Със стандартизирането на правата в крайна сметка дългосрочните визи напълно се обезсмислят заради насърчаването на един вид автоматичен статут на пребиваване, който се предоставя от момента, когато дадено лице пожелае да дойде в Европа за повече от три месеца и с цел, различна от туризъм.
Standartizējot tiesības, galu galā ilgtermiņa uzturēšanās vīzas kļūst pilnīgi bezjēdzīgas un veicina automātisku iedzīvotāja statusu - tādu, kas tiek piešķirts no brīža, kad persona vēlas doties uz Eiropu vairāk nekā uz trim mēnešiem ar mērķi, kas nav tūrisms.