И все пак, за да гарантира, че ще бъдат предприети такива действия, Европейският съюз може да приложи принципа на продоволствен суверенитет за всички народи; може да съдейства за изграждането на системи за възнаграждение на селскостопанската дейност с гарантирани цени за всяка държава и всеки континент; може да зачита и прилага ангажиментите за оказване на официална помощ за развитие на южните страни; може да опрости дълговете на бедните държави; може да спре изкупуването на земи от страна на мултинационални компании и хедж фондове; и може да признае, че земеделието и продоволствието не могат да бъдат част от сделките с тежки условия за една от страните, сключвани от СТО.
Tomēr, lai nodrošinātu konkrētu pasākumu īstenošanu, Eiropas Savienībai ir jāievieš pārtikas suverenitātes princips attiecībā uz visām valstīm, jāizstrādā lauksaimniecības darba samaksas sistēmas ar katrai valstij un kontinentam garantētām cenām, jāpilda saistības, piešķirot oficiālo attīstības palīdzību dienvidu valstīm, jāatceļ nabadzīgo valstu parādi, jāaizliedz zemes pirkšana starptautiskiem uzņēmumiem un riska ieguldījumu fondiem, kā arī jāapzinās, ka lauksaimniecība un pārtika nedrīkst būt Pasaules Tirdzniecības organizācijas darījumu objekts.