Една държава може да увеличава данъците си само до определено ниво, преди парите да започнат да изтичат зад граница и годишният приход да се топи.
Valsts var paaugstināt nodokļus tikai līdz noteiktam līmenim, pirms nauda nesāk aizplūst uz ārzemēm un ieņēmumi samazināties.