V roce 1987, kdy akční štáb obohatil seznam příznaků o nechuť k veřejným projevům, se už tato porucha jevila jako dostatečně pružná, aby se do ní dalo zařadit prakticky všechno na světě.
Als eine neue Arbeitsgruppe im Jahr 1987 auch noch die Angst, in der Öffentlichkeit zu sprechen hinzufügte, schien die Störung dehnbar genug definiert zu sein, um praktisch jeden Menschen auf dieser Welt einzuschließen.