Obě strany přitom měly na dosažení dohody bezprostřední zájem: v Olmertově případě mohla dohoda zachránit jeho postavení premiéra, zatímco Abbás ji mohl použít jako trumfovou kartu ve faktické občanské válce Fatáhu s Hamásem.
Das Erzielen einer Einigung war für beide Seiten unmittelbar von Bedeutung: Ein Abkommen hätte Olmert seine Position als Ministerpräsident retten können und für Abbas wäre es eine Trumpfkarte im de facto herrschenden Bürgerkrieg zwischen Fatah und Hamas gewesen.