Jak tedy Schneider se Saganem řeší rozpor mezi tím, co o životě zjevně platí - totiž že organizuje hmotu do stále složitějších organismů a struktur -, a představou, že neuspořádanost by se měla zvyšovat a řád vytrácet?
Wie lösen nun Schneider und Sagan diesen Widerspruch zwischen einer offensichtlichen Grundwahrheit des Lebens - nämlich, dass es Materie in zunehmend komplexen Lebewesen und Strukturen organisiert - und der Vorstellung auf, wonach die Unordnung zunimmt und die Ordnung verloren geht?