Докладчикът не извлича поуки, които би следвало да извлече по отношение на необходимите последици: наред с другото, че водещият принцип за международната търговия следва да бъде този на допълняемостта, отколкото този на конкуренцията между страните производителки и производителите и че е необходимо планирано селско стопанство, насочено към продоволствената независимост и сигурност на всяка държава.
Tomēr, kas attiecas uz sekām, referents nav izdarījis vajadzīgos secinājumus, proti, ka, cita starpā, starptautiskās tirdzniecības pamatprincipam ir jābūt papildināmībai, nevis konkurencei starp ražotājvalstīm un ražotājiem, kā arī to, ka katrā valstī ir vajadzīga plānota, uz pārtikas apgādes suverenitāti un nodrošinātību ar pārtiku orientēta lauksaimniecība.