От него става ясно, че селското стопанство е било използвано като разменна монета за други интереси в проведените преговори в рамките на Световната търговска организация, на последно място интересите на големи промишлени групи и групи за услуги в Европейския съюз.
Tajā ir nepārprotami norādīts, ka PTO sarunās lauksaimniecība tiek izmantota kā "kārts” citu, tostarp Eiropas Savienības, lielo rūpniecisko un pakalpojumu sniedzēju grupu interesēs.