Druhé tvrzení znělo, že externality jsou relativně malé nebo že se přinejmenším lépe řeší prostřednictvím smluvního a občanského práva než prostřednictvím vládních regulací, poněvadž nevýhody vládních regulací jsou větší než škody způsobené těmi externalitami, které nedokáže náležitě vyřešit právní systém.
Die zweite Behauptung war, dass externe Effekte relativ unbedeutend oder zumindest besser über das Vertrags- und Deliktrecht zu regeln seien als durch staatliche Regulierung, weil die Nachteile staatlicher Regulierung die durch jene Effekte, die das Rechtssystem nicht ordnungsgemäß handhaben könne, verursachten Schäden überwögen.