Както казва националният ни поет "Тоз край благословен, таз скъпа, безценна люлка ... е дадена - о, смъртен срам! - под наем, като чифлик, като стопанство селско."
Kā saka mūsu valsts dzejnieks: "Šī dārgā zeme, dvēsļu īpašums, ... nu iznomāta - mirstu, sakot to, - kā kāda muižele vai nomas māja”.