В случая процесът на съвместно вземане на решения се превръща в процес на съвместно невземане на решения по силата на неизказано вето от страна на Съвета, което не може да се обясни с текст на Договора и което се основава единствено на капризно несъгласие и езотеричен прочит на член 290 от Договора на Лисабон, който описва делегираните актове.
Tieši šajā jautājumā koplēmumu pieņemšanas process kļūst par kopneizlēmības procesu, jo Padome ir noteikusi skaidru veto, kas ne ar ko Līguma skaidrojumā nav pamatojams un kas ir balstīts tikai un vienīgi uz kaprīzu nepatiku un ezorērisku Lisabonas Līguma 290. panta skaidrojumu, kurā ir izklāstīti deleģētie akti.