
Sie betrachten vielmehr noch immer instinktiv „große Männer“ als Ursache von Geschichte: jene Männer (und Frauen), die durch ihren politischen Weitblick, ihr persönliches Charisma und die Kraft ihrer moralischen Ansprüche die Ereignisse zu schmieden scheinen.