Вторият модел твърди, че смъртното наказание е неморално, защото държавата не следва да отнема живот, не действа възпиращо, както се вижда от статистическите данни, и се прилага несправедливо, защото понякога хора, очакващи изпълнение на смъртната си присъда, са невинни и в техния съдебен процес е имало нередности.
Otrajā modelī nāvessodu uzskata par amorālu, jo valsts nedrīkst atņemt dzīvību, to neuzskata par atturošu pasākumu (tā liecina statistika), un to mēdz negodīgi piemērot - reizēm ar nāvessodu sodītie var būt nevainīgi cilvēki un viņu tiesāšana var būt bijusi kļūdaina.