От една страна, това се отнася до действащото структурно сътрудничество, което може да бъде и вероятно би могло да бъде формулирано по такъв начин, че да не се превърне в елитен клуб на най-силните и най-големите държави-членки, с други думи, не отправя единствени и еднакви изисквания към всеки участник, тъй като в такъв случай определени страни няма да бъдат включени, а вместо това дава възможност и на по-малките държави да вземат участие според специализираните им способности.
No vienas puses, tas attiecas uz notiekošo strukturālo sadarbību, ko varētu veidot un kas varbūt varētu būt veidota tā, lai dienests nepārveidotos par spēcīgāko un lielāko dalībvalstu elitāro klubu, citiem vārdiem sakot, lai tas neattiecinātu vienotas un vienādas prasības katram dalībniekam, jo šādā gadījumā konkrētas valstis tajā netiks iekļautas, bet tā vietā dot iespēju mazākām valstīm piedalīties atbilstoši to specializācijai.