Но как тогава можем да гласуваме доверие на този Съюз, който прилага толкова колебливо, когато изобщо го прави, предпазните клаузи (които, независимо от всичко, все пак съществуват в тази област) във всичките си външнотърговски споразумения и продължава да търгува и да финансира, без значение какво?
Kā gan šai Savienībai var uzticēties, ja tā visos tirdzniecības nolīgumos ar ārvalstīm tik negribīgi piemēro - ja vispār piemēro - drošības klauzulas, kas tomēr šajā jautājumā pastāv, un turpina tirgoties un finansēt citas valstis?