Ve svém klasickém díle Teorie zahálčivé třídy, otištěném v roce 1899, napsal, že jakmile se základem společenského postavení stane samotné bohatství (a nikoli například moudrost, znalosti, mravní bezúhonnost či válečnický um), majetní lidé musí hledat způsoby jak utrácet peníze způsobem, který nemá jiný účel než dávat najevo právě movitost.
In seinem klassischen Werk Theorie der feinen Leute: Eine ökonomische Untersuchung der Institutionen(1899) argumentierte er, dass, sobald das Vermögen selbst – statt etwa Weisheit, Wissen, moralischer Integrität oder Kampfkunst – zur Grundlage des sozialen Status wurde, die Reichen Wege finden mussten, Geld auf eine Weise auszugeben, die allein dem Ziel dient, dieses Vermögen selbst herauszustellen.