Според Маркс природата е ресурс, който трябва да се експлоатира, доктрина, която намери брутална реализация в мръсната промишленост на държавите от Съвета за икономическа взаимопомощ (СИВ), но ние никога не сме опитвали да приложим решенията на свободния пазар за разширяване на правата на собственост, да имаме чист въздух и чиста вода, като разрешаваме собственост, отколкото да допускаме трагедията на общите блага, когато се очаква действията от страна на държавата и световната технокрация да постигнат целите си.
Marx tanította azt, hogy a természet kiaknázandó erőforrás. Ez a doktrína könyörtelen valósággá vált a KGST-államok gyárkéményekben bővelkedő iparágai formájában, de még soha nem próbáltuk ki a tulajdonjogok kiterjesztésének szabadpiaci megoldásait, oly módon érve el, hogy tiszta levegő vegyen körül bennünket és tiszta vizet használhassunk, hogy engedélyezzük a tulajdonjogot ahelyett, hogy hagyjuk a közjavakat tönkremenni, miközben az említett célok elérését állami intézkedéstől és a globális technokráciától várjuk.