Докато в случая с предприеманите срещу природни бедствия превантивните мерки трябва да стремим най-вече към подобряване на системите за наблюдаване на природни явления - независимо дали са промени във времето или тектонични промени, а след това към подобряване на математическите модели за оценка и прогнозиране на промените, техните последствия и съответните механизми за предупреждение и последваща евакуация, то в областта на причинените от човека бедствия можем да работим много по-ефективно.
Turpretim attiecībā uz īstenotajiem dabas katastrofu novēršanas pasākumiem mums īpaši jācenšas uzlabot dabas parādību (laikapstākļu izmaiņu vai tektonisku kustību) uzraudzību, bet pēc tam - matemātiskos modeļus, lai novērtētu un prognozētu izmaiņas, to sekas un saistītos brīdināšanas mehānismus vai turpmāku evakuāciju; attiecībā uz cilvēka izraisītām katastrofām mēs varam strādāt efektīvāk.