Změnu Erdoğanovy politiky ve vztahu k Izraeli lze chápat jako pokus nejen o překonání tradiční arabské podezřívavosti vůči Turecku, vzhledem k jeho imperiální minulosti, ale také o předložení umírněnější islámské alternativy k teokratickému Íránu a jeho nevyzpytatelnému prezidentovi.
Erdoğans politische Neuausrichtung gegenüber Israel kann als Versuch gewertet werden, nicht nur den traditionellen arabischen Argwohn gegenüber der Türkei aufgrund ihrer imperialen Vergangenheit zu überwinden, sondern auch eine gemäßigtere islamische Alternative zum theokratischen Iran und seinem unberechenbaren Präsidenten zu präsentieren.