Toto myšlení založené na „předurčené rovnováze“ – promítající se do názoru, že trhy se vždy samy korigují – vedlo k&#160;paralýze politik za Velké hospodářské krize, kdy nabrala na síle argumentace Johna Maynarda Keynese ve prospěch vládních intervencí zacílených na řešení nezaměstnanosti a mezer výstupu.
Dieses Denken vom „vorbestimmten Gleichgewicht“ – reflektiert auch in der Ansicht, dass sich Märkte stets selbst regulieren – führte zu einer politischen Lähmung bis zur Weltwirtschaftskrise von 1929, als sich das Argument John Maynard Keynes' für einen Eingriff des Staates zur Bekämpfung von Arbeitslosigkeit und zum Ausgleich von Produktionslücken allmählich durchsetzte.