Въпреки че известни примери доказват, че националните малцинства се разглеждат като ценност и възможност в Европейския съюз, като например Южен Тирол и Аландските острови, за съжаление, в Източна Европа, ние се срещаме с противоположното отношение, дори понякога в изказвания на държавници.
Kaut arī ievērojams skaits piemēru liecina, ka Eiropas Savienībā nacionālās minoritātes tiek uzskatītas par vērtību un iespēju, piemēram, Deinvidtirolē vai Ālandu salās, diemžēl Austrumeiropā mēs saskaramies arī ar pretēju attieksmi, dažkārt pat no valstsvīru puses.