Държавната собственост в Гърция обаче не е единна и еднородна: търговската собственост, като сгради, които не изпълняват публични функции, е едно, а радикална промяна в използването на земята за сметка на околната среда е съвсем друго, тъй като излага на риск свободни пространства като старото летище на Атина, предвидени да компенсират липсата на тревни площи в градове с по-малко от 3 квадратни метра зелени площи на жител, когато европейският стандарт е 10 квадратни метра зелени площи на жител.
Görögországban az állami tulajdon azonban nem mind egyforma: egy dolog a kereskedelmi tulajdon, például az olyan épületek, amelyek nem látnak el közfeladatot, és más dolog a földhasználat radikális megváltoztatása a környezet rovására, mivel ez a szabad területeket - például a régi athéni repülőteret - teszi kockára, amelyek arra szolgálnának, hogy kompenzáljanak a zöld terület hiányáért azokban a városokban, ahol az egy főre jutó zöld terület nagysága nem éri el a 3 négyzetmétert, míg az európai átlag lakosonként tíz négyzetméter zöld terület.