Многоезичието не е гарантирано във всички държави-членки, нито двуезичието, в случаите, когато има официални езици, и проблемът е в това, че ние не считаме, че малцинствените езици са част от наследството на Съюза, част от нашето наследство.
Visās dalībvalstīs, kur pastāv oficiālās valodas, netiek garantēta ne daudzvalodība, ne arī divvalodība, un problēma ir tā, ka mazākumtautību valodas mēs neuztveram kā daļu no Savienības mantojuma, kā daļu no mūsu mantojuma.