Kladení rovnítka mezi stát a národ je projevem novodobého arcikacířství. „Národ“ je ve své podstatě etnolingvistická – a někdy i náboženská – entita, a protože se jeho kultura přenáší prostřednictvím jazyka a liturgie, má každý národ vlastní charakteristické kulturní dějiny, které lze využívat i zneužívat, čerpat z nich nebo je objevovat.
Eine „Nation“ ist grundsätzlich eine ethno-linguistische, manchmal religiöse Einheit. Da Kultur durch Sprache und Liturgie weitergegeben wird, hat jede Nation eine eigene, besondere Kulturgeschichte, die ge- und missbraucht werden kann und für Erfindungen und Entdeckungen zur Verfügung steht.