Prosté vysvětlení této skutečnosti nalezneme ve Flaubertových slovech o Donu Quijotovi : „Našel jsem v té knize své kořeny, které jsem znal nazpaměť, ještě než jsem se naučil číst.“ Vskutku, v jádru Dona Quijota je cosi zásadního, co jsme znali, ještě než jsme jej četli, a přece se to stalo součástí naší podstaty, až když jsme došli na konec jeho okouzlující pouti.
Die einfachste Erklärung hierfür ist in Flauberts Beschreibung des Don Quichote zu finden: „Ich entdeckte meine Ursprünge in diesem Buch, derer ich mir in meinem Herzen bewusst war, noch bevor ich lesen lernte.“ Und in der Tat, den Kern des Don Quichote bildet etwas Grundlegendes, das wir wussten, bevor wir das Buch lasen, das jedoch erst, nachdem wir seine hypnotisierende Reise abgeschlossen haben, ein Teil unseres Wesens wurde.