V červenci 2010 uznala Lagardeová, která v té době působila jako francouzská ministryně financí, rozsah škod způsobených počátečním otálením: „Kdybychom byli dokázali řešit [řecký dluh] hned od začátku, řekněme v únoru, myslím, že by se nám podařilo zabránit tomu, aby se zvětšoval jako sněhová koule.“ A dokonce i MMF připustil, že bylo chybou neuvalit preventivně ztráty na soukromé věřitele; nakonec k tomu došlo až v červnu 2013, kdy už byly škody napáchány.
Im Juli 2010 erkannte Lagarde, damals französische Finanzministerin, die durch diese anfänglichen Verzögerungen bedingten Schäden an: „Wären wir in der Lage gewesen, [Griechenlands Schulden] von Anfang an – sagen wir im Februar – in Angriff zu nehmen, hätten wir vermutlich den eintretenden Dominoeffekt in dieser Form verhindern können.“ Selbst der IWF hat zugegeben, dass es ein Fehler war, den privaten Gläubigern nicht präventiv Verluste aufzuerlegen; er tat dies erst im Juni 2013, als das Kind bereits in den Brunnen gefallen war.