То отново поставя джентълменското споразумение, което датира от преди преките избори, че Парламентът и Съветът, като два клона на законодателната власт, поотделно запазват изцяло отговорност за собствения си бюджет, без да наблюдават взаимно своите бюджети и без да ги критикуват.
Tas atkal izceļ gaismā pirms tiešajām vēlēšanām noslēgto džentlmeņu vienošanos, ka Parlaments un Padome kā divas organizācijas ar likumdevēju spēku būs pilnīgi atbildīgas katra par savu iekšējo budžetu un nepētīs, un nekritizēs viena otras budžetu.