Това означава, че посочването на минимален брой държави-членки следва да гарантира, че изходната точка на европейския законотворчески процес не е въпрос, който отразява специфичните интереси на отделна държава-членка, а по-скоро е въпрос, който е съгласуван в достатъчна степен с общия европейски интерес.
Tas nozīmē, ka, nosakot obligāto dalībvalstu skaitu, jāgādā, lai par Eiropas likumdošanas procesa sākumpunktu nekalpotu tāds jautājums, kas skar tikai vienas dalībvalsts konkrētas intereses, bet gan jautājums, kas saistīts ar vispārējām Eiropas interesēm.