Ето защо Европейският съюз, включително посредством общата селскостопанска политика и преди всичко в своята реформа след 2013 г., и всяка държава-членка следва да насърчат продължителното му съществуване, не само чрез предлагане на иновативни техники за земеделие и икономически и екологично устойчиво управление, но също така чрез засилване на по-всеобхватната им роля на покровители на околната среда и земята, като ги защитават от кризата на пазара чрез намаляване на производствените разходи, чрез най-доброто използване на техните продукти и по-добра организация на пазара.
É per tale motivo che l'UE, anche attraverso la Politica agricola comune soprattutto nella riforma post-2013, e ciascuno Stato membro devono favorirne la permanenza, non solo innovando metodi e tecniche di allevamento e di gestione sostenibili sia in termini ambientali che economici, ma anche rafforzando il loro più ampio ruolo quali gestori dell'ambiente e del territorio e proteggendoli dalle crisi di mercato attraverso la riduzione dei costi della produzione, una valorizzazione dei prodotti e una maggiore organizzazione nel mercato.