Това се демонстрира по различни начини: както в контекста на т.нар. "културна дипломация", в която културата се разглежда като инструмент за водене на външна политика, така и в понастоящем обсъжданата област, имаща отношение към създаването на Знак за европейско наследство, който има за цел, по думите на докладчика, "да се засили вярата на европейците в Европейския съюз и неговите ръководители" и да се постигне "преодоляване на пропастта между ЕС и неговите граждани".
Sta quasi per essere considerata strumentale nell'Unione europea. Ciò si esprime in vari modi, nel contesto della cosiddetta diplomazia culturale in cui la cultura viene vista come strumento per la politica estera, oppure nell'ambito attualmente in discussione della creazione di un marchio del patrimonio dell'Unione europea in maniera, per citare le parole della relatrice, da "accrescere la fiducia degli europei nell'UE e nei suoi leader” e "ridurre le distanze tra l'UE e i suoi cittadini”.