Това право е упражнявано в миналото в помощ на държавите-членки за справяне с конкретни краткосрочни извънредни обстоятелства, като например след терористични нападения или във връзка с движението на наркотици.
In passato alcuni Stati membri se ne sono avvalsi per affrontare specifiche ed eccezionali circostanze di breve durata, per esempio all'indomani di attacchi terroristici o per controllare i traffici di droga.