И така имаме две възможности: или да сметнем, че с нашите кредити Гърция и Ирландия вече не представляват риск и че следва да им предоставяме заеми при лихва, която съответства на нулев риск, или поне на изключително ограничен риск; или пък че има риск от кредитно неизпълнение, а тогава гнойният мехур трябва да бъде пробит, дългът да бъде преструктуриран и да се сложи край на несигурността.
Vi sono dunque due possibilità: o riteniamo che con i nostri prestiti Grecia e Irlanda non rappresentino più un rischio, per cui dovremmo finanziare i due paesi a un tasso corrispondente al rischio zero o perlomeno a un rischio estremamente limitato, o riteniamo che sussista un rischio di inadempimento.