Образите на страданията и на смъртта, които от три седмици непрестанно гледаме по телевизионните екрани, са непоносими както и, бързам да добавя, всички образи на войната, на всички конфликти, включително тези, за които се говори много помалко, ако изобщо се говори, като тези в Конго, Карфур, Зимбабве и, преди това, Чечня, ужасите на които се разиграха сред оглушителна медийна и, трябва да подчертая, политическата тишина.
Triju nedēļu garumā televīzijā nepārtraukti pārraidītie ciešanu un nāves skati ir neizturami, un man jāpiebilst, ka arī kara, visu konfliktu skati nav panesami, ieskaitot tos, par kuriem ir daudz mazāk runāts, ja vispār, piemēram, Kongo, Dafūrā, Zimbabvē un pirms tam Čečenijā, kur šausmīgie notikumi norisinājās apslāpēto mediju klātienē un, ko vēlos uzsvērt, politiska klusuma ietvaros.