Всичко това показва, че в момент на неблагоприятни реформи мерките, които гарантират устойчивост на пенсионните ни системи, трябва да бъдат интегрирани, като наред с други фактори се вземат предвид и амбициозните политики, свързани с раждаемостта и баланса между семейството и професионалното развитие, както и амбициозни политики, които да гарантират, че хората могат да започнат работа и да останат заети, или дори имиграционните политики, основани на интеграция, които също гарантират устойчивостта на пенсиите ни от демографска гледна точка.
Tas viss parāda, ka nenovēršamu reformu laikā pasākumiem mūsu pensiju sistēmu ilgtspējas nodrošināšanai ir jāaptver dažādas jomas, cita starpā ņemot vērā tālejošu politiku attiecībā uz dzimstības līmeni un darba un ģimenes dzīves saskaņošanu, kā arī tālejošu politiku, lai nodrošinātu, ka iedzīvotāji var sākt strādāt un palikt darbā, vai pat tādu imigrācijas politiku, kuras pamatā ir integrācija un kura no demogrāfiskā viedokļa arī garantē mūsu pensiju ilgtspēju.