Това очевидно включва международни търговски споразумения, които са от изключителната компетентност на Парламента и при които парламентарният контрол е оправдан в по-голяма степен.
Tas, protams, attiecas arī uz starptautiskajiem tirdzniecības nolīgumiem, kas ir ekskluzīva Parlamenta kompetence un attiecībā uz ko parlamentārā pārraudzība ir vēl pamatotāka.