Na sklonku dvacátého století se však pro mnoho levičáků stalo důležitějším zachránit kulturu „třetího světa“ bez ohledu na to, jak byla barbarská, před „neokolonialismem“ než podporovat rovnost a demokracii.
Doch gegen Ende des 20. Jahrhunderts fanden es viele Linke wichtiger, die Kultur der „dritten Welt“ – egal, wie barbarisch diese auch sein mochte – vor dem „Neokolonialismus“ zu retten, als Gleichheit und Demokratie zu unterstützen.