Въз основа на това считам, че е особено важно решението за категориите на допустимите домакинства да се остави в ръцете на държавите-членки, предвиждайки възможност те да определят важни за тях специфични критерии, като например финансово състояние на собствениците и географски райони (острови, планински, непланински и т.н.).
Uz šāda pamata es uzskatīju, ka ir izšķiroši svarīgi atstāt atbilstīgo mājsaimniecību kategorijas noteikšanu dalībvalstu ziņā, dodot dalībvalstīm iespēju noteikt īpašus kritērijus, tādus kā īpašnieku finansiālais stāvoklis un ģeogrāfiskās teritorijas (salas, kalni, apvidus bez kalniem un tā tālāk.