Политиката в областта на рибарството трябва да започва от допускането на взаимозависимост между благополучието на риболовните общности и устойчивостта на екосистемите, от които те са неразделна част, в частност чрез признаване на конкретните характеристики и значимостта на дребния крайбрежен риболов и непромишления риболов.
Zvejniecības politikas pamatā ir jābūt savstarpējas atkarības principam starp zvejnieku labklājību un to ekosistēmu ilgtspēju, kuru neatņemama daļa viņi ir, īpaši, ņemot vērā piekrastes un individuālās mazapjoma zvejas specifisko dabu un nozīmi.