По отношение на правото на писмен и устен превод в директивата просто се повтаря едно вече съществуващо задължение на държавите-членки, предвидено в Конвенцията за правата на човека на Съвета на Европа, така че тя не съдържа изискване за нещо извънредно. В нея се изисква само нещо съвсем фундаментално.
Per quanto riguarda i diritti di interpretazione e traduzione, la direttiva non chiede nulla di straordinario: non fa che reiterare, infatti, un obbligo degli Stati membri già previsto dalla Convenzione sui diritti umani del Consiglio d'Europa.