Общият дух на текста е, че хората следва да могат да пътуват в Европа, без да е необходимо да понасят капризите на въпросните дружества и следва да могат да изискват минимално равнище на обслужване и минимално равнище на информация, и накрая, че лицата с намалена подвижност следва да могат да се възползват от същото качество на правата, както останалите европейски граждани, без да бъдат наказвани два пъти.
Teksta vispārējais noskaņojums ir tāds, ka cilvēkiem jābūt iespējai ceļot pa Eiropu, nepakļaujoties attiecīgo uzņēmumu untumiem, un jābūt iespējai pieprasīt obligātu apkalpošanas līmeni un obligātu informācijas līmeni, un beidzot personām ierobežotām pārvietošanās spējām jābūt iespējām gūt labumu no tādas pašas tiesību kvalitātes kā pārējiem Eiropas pilsoņiem, netiekot sodītām divreiz.