Икономическите споразумения пред нас, особено временните споразумения за икономическо партньорство (СИП) или споразуменията "само за стоки", са най-вече търговски споразумения, тъй като над 90 % или повече от това, което те третират, са въпроси, свързани с достъпа до пазара и други области на търговията.
Ekonomiskie nolīgumi, ko mēs aplūkojam, īpaši tā dēvētie pagaidu EPN jeb nolīgumi "tikai par precēm”, ir galvenokārt tirdzniecības nolīgumi, jo 90 % vai pat lielāka to daļa attiecas uz jautājumiem par piekļuvi tirgum un citiem tirdzniecības jautājumiem.