За да бъде устойчив в дългосрочен план, паричният съюз не може да се ограничава до краткосрочни, номинални показатели, той не може да не отчита реалната икономика, икономическия растеж или заетостта и не може да игнорира съществените вътрешни различия от регионален и социален характер, които се проявяват успоредно с него и които Комисията разкри изключително добре в работата си по "ИПС@10".
Lai monetārā savienība ilgtermiņā būtu ilgtspējīga, tā nevar aprobežoties ar īstermiņa skatījumu, nomināliem rādītājiem, tā nevar neņemt vērā reālo ekonomiku, ekonomisko izaugsmi vai nodarbinātību un tā nevar ignorēt būtiskās iekšējās reģionālās un sociālās atšķirības, kas parādās līdz ar to un ko Komisija ir ļoti labi identificējusi darbā, ko tā izstrādāja par "EMU@10”.