Jedinými lidmi, kteří do protestů zatahovali náboženství, byli ve skutečnosti vládcové – například ti v Bahrajnu, Jemenu, Libyi a Sýrii –, kteří se snažili využít strachu ze šíitské či sunnitské „jinakosti“, aby ve svých společnostech pokračovali v politice „rozděl a panuj“.
Die einzigen, die Religion zu einem Thema bei den Protesten machten, waren die Herrschenden in Bahrain, dem Jemen, Libyen und Syrien, die versuchten, die Angst vor den schiitischen oder sunnitischen „Anderen“ einzusetzen, um die Spaltung und Misswirtschaft in ihren Ländern fortzusetzen.