Pokud jsou někomu zodpovědné, pak jen svým dárcům – a ani to v praxi často neplatí, poněvadž dárci čelí tlaku vlastních občanů (kteří právem chtějí pomáhat chudým) a potřebují rozdělovat peníze přinejmenším stejně, jako je vlády chudých zemí potřebují přijímat.
Wenn sie überhaupt jemandem Rechenschaft schuldig sind, dann den Geldgebern; aber sogar dies scheitert in der Praxis, da die Geldgeber unter dem Druck ihrer eigenen Bürger stehen (die zu Recht den Armen helfen möchten) und das Verteilen von Geld genauso nötig haben wie die Regierungen der armen Länder dessen Empfang, wenn nicht sogar noch dringender.