Отдалечаваме се от идеята, че хората, които приемат законите, трябва да носят отговорност по някакъв начин чрез избирателната урна пред останалата част от населението и се връщаме към пред-съвременната идея, че законодателите следва да носят отговорност единствено пред създателя си или себе си.
Mēs novēršamies no domas, ka tie, kuri izdod likumus, savā ziņā ar vēlēšanu urnas starpniecību ir atbildīgi pārējo savas valsts iedzīvotāju priekšā, un mēs atgriežamies pie idejas, kas valdīja pirms mūsu laikiem, ka likumdevējiem jābūt atbildīgiem tikai sava radītāja vai pašiem savā priekšā.