Ако не беше смелостта, решимостта и последователността на Франция - и именно това трябва да се каже - когато призна на бунтовниците, когато изпрати министъра на външните работи и европейските въпроси в Съвета за сигурност, когато свика срещата на високо равнище в Елисейския дворец, по отношение на прилагането на резолюцията, г-жо Аштън, войниците на полковник Кадафи щяха вече да са в Бенгази.
Ashton kundze, bez Francijas drosmes, mērķtiecības un saskaņotības (un tas ir jāformulē šādi), atzīstot nemiernieku prasību pamatotību, nosūtot ārlietu un Eiropas lietu ministru uz Drošības padomi, sasaucot augstākā līmeņa sanāksmi Elizejas pilī un piemērojot Rezolūciju, pulkveža M. Gaddafi militārie spēki jau būtu ieņēmuši Bengāzī.