Следва ли от това да заключим, че отсега нататък на нашите граждани ще се наложи да отстъпят пред легитимното страдание на хора, напуснали родината си по икономически, политически, климатични или семейни причини?
Vai no tā mums ir jāsecina, ka no šī brīža pilsoņiem būs jāatkāpjas, lai solidarizētos ar to cilvēku ciešanām, kas pamet savas izcelsmes valstis ekonomisku, politisku, klimata vai ģimenes apstākļu dēļ?