Blanchard v roce 2012 poznamenal, že Řecko souhlasilo “s vytvořením dostatku primárního přebytku k omezení svého zadlužení“ a s přijetím “mnoha reforem, které by měly vést k většímu růstu.“ Tyto takzvané reformy zahrnovaly výrazně nižší veřejné výdaje, redukce minimální mzdy, privatizaci za nízké ceny konec kolektivního vyjednávání a výrazné penzijní škrty.
Blanchard vermerkt an, dass Griechenland 2012 zugestimmt hatte, „einen ausreichend hohen Primärüberschuss zu erzielen, um seine Verschuldung zu begrenzen“, und „eine Anzahl von Reformen umzusetzen, die zu höherem Wachstum führen sollten“. Zu diesen sogenannten Reformen gehörten steil reduzierte öffentliche Ausgaben, Verringerungen beim Mindestlohn, Notprivatisierungen, die Beendigung von Kollektivverhandlungen und tiefe Einschnitte bei den Renten.