Съжалявам за спречкването, което се случи между комисията по международна търговия и комисията по развитие, за това коя от тях да има водещата роля за СИП, тъй като и самият Парламент би могъл да реагира по-последователно в някои моменти, когато преговорите по СИП на практика бяха започнали да губят от поглед обещанието, че те всъщност се явяват инструменти на развитието.
Es nožēloju strīdu starp Starptautisko tirdzniecības komiteju un Attīstības komiteju par to, kam ir galvenā loma attiecībā uz EPN, jo Parlaments pats būtu varējis reaģēt loģiskāk laikā, kad notika sarunas par EPN, bet tas aizmirsa solījumu, ka tie ir attīstības instrumenti.