Bushova administrativa, zdá se, ve svém přístupu k Iráku po Saddámovi předpokládala, že demokracie i tržní hospodářství jsou přirozené podmínky, do nichž se společnosti navrátí, jakmile bude odstraněna represivní tyranie, a nikoliv řada spletitých a vzájemně závislých institucí, jež je zapotřebí v průběhu času pracně budovat.
Die Bush-Administration ist bei ihren Plänen für den Irak nach Saddam wohl davon ausgegangen, dass sowohl Demokratie als auch Marktwirtschaft so etwas wie Standard-Bedingungen wären, zu denen eine Gesellschaft nach Eliminierung der Tyrannei zurückkehrt, und nicht um eine Reihe komplexer, voneinander abhängiger Institutionen, die in mühevoller Kleinarbeit im Lauf der Zeit aufgebaut werden müssen.