Считам, че след Копенхаген ще трябва да признаем необходимостта от приемане на закони с извънтериториални аспекти, така че да не бъдем изправени пред положение, в което, от една страна, финансираме приспособяването към изменението на климата и смекчаването на явлението и, от друга, при икономическите оператори се получава обратен ефект в развиващите се страни.
Es uzskatu, ka pēc Kopenhāgenas mums būs jāatzīst vajadzība piemērot tiesību aktus ārpusteritoriāliem aspektiem tā, lai mēs nesaskartos ar situāciju, kurā mēs, no vienas puses, finansējam pielāgošanos klimata pārmaiņām un šīs parādības mazināšanas pasākumus, bet, no otras puses, uzņēmēji jaunattīstības valstīs rīkojas pretēji.