Шведското председателство беше председателство на прехода, но и председателство, което отново трябваше да преживее това, че г-жа Меркел и г-н Саркози действаха със старателно скрити карти до самия край, и оставиха текущото председателство да следва курса си - докато обществеността казваше "не знае какво става или не може да направи нищо" - и трябваше да плати цената за тяхната тактическа игра.
Zviedrijas prezidentūra bija pārejas prezidentūra, bet arī prezidentūra, kam bija vēlreiz jāpiedzīvo tas, ka Merkel kundze un Sarkozy kungs sarunas līdz pašām beigām ved uzmanīgi un katrs savā gaumē, ļaujot, lai notikumi pašreizējās prezidentūras vadībā rit savu gaitu, bet sabiedrība saka, ka tā nezina, kas notiek, ka tā neko nevar darīt, un prezidentūrai ir jāmaksā par savām taktiskajām spēlītēm.