Evropa měla uplatnit svou regulační pravomoc a řídit střet mezi systémovým a konkurenčním rizikem, který veškeré toto nouzové veřejné financování vytvářelo, avšak protikladný požadavek antimonopolního úřadu, podle něhož měly společnosti přijímající finanční pomoc snížit objem úvěrů poskytovaných svým klientům, to téměř dokonale znemožnil.
Europa hätte seine Regulierungskompetenzen einsetzen und den aus all diesen Notfallfinanzierungen entstandenen Konflikt zwischen System- und Wettbewerbsrisiko bewältigen sollen. Das widersprüchliche Ansinnen der Wettbewerbshüter, wonach Unternehmen, die finanzielle Mittel erhalten, Kredite an ihre Kunden zu reduzieren hätten, machte dies jedoch nahezu unmöglich.