Ограничаването (доколкото е възможно) на страданията на животните е етичен императив, който формира част от културното ни наследство, независимо от очевидния парадокс, че ние се опитваме да защитим хуманното отношение към тях в момент, който за много от тях ще бъде последното им пътуване.
Dzīvnieku ciešanu ierobežošana, cik drīz vien iespējams, ir ētisks imperatīvs, kas veido daļu no mūsu kultūras mantojuma, neskatoties uz acīm redzamo paradoksu, ka mēs mēģinām aizsargāt viņu labturību laikā, kad daudziem no tiem tas būs pēdējais ceļojums.