Политиките, свързани с младите хора, независимо дали касаят обучението в ранна възраст, продължаването на обучението, или професионалното образование и обучение, трябва да се разглеждат като инвестиция, а не като разходи.
Politikas jomas attiecībā uz jauniešiem - vai tās attiektos uz agrīno izglītību, tālākizglītību vai arodizglītību un mācībām - ir jāuztver kā ieguldījums, nevis izdevumi.