Първо, фактът, че обединих общата селскостопанска политика и глобалното осигуряване на прехраната в едно заглавие подсказва, че практиката да се обвинява общата селскостопанска политика за всички злини в развиващите се страни вече е в миналото и че сега осъзнаваме, че общата селскостопанска политика осигурява прехраната на европейските граждани и като модел тя може да ни научи какво трябва да правим в развиващите се страни по отношение на производството на храни.
Pirmkārt, fakts, ka es esmu ievietojis kopējo lauksaimniecības politiku un vispārējo nodrošinātību ar pārtiku vienā virsrakstā, nozīmē, ka vecā prakse, kad visās attīstības valstu nelaimēs tika vainota kopējā lauksaimniecības politika, ir mainījusies un ka mēs tagad zinām, ka kopējā lauksaimniecības politika ir nodrošinājusi ar pārtiku Eiropas valstu pilsoņus, un, ka šis modelis var sniegt mācību, ko mums darīt pārtikas nodrošināšanai attīstības valstīs.