Проблемът е, че "демокрацията на участието" е просто параван за онези, които отхвърлят истинската демокрация: тя позволява диалога да бъде ограничен до най-активните организации, които рядко са най-представителните, и изглежда проверява предварително гледните точки на гражданите, за да може след това по-ефективно да откаже да ги вземе предвид.
Grūtības sagādā tas, ka līdzdalības "demokrātija” ir tikai aizsegs tiem, kas noraida patiesu demokrātiju - tā atļauj dialogu tikai ar visaktīvākajām organizācijām, kas reti ir arī visplašāk pārstāvētās, un, šķiet, pirms tam pārbauda iedzīvotāju viedokļus, lai pēcāk spētu vieglāk atteikties ar tiem pienācīgi apspriesties.