Z perspektivy budoucnosti se lidská jatka dvacátého století – ba ani vraždění, které různí jedinci plánují dnes – nemusí jevit jako nejpodstatnější součást naší zkušenosti a současných poměrů a naši potomci je snad nebudou považovat za své dějiny.
Die menschlichen Schlachthäuser des zwanzigsten Jahrhunderts - und auch die Schlachthöfe, die jetzt von verschiedenen Menschen vorbereitet werden - sind aus der Perspektive der Zukunft betrachtet vielleicht nicht der wichtigste Aspekt unseres Erlebens und Mensch-Seins und dessen, was unsere Nachfahren als ihre Geschichte ansehen werden.