Ve zmíněné ústavě však existuje jedna neobvyklá klauzule: článek II prohlašuje svobodu vyznání v luteránském státě, ovšem s výhradou, že „Židé budou mít stále zakázáno vstupovat do Říše“. Toto ustanovení bylo už tehdy zvláštní.
Eine besonders bemerkenswerte Klausel freilich enthält das Dokument: Artikel II proklamiert in dem evangelisch-lutherischen Staat die Religionsfreiheit, mit der Einschränkung jedoch, dass „Juden trotzdem vom Besuch des Reiches ausgeschlossen sind.“ Das war selbst für die damalige Zeit merkwürdig.