Въпреки това считам, че в допълнение към помощта за хората в най-неравностойно положение и за всички онези, които са засегнати от бедствията, е необходимо също така да се предоставят на най-бедните държави, а именно на онези, които са най-уязвими по отношение на този вид ситуации, човешки ресурси и финансиране, така че външната помощ да не е от толкова критично значение.
Tomēr es uzskatu, ka papildus palīdzības sniegšanai pašiem neaizsargātākajiem iedzīvotājiem un tiem iedzīvotājiem, kas ir cietuši šajās katastrofās, ir arī jānodrošina nabadzīgākās valstis un tādējādi arī tās valstis, kuras ir visneaizsargātākās pret šādām situācijām, ar cilvēku resursiem un finansējumu, lai ārējai palīdzībai nebūtu tik izšķiroša nozīme.