Държавната собственост в Гърция обаче не е единна и еднородна: търговската собственост, като сгради, които не изпълняват публични функции, е едно, а радикална промяна в използването на земята за сметка на околната среда е съвсем друго, тъй като излага на риск свободни пространства като старото летище на Атина, предвидени да компенсират липсата на тревни площи в градове с по-малко от 3 квадратни метра зелени площи на жител, когато европейският стандарт е 10 квадратни метра зелени площи на жител.
Tomēr Grieķijas valsts īpašumi nav viendabīgi - komerciālie īpašumi, piemēram, ēkas, kuras nenodrošina sabiedriskas funkcijas, ir viens jautājums, savukārt radikālas zemes izmantojuma izmaiņas uz vides rēķina ir pavisam kas cits, jo tas apdraud brīvās zemes, piemēram, veco Atēnu lidostu, kuras paredzētas, lai kompensētu zaļo zonu nepietiekamību pilsētās, kurās ir mazāk nekā 3 kvadrātmetri zaļās zonas uz vienu iedzīvotāju, kamēr Eiropas vidējais rādītājs ir 10 kvadrātmetri zaļās zonas uz vienu iedzīvotāju.