Ето защо Целите на хилядолетието за развитие трябва да насърчават модела на дребното селско стопанство, което е независимо и устойчиво на кризи, семейството, което се занимава с него и е в центъра му, и да насърчава развитието на експертиза, която се развива от местната култура и е предназначена за посрещане на регионалните нужди.
Tādējādi Tūkstošgades attīstības mērķiem būtu jāveicina maza mēroga lauksaimniecības modelis, kas ir neatkarīgs un izturīgs pret krīzēm, kurā centrālā nozīme piešķirta ģimenes saimniecībām, kas mudina pilnveidot zināšanas, ko veidojusi vietējā kultūra, un kas paredzēts reģionālo vajadzību apmierināšanai.