Отсега нататък трябва да бъде доказано, че наночастиците не са вредни, преди да бъде разрешена употребата им, а не да се доказва, че са вредни, за да може да бъде предотвратена употребата им, което на практика е доминиращият принцип в законодателството на ЕС.
Turpmāk būs jāpierāda, ka nanodaļiņas nav kaitīgas pirms atļaujas tās izmantot, nevis jāpierāda, ka tās ir kaitīgas, lai pārtrauktu to izmantošanu, kas praksē ir izplatītākais princips ES tiesību aktos.