Започналото разискване за финансовите перспективи за периода след 2013 г. вече върви в погрешна посока по редица причини, сред които неспособността на европейските институции - Парламента и Съвета - да постигнат съгласие при преговорите относно бюджета за 2011 г.; опитите на няколко държави-членки да наложат съкращаване на средствата за бъдещите бюджети; настояването на други за нови собствени ресурси на ЕС, като предлагат освен националните да се въведат европейски данъци, които да се плащат от публичния сектор вместо от финансовия; настояването за цялостно прилагане на Договора от Лисабон и опозицията на богатите държави срещу същественото увеличаване на приноса им към бюджета на ЕС.
A 2013-at követő időszakra vonatkozó pénzügyi perspektívákról kezdett vita már több sebből vérzik, többek között azért, mert az európai intézmények - a Parlament és a Tanács - képtelen megállapodni egymással a 2011-es költségvetésről szóló tárgyalásokon, ezen kívül számos tagállam arra törekszik, hogy csökkentse a jövőbeni költségvetésekben szereplő összegeket, miközben mások ahhoz ragaszkodnak, hogy biztosítsunk újabb saját forrásokat az EU számára, és olyan európai adók bevezetését javasolják a nemzeti adók felett, amelyeket inkább az állam fizetne, nem pedig a pénzügyi szektor. Látjuk a Lisszaboni Szerződés teljes megvalósításához való ragaszkodást, ugyanakkor a gazdag országok ellenzik az EU költségvetéséhez történő hozzájárulásuk jelentős növelését.