Тази промяна със сериозни последствия е двойно предизвикателство - както за управлението на над 1 200 двустранни инвестиционни споразумения (ДИС), вече сключени от държавите-членки, така и за формулирането на бъдеща европейска инвестиционна политика, която да отговаря на очакванията на инвеститорите и на държавите бенефициери, като същевременно спазва целите в областта на външните действия на ЕС.
Šai attīstībai ir būtiskas sekas, un tā rada divkāršu izaicinājumu gan attiecībā uz vairāk nekā 1200 divpusējo ieguldījumu nolīgumu (DIN), ko dalībvalstis jau ir noslēgušas, pārvaldību, gan tādas Eiropas ieguldījumu politikas noteikšanu, kas atbilstu ieguldītāju un saņēmējvalstu iecerēm, tajā pašā laikā ievērojot Eiropas Savienības ārējās darbības mērķus.