Dokonce i Adam Smith, který prohlásil, že oběd nám nezajistí laskavost řezníka, ale jeho starost o vlastní prospěch, označil domnělý požitek z bohatství za „klam“ (třebaže za klam, který „probouzí přičinlivost lidstva a udržuje ji ve stálém pohybu“).
Sogar Adam Smith, der uns darauf hinwies, dass wir unser Essen nicht der Menschenfreundlichkeit, sondern dem Eigeninteresse des Fleischers verdanken, beschreibt die imaginierten Freuden des Reichtums als „eine Täuschung“ (wiewohl eine, „die den Fleiß der Menschheit anregt und ständig in Bewegung hält“).