Това кара държавите-членки да обмислят преразглеждане на техните технологии за отглеждане на животни и за подмяна на старите с други, модерни и високопроизводителни технологии, при които се вземат предвид физиологичните потребности на животните и се създава възможност за използване на техния продуктивен биологичен потенциал в идеални условия, което води и до по-голяма безопасност на храните.
Tas nozīmē, ka dalībvalstīm ir jāpārskata mājlopu audzēšanas tehnoloģijas un jāaizstāj vecās ar jaunākām un mūsdienīgākām tehnoloģijām, ņemot vērā dzīvnieku fizioloģiskās vajadzības un nodrošinot to produktīvā bioloģiskā potenciāla izmantošanu ideālos apstākļos, lai veicinātu pārtikas nekaitīgumu.