Парадоксално е, от една страна, да искаме по-голяма прозрачност от банките, като ги критикуваме за липсата на прозрачност на финансовите пазари, довела до сегашната криза, а от друга страна, да се опитваме да отменим инструментите за прозрачност, които са от решаващо значение за самите икономически агенти и за регулаторните политики в областта на икономиката, които подкрепяме на европейско равнище.
Ir paradoksāli, no vienas puses, pieprasīt banku lielāku pārredzamību, kritizējot tās par finanšu tirgu nepārredzamību, kas ir novedis pie pašreizējās krīzes, un, no otras puses, mēģināt atcelt pārredzamības instrumentus, kuri vajadzīgi pašiem uzņēmējiem un tai ekonomiski regulējošajai politikai, ko mēs gribam īstenot Eiropas līmenī.