V konečném důsledku je toto vše jen další kolo staré hry na finanční schovávanou v eurozóně, kdy se ztráty „zakamuflují“ tím, že se rozprostřou mezi různé instituce a do různých časových horizontů. Tato hra začala záchranným fondem pro Řecko, po němž následovaly Evropský nástroj finanční stability, Evropský mechanismus finanční stabilizace a Mezinárodní měnový fond, kterým posléze ulevil ESM.
Dieses Spiel begann mit dem Rettungsschirm für Griechenland, dem die europäische Finanzmarktstabilisierungsfazilität (EFSF), der Naturkatastrophenfonds der EU (EFSM) und der IWF folgten, die selbst wiederum vom ESM abgelöst wurden.