Гражданите на всички държави-членки със сигурност искат тези неща, но за 20 години след падането на комунизма многократно се потвърди, че те се желаят повече и за тях се полагат повече грижи от тези народи, които са познавали тирания през голяма част от двадесети век, и тези, които са страдали от последиците на нефункционална, централно планирана и ръководена от държавата икономика.
Protams, to vēlas visu dalībvalstu iedzīvotāji, bet 20 gadu laikā kopš komunisma sabrukuma vairākas reizes ir apstiprinājies, ka lielāka šī vēlme un vairāk tas rūp tiem cilvēkiem, kuri ilgu laiku 20. gadsimtā ir piedzīvojuši tirāniju un cietuši no sekām , ko radījusi nefunkcionējoša, centralizēta un valsts pārvaldīta ekonomika.