Není bez ironie, že jsme dnes svědky jakéhosi groteskního protipólu „národní hrdosti“, kterou vídáme v případech, kdy si stát přisvojí kulturní a sportovní hvězdy a vydává je za součást společného dědictví.
Nicht ohne Ironie nehmen wir eine Art grotesker Umkehr jenes „Nationalstolzes“ wahr, den wir erlebten, als uns vom Staat vereinnahmte Stars aus Kultur und Sport als Teil des kollektiven Nationalerbes präsentiert wurden.