Затова трябва да образоваме хората по въпроса за донорството; да предоставим на потенциалните донори достъп до информация; да премахнем административните пречки, което е от основно значение; да създадем във всяка една от 27-те държави-членки национален орган, който да отговаря за контрола на качеството и безопасността на органите, от изваждането от донора до трансплантацията; и след това да насърчим - както вече беше казано - по-добри примери на организация, каквито съществуват отново в Испания, където напредъкът се дължи на един вид система за ранно предупреждение, постоянни предупреждения нявсякъде по веригата, от смъртта на донора до трансплантацията.
Occorre quindi educare le persone in materia di donazione, permettere ai potenziali donatori di accedere alle informazioni, abbattere le barriere amministrative, un aspetto essenziale, istituire in tutti i 27 Stati membri un organismo nazionale incaricato di verificare la qualità e la sicurezza degli organi dall'espianto al trapianto e promuovere - come è stato già detto - un'organizzazione migliore, come quella che già esiste, ancora una volta, in Spagna. In questo paese le procedure si basano su un sistema di allerta rapida e costante di tutta la catena, dal momento della morte del donatore al trapianto.