Това обаче пренебрегва факта, че повечето от тези хора не търсят в действителност убежище, а са икономически мигранти, които нямат право на убежище съгласно Женевската конвенция и които ангажират времето на органите, предоставяйки неточна информация и използвайки набор от тактики за протакане, което води до повишени разходи в размер на милиарди евро.
Tomēr tiek ignorēts tas, ka lielākā daļa šo personu nav patiesi patvēruma meklētāji, bet ekonomiskie migranti, kuriem saskaņā ar Ženēvas konvenciju nav tiesību uz patvērumu un kuri aizņem iestāžu laiku, nodrošinot nepatiesu informāciju un izmantojot procesa aizkavēšanas taktiku, radot izmaksas miljardiem eiro apmērā.