Но е необходимо и да се вслушваме и ако има нещо, за което бих призовала настоятелно, то е да отделим време, за да изслушаме наистина - ще кажа това и на държавите-членки - какво казват хората на място, да отидем на площад Тахрир, както направих аз, да говорим с младите хора в Египет, да говорим с гражданското общество в Тунис и да се ангажираме с народа на Либия, където можем: да обсъдим какво искат те за своето бъдеще и да направим всичко, каквото можем, за да ги подкрепим.
Taču mums ir viņos jāieklausās, un vairāk par visu es mudinu jūs nesteigties un uzmanīgi ieklausīties - es to ieteikšu arī dalībvalstīm -, ko runā cilvēki uz vietas, aiziet uz Tahrira laukumu, kā es to darīju, runāt ar jauniešiem Ēģiptē, runāt ar pilsonisko sabiedrību Tunisijā un uzturēt sakarus ar Lībijas iedzīvotājiem, kur vien tas iespējams - apspriest ar viņiem, ko viņi gaida no nākotnes un darīt visu iespējamo, lai viņus atbalstītu.