Трябва да се поучим от хаотичния процес на ратифициране, а също очевидно и от задължението да водим преговори за организиране на втори референдум в Ирландия, сякаш е нормално да караме население, взело суверенно решение, отново да гласува, и сякаш е нормално съгласие по договор да бъде използвано като разменна монета.
Tanulnunk kell a kaotikus ratifikációs folyamatból, és nyilvánvalóan a második írországi népszavazás megrendezéséről szóló tárgyalásokhoz való ragaszkodásból is; mintha csak bevált eljárás lenne, hogy egy korábban független döntést hozó lakosság ismét szavazzon, és mintha csak elfogadható lenne, hogy egy szerződés elfogadását alkutárgyként használjuk.