В днешно време Европейският съюз твърде често е изправен пред задачата да се справя с такива природни бедствия с помощта на неговите съществуващи политики и считам, че той следва да заздрави три области на интервенция за по-добра защита на неговите граждани: превенция, разглеждана в Бялата книга от 2009 г. относно адаптирането към изменението на климата, за която бях докладчик по становище и която конкретно подчертава уязвимостта на крайбрежните и планинските райони; бърза интервенция чрез създаване на тези Европейски сили за гражданска защита най-накрая, за което не правим нищо друго, освен да говорим и което може да стане реалност само с едно предложение; и възстановяване чрез разрешаване на спешно мобилизиране на структурните фондове - ако е необходимо извън регионалната рамка на планираните области за интервенция - както и на Фонда за солидарност, регламентът за който трябва да се измени, за да се ускори и опрости неговото мобилизиране.
Oggigiorno l'Unione europea si trova troppo spesso a dover affrontare calamità naturali per potersi accontentare delle sue politiche esistenti e ritengo che dovrebbe rafforzare tre ambiti di intervento per meglio proteggere i suoi cittadini: prevenzione, tema affrontato nel libro bianco del 2009 sull'adattamento al cambiamento climatico, del quale sono stata relatrice per parere che pone specificamente l'accento sulla vulnerabilità delle zone costiere e montane; intervento rapido, creando infine la già citata forza di protezione civile europea, in merito alla quale si è soltanto parlato e che richiede soltanto una proposta per concretizzarsi; riparazione, consentendo la mobilitazione in caso di emergenza dei fondi strutturali, se necessario al di fuori del quadro regionale delle zone di intervento previste, e del fondo di solidarietà, il cui regolamento va modificato in maniera da accelerarne e semplificarne la mobilitazione.