Няма никакъв смисъл Европейският съюз сам да се лишава от един от основните лостове за действие в Турция, с други думи, преговорите - по-специално по глави 22, 23 и 24 - и бих искала да призова Съвета да разгледа отново това положение, тъй като очевидно днес изглежда така, сякаш процесът на присъединяване е станал заложник на тези санкции, които в крайна сметка може да имат ефект само ако процесът на присъединяване продължава да е на преден план.
Nav nozīmes Eiropas Savienībai atteikties no vienas no galvenajām darbības svirām Turcijā, proti, no sarunām - jo īpaši par 22., 23. un 24. sadaļu, un vēlos lūgt Padomi vēlreiz pārskatīt šo situāciju, jo šodien šķiet, ka pievienošanās process tiek izmantots kā ķīlnieks, ņemot vērā šīs sankcijas, ar kurām beigu beigās būs iespējams kaut ko mainīt tikai tad, ja saglabāsim aktīvu šo pievienošanās procesu.