Keynes (a s ním i dnešní keynesiánci) by za příčinu krize pokládal pravý opak: nedostatečné investice v poměru k nabídce úspor – tedy příliš malou spotřebu nebo agregátní poptávku potřebnou k udržení takové úrovně investic, která zajistí plnou zaměstnanost –, což nutně povede ke kolapsu očekávání zisku.
Keynes (und die Keynesianer heute) würden dagegen sagen, dass die Krise durch die gegenteilige Ursache bedingt ist: im Vergleich zu den vorhandenen Ersparnissen unzureichende Investitionen – d.h. zu wenig Konsum bzw. Gesamtnachfrage, um ein Investitionsniveau aufrechtzuhalten, das Vollbeschäftigung gewährleistet –, was dann zwangsläufig zu einem Zusammenbruch der Gewinnerwartungen führt.