Първият е, че хомосексуалността вече не се класифицира като психично заболяване; и вторият, който е от особено значение тук, е, че няма достоверни изследвания, които да свидетелстват, че възпитанието на децата за хомосексуалността може да повлияе на тяхната сексуална ориентация.
Pirmais ir tāds, ka homoseksualitāte tiek klasificēta kā garīga slimība, bet otrais, kam, manuprāt, ir būtiska nozīme, ir tāds, ka nav ticamu pētījumu par to, ka bērnu izglītošana par seksualitāti varētu ietekmēt viņu seksuālo orientāciju.