Означава още, така да се каже, по някакъв начин различното законодателство в областта на правата и свободите в Европа да бъде сближено: националното законодателство - гаранциите, които съществуват във всяка една от европейските държави, които са демократични държави, които зачитат и защитават правата на човека - законодателството на Европейския съюз и Европейската конвенция за защита на правата на човека, която е друг законодателен акт, страна по който са не само държавите-членки на ЕС, но и други европейски държави, макар да не са част от Съюза.
Tas paredz arī to, ka savā ziņā tiks satuvinātas Eiropas atšķirīgās tiesību normas cilvēktiesību un cilvēku brīvību jomā. Tiks satuvinātas normas, kas iekļautas valsts tiesību aktos (garantijas, ko nodrošina katra Eiropas valsts, katra valsts, kurā valda demokrātija un kurā ievēro un aizstāv cilvēktiesības), Eiropas Savienības tiesību aktos un Eiropas Cilvēktiesību aizsardzības konvencijā, kura ir viens no tādiem tiesību aktiem, kura dalībvalstis ir ne tikai Eiropas Savienības valstis, bet arī tādas Eiropas valstis, kas neietilpst ES.