Toto anarchistické běsnění odráželo zklamání radikálů z vlastních lídrů, kteří podle nich nebojovali do posledního dechu, ale předčasně se vzdali úřadům.
Diese anarchistische Wut war Ausdruck der Enttäuschung der Radikalen darüber, dass ihre Anführer vorzeitig gegenüber den Behörden kapituliert hatten, anstatt bis zum letzten Atemzug zu kämpfen.