Колко предпазливи бяхме в начина, по който говорихме за осъждане на нарушенията на правата на човека, извършени от държава, която претендира, че е най-демократичната в света, в която все още съществува смъртното наказание и за която Гуантанамо е нагледен пример пред света за нарушения на правата на човека и международното право, извършени в името на борбата срещу тероризма.
Cik piesardzīgi mēs esam bijuši, runājot par to cilvēktiesību pārkāpumu nosodīšanu, ko izdarījusi valsts, kura pretendē būt lielākā demokrātija pasaulē un kura joprojām piespriež nāves sodus, un kurā Gvantanamo ilustrē pasaulei cilvēktiesību un starptautisko tiesību aktu pārkāpumus, kas tiek izdarīti terorisma apkarošanas vārdā.