Подкрепям позицията, че настоящите икономически ограничения и разпоредбите на Договора от Лисабон може да помогнат на държавите-членки да правят по-интелигентни разходи за отбрана чрез обединяване и споделяне на по-голяма част от техния отбранителен капацитет, бюджет и изисквания, постигайки същевременно по-голяма сигурност за гражданите, въпреки че в действителност икономическата и финансовата криза се отразяват на бюджетите за национална отбрана, програмите и силовите структури и затова, повече от година след влизането в сила на Договора от Лисабон, все още няма ясни признаци за всеобхватен подход на ЕС след Лисабон, който да спомага за преодоляване на традиционните процедурни и институционални пречки.
Sono del parere che l'austerità economica attuale e le disposizioni del trattato di Lisbona possano aiutare gli Stati membri a spendere in modo più intelligente per la difesa, e a mettere in comune e condividere una parte più ampia delle loro capacità, dei loro bilanci e delle loro necessità in materia di difesa, garantendo nel contempo più sicurezza ai loro cittadini, benché la realtà dei fatti sia che la crisi economica e finanziaria intacca i bilanci nazionali per la difesa comunitaria, i programmi e l'organizzazione delle forze e pertanto, più di un anno dopo l'entrata in vigore del trattato di Lisbona, non si intravedono ancora segnali chiari di un approccio comunitario olistico post-Lisbona che consenta di superare le barriere procedurali e istituzionali tradizionali.