Нещо повече, забавянето вече има отрицателни последици: на практика допусна спекулациите; породи в рамките на Съюза съмнения относно намеренията на някои държави по отношение на бъдещето на Европа (да не забравяме, че това е първият голям проблем, с който трябваше да се справим след влизането в сила на Договора от Лисабон); допълнително затрудни гръцкото правителство, което трябваше да приложи непопулярни мерки - не маловажни или незначителни решения - които касаят милиони хора, и го направи, без да е сигурно, че идва помощ.
Patiešām, tā ir atvērusi durvis spekulantiem, tā ir sējusi šaubas Eiropas Savienībā par dažu valstu nodomiem attiecībā uz Eiropas nākotni (es negribētu, lai mēs aizmirstu, ka pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā šī ir pirmā lielā problēma, ar ko mums jātiek galā), tā ir uzsvērusi grūtības, kādās nonākusi Grieķijas valdība, kurai bija jāīsteno nepopulāri pasākumi - ne jau kaut kādi ikdienišķi vai mazsvarīgi lēmumi -, kuri skāra miljoniem cilvēku, un valdība to darīja, nebūdama pārliecināta, vai palīdzība tiks sniegta.