Само на такава основа държавите-членки могат да решат да вземат целесъобразни решения относно изменения в законодателството или политиките, които биха могли да са инспирирани от доктрината на Европейския съд по правата на човека, но при никакви обстоятелства те не са длъжни да правят това по силата на никое решение на Европейския съд по правата на човека.
Tikai tādā nozīmē dalībvalstis var pieņemt atbilstošus lēmumus par grozījumiem tiesību aktos vai politikā, ko var iedvesmot Eiropas Cilvēktiesību tiesas doktrīna, taču nekādā gadījumā neviens Eiropas Cilvēktiesību tiesas lēmums nevar dalībvalstis piespiest to darīt.