Докладът използва термина "минимален доход", който е спорен термин, дефиниран като инструмент, който прави възможно придружаването на бенефициентите в движението им от положение на социално изключване към активен живот; той също така подчертава значението на по-широките политики, които трябва да вземат предвид и други потребности: здравеопазване, образование, обучение, социални услуги и жилищно настаняване.
Šajā ziņojumā ir lietots termins "minimālais ienākums”, kas ir pretrunīgs termins, kurš definēts kā instruments, kas piedāvā iespēju tā saņēmējiem pāriet no sociālās atstumtības situācijas uz aktīvu dzīvi, tādējādi uzsverot visaptverošas politikas lielo nozīmi, politikas, kas ņem vērā arī citas vajadzības - veselības aprūpi, izglītību, apmācību, sociālos pakalpojumus un mājokli.