По-конкретно, има съмнения относно това дали следва да използваме семейното право за взаимно признаване на актове на гражданско състояние, т.е. брачни свидетелства и следователно дали ще вземем под внимание правото за вземане на решение на държавите-членки по отношение на определението за брак съгласно процедурата, предвидена в член 81, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Konkrēti runājot, ir šaubas, vai mums ģimenes tiesības ir jāizmanto civilstāvokli apstiprinošu dokumentu savstarpējai atzīšanai, citiem vārdiem sakot, laulības apliecībām, un tāpēc - vai mums ir jāņem vērā dalībvalstu lēmumu pieņemšanas pilnvaras attiecībā uz laulības definīciju saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Līguma par Eiropas Savienības darbību 81. panta 3. punktā.