Тъжното е, че в много случаи смъртната присъда се произнася не за престъпления от общ характер, а за последователно и смело изразяване на политически или религиозни убеждения или за нарушаване на културни обичаи.
Apbēdina fakts, ka daudzos gadījumos nāvessods tiek piespriests nevis par tradicionāliem noziegumiem, bet par neatlaidīgu, drosmīgu politisko vai reliģisko uzskatu paušanu vai par kultūras ieražu pārkāpšanu.