Точно тук е същината на въпроса - докато това стане факт, т.е. докато не започнем да говорим в един глас, усилията на много правителства, които участват в сложни проекти като "Северен поток" и "Южен поток", не трябва да се разглеждат като противоречащи на подкрепата за "Набуко", а като част от една и съща стратегия, която съчетава прагматизма и реализма, за да постави на първо място интересите на нашите граждани.
Tas tieši arī ir būtiskais jautājums: līdz laikam, kad spēsim runāt vienā balsī, to daudzo valdību pūles, kuras ir iesaistītas sarežģītās operācijās, piemēram, Nord Stream un South Stream, nedrīkst uztvert kā vērstas pret atbalstu Nabucco, bet gan kā daļu no vienas un tās pašas stratēģijas, kurā mēs apvienojam pragmatismu ar reālismu, lai pirmajā vietā liktu mūsu pilsoņu intereses.