Непълнолетните лица, независимо от възраст им или действителните обстоятелства, се възползват от пълно благоразположение, което е напълно неоправдано; има ограничени възможности за използване на ускорената процедура, за да се отхвърлят очевидно неоснователни молби; обжалванията обикновено са от суспензивно естество; искането за преразглеждане на отрицателни решения е превърнато в право; а необходимото сътрудничество на кандидата за закрила е почти ненужно, дори когато става въпрос да докаже самоличността и произхода на семейството си, което все пак е минимално изискване за преразглеждане на делото.
Nepilngadīgie neatkarīgi no vecuma vai patiesajiem viņu dzīves apstākļiem gūst labumu no vispārējās labās gribas, kas ir pilnīgi nepamatota; iespējas izmantot paātrināto procedūru, lai noraidītu nepārprotami nepamatotus pieteikumus, ir ierobežotas; sistemātiski tiek iesniegti pieteikumi, kas ir apturami pēc būtības; lūgumi pārskatīt negatīvos lēmumus ir kļuvuši par tiesībām un gandrīz nekad netiek prasīta sadarbība no pieteikuma iesniedzēja puses pat tad, ja tā ir vajadzīga, lai noskaidrotu viņa vai viņas identitāti un izcelsmi, kas jebkurā gadījumā ir minimālā prasība lietas izskatīšanai.