Това се демонстрира по различни начини: както в контекста на т.нар. "културна дипломация", в която културата се разглежда като инструмент за водене на външна политика, така и в понастоящем обсъжданата област, имаща отношение към създаването на Знак за европейско наследство, който има за цел, по думите на докладчика, "да се засили вярата на европейците в Европейския съюз и неговите ръководители" и да се постигне "преодоляване на пропастта между ЕС и неговите граждани".
Tas izpaužas dažādos veidos: tā sauktās kultūras diplomātijas kontekstā, kurā kultūra tiek uzskatīta par ārpolitikas instrumentu, vai šobrīd apspriestajā jomā attiecībā uz Eiropas mantojuma zīmes radīšanu, lai, runājot referentes vārdiem, "palielinātu Eiropas iedzīvotāju uzticēšanos Eiropas Savienībai un tās vadītājiem” un "novērstu plaisu starp Eiropas Savienību un tās iedzīvotajiem”.