Консенсусни документи (като например Програмата за действие, приета в Кайро през 1994 г., както и Програмата за действие, приета в Пекин през 1995 г.) също бяха израз на ангажимента на правителствата към сексуалните и репродуктивните права (на жените).
Egyezményes okmányok (például az 1994-es kairói cselekvési program és az 1995-ös pekingi cselekvési platform) is szemléltették a kormányoknak a nők szexuális és reproduktív jogaival szembeni kötelezettségvállalását.