Не може да има съмнение, че публичните инвестиции в железопътния сектор са от стратегическо естество поради причини, свързани с енергетиката и околната среда, но те не трябва обслужват стремежа към печалби на големите частни интереси, които възнамеряват чрез либерализацията му на равнището на вътрешния пазар на ЕС да поемат контрол над този жизненоважен обществен сектор във всяка държава.
Nevar būt šaubu, ka sabiedriskajam ieguldījumam dzelzceļa nozarē ir stratēģiska nozīme enerģijas un vides apsvērumu dēļ, bet tam nav jānotiek, lai kalpotu lielu privātu uzņēmumu peļņas gūšanas interesēm, kuri vēlas pārņemt kontroli pār šo svarīgo sabiedrisko sektoru katrā valstī, pateicoties liberalizācijai ES iekšējā tirgus līmenī.