V praxi tento rozdíl vedl ke vzniku kategorie „alfa práv“ – občanských a politických –, která se v agendách domácí i zahraniční politiky vlivných a bohatých států upřednostňovala. Naproti tomu hospodářská, sociální a kulturní práva se často nechávala skomírat na chvostu národních i mezinárodních seznamů úkolů.
In der Praxis schuf diese Diskrepanz eine Kategorie der „Alpha“-Rechte – nämlich der bürgerlichen und politischen Rechte – die in der Innen- und Außenpolitik der einflussreichen und wohlhabenden Länder Priorität genossen. Im Gegensatz dazu fristeten die wirtschaftlichen, sozialen und kulturellen Rechte ihr Dasein oftmals am unteren Ende nationaler und internationaler „To-do-Listen“.