На практика нямаше нужда от разяснението, защото с различни решения, включващи Франция, Обединеното кралство и Полша, Европейският съд по правата на човека е постановил, че по отношение на живота, цената на живота, зачитането на живота и семейството държавите-членки трябва да бъдат оставени да решават съобразно историята, традицията и културата си.
Ezt valójában nem is kellett volna külön tisztázni, hiszen Franciaországot, az Egyesült Királyságot és Lengyelországot érintő ítéleteiben az Emberi Jogok Európai Bírósága korábban már határozott arról, hogy az életnek, az élet értékének, az élet és a család tiszteletének kérdéseiben a döntést a tagállamoknak maguknak kell meghozniuk saját történelmüknek, hagyományaiknak és kultúrájuknak megfelelően.