Идеологическата рамка на доклада изведнъж става ясна: проблемът със заетостта е проблем на индивида, а не е социален във висша степен, като индивидът - а не обществото, трябва да го реши дали чрез увеличаването на своята "пригодност за заетост", или като стане "предприемач", данъчна система, която е насочена към печалба и следователно наложена главно върху работниците и потребителите, както и образование и обучение изцяло в услуга на капитала.
Ziņojuma ideoloģiskā iecere pēkšņi kļūst skaidra: nodarbinātība ir indivīda, nevis augstākā mērā sociāla problēma, tāpēc indivīdam, nevis sabiedrībai, tā jārisina, vai nu palielinot savu "nodarbinātību” vai kļūstot par "uzņēmēju”; peļņu atbalstoša nodokļu sistēma, kas tāpēc lielākoties gulstas uz darba ņēmēju un patērētāju pleciem; izglītība un apmācība ir pilnīgā kapitāla rīcībā.