Разпоредбите на Договора от Маастрихт, които позволяват на граждани на ЕС, където и да са, да потърсят консулска защита от която и да е държава-членка по време на неотложна необходимост, изглежда бяха напълно забравени в процеса на евакуация.
Šķita, ka Māstrihtas līguma noteikums, kas ļauj ES pilsoņiem, lai kur tie atrastos, neatliekamas vajadzības gadījumā meklēt konsulāro aizsardzību ikvienas ES dalībvalsts vēstniecībā, ir pilnīgi aizmirsts evakuācijas procesa laikā.