U akcionářů se často požadovalo, aby utrpěli ztráty, nebo dokonce aby úplně padli, ale držitelé dluhopisů se vládní injekcí hotovosti zpravidla zachraňovali.
Die Aktionäre mussten die Verluste hinnehmen oder wurden sogar ruiniert, wohingegen Anleihegläubiger meist durch die staatlichen Finanzspritzen gerettet wurden.