Съжалявам обаче, че левицата в Парламента се възползва от необходимото усъвършенстване на правната рамка за достъпа до документи в навечерието на влизането в сила на Договора от Лисабон, да заеме популистка позиция и да отхвърли действителната нужда от поверителност в някои области от европейската дейност, както и да се опитва да се представи за единствен застъпник на прозрачността.
Tomēr man jāizsaka nožēla par to, ka kreisi noskaņotie Parlamentā, līgumam stājoties spēkā, ir izmantojuši nepieciešamos juridiskā pamata uzlabojumus attiecībā uz piekļuvi dokumentiem, lai pieņemtu populistisku nostāju un atteiktos no nepieciešamības pēc konfidencialitātes dažās Eiropas darbības jomās, un censtos izcelt sevi kā vienīgos pārredzamības aizstāvjus.