Když skončilo období rychlého hospodářského růstu, začali se evropští představitelé místo ní spoléhat na hrozbu zla, které je větší než utahování opasků: na hrozbu další destabilizace zadlužených zemí, jež povede k platební neschopnosti, vypuzení z eurozóny a hospodářskému, sociálnímu a politickému kolapsu.
Nachdem die Phase des raschen Wirtschaftswachstums beendet war, verlegten sich die europäischen Spitzenpolitiker auf die Bedrohung durch ein Übel, das noch schlimmer ist als Sparpolitik: die weitere Destabilisierung von Schuldnerländern, die schließlich zum Bankrott, dem Rauswurf aus der Eurozone und dem wirtschaftlichen, sozialen und politischen Zusammenbruch führt.