Ето защо може да направим извод, че след като липсата на достъп до питейна вода не води до зрелищна смърт, то не си заслужава чак толкова да се говори за това в медиите и този проблем не предизвиква всеобщ интерес като едно бедствие, каквото е например земетресение, цунами, наводнение или въоръжени сблъсъци.
Tādēļ varētu teikt, ka dzeramā ūdens trūkums vai nespēja piekļūt tam nenogalina tik iespaidīgā veidā, lai plašsaziņas līdzekļi to publicētu, un nepiesaista tik plašu uzmanību, kā katastrofas, piemēram, zemestrīces, cunami, plūdi vai bruņoti konflikti.