Fotbalový stadion se stal určitou rezervací, kde se tabu ohledně kmenového šílenství a rasové nesnášenlivosti mohou vybít, ale jen po určité meze: když se posměšky vůči příznivcům Ajaxu coby odporným Židům zvrhly ve skutečné násilí, občas doprovázené davovým syčením imitujícím unikající plyn, městské orgány se rozhodly zakročit.
Das Fußballstadion wurde zu einer Art Reservat, in dem die Tabus des Stammesrauschs und selbst des rassischen Antagonismus gelockert werden konnten, wenn auch nur bis zu einem gewissen Punkt: Als die Verhöhnung von Ajax-Fans als dreckige Juden in tatsächlicher Gewalt ausartete, manchmal begleitet von einem kollektiven Zischen, das den Klang ausströmenden Gases nachahmte, entschieden sich die städtischen Behörden, einzugreifen.