И двете кризи възникнаха по време на едно председателство, което показва, че въпросът за това, кой на практика оглавява Европейския съюз не е толкова важен, колкото единството на всичките двадесет и седем държави-членки.
Abas šīs krīzes radās vienas prezidentūras laikā, kas pierāda to, ka tas, kurš patiesībā vada ES, nav tik svarīgi kā visu divdesmit septiņu dalībvalstu vienotība.