Той включва осъждане на историческите критерии за отпускане на помощи на земеделските стопани и заменянето им с нови критерии, които се основават главно върху околната среда и намерението за постигане на по-справедливо разпределяне на помощта между земеделските стопани и държавите-членки, както беше посочено от няколко мои колеги, и признава, че регулирането на пазара и управлението на риска и кризите трябва да разполагат с подходящи инструменти на политиката.
Tajā ir minēts vēsturisko kritēriju noliegums atbalsta piešķiršanai lauksaimniekiem un to aizstāšana ar jauniem kritērijiem, kas galvenokārt balstīti ar vidi saistītos apsvērumos, nodoms tuvināties taisnīgākai palīdzības sadalei lauksaimnieku un dalībvalstu vidū, kā to vairākkārt atkārtoja daži mani kolēģi, un tajā ir atzīts, ka tirgus regulēšanai un risku un krīzes pārvaldībai ir vajadzīgi atbilstoši politikas instrumenti.