Уместно е хората да бъдат определяни като пребиваващи в дадена държава, след като са живели в нея в продължение на пет години, и това беше подходът и на Комисията, и на Парламента.
Ir pamatoti cilvēkus klasificēt kā pastāvīgi dzīvojošas personas pēc tam, kad viņi attiecīgajā valstī ir nodzīvojuši piecus gadus, un šādu pieeju pieņēma gan Komisija, gan Parlaments.