От една страна, той продължава да поддържа подхода за разделяне на хората на законни и незаконни имигранти и на утилитарното възприятие за "полезни" и ненужни имигранти, като по този начин свързва техните права с различни "квоти", които се прилагат от ЕС и държавите-членки.
No vienas puses, tajā neatlaidīgi minēta pieeja sadalīt cilvēkus legālajos un nelegālajos imigrantos, kā arī utilitārā izpratne par "derīgajiem” un "nederīgajiem” imigrantiem, tādējādi saistot viņu tiesības ar dažādajām Eiropas Savienības un dalībvalstu "kvotām”.