Ако Втората световна война даде тласък за следвоенната политическа модернизация в Западна Европа, като се превърна в логично заключение на относително краткия период на доминиране на нацисткия режим в Германия, за СССР и Русия необходимостта от възстановяване се диктуваше от опита от 70 годишното господство на комунистическия режим, чиято кулминация беше сталинската терористична диктатура.
Ja Otrais pasaules karš iniciēja Rietumeiropas pēckara politisko modernizāciju, kļūstot par loģisku noslēgumu salīdzinoši īsajam nacistu režīma dominances periodam Vācijā, tad attiecībā uz PSSR un Krieviju pārstrukturēšanas nepieciešamību noteica septiņdesmit gadus ilga pieredze komunistiskajā režīmā, kura kulminācija bija Staļina teroristiskā diktatūra.