В крайна сметка, независимо от цялата постигната прозрачност всичко се свежда до морала на отделния член на Парламента, тъй като той му диктува кое е правилно, с кого да се срещне и с кого да не се среща, кого да изслуша и кого да реши да не изслушва.
Nobeiguma analīzē neatkarīgi no visas sasniegtās pārredzamības, tas viss reducējas uz katra šā Parlamenta deputāta morālo kompasu, jo tas nosaka, vai viņa domas ir pareizas, ar ko viņš satiekas un ar ko viņš izlemj nesatikties, ko viņš uzklausa un ko viņš izlemj neuzklausīt.