Първоначалният Монреалски протокол беше съсредоточен върху защитата на озоновия слой главно чрез ограничаване на хлорофлуорвъглеводородите (CFC), но тази цел бързо бе снижена почти до нула. Така че хлорофлуорвъглеводородите (CFC) започнаха да се заменят например с ненапълно халогенираните хлорофлуоровъглероди (HCFC), които се приемаха за далеч не толкова вредни за озоновия слой.
In origine, il protocollo di Montreal si prefiggeva l'obiettivo di tutelare lo strato di ozono soprattutto limitando il ricorso ai CFC, che sono stati presto eliminati quasi del tutto e rimpiazzati, ad esempio, dagli HCFC, molto meno nocivi per lo strato di ozono.