Законното прихващане се регламентира единствено от националното законодателство и се различава в отделните държави-членки, но като цяло то може да се използва само ако даден правоприлагащ орган разполага със сигнали, че се извършва конкретна престъпна дейност и е необходимо по-нататъшно разследване.
Likumīgu pārtraukšanu reglamentē vienīgi valsts tiesību akti, un dalībvalstīs tie ir dažādi, taču kopumā to var izmantot vienīgi tad, ja tiesībaizsardzības iestādēm ir norādes, ka tiek veikta konkrēta noziedzīga darbība un ja nepieciešama papildu izmeklēšana.