Финансовата и икономическа криза показа, че нито една пенсионна система не е защитена от такива събития, но че големите бюджетни дефицити, високото равнище на безработицата и много ограничените възможности за увеличаване на облагането с данъци и други такси въздействат отрицателно преди всичко на разходопокривните системи, а някои държави-членки, като например Литва, трябваше дори да предприемат драстични мерки, а именно да намалят пенсиите, което считам, че е недопустимо и неприемливо.
Finanšu un ekonomikas krīze ir parādījusi, ka pret šādiem notikumiem nav imūna neviena pensiju sistēma, bet ka liels budžeta deficīts, augsts bezdarba līmenis un ļoti ierobežotas nodokļu sloga un citu nodevu palielināšanas iespējas īpaši ietekmē paaudžu solidaritātes sistēmas, un dažās valstīs, piemēram, Lietuvā, pat bija jāveic radikāli pasākumi, proti - jāsamazina pensijas, kas, manuprāt, ir nepanesami un nepieņemami.