Езиково-историческите малцинства в държавите-членки и тяхното признато и неоспоримо право да се изразяват на майчин език нямат нищо общо с новите потоци от мигранти, които имат собствени отличителни характеристики.
Dalībvalstu lingvistiskajām un vēsturiskajām minoritātēm un to atzītajām un neapstrīdamajām tiesībām izteikties dzimtajā valodā ir maz vai nav nekā kopīga ar jaunajām migrantu plūsmām, kurām ir savas raksturīgās pazīmes.