Докладът разглежда важни въпроси - определението за здравеопазване остава в компетентността на държавите-членки, нивото на заплатените разходи е същото като това на разходите, които биха били заплатени, ако здравните грижи са били предоставени на територията на държавата-членка, разглежда се въпросът за здравното обслужване на пациенти с редки заболявания, независимо дали те са покрити от държавата-членка на произход на пациента, предложението за въвеждане на поста европейски омбудсман за разглеждане на жалбите на пациентите. Всички тези въпроси бележат придвижване в правилната посока.
Šis ziņojums pievēršas svarīgiem jautājumiem: veselības aprūpes definēšana paliek dalībvalstīm, maksājumi tiek segti tādos pašos līmeņos, kādi būtu bijuši, ja aprūpi sniegtu dalībvalstī, jautājums par veselības aprūpi pacientiem ar retām slimībām tiek risināts neatkarīgi no tā, vai to sedz pacienta izcelsmes dalībvalsts, priekšlikumi par Eiropas ombuda posteņa izveidi, lai pārbaudītu pacientu sūdzības, ir gājiens pareizajā virzienā, un, visbeidzot, tas uzsver informācijas kampaņas nepieciešamību, lai skaidrotu pacientiem viņu tiesības.