Първо, икономическата криза, която очевидно засяга Европейския съюз и много други държави извън ЕС, е довела до отслабването на добрата воля и до по-малко обещания за инвестиции в тази област; второ, отказът на нововъзникващите икономики да поемат обвързващи ангажименти; и накрая, неуспехът на Съединените щати в опитите им да гласуват приемат ясно законодателство по този въпрос.
Pirmkārt, ekonomikas krīzes, kas, protams, ir skārusi Eiropas Savienību un daudzas citas valstis ārpus ES, rezultātā ir mazinājusies labā griba un investīciju solījumi šajā jautājumā; otrkārt, tā ir jauno valstu atteikšanās uzņemties saistības; un visbeidzot Amerikas Savienotajām Valstīm nav izdevies ieviest skaidrus tiesību aktus šajā jomā.