V roce 2002 se tak Spojené státy dostaly do pasti, do níž už dříve padlo Japonsko a které ekonomové už šedesát pět let říkají past likvidity: tedy situace, kdy krátkodobé nominální úrokové sazby, jež má centrální banka pod kontrolou, jsou tak nízko a tak volně spojené s úrovní úhrnné poptávky, že jejich další snižování nemá na boj s recesí žádný vliv.
Auf diese Weise folgten die USA im Jahr 2002 Japan in das, was die Ökonomen seit 65 Jahren eine Liquiditätsfalle nannten: nämlich eine Situation, in der die nominellen Zinsen für Kurzeitgelder, welche die Zentralbank festlegen konnte, so niedrig und so locker mit dem Niveau der Gesamtnachfrage verknüpft waren, dass sich weitere Zinssenkungen im Kampf gegen die Rezession als unwirksam erwiesen.