Ačkoliv se německá Bundesbank vehementně (a právem) stavěla proti programu OMT – jelikož se tento plán zaměřuje na solventnost států, a nikoliv na ohrožení likvidity, čímž vytváří „pokoutní“ fiskální unii –, vláda pocítila úlevu, když německý ústavní soud při posuzování legálnosti OMT nakonec přehodil tento horký brambor na Evropský soudní dvůr.
Obwohl die Bundesbank das OMT-Programm wegen seines Fokus auf die Solvenz von Ländern statt auf das Liquiditätsrisiko – der ergo eine Fiskalunion durch Hintertür schuf – zu Recht scharf ablehnte, war die Regierung erleichtert, als das Bundesverfassungsgericht bei der Bewertung der Rechtmäßigkeit des Programms den schwarzen Peter letztlich an den Europäischen Gerichtshof weitergab.