Това, от което се нуждаем, е ново европейско "зелено споразумение", което да бъде със "зелен" подход към селскостопанската политика, с по-малко влияние върху обработваемата земя и по-голямо върху качеството на нашата храна и устойчивостта на земеделските стопанства; изследователска политика, при която парите на данъкоплатците не изчезват в бездънна яма, а която се концентрира върху възобновяеми източници на енергия; устойчив транспорт и иновации в зелените технологии; структурни фондове, които трябва да бъдат разпределени в съответствие с критериите за борба срещу климатичните изменения, а концентрирането върху пътната инфраструктура наистина не е иновативна политика в областта; и накрая, политика в областта на рибното стопанство, която не влошава проблема със свръхулова.
Mums vajadzīgs jauns Eiropas "zaļais” kurss - ar "zaļu” pieeju lauksaimniecības politikai, mazāku uzsvaru uz aramzemi un lielāku uz mūsu pārtikas kvalitāti un saimniecību ilgtspējību; pētniecības politiku, kas neļauj nodokļu maksātāju naudai pazust bezdibenī, kā tas notika ITER projekta gadījumā, bet kas vairāk vērsts uz atjaunojamo enerģiju, ilgtspējīgu transportu un inovācijām videi nekaitīgu tehnoloģiju izstrādē; struktūrfondiem, kas jāpiešķir saskaņā ar kritērijiem cīņai pret klimata pārmaiņām - un koncentrēšanās uz ceļu infrastruktūru īsti nav inovatīva politika šajā jomā; un, visbeidzot, zivsaimniecības politika, kas nesaasina pārzvejas problēmu.