В последствие тази необходимост от гарантиране на равни права както между държавите-членки, така и във връзка с вида упражнявана дейност и типа на социално-осигурителното покритие, с което разполагаме, е - и настоявам върху това - приоритет, който се простира отвъд директивата, която днес ще приемем.
Tāpēc ir jānodrošina, lai vienlīdzīgas tiesības gan dalībvalstu starpā, gan attiecībā uz darbības veidu un pašreizējo sociālā nodrošinājuma veidu - un es uz to uzstāju - būtu prioritāte, kas pārsniedz direktīvu, kuru mēs šodien gatavojamies pieņemt.