Все пак, признаването на съществуващите разногласия, които произтичат от различия в интересите и приоритетите, според мен не водят до заключението, че Европейският съюз няма място в света или че трябва да бъде наложена една външна политика на всички държавичленки в разрез със собствените им интереси или дори със собствената им история.
Tomēr tāpēc vien, ka vēl joprojām ir domstarpības, kas būtībā rodas dažādo interešu un prioritāšu dēļ, es neizdaru secinājumu, ka ES pasaulē ir sevi izsmēlusi vai ka visām dalībvalstīm jāpiemēro viena ārpolitika, kas ir pretrunā to interesēm un pat vēsturei.