Jeho případ zároveň slouží jako připomínka, že počátek 50. let byl nejbrutálnějším obdobím „diktatury proletariátu“ ve východní Evropě – obdobím obrovského zápalu a děsivého strachu, který otravoval hlavy a duše oddaných stoupenců, nelítostných odpůrců i lidí stojících netečně stranou.
In der Tat erinnert sein Fall auch daran, dass die frühen 50er Jahre die brutalste Periode der „Diktatur des Proletariats“ in Osteuropa waren – eine Zeit der großen Begeisterung und der furchtbaren Angst, welche die Köpfe und Seelen der treuen Gläubigen, heftigen Gegner und teilnahmslosen Zuschauer gleichermaßen vergifteten.