Finanční globalizace znamenala, že banky už aktiva jako hypotéky nevedly ve svých účetních knihách, ale vložily je do balíčků cenných papírů opřených o aktiva a ty byly prodány investorům na kapitálových trzích po celém světě, takže se riziko šířeji rozprostřelo.
Die finanzielle Globalisierung hatte zur Folge, dass die Banken Vermögenswerte wie etwa Hypotheken nicht länger in den eigenen Büchern führten, sondern sie in Form von forderungsbesicherten Wertpapieren gebündelt an Anleger auf den weltweiten Kapitalmärkten verkauften und so das Risiko streuten.