"Свободният достъп" на всяка държава-членка до научноизследователска инфраструктура предоставя възможност за пряка експлоатация от страна на капитала на всяка изследователска дейност, финансирана от държавите-членки, за ограничаване на контрола и програмирането на научните изследвания до механизмите на Европейския съюз и монополите, за насърчаване на представата за високо качество, основаваща се поскоро на пазара отколкото на научните изследвания, и за съсредоточаване на изследванията във все помалко изследователски центрове/дружества.
La "libertà di accesso” all'infrastruttura di ricerca di ciascuno Stato membro offre al capitale l'opportunità di sfruttare direttamente tutte le attività di ricerca finanziate dagli Stati membri, di controllare e programmare la ricerca in modo che sia ristretta ai meccanismi dell'Unione europea e dei monopoli, di portare avanti l'idea dell'eccellenza fondata sul mercato invece che su criteri scientifici, nonché di concentrare la ricerca in un numero sempre più piccolo di centri/imprese di ricerca.