Бях особено впечатлена от един въпрос, за който уважаемите членове говориха в редица от изказванията и който, в известен смисъл, стана много по-разпознаваем през последните седмици и месеци, но който при все това е бил повод за загриженост за мнозина от уважаемите колеги от много дълго време: загрижеността относно начина по който вярващите от всякакви изповедания са третирани или дискриминирани редовно по целия свят и необходимостта ние да имаме предвид и да следим тези въпроси не когато се стигне до насилие - когато се стигне до насилие ние, разбира се, в известен смисъл сме длъжни да действаме - а и преди да се стигне до насилие, когато е налице постоянен източник на дискриминация.
Mani it īpaši pārsteidza viens jautājums, par kuru runāja daudzi deputāti, bet kas savā ziņā ir atzīts pēdējās nedēļās un mēnešos, kaut arī ir jau ilgi bijis daudzu godāto deputātu rūpju lokā, proti, bažas par to, kā dažādām reliģijām piederoši cilvēki tiek pieņemti vai pastāvīgi diskriminēti visā pasaulē, un vajadzība rūpīgi un modri vērot šīs izpausmes ne tikai tad, kas tās kļūst vardarbīgas - kad tās kļūst vardarbīgas, mums zināmā mērā, protams, ir pienākums rīkoties -, bet arī, pirms tās kļūst vardarbīgas, kad tās jau ir pastāvīgs iemesls diskriminācijai.