Това не само беше знак за неоправдания отказ на Съвета да признае ролята, отредена на Парламента като съзаконодател при вземане на стратегически решения относно управлението на финансовите инструменти, но също така води до легитимиране на неприемливия демократичен дефицит при прилагане на законодателството на ЕС.
Ez nem csupán a Parlament társjogalkotó szerepének Tanács általi jogtalan elutasítását jelenti a pénzügyi eszközök kezelésében hozott stratégiai döntések során, de egyúttal elfogadhatatlan demokratikus deficitet legitimizál az európai uniós jogszabályok végrehajtásában.