Следва да гарантираме наличието на пряка връзка между цената на рибата и стойността за потребителите, но простото субсидиране на неустойчиви практики не е начинът да бъде намален прекомерният улов, който на първо място доведе до икономическите проблеми.
Mums ir jānodrošina, lai pastāvētu tieša saikne starp zivju cenu un izmaksām patērētājiem, bet subsidēt ilgtspējības principiem neatbilstīgu praksi nav labākais veids, kā samazināt pārmērīgu nozveju, kas ir galvenais ekonomisko problēmu iemesls.