Když jsem s Blairem coby nově zvoleným lídrem labouristů dělal v roce 1994 interview poprvé, odpověděl na mou otázku ohledně úlohy křesťanství v jeho politice slovy: „Nemohu vystát politiky, kteří rozprávějí o náboženství.“ Kdybych musel datovat okamžik, kdy se prvně objevily moje zlé předtuchy ohledně Blaira, jednalo by se o dobu, kdy po 11. září 2001 jako motivační faktor svého mravního postoje začal zdůrazňovat svou „víru“.
Als ich Blair als neu gewählten Labour-Vorsitzenden im Jahre 1994 zu ersten Mal interviewte, antwortete er auf meine Frage nach der Rolle, die sein Bekenntnis zum Christentum für seine Politik spiele: „Ich kann Politiker nicht ausstehen, die ständig die Religion im Mund führen.“ Wenn ich den Zeitpunkt festschreiben sollte, an dem mein eigenes Unbehagen über Blair einsetzte, so wäre dies die Zeit nach dem 11. September 2001, als er begann, seine eigene „Gläubigkeit“ als auslösenden Faktor seiner moralischen Haltung hervorzuheben.