Оттогава бяха приети Единният европейски акт, с който Европейският парламент излезе от бебешката възраст и влезе в детската, Договорът от Маастрихт, с който влязохме в пубертета, Договорите от Ница и Амстердам, с които пораснахме, и сега Договорът от Лисабон, който според мен дава на Парламента пълните права на възрастен парламент, сравним с всяка друга демократична институция в Европейския съюз.
Kopš tā laika mēs esam pieņēmuši Vienoto Eiropas aktu, ar kuru Eiropas Parlaments no mazuļa kļuva par bērnu; ar Māstrihtas līgumu mēs sasniedzām pusaudža posmu; Nicas un Amsterdamas līgumi mūs padarīja par pieaugušajiem, un tagad mēs esam pieņēmuši Lisabonas līgumu, kas, cerams, padarīs mūs par pilntiesīgu pieaugušu Parlamentu salīdzinājumā ar pārējām Eiropas Savienības demokrātiskajām iestādēm.