Вместо това обсъждането деградира до окаяно разискване между правителствени лидери, които изглежда се интересуват единствено как да си поделят работните места, независимо дали са от малки или от големи държави, от север, юг, изток или запад, леви или десни, а не дали дадено лице е наистина най-добрият кандидат, който да поеме отговорността.
Taču debates ir deģenerējušās līdz prastām diskusijām starp valstu - neatkarīgi no tā, vai tās ir mazākas vai lielākas valstis, atrodas ziemeļos, dienvidos, austrumos, rietumos, ir kreisi vai labēji noskaņotas - valdību vadītājiem, kurus, kā izrādās, interesē tikai savstarpēja amatu sadale, nevis tas, vai persona patiesībā ir labākais kandidāts, lai uzņemtos atbildību.