През последните няколко години на европейско равнище бяха направени редица стъпки напред, особено чрез директивата от 2009 г., но все още предстои много работа, особено за да се гарантират изцяло гражданските права на лицата, страдащи от тази болест, в един свят, където работата и мобилността заемат основно място, както и за да се гарантира наличието на медицинска помощ по време на обучението в училище.
Pāris pēdējos gados Eiropas līmenī ir panākts neliels progress, jo īpaši pieņemot 2009. gada direktīvu, bet darāmā vēl aizvien ir daudz, jo īpaši, lai slimniekiem, kas cieš no šīs slimības, nodrošinātu visas pilsoņu tiesības attiecībā uz darbu un mobilitāti, kā arī zāļu pieejamību skolās mācībstundu laikā.