Постановлението на Съда в Страсбург предпоставя едно понятие за религиозна свобода, което, ако бъде изведено до логичния си край, ще стигне дотам, че да обезпечи, да наложи чувство за надмощие над всеки гражданин, от когото се изисква да живее в положение на съгласие с убежденията на Съда.
Strasbūras tiesas lēmums kā priekšnoteikumu pieņem reliģijas brīvības koncepciju, kas, loģiski secinot, ies pat tik tālu, ka nodrošinās un gūs pārsvara izjūtu pār visiem iedzīvotājiem, kuri ir spiesti dzīvot vidē, kas atbilst tiesas uzskatiem.