Zatímco od třicátých let 20. století začal v socialistických stranách na severu Evropy – a po sjezdu v Bad Godesbergu v roce 1957 také v Sociálnědemokratické straně Německa (SPD) – převládat pragmatismus, mezi francouzskými socialisty vždy převažovala záliba v revoluční ideologii, přinejmenším na rétorické úrovni.
Während in den sozialistischen Parteien Nordeuropas seit den 1930er Jahren – und seit dem Parteitag von Bad Godesberg 1957 auch in der Sozialdemokratischen Partei Deutschlands (SPD) – der Pragmatismus die Vorherrschaft errungen hat, überwog bei den französischen Sozialisten, zumindest auf rhetorischer Ebene, stets eine Vorliebe für revolutionäre Ideologie.