Освен това, това не може да продължи след 2018 г., например в случая с Германия, тъй като договорът, който се прилага за участниците, а не само за държавата, изисква всичко да приключи през 2018 г., за да не се налага дългосрочните разходи във връзка със закриването на мини да бъдат понасяни от държавата.
Turklāt to nevar turpināt pēc 2018. gada, piemēram, Vācijas gadījumā, jo līgumā, kas attiecas uz iesaistītajām pusēm, nevis tikai uz valsti, paredzēts, ka visam jābūt pabeigtam 2018. gadā, tāpēc raktuvju slēgšanas ilgtermiņa izmaksas nav jāsedz valstij.