Второ, важно е, че държавите-членки, които са задължени да въведат разделянето на производството на енергия от преноса й, могат да възприемат един от трите модела за осъществяването му: възможно най-голямо разделение на собствеността, предаване на управлението на мрежата на независим оператор и възможността за запазване на интегрирани производство и пренос на енергия, но само ако са изпълнени условията, които гарантират, че тези два елемента от дейността на практика ще функционират независимо.
Otrkārt, ir svarīgi, lai atsevišķas dalībvalstis, kurām jāievieš enerģijas ražošanas nodalīšana no pārvades, šajā nolūkā var pieņemt vienu no šiem trim modeļiem - iespējami lielāka īpašumtiesību nodalīšana, nododot tīkla pārvaldību neatkarīga operatora rokās, un iespēja saglabāt enerģijas ražošanas un pārvades integrāciju, bet tikai tad, ja ir izpildīti nosacījumi, kas nodrošina, ka praksē šie divi darbības virzieni pastāvēs neatkarīgi.