Въпреки че Договорът от Лисабон значително разширява правомощията на Парламента и го определя като единствената институция, представляваща европейските граждани, разискването относно създаването на новата ЕСВД първо беше монополизирано от Комисията и от Съвета, които направиха всичко по силите си да я структурират в междуинституционални граници в противоречие с общностния метод.
Lai gan Lisabonas līgums ievērojami palielināja Parlamenta pilnvaras, nosakot, ka tā ir vienīgā iestāde, kas pārstāv Eiropas pilsoņus, debatēs par EĀDD izveidi vispirms dominēja Komisija un Padome, kas darīja visu, lai tās struktūra pretēji Kopienas metodei balstītos uz starpvaldību principiem.