По този въпрос Договорът от Лисабон е доста категоричен: Съветът има върховенство за количеството, а Парламентът има последната дума за качеството на разходите.
Lisabonas līgumā šis jautājums ir skaidri definēts - Padomei ir galvenā nozīme attiecībā uz tēriņu apjomu, turpretī Parlamentam ir pēdējais vārds jautājumā par tēriņu kvalitāti.