От 80-те години на миналия век Парламентът се бори чрез договорите от Маастрихт, Амстердам и Ница, Договора за създаване на Конституция за Европа и Договора от Лисабон, за да попълни този демократичен дефицит и считам, че чрез Договора от Лисабон, с новите правомощия на Парламента и участието на националните парламенти, постигнахме тази цел.
Parlaments kopš pagājušā gadsimta astoņdesmitajiem gadiem ir centies ar Māstrihtas, Amsterdamas, Nicas, Konstitucionālā un Lisabonas līgumu palīdzību mazināt demokrātijas deficītu, un es uzskatu, ka ar Lisabonas līgumu, ar Parlamenta jaunajām pilnvarām un dalībvalstu parlamentu līdzdalību mēs esam sasnieguši šo mērķi.