И все пак, ще Ви попитам, г-н член на Комисията: когато отдалечена държава е отделена от Европа чрез планинска верига, дълга повече от 500 км - Пиренеите - която влаковете могат да пресичат само в двата края и която изисква смяна на осите на всеки влак, който пресича границата заради различната ширина на релсите, исторически наследени от дългите години на самоуправление, какъв евентуално би бил стимулът за други оператори да пресекат границата с Франция, когато има толкова много пречки?
Tomēr es jums, komisār, vēlos jautāt: ja attāla valsts no Eiropas ir atdalīta ar kalnu grēdu vairāk nekā 500 km garumā - Pirenejiem, kuru dzelzceļi var šķērsot tikai abos galos un kur nepieciešams mainīt asis katram vilcienam, kas šķērso robežu, dažādā sliežu ceļa platuma dēļ, kurš līdz mums ir nonācis kā senas autokrātiju vēstures mantojums, kāds var būt stimuls citiem pakalpojuma sniedzējiem šķērsot robežu ar Franciju, ja ir tik daudz šķēršļu?