Силата й се крие в признанието, че само донорството след смъртта не може да осигури необходимия брой органи и с оглед на това тя въведе проверки и насоки, които да гарантират, че когато се правят дарения от живи донори, това става по правилния начин, като се защитават както донорите, така и реципиентите, и се гарантира, че се осъществява на безвъзмездни и доброволни начала.
Il suo punto di forza sta nel riconoscimento che le donazioni post mortem, da sole, non possono bastare per soddisfare le richieste di organi: sono stati quindi previsti una serie di controlli e linee guida, per garantire che le donazioni da viventi vengano effettuate correttamente, tutelando sia il donatore che il ricevente e assicurandone la volontarietà e la gratuità.