Освен новите надзорни структури са ни необходими и по-големи капиталови основи, които нарастват успоредно с риска - дългосрочни, а на краткосрочни - системи за стимулиране, координирана стратегия за прекратяване на държавните субсидии, ограничен протекционизъм, съгласувано, а не произволно регулиране, край на процикличността и решение на проблема "твърде големи, за да фалират" и, преди всичко, трябва да се придържаме към изпитаната социална пазарна икономика.
Papildus jaunai uzraudzības sistēmai mums ir nepieciešamas arī augstākas pašu kapitāla bāzes, kas pieaug līdz ar riska palielināšanos, ilgtermiņa, nevis īstermiņa stimulēšanas sistēmas, koordinēta stratēģija, kas paredz iztikšanu bez valsts atbalsta, protekcionisma ierobežošana, atbilstošs regulējums, nevis regulatīvā arbitrāža, procikliskuma izskaušana un risinājums "too big to fail” jeb "pārāk liels, lai ļautu bankrotēt” problēmai, taču visbūtiskāk ir pieturēties pie izmēģinātām un pārbaudītām sociālās tirgus ekonomikas metodēm.