Важно е, че формулировката на така наречения механизъм за спиране не създава риск от премахване на стимула за държавите-членки да подобряват стандарта на процедурата за предоставяне на убежище и приемане, което би било в противоречие с основната идея, заложена в съвместното регулиране.
Ir svarīgi, lai tā saucamais apturēšanas mehānisms netiek izveidots tā, ka rastos risks, ka attiecībā uz dalībvalstīm zustu stimuls uzlabot patvēruma un uzņemšanas procesa līmeni, kas būtu pretrunā galvenajai domai, kura ir kopīga regulējuma pamatā.