Стратегията за вътрешна сигурност трябва да бъде развита с оглед борбата срещу нарастващия екстремизъм в държавите-членки, премахване на напрежението, подклаждано от безотговорни политици, и чрез конкретни решения на чувствителните въпроси, като например имиграцията, политиката за предоставяне на убежище или въпроса за ромите и националните малцинства, по такъв начин, че въпросите да не бъдат експлоатирани от десни екстремисти.
Lai apkarotu dalībvalstīs pieaugošo ekstrēmismu, mazinātu bezatbildīgu politiķu izprovocēto spriedzi, jāizstrādā iekšējās drošības stratēģija, turklāt jāpiedāvā konkrēti risinājumi tādos jutīgos jautājumos kā, piemēram, imigrācija, patvēruma politika vai romu un citu nacionālo minoritāšu problēmas, tādā veidā, lai labējie ekstrēmisti šīs problēmas nevarētu izmantot savā labā.