Аз самият забелязвах, когато работех на доброволни начала в Африка, ден след ден, как хората се изкачват в планината, прекарват по цял ден с малките си секири в сечене на дървета и слизат обратно привечер, носейки малкия си наръч дърва на главата или на велосипеда си.
Strādājot brīvprātīgi Āfrikā, es pamanīju, ka dienu pēc dienas cilvēki rāpās kalnā, visu dienu ar savu nelielo cirvi cirta kokus un pēcpusdienā kāpa lejā ar mazu koku nastiņu uz galvas vai uz divriteņa.