Това показва, че нито имиграцията, нито предоставянето на убежище са проблеми, засягащи само една държава-членка, а изискват сътрудничество между всички държави-членки, тъй като в противен случай няма да сме в състояние да се справим с тях.
Tas pierāda, ka ne imigrācija, ne patvērums nav problēma, kas skar tikai vienu dalībvalsti, bet ka ir jābūt sadarbībai visu dalībvalstu starpā, jo citādi mēs nespēsim šo problēmu atrisināt.