Държавите-членки не могат да бъдат безчувствени към ситуации на крайна бедност и трябва да осигурят никой да не бъде просто изоставен на съдбата си в ситуации, които често са дълбоко унизителни.
Dalībvalstis nedrīkst nepievērst uzmanību galējas nabadzības situācijām, un tām ir jānodrošina, lai neviens dziļi pazemojošās situācijās netiktu pamests likteņa varā.