Не трябва да гледаме на разходите, свързани с прехода към чисти енергийни източници, като на икономическа тежест, която ще увеличи производствените разходи на дружествата и публичните разходи като част от националните бюджети, а като на инвестиция, която ще донесе осезаеми ползи по отношение на създаване на нови работни места, технически иновации и чиста инфраструктура, която ще подпомогне устойчивото развитие на нашите съответни държави.
Mums nav jāuzskata izmaksas, kas rodas, pārejot uz tīriem enerģijas avotiem, par ekonomisku slogu, kurš palielinās uzņēmumu ražošanas izmaksas un valsts izmaksas, kļūstot par valsts budžeta daļu, bet gan par ieguldījumu, kas nesīs materiālu labumu jaunu darba vietu, tehnisko jauninājumu un tīras infrastruktūras veidā un veicinās ilgtspējīgu attīstību attiecīgajās valstīs.