Na straně druhé jsou konzervativci, „třída mužů, kteří s láskyplností lpějí na čemkoliv, co je starobylé, a kteří, ač přesvědčeni nezvratnými důvody, že novátorství by bylo přínosné, uvolí se k němu jen s mnoha pochybnostmi a zlými předtuchami“.
Auf der anderen die Konservativen, „die an allem hängen, was althergebracht ist, und die, auch wenn sie durch übermächtige Argumente davon überzeugt werden können, dass eine Veränderung notwendig sei, in diese doch nur mit großen Bedenken und unter bösen Vorahnungen einwilligen“.