Тъй като предложението в областта на приложимото право е до голяма степен еднакво с предложението в областта на семейноправните отношения, от само себе си се разбира, че измененията, направени в първото предложение, се приемат и във второто предложение, въпреки че то не подлежи на процедура на съвместно вземане на решение.
Tā kā priekšlikums piemērojamo tiesību jomā lielākoties ir vienāds ar priekšlikumu ģimenes tiesību jomā, tad pats par sevi saprotams, ka pirmajā priekšlikumā izdarītie grozījumi attiecas uz otro priekšlikumu, kaut arī priekšlikums neparedz koplēmuma procedūru.