Според мен обаче усилията трябва да се разглеждат в настоящия контекст и политическо положение в Турция: седемгодишно управление на умереното ислямско правителство на г-н Ердоган, с предстоящи избори през юли 2011 г.; държава, която кипи от плана "Чук"; от отмяната на Протокола за сътрудничество по въпросите на сигурността и обществения ред (Emasya), който предоставя големи правомощия на военните; и особено от решението за забрана на Партията за демократично общество в Турция.
Manuprāt, šie centieni tomēr ir jāizskata, ņemot vērā Turcijas pašreizējos notikumus un politisko situāciju: Erdoğan kunga mērenās islāma valdības septiņi gadi, kuras vēlēšanas paredzētas 2011. gada jūlijā; valsts, kura sakāpina lietas, kas ierosinātas saistībā ar "vesera” operāciju;