В заключение, ние смятаме, че изискванията за националните бюджетни рамки следва да бъдат изготвени по такъв начин, че да насърчават държавите-членки и да им оставят място за маневриране по отношение на публичните инвестиции, ориентирани към развитие, като например в тези за образование и обучение, като така допринасят за постигането на целите на ЕС за растеж и заетост.
Visbeidzot, mēs uzskatām, ka prasības valsts budžeta struktūrām jānosaka tā, lai stimulētu dalībvalstis un ļautu tām brīvi pieņemt lēmumus par valsts ieguldījumiem, kuri orientēti uz attīstību, piemēram, izglītībā un mācībās, tādējādi veicinot ES izaugsmes un nodarbinātības mērķu sasniegšanu.