Už od počátku řecké krize existují v zásadě tři myšlenkové školy. Za prvé je zde názor takzvané trojky (Evropské komise, Evropské centrální banky a MMF), podle něhož vyžaduje dluhem zatížený okraj eurozóny (Řecko, Irsko, Portugalsko a Španělsko) silnou politickou disciplínu, aby krátkodobá krize likvidity nepřerostla v dlouhodobý problém nesolventnosti.
Bereits seit Beginn der griechischen Krise gibt es drei grundlegend verschiedene Gedankenansätze: Erstens ist da die Ansicht der sogenannten Troika (der Europäischen Kommission, der Europäischen Zentralbank und des IWF), die schuldengeplagte Peripherie der Eurozone (Griechenland, Irland, Portugal und Spanien) benötige starke politische Disziplin, damit verhindert wird, dass sich eine kurzfristige Liquiditätskrise in ein langfristiges Insolvenzproblem verwandelt.