Какъв е смисълът да договаряме възможно най-високите стандарти и да се опитваме да ограничим обемите от данни, ако в същото време се сключват двустранни споразумения, без да получаваме каквато и да било информация за тяхното съдържание и стандарти за сигурност?
Che senso ha accordarsi su standard quanto più elevati possibile e tentare di limitare i volumi dei dati se, al contempo, vengono sottoscritti accordi bilaterali di cui ignoriamo il contenuto e gli standard di sicurezza?