Тези от нас, които следят развитието на Съюза от години и помнят първите скромни стъпки по отношение на външната политика, да не говорим за политиката за сигурност и отбрана, на Договорите - първо от Маастрихт, после от Амстердам - може да са си мислели, както и аз навремето, че няма да доживеем този ден, че няма да успеем да положим основите на обща европейска дипломация.
Tie, kas sekojuši līdzi Eiropas Savienības attīstībai gadiem ilgi un atceras pirmos piesardzīgos soļus ārpolitikā, nemaz nerunājot par drošības un aizsardzības politiku, kas pausti līgumos - vispirms Māstrihtas līgumā un tad Amsterdamas līgumā -, varēja padomāt, kā arī es tajā laikā domāju, ka šī diena nekad nepienāks un ka mēs nekad nespēsim izveidot pamatus kopējai Eiropas diplomātijai.