Тъй като Европейският съюз има изключителна компетентност по отношение на определени аспекти на външното въздухоплаване, от правна гледна точка беше необходимо да бъдат заменени дванадесет двустранни споразумения, сключени от държавите-членки и Федеративна република Бразилия, със споразумения, договорени и сключени от Европейския съюз.
Tā kā ES ir ekskluzīva kompetence attiecībā uz dažiem aspektiem ārējo lidojumu politikā, no juridiskā aspekta bija jāaizstāj vairāki desmiti divpusējo nolīgumu, ko dalībvalstis bija noslēgušas ar Brazīlijas Federatīvo Republiku, ar nolīgumiem, par kuriem vienojās un kurus noslēdza Eiropas Savienība.