Либерализацията на търговията, по-конкретно в уязвими сектори като селското стопанство и риболова, със сигурност е отежняващ фактор при настоящата икономическа и социална криза, поради натиска, който тя оказва върху по-слабите производствени системи, заетостта и социалните права, поради увеличаването на зависимостта, която е изключително сериозна, когато става въпрос за храни, като подлага на риск свободното развитие и суверенитета на всяка държава.
Tirdzniecības liberalizācija, jo īpaši tādās jutīgās nozarēs kā lauksaimniecība un zvejniecība, noteikti ir bijis pašreizējo ekonomisko un sociālo krīzi saasinošs faktors, ņemot vērā spiedienu, ko tā izdarījusi uz vājākajām ražošanas sistēmām un darba un sociālajām tiesībām, kā arī pieaugošo atkarību, kas ir īpaši nopietna attiecībā uz pārtiku, kompromitējot ikvienas valsts brīvu attīstību un suverenitāti.