Действително ние преминаваме през период на големи глобални дисбаланси, които се подхранват, от една страна, от прекомерните търговски дефицити на някои страни за сметка на нарастваща вътрешна задлъжнялост, и от друга страна, от търговските излишъци, стимулирани от износа на определени страни, по-конкретно нововъзникващите икономики с вътрешно потребление, което не нараства със същата норма.
Patiesi, patlaban mēs piedzīvojam milzīgas globālās nelīdzsvarotības periodu, ko, no vienas puses, veicina mājsaimniecību arvien augošo parādsaistību izraisītie tirdzniecības deficīti atsevišķās valstīs, bet, no otras puses, tirdzniecības pārpalikumi, kurus stimulē eksports no konkrētām valstīm, jo īpaši valstīm ar strauji augošu ekonomiku, kur iekšējais patēriņš nepieaug tādā pašā līmenī.