Blairovo uznání, že musí odejít z úřadu, rozhodnutí tak dlouho oddalované a tak katastrofálně opožděné, představuje tudíž kromě jiného triumf světskosti nad neustálým pokušením věřit, že politika tkví v něčem jiném.
Blairs Eingeständnis, dass er sein Amt aufgeben muss – eine so lange aufgeschobene und auf so verheerende Weise in die Länge gezogene Entscheidung – stellt auch einen Triumph des Weltlichen über die permanente Versuchung dar, zu glauben, dass es bei der Politik um irgendetwas anderes gehe.