Работата не бива да приключва със секторни инструменти: един за сферата на защита на потребителите, друг за сферата на антитръстовото право, трети за капиталовия пазар, може би още един за околната среда, а защо не и още един за социалните въпроси, всички противоречащи си взаимно, всички навлизащи в правните системи на държавите-членки и в края на краищата водещи до правна бъркотия, която вече не може да бъде овладяна от нито един практикуващ адвокат.
Mēs nedrīkstam beigās nonākt pie nozaru instrumentiem - viena instrumenta patērētāju aizsardzības jomai, viena instrumenta konkurences tiesību aktiem, vēl viena instrumenta kapitāla tirgum, varbūt vēl kāda instrumenta vides jomai, iespējams kāda instrumenta sociālajām lietām, kuri ir pretrunā viens ar otru, kuri iejaucas dalībvalstu tiesību sistēmās un beigu beigās izraisa juridisku sajukumu, ko neviens praktizējošs speciālists nevar atrisināt.