Когато приходите на малките и средни земеделски стопанства постоянно намаляват и те са изправени пред заплахата да бъдат лишени от собствеността си и пред безработица, когато икономиката на цели райони е в криза, дължаща се на общата селскостопанска политика и диктата на Световната търговска организация, изграждането на мрежи не би могло да допринесе за развитието на селските райони; това е подигравка за сметка на бедните земеделски стопани.
Kad mazo un vidējo lauksaimnieku ienākumi pastāvīgi sarūk un viņiem draud padzīšana no zemes un bezdarbs, kad veselu rajonu ekonomikā ir krīze, pateicoties KLP un PTO diktātam, tīklu attīstība nebūs tā, kas veicinās lauku rajonu attīstību, tā ir ņirgāšanās uz nabadzīgo zemnieku rēķina.