По време на парламентарните ми консултации към настоящия момент относно пакета от шест законодателни предложения за икономиката често чувах нападки, че държавите-членки, чрез които следва да се договорим със Съвета, и Европейският съвет, като се има предвид финансовата макростабилност, не насърчават растежа и възстановяването на реалната икономика от кризата или в най-добрия случай само въвеждат слаби, неподходящи средства за посочените цели и че съдържанието на стратегията "Европа 2020" основно се ограничава до това.
Līdz šim savu parlamentāro konsultāciju laikā par sešu ekonomikas tiesību aktu kopumu bieži esmu dzirdējusi kritiku, ka dalībvalstis, ar kurām mums vajadzētu saprast Padomi un Eiropadomi, paturot prātā finansiālo makrostabilitāti, nevērīgi izturas pret izaugsmes veicināšanu un īstās ekonomikas atgūšanos no krīzes, un arī tad, ja to dara, šo mērķu sasniegšanai izvirza tikai neskaidrus, neaprēķināmus līdzekļus, un ka stratēģijas "Eiropa 2020” saturs ar to arī tiek ierobežots.