Аз обаче не считам, че определящият фактор за изготвяне на съдържанието на дневния ред на Парламента, що се отнася до външна политика, следва да е съдържанието на новините, а по-скоро това трябва да бъде чувството за отговорност на самия Парламент и неговия обмислен и последователен отговор в съответствие с нарастваща му роля във външната политика на Европейския съюз, и по-конкретно в областта на правата на човека.
Taču es domāju, ka Parlamenta darba kārtību ārpolitikas jautājumos vajadzētu ietekmēt nevis ziņu saturam, bet gan paša Parlamenta atbildības izjūtai un pārdomātai un saskaņotai reakcijai, kas atbilst tā augošajai lomai Eiropas Savienības ārpolitikā, jo īpaši cilvēktiesību jomā.