По този въпрос Договорът от Лисабон е доста категоричен: Съветът има върховенство за количеството, а Парламентът има последната дума за качеството на разходите.
Il Trattato di Lisbona è chiaro: il Consiglio ha il primato sulla quantità della spesa, il Parlamento ha l'ultima parola sulla qualità della spesa.