Другото, което искам да кажа, е, че напрежението около обсъждането на бюджета за 2011 г. започна, защото Европейският парламент иска да привлече вниманието на държавите-членки към един бъдещ проблем, който се вижда отсега: Европейският съюз продължава да поема нови роли и да започва дейност в нови области и има все по-големи амбиции, но в същото време държавите-членки, които подкрепят тези амбиции, не искат да финансират амбициите, плановете, дейностите и новите области.
Mans nākamais arguments ir par to, ka saspīlējums sarunās par 2011. gada budžetu radās tāpēc, ka Eiropas Parlaments vēlas vērst dalībvalstu uzmanību uz problēmu, kuru mēs saskatām nākotnē un kura ir manāma arī šodien, proti, ka Eiropas Savienība turpina uzņemties jaunus uzdevumus un apgūt jaunas darbības jomas, ka tai ir vērienīgi plāni, bet dalībvalstis, kas atbalsta šos plānus, nevēlas finansēt ne šos plānus, ne pasākumus, ne jaunās jomas.