А ако не искаме от тях да се отказват от някои свои права по договорното право, като например правото на отказ от дефектни стоки в законодателството на Обединеното кралство и на Ирландия, то нали в такъв случай стопанските субекти все така ще се озоват пред 27 различни пакета от норми за потребителите, чието премахване всъщност беше ключовата и първостепенна цел?
Un ja mēs viņiem neliekam atteikties no noteiktām līgumtiesībām, piemēram, noraidīšanas tiesībām Apvienotajā Karalistē un Īrijā, vai uzņēmējdarbību neierobežo 27 dažādu valstu patērētāju noteikumi, kuru aizliegums bija šī priekšlikuma galvenais mērķis?