Резервният фонд, който банките показват дори при съфинансиране от държавата, в замяна на дори по-малки ограничения, е типичен за тяхната позиция, позиция при липса на отчетност, което в джунглата на пазара отново води до по-високи печалби и цени, а в същото време работниците за пореден път са принудени да платят цената на кризата.
Lai gan strādniekiem atkal tiek prasīts segt krīzes izmaksas, rezerve, ko bankas minimālas kontroles procesā uzrādīja pat valsts līdzfinansējumam, ir atbalsta kā banku, tā arī uzticamības pozīciju, kas tirgus burzmā palielina peļņu un cenas.