Член 152 е обща разпоредба, която не изключва евентуалната необходимост от конкретни мерки със социални последици.
Runājot par 152. pantu, tas ir vispārīgs noteikums, kurš neizslēdz iespējamo nepieciešamību veikt konkrētus pasākumus, kuriem būs sociālas sekas.