До голяма степен това се дължи на приетите от различните държави-членки стратегии за превенция, разработени в съответствие с препоръките на Световната здравна организация преди години без последващи значими актуализации.
To lielā mērā var attiecināt uz dažādās dalībvalstīs pieņemtajām profilakses stratēģijām, kas plānotas pēc konsultācijām ar Pasaules Veselības organizāciju (PVO) pirms daudziem gadiem un nekad nav būtiski uzlabotas.