Tой признава, че следва да се предостави приоритетен достъп на онези, които практикуват риболов по най-екологично устойчив начин, водещ до по-малко изхвърляне на улов, повече работни места и по-малко използване на енергия, и подчертава, че правото на риболов трябва да се основава на екологични и социални критерии, а не на това кой е ловил повече риба преди 30 години.
Tajā atzīts, ka prioritārā piekļuve jādod tiem, kas zvejo vides aizsardzības ziņā ilgtspējīgā veidā, radot mazāk izmetumu, nodrošinot vairāk darbavietu un mazāku enerģijas patēriņu, un uzsvērts, ka tiesības zvejot jānosaka, pamatojoties galvenokārt uz vides un sociālajiem kritērijiem, nevis uz to, kurš zvejoja visvairāk zivju pirms 30 gadiem.