Въпреки това конвенционалните национални сметки се съсредоточават главно върху пазарните транзакции и индикаторите, които отразяват важни фактори за създаването на просперитет, но не измерват самия просперитет.
Parastajos nacionālajos kontos galvenais uzsvars ir uz tirgus darījumiem un tādiem rādītājiem, kuri atspoguļo nozīmīgus ar labklājības nodrošināšanu saistītus faktorus, bet nevērtē pašu labklājību.