Въпреки това в резолюцията също се посочва, че епидемията от холера разкри почти пълната безпомощност на хаитската държава, изправена пред лесно за предотвратяване и лечение заболяване, както и ограниченията на системата за международна помощ в страна, която се ползва от масивна хуманитарна дейност (12 000 НПО); подчертава, че хуманитарните организации не следва и не могат да продължават да се борят със слабостите на хаитската държава или да функционират като заместител на държавните органи и че е крайно необходимо да се предприемат спешни действия за дългосрочното развитие, особено в областта на достъпа до здравеопазване, водоснабдяване и градско обновяване.
Taču rezolūcijā ir teikts arī tas, ka holēras epidēmija skaidri parādīja Haiti valsts pilnīgo bezspēcību, saskaroties ar slimību, kura ir viegli novēršama un ārstējama, kā arī starptautiskās palīdzības sistēmas ierobežojumus valstī, kurā humānās palīdzības organizācijas ir pārstāvētas masveidā (12 000 NVO); tajā ir uzsvērts, ka humānās palīdzības organizācijas vairs nespēj kompensēt Haiti valsts nepilnības vai šo valsti aizstāt un ka ir steidzami jārīkojas, lai nodrošinātu ilgtermiņa attīstību, jo īpaši, gādājot par piekļuvi veselības aprūpei un dzeramajam ūdenim un atjaunojot pilsētvidi.