Затова превръщането на Европейския съюз във все по-авторитетна институция означава, че не само държавите-членки трябва да подпишат Европейската конвенция за защита на правата на човека и да признаят компетентността на Страсбург, но и Европейският съюз също трябва да го направи, както се посочва в Договора от Лисабон.
Tāpēc Eiropas Savienības virzība arvien ietekmīgākas struktūras virzienā nosaka to, ka arī Eiropas Savienībai, tāpat kā dalībvalstīm, kas ir parakstījušas Eiropas Cilvēktiesību aizsardzības konvenciju un pakļāvušās Strasbūras tiesas jurisdikcijai, ir šai jurisdikcijai jāpakļaujas. Un tāpēc šāda rīcība ir noteikta Lisabonas līgumā.