Rozvojové země typu Ugandy by tímto způsobem mohly nejen vyškolit více profesionálních zdravotníků, ale také získat prostředky potřebné k vysílání pracovníků do zahraničí za účelem výcviku.
So könnten Entwicklungsländer wie Uganda nicht nur mehr medizinische Experten ausbilden, sondern hätten auch noch die finanziellen Möglichkeiten, sie zum Training ins Ausland zu schicken.