Що се отнася до баланса между работа и личен живот, това е въпрос, който аз наскоро засегнах в моя доклад за солидарността между поколенията, където казвам, че трябва да се разработи политика и средства за комбинирането на "добри работни места" с домашните задължения на жените и мъжете, като семейното планиране, личният живот и амбициите в кариерата могат да бъдат балансирани само ако съответните лица могат свободно да вземат икономически и социални решения и са подкрепени от политически и икономически решения на европейско и местно ниво, без това да има отрицателни последици за тях.
Jautājumam par darba un privātās dzīves līdzsvaru es nesen pievērsos savā ziņojumā par paaudžu solidaritāti. Es citēju: "ir nepieciešams rast politiku un līdzekļus "labu darbavietu” apvienošanai ar sieviešu un vīriešu sadzīves pienākumiem, un ģimenes plānošanu, privāto dzīvi un karjeras plānus var līdzsvarot tikai tad, ja attiecīgās personas spēj brīvi pieņemt ekonomiskus un sociālus lēmumus un ja tām tiek sniegts atbalsts ar politisku un ekonomisko apņēmību Eiropas un vietējā līmenī, neradot neizdevīgu stāvokli.”