Казват ни, че решението е първо да нарушим съществуващите правила, като член 122 от Договора, който никога не е бил ориентиран към спасителните планове, а е бил използван, за да се осигуряват средствата по тях - моята мечта е, че някоя държава ще има куража да оспори това пред Европейския съд - и да наложи повече ограничения върху нашите държави-членки, което на практика означава ограничаване на демократичния избор на голяма част от електората.
Mums stāsta, ka risinājums ir galvenokārt pārkāpt spēkā esošos noteikumus, piemēram, Līguma 122. pantu, kas nekad nav bijis paredzēts tiem palīdzības maksājumiem, kuriem to pašlaik izmanto - es ceru, ka kādai valstij būs drosme to apstrīdēt Eiropas tiesā -, un ieviest lielākus ierobežojumus mūsu dalībvalstīm, kas patiesībā nozīmē demokrātiskas izvēles ierobežošanu daudziem vēlētājiem.