(EN) Досега създаването на богатство и мярката за повишаване на благосъстоянието се основаваха до голяма степен на потреблението и така промишлеността беше насърчена да обръща малко внимание на действителната стойност на използваните суровини, дори и ако цената им е ниска, или на действителната цена на генерираните отпадъци.
Līdz šim bagātību uzkrāšana un labklājības līmeņa paaugstināšana noritēja, galvenokārt pamatojoties uz patēriņu, tādēļ ražošanas nozarē vajadzīgā uzmanība netika pievērsta ne izmantojamo izejvielu patiesajai vērtībai, pat tad, ja to cena bija zema, ne arī saražoto atkritumu patiesajām izmaksām.