Ние смятаме, че ще открием този дух в нашите най-стари единици - регионите, където хората общуват помежду си на техния особен акцент, специфичен диалект или дори регионален език, където местната кухня има собствен специфичен вкус, където на пазарите се продават наистина местни плодове и зеленчуци, където все още звучат особени народни песни, откъдето произлизат местните приказки и митове - накратко, където хората усещат, че това е тяхното място и се чувстват като у дома си.
Mēs uzskatām, ka saskatām šo dvēseli mūsu vecākajās vienībās - reģionos - kur cilvēki savā starpā sazinās savā īpašajā izloksnē, dialektā vai pat reģionālajā valodā, kur vietējai virtuvei ir sava īpašā garša, kur tirgos pārdod patiesi vietējos augļus un dārzeņus, kur mīt īpašas tautasdziesmas un rodas sevišķas pasakas un mīti, Īsi sakot, tur, kur cilvēki jūtas piederīgi, kur viņi jūtas kā mājās.