V důsledku toho byly sílící státní instituce až příliš často na Západě vnímány jako komunistická proradnost, zatímco sovětský blok vnímal i sebemenší projev individuální svobody a zodpovědnosti jako zárodek kapitalistické kontrarevoluce.
Daraus folgte, dass die Stärkung des Staates im Westen nur allzu gern als kommunistische Unterwanderung diskreditiert wurde, während die geringste Andeutung von Freiheit des Einzelnen und Selbstverantwortung im sowjetischen Block als kapitalistische Konterrevolution angesehen wurde.