Китай постига търговския си излишък, като изкуствено намалява стойността на националната си валута, като занижава размерите на работните заплати, така че субектите да не могат да си позволят внос в Китай, а експортните цени да са значително по-ниски от европейските, и на трето място, като пренебрегва международните патентни права, така че китайските дружества да могат да се облагодетелстват от факта, че самите те не осъществяват научноизследователска и развойна дейност.
Kína e kereskedelmi többletét úgy éri el, hogy a devizaárfolyamot mesterségesen alacsonyan tartja, a bérszínvonalat annyira lenyomja, hogy nincs lehetőség a Kínába irányuló importra, exportárai jóval alacsonyabbak az európai áraknál, harmadrészéről pedig semmibe veszi a nemzetközi szabadalmi jogokat, így a kínai vállalatok hasznot húznak a mások által végzett kutatásokból és fejlesztésekből.