Освен това не мога да не си помисля, че през всички тези мрачни години самото съществуване на Общността, а не само нейното материално благоденствие, са били еталон и сигнална светлина за народите, живеещи в условията на комунистическия режим.
Mi több, meg vagyok győződve arról, hogy a sötét évek alatt a Közösség puszta létezése - és nem csupán anyagi jóléte - mindig tájékozódási pont és ösztönző erő volt a kommunista iga alatt szenvedő népek számára.