Както и в други случаи на либерализация, процесът започва с насочване на усилията към нещо, което в даден момент не работи добре, като се пренебрегват истинските причини за положението, по-конкретно годините на упорита политика на разрушаване и пренебрегване на обществения сектор, за да се оправдаят мерките по либерализацията и да се насърчи гореспоменатата конкуренция без никаква реална представа как или защо те ще подобрят положението.
Tāpat kā citos liberalizācijas gadījumos process iesākas ar īpašu uzsvaru uz to, ka kaut kas nedarbojas labi noteiktā laikā, atstājot bez ievērības šādas situācijas reālos cēloņus, īpaši gadiem ilgušo neatlaidīgo sabiedriskā sektora noārdīšanas un novārtā atstāšanas politiku, lai attaisnotu liberalizācijas pasākumus un veicinātu iepriekš minēto konkurenci bez īstām pārdomām par to, kā un kāpēc tā uzlabos stāvokli.