Като казвам това, имам предвид факта, че през 2008 г. диалогът Европейски съюз-Молдова, очерта поне три важни въпроса: а) свободен достъп на опозицията до обществените средства за масово осведомяване, който беше систематично отказван и институционализиран от режима на г-н Воронин, б) неизпълнението на искането на Комисията от Венеция за въздържане от изменение на закона за парламентарните избори, отхвърлено категорично от режима в Кишинев и неговите съмишленици, в) участие на опозицията при вземането на важни решения за политиката на държавата, особено относно нейната политика за европейска интеграция, друга мярка, която беше категорично отхвърлена.
To sakot, es atsaucos uz faktu, ka 2008. gadā ES dialogā ar Moldovas Republiku tika minēti trīs galvenie jautājumi: a) iespēja opozīcijai brīvi piekļūt plašsaziņas līdzekļiem, kam Voronin režīms sistemātiski lika šķēršļus un izlietoja iestāžu varu; b) Venēcijas Komisijas prasības atturēties grozīt likumu par parlamenta vēlēšanām nepildīšana, Kišiņevas režīmam un tā sabiedrotajiem skaidri atsakoties to darīt; c) opozīcijas iesaistīšana galveno lēmumu par valsts politiku pieņemšanā, jo īpaši attiecībā uz tās Eiropas integrācijas politiku, tas bija vēl viens jautājums, kas tika skaidri noraidīts.