Отговорът трябва да се търси още в користните намерения на комунистическата номенклатура от края на 80-те години на миналия век, която успя през 20 годишния преход, използвайки репресивния апарат на Държавна сигурност и пипалата си в тогавашната държавна икономика, да превърне своята политическа власт и в икономическа и да я предаде в ръцете на своите синове и внуци като запази агентите си в ключови министерства, банки и промишлеността в страната.
Šī atbilde vēl aizvien ir meklējama pagājušā gadsimta astoņdesmito gadu komunistiskās elites savtīgajās ambīcijās. Divdesmit gadus ilgā pārejas perioda laikā tai ir izdevies, izmantojot represīvo valsts drošības sistēmu un tās ietekmi uz tā laika valsts ekonomiku, pārveidot savu politisko spēku arī par ekonomisko spēku, un nodot to mantojumā saviem dēliem un mazdēliem, kā arī paturēt savus aģentus svarīgākajās valsts ministrijās, bankās un rūpniecības nozarēs.