Měl pro to tři hlavní argumenty: Německo nemá kapacity na splácení, pokud chce ve své zemi obnovit normální životní úroveň; jakýkoliv pokus přinutit ho k omezení životní úrovně svých obyvatel by vyvolal revoluci; a pokud by se Německu podařilo zvýšit export a platit reparace z něj, stalo by se tak na úkor exportu zemí, jimž jsou reparace vypláceny.
Er führte drei Hauptpunkte an: Deutschland war nicht in der Lage, zu zahlen und gleichzeitig so etwas wie einen normalen Lebensstandard aufrecht zu erhalten; alle Versuche, den Lebensstandard zu reduzieren, hätten zu Revolution geführt; und wäre Deutschland in der Lage gewesen, zwecks Reparationszahlung seine Exporte zu steigern, hätte dies auf Kosten der Exporte der Empfängerländer stattgefunden.