Този опит ни показва ясно, че когато средствата бяха изразходвани за инвестиции в материалната инфраструктура и в съответствие главно с критерия за БВП, разходите донесоха предимства за целия Европейски съюз - както за държавите-членки, които са нетни платци, така и за тези, които са нетни бенефициери.
Šī pieredze skaidri liecina, ka tajos gadījumos, kad nauda tika izdota par ieguldījumiem materiālajā infrastruktūrā, galvenokārt ievērojot IKP kritēriju, šie izdevumi nesa labumu visai Eiropas Savienībai - gan dalībvalstīm, kas veic iemaksas Eiropas fondos, gan tiem, kas saņem no tiem līdzekļus.