Можем ли да продължаваме да се считаме за защитници на основните права, ако към лицата, търсещи убежище, които бягат от войни, се отнасяме по-лошо, отколкото към престъпници?
Vai mēs varam turpināt uzskatīt sevi par pamattiesību čempioniem, ja mēs izturamies pret no karadarbības bēgošiem patvēruma meklētājiem sliktāk nekā, ja viņi būtu noziedznieki?