Máme v sobě dostatek poctivosti a odvahy (což v tomto případě znamená také dostatek strachu a bázně), abychom hodili za hlavu naše romantické fantazírování o útisku a utiskovaných a naši nestydatou racionalizaci, zrozenou z pocitu viny, chvastounství a lhostejnosti?
Sind wir ehrlich und mutig genug (was in diesem Fall auch ,verängstigt genug' bedeutet), uns von unseren romantischen Phantasien über die Geknechteten und unseren beschämenden, aus Schuld, Draufgängertum und Gleichgültigkeit entspringenden Rationalisierungen, zu befreien?