Čína v části tohoto období ve skutečnosti zaznamenala obchodní deficit, neboť vysoké investice do stálých aktiv (v důsledku vládních stimulačních politik zavedených v reakci na globální finanční krizi) podnítily poptávku po zboží stejně, jako by učinily vyšší spotřebitelské výdaje.
Tatsächlich verzeichnete China während eines Teils dieses Zeitraums ein Handelsdefizit, da hohe Investitionen in Sachanlagen (aufgrund des im Gefolge der globalen Finanzkrise umgesetzten staatlichen Konjunkturprogramms) die Binnennachfrage genau so stimulierten, wie es höhere Konsumausgaben täten.