Как е възможно да не призове Европейският съвет и Комисията да изпратят официално предупреждение към държавите, които подкрепят такова агресивно мислене и дори му дават гласност, като се има предвид, че историята ни е научила, че често има само едно крачка от подобни изказвания към съответни действия?
Kā lai tas nepieprasa Eiropadomei un Komisijai izteikt nopietnu brīdinājumu tām valstīm, kuras atbalsta šo agresīvo pieeju un pat pieprasa to izmantot? Vēsture mums pārāk bieži ir mācījusi, ka pēc šādām piezīmēm diemžēl nav ilgi jāgaida arī rīcība.