Първо, европейското законодателство по тези въпроси е представено като директива, с други думи държавите-членки са относително свободни по отношение на средствата, които използват, за да постигнат зададените цели.
Pirmkārt, Eiropas tiesību akti par šiem jautājumiem tiek pasniegti kā direktīva, citiem vārdiem sakot, dalībvalstis var diez gan brīvi pieņemt lēmumus par resursiem, kurus tās iegulda noteikto uzdevumu izpildē.