В третия свят изплащането на външния дълг и лихвата за обслужване на дълга на богатите страни представлява съществено източване на ресурси, които следователно не достигат до бюджетите за здравеопазване и образование, а те от своя страна са редуцирани почти до незначителни.
Ārējā parāda un procentu likmes par parāda apkalpošanu atmaksa bagātajām valstīm trešās pasaules valstīs ir galvenais līdzekļu aizplūšanas iemesls, tāpēc šī nauda nenonāk veselības aprūpes un izglītības budžetā, kurš ir samazināts teju līdz niecīgiem apmēriem.