При всяко бедствие ние се срещаме тук, в тази зала, и подемаме хора на оплаквачките; обикновено казваме, че станалото е трагедия, и свеждаме глава в памет на жертвите.
Ik reizi, kad notiek kāda katastrofa, mēs sapulcējamies šajā sēžu zālē un visi korī sākam vaimanāt, protams, konstatējam, ka notikušais ir traģēdija, un mēs noduram galvas, izrādot godu upuriem.