Само политиката на "моркова и тоягата" като основни движещи сили в процеса на присъединяване могат да накарат правителствата на съответните държави да съсредоточат усилията си за извършване на необходимата работа и провеждането на реформи, които веднъж завинаги да укрепят стабилността и просперитета в Западните Балкани.
Vienīgi draudi un pielabināšanās, kas raksturo iestāšanās procesa galveno dinamiku, var likt šo valstu valdībām koncentrēties uz darbu un reformu veikšanu, kas reizi par visām reizēm var nostiprināt stabilitāti un uzplaukumu Rietumbalkānos.