Сключването на двустранни споразумения в сектора на рибарството между Европейската общност и трети държави е обичайна практика в рамките на общата политика в областта на рибарството и следователно е от основно значение за външното й измерение.
Divpusēju zivsaimniecības nolīgumu noslēgšana starp Eiropas Kopienu un trešām valstīm vienmēr ir bijusi kopējās zivsaimniecības politikas prakse un svarīgs tās ārpolitikas elements.