Възможни ли са иновациите в положение като настоящото, когато е налице постоянна и систематична атака срещу социалната държава, когато се ограничава достъпът до здравеопазване, когато услугите се съкращават системно и се спират инвестициите в тази област?
Vai jebkādas inovācijas ir iespējamas situācijā, kādu piedzīvojam, kad notiek neatlaidīgi un sistemātiski uzbrukumi sociālai valstij, kad tiek samazināta piekļuve veselības aprūpei un pakalpojumiem un kad šai jomai pastāvīgi trūkst līdzekļu?