Тези държави също не могат да разчитат единствено и изключително или почти изключително на чуждестранните банки, защото, когато става въпрос за надзор върху действията на финансовата система, е много трудно да имаме надзорни органи и финансова политика, които обслужват интересите на дадената страна, ако на практика всички банки не са местни и вземат стратегически решения въз основа на интересите на държавите си на произход.
Arī tie nevar būt atkarīgi tikai un vienīgi vai gandrīz vienīgi no ārvalstu bankām, jo, uzraugot finanšu sistēmas darbību, ir ļoti grūti panākt, lai uzraudzības iestādes un finanšu politika kalpotu katras valsts interesēm, ja praktiski neviena banka nav no šīs valsts un savus stratēģiskos lēmumus tā pieņem, ņemot vērā savas izcelsmes valsts intereses.