Спазването на същите насоки означава затвърдяване на концентрацията на благата, поддържане на различия вместо на сближаване и причиняване на по-нататъшни вредни пристъпи на проявление на латентната криза на системата, които е по-вероятно да се случат скоро, отколкото късно.
Ja arī turpmāk ievērosim šīs pašas pamatnostādnes, tad uz visiem laikiem tiks saglabāta bagātības koncentrācija, uzturētas atšķirības, nevis nodrošināta konverģence, un visticamāk tuvākajā laikā, nevis tālā nākotnē, radīsies jauni postoši latentas sistēmiskās krīzes uzliesmojumi.