Do takového uvažování se promítá prastará obava: jak ji vyjádřil Platón, občané by dostali „informace bez řádného poučení, takže by byli pokládáni za znalé, přestože by byli velkou měrou zcela nepoučení.“ Jde o obavu, jejíž ozvěna se od té doby nesla dějinami, od okamžiku, kdy katolická církev uvalila klatbu na Gutenbergovu pohyblivou sazbu, po dobu, kdy si viktoriánská buržoazie stěžovala na nově objevenou svobodu tisku.
Diese Denkweise spiegelt eine uralte Angst wider, wie Platon schon sagte: Bürger besorgen „ sich Informationen ohne anständige Anweisung und machen den Eindruck, sehr klug zu sein, obwohl sie meistens eher recht ignorant sind .“ Es ist eine Angst, die in der Geschichte immer ein Echo gefunden hat, von der katholischen Kirche, die Gutenbergs Druckerpresse verfluchte bis hin zu viktorianischen Bürgern, die sich über die gerade neu installierte Pressefreiheit beschwerten.