Това налага въпроса защо само държавите-членки от еврозоната да заслужават специални спасителни мерки за икономиките си, при положение че държавите-членки, които не са част от еврозоната, също са изправени пред огромни икономически и финансови трудности и в бъдеще също биха могли да се нуждаят от подпомагане.
Tādējādi rodas jautājums, kādēļ tikai eiro zonas dalībvalstis ir pelnījušas īpašus ekonomikas glābšanas pasākumus laikā, kad arī pārējās dalībvalstis saskaras ar ļoti lielām ekonomiskām un finansiālām grūtībām un arī tām varētu būt vajadzīga palīdzība nākotnē.