Zpráva tvrdila, že „dlužníci ohrožení podstatným zvýšením hypotečních splátek zůstávají malou menšinou a rekrutují se převážně z domácností s vyššími příjmy, které jsou si vědomy rizik s tím spojených“, a v závěru konstatovala, že „existují náznaky, podle nichž zůstávají mechanismy alokace úvěrů a rizika na trhu s bydlením v USA relativně efektivní“. To by prý „mělo skýtat oporu“.
Man wies darauf hin, dass „Kreditnehmer mit einem signifikant erhöhten Risiko höherer Rückzahlungen eine kleine Minderheit bilden und hauptsächlich aus Haushalten mit höheren Einkommen kommen, wo man sich dieser Risiken durchaus bewusst ist”. Die Schlussfolgerung lautete, dass „es Hinweise gibt“, wonach „die Kreditvergabe- und Risikoübernahmemechanismen am US-amerikanischen Eigenheimmarkt relativ effizient funktionieren.“ Das, so hieß es weiter „sollte zuversichtlich stimmen.“