Опасението ми е следното: то се изразява във факта, че комисията по петиции, която не винаги, но често се занимава с въпроса за прилагането на директивите на Общността, трябва по някакъв начин да очаква разрешение от страна на водещите комисии, които създават закони и които следователно имат различна роля, и освен това трябва да иска разрешение от Председателския съвет, когато става въпрос просто за контролиране на прилагането, което няма нищо общо, повтарям, със законодателната функция на парламентарните комисии.
Ecco la mia paura: la mia paura è il fatto che la commissione delle petizioni, che esprime, non sempre ma spesso, l'attenzione verso l'applicazione delle direttive comunitarie, debba aspettare in qualche modo il permesso da parte di commissioni competenti che fanno leggi e che quindi hanno un ruolo diverso, e per di più debba chiedere il permesso alla Conferenza dei presidenti quando si tratta semplicemente di controllo di applicazione, che non ha nulla a che vedere, ripeto, con la funzione legislativa delle commissioni parlamentari.