Особено предвид отсъствието на последователни структурни фондове и на достатъчно бюджетни ресурси, както и невъзможността да се проведе девалвация, държавите-членки, чиито текущи сметки са с дефицит, са осъдени, за да устоят, да орежат заплатите и да намалят периметъра на системите си за социална сигурност.
Tieši tāpēc, ka nav viendabīgu struktūrfondu un pietiekamu budžeta resursu, kā arī sastopoties ar devalvācijas neiespējamību, dalībvalstis ar norēķinu kontu deficītu ir nolemtas - tā vietā, lai pretotos - algu apgriešanai un sociālā nodrošinājuma sistēmu apjoma samazināšanai.