Ако всички ние - централните банки, включително ЕЦБ, и правителствата - не бяхме реагирали бързо и дръзко, щяхме да усетим най-тежката криза не от Втората, а от Първата световна война насам, защото щяхме да сме в голяма депресия и този факт, че на световно равнище избегнахме голямата депресия, показва безграничната воля на правителствата и парламентите.
Ja mēs - vadošās bankas, ieskaitot ECB, un valdības - būtu vilcinājušies, nevis pieņēmuši drosmīgus lēmumus, šī būtu smagākā krīze kopš I Pasaules kara, nevis kopš II Pasaules kara, ko veicinātu dziļa depresija, un tādēļ - lai nepieļautu dziļu depresiju pasaules līmenī - valdībām un parlamentiem bija nekavējoties jārīkojas.