Fotbalový šovinismus vždy obsahoval špetku potlačeného násilí, neboť často obnášel i etnický, náboženský nebo třídní rozměr: protestanti proti katolíkům (ve Skotsku), „židovské“ kluby (v Amsterdamu, Berlíně, Londýně a Budapešti), jimž se vysmívali fanoušci vystupující proti „žiďákům“, kluby pro smetánku (například istanbulský Galatasaray) a na druhé straně striktně proletářské týmy (londýnský West Ham), kluby pyšnící se silnou regionální identitou (Barcelona) a naopak kluby mající blízko k mocenskému centru (Real Madrid).
Der Fußballchauvinismus hatte auch immer eine gewalttätige Seite, da er oft ethnische, religiöse und soziale Aspekte mit einschloss: Protestanten gegen Katholiken (in Schottland); „jüdische“ Vereine (in Amsterdam, Berlin, London oder Budapest), die von Antisemiten verhöhnt wurden; vornehme (wie Galatasaray in Istanbul) und entschieden proletarische Vereine (West Ham in London);