Watanabe se tak stal jakýmsi ekvivalentem popírače holocaustu, který však na rozdíl od svých německých protějšků snadno získává početné a příznivě naladěné publikum.
Watanabe ist also so etwas wie ein Holocaust-Leugner, aber im Gegensatz zu seinen deutschen Pendants gelingt es im mühelos, eine große Anhängerschaft um sich zu scharen.