Celkově vzato se politika skupiny G-20 zaměřená na postupnou stabilizaci růstu vládního dluhu a jeho srovnání s růstem národního důchodu do roku 2016 jeví jako rozumný přístup k dosažení rovnováhy mezi krátkodobým stimulem a dlouhodobějšími finančními riziky, a to i za cenu přetrvávající nezaměstnanosti.
Im Großen und Ganzen scheint die Politik der G-20 auf eine allmähliche Stabilisierung der wachsenden Staatsschulden abzuzielen und diese bis zum Jahr 2016 mit dem Wachstum des Nationaleinkommens in Einklang zu bringen ein vernünftiger Ansatz, um kurzfristige Konjunkturimpulse gegen längerfristige finanzielle Risiken abzuwägen, auch auf Kosten anhaltender Arbeitslosigkeit.