Hladomory v Irsku v devatenáctém století a v Etiopii na konci dvacátého století představují jasné doklady zranitelnosti nediverzifikovaných plodin environmentálními změnami a také dramatických dopadů této zranitelnosti na obyvatelstvo.
Die Hungersnöte in Irland im neunzehnten und in Äthiopien im späten zwanzigsten Jahrhundert zeigen ganz eindeutig, wie anfällig biologisch eintönige Kulturpflanzen für Umweltveränderungen sind und welche dramatischen Auswirkungen dies für die Bevölkerung haben kann.