Обратно, въпросното рамково решение се ограничава до задължението на държавите-членки да се информират взаимно и да провеждат преки консултации с оглед постигане "на консенсус по всяко ефективно решение, целящо избягване на неблагоприятните последици, произтичащи от паралелните производства".
Tā vietā pamatlēmums aprobežojas ar pienākumu dalībvalstīm informēt citai citu un uzsākt tiešas apspriedes ar nolūku panākt "vienprātību attiecībā uz jebkuru efektīvu risinājumu, lai izvairītos no nelabvēlīgām sekām, ko rada paralēls process”.