Sadr s nimi nemůže dost dobře soupeřit v otázce náboženské autority, a tak vůči nim zaujímá arabsko-nacionalistický postoj, přičemž často připomíná, že nejvyšší šíitský duchovní, ajatolláh Sistání, není Arab, nýbrž Peršan.
Was die religiöse Autorität angeht, kann Sadr es unmöglich mit ihnen aufnehmen, deshalb nimmt er eine arabisch-nationalistische Haltung gegen sie ein und erinnert häufig daran, dass der höchste schiitische Geistliche, Ayatollah Sistani, Perser sei, und kein Araber.