Ако хората, които си направиха труда да гласуват за нас през юни, знаеха следното: че има консенсус да не се нарушава постигнатият баланс въз основа на джентълменското споразумение от 1970 г.; че вътрешният одитор на Съвета няма да бъде поканен в комисията по бюджетен контрол, защото в такъв случай Съветът би могъл да покани вътрешния одитор на Европейския парламент, което може да има неизвестни последствия; и че политически назначените хора в Сметната палата нямаха никакви забележки по доклада на вътрешния одитор на Съвета от април 2008 г., какво биха казали тогава?
Cosa direbbero i cittadini che si sono disturbati a votare per noi a giugno se sapessero che: vi è un tacito consenso volto a non agitare le acque, in base ad accordo informale degli anni Settanta; che il revisore interno del Consiglio non viene invitato a partecipare alle riunioni della commissione per il controllo dei bilanci per evitare che il Consiglio inviti il revisore interno del Parlamento europeo, con dubbie conseguenze; e che la Corte dei conti, organo nominato politicamente, non ha formulato alcun commento sulla relazione del revisore interno del Consiglio dell'aprile 2008?