Понастоящем Парламентът може да се произнесе само след като преговорите приключат, което не му оставя друга възможност, освен или да одобри тези споразумения, или да отхвърли ратификацията им и така той почти няма място за маневриране.
Pašlaik Parlamentam var būt teikšana tikai tad, kad sarunas ir beigušās, kas tam nedod citas iespējas kā vien apstiprināt šos nolīgumus vai noraidīt to ratifikāciju, tā dodot pārāk mazu rīcības brīvību.