Stručně řečeno proměnil program nákupu dluhopisů Evropskou centrální banku z pasivního pozorovatele přihlížejícího krizi eura a ochromeného překonanými právními omezeními vyplývajícími z Maastrichtské smlouvy ve skutečného věřitele poslední instance.
Kurzum, durch das Anleihenkaufprogramm der EZB wandelte sich diese von einem passiven, durch die veralteten legalistischen Beschränkungen des Vertrags von Maastricht gelähmten Beobachter der Eurokrise zu einem echten Kreditgeber letzter Instanz.