Tento systém fungoval podle jistého scénáře: šéfové frakcí LDP se střídali v premiérském křesle, různé podnikatelské zájmy uplácely různé politiky, o domácích ekonomických otázkách rozhodovali více či méně schopní byrokraté a Spojené státy se staraly o bezpečnost země (a také o velkou část její zahraniční politiky).
Und in gewisser Weise funktionierte das System: Die Bosse der einzelnen LDP-Gruppierungen wechselten sich als Ministerpräsidenten ab, die verschiedenen Geschäftsinteressen zahlten ihre Schmiergelder, mehr oder weniger fähige Bürokraten entschieden über die nationale Wirtschaftspolitik, und um Japans Sicherheit (und auch einen Großteil seiner Außenpolitik) kümmerten sich die USA.