Ето защо призовавам европейските министри по въпросите на заетостта да окажат натиск върху държавите-членки на Г-20, първо, да не се връщат към своите пакети за икономическо възстановяване, а да работят по-усилено и по-енергично за създаването на работни места; второ, да работят за осигуряването на финансово обезпечена краткосрочна заетост, за да се предотврати загубата на работни места; трето, да насърчават публичните инвестиции за създаване на работни места и устойчиво екологично развитие; четвърто, да укрепят и разширят мерките за социално осигуряване, така че да се позволи достъп до тези мерки.
Es tādēļ aicinu Eiropas darba ministrus, lai viņi kategoriski prasa G20 locekļiem, pirmkārt, neatgriezties pie saviem ekonomikas atveseļošanas pasākumu kopumiem, bet strādāt smagāk un vairāk, lai radītu darbavietas; otrkārt, strādāt, lai nodrošinātu finansiāli drošu īslaicīgu darbu, lai novērstu darbavietu zaudēšanu; treškārt, veicināt valsts investīcijas darbavietu radīšanai un ilgtspējīgai ekoloģiskai izaugsmei un, ceturtkārt, stiprināt un paplašināt sociālās drošības pasākumus, lai nodrošinātu piekļuvi šiem pasākumiem.