Hudba nejčastěji aktivuje představivost krátkými evokacemi obrazů, jež jsou mimo kontext, či zamlženými pocity nesvázanosti a nezměrnosti, přičemž žádná z těchto metod nemusí být zasazena do smysluplných souvislostí.
Die charakteristische Form, in der die Musik die Vorstellungstätigkeit aktiviert, ist die der kurzfristigen Evokation eines dekontextualisierten Bildes, oder eines diffusen Gefühls von Entgrenzung, die beide nicht mehr in eine Geschichte integriert sein müssen.