В днешно време Европейският съюз твърде често е изправен пред задачата да се справя с такива природни бедствия с помощта на неговите съществуващи политики и считам, че той следва да заздрави три области на интервенция за по-добра защита на неговите граждани: превенция, разглеждана в Бялата книга от 2009 г. относно адаптирането към изменението на климата, за която бях докладчик по становище и която конкретно подчертава уязвимостта на крайбрежните и планинските райони; бърза интервенция чрез създаване на тези Европейски сили за гражданска защита най-накрая, за което не правим нищо друго, освен да говорим и което може да стане реалност само с едно предложение; и възстановяване чрез разрешаване на спешно мобилизиране на структурните фондове - ако е необходимо извън регионалната рамка на планираните области за интервенция - както и на Фонда за солидарност, регламентът за който трябва да се измени, за да се ускори и опрости неговото мобилизиране.
Az Európai Uniónak napjainkban túl gyakran kell efféle természeti katasztrófákkal szembenéznie ahhoz, hogy megelégedjen jelenlegi eszközeivel, és úgy vélem, hogy polgárai megfelelőbb védelme érdekében három beavatkozási területet kellene megerősítenie: a megelőzést, amelyről a 2009-es, az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásról szóló fehér könyvben is szó van, amellyel kapcsolatban véleményünk előadója voltam, és amely különös hangsúlyt fektet a tengerparti és a hegyvidéki területek sérülékenységére; a gyors beavatkozást, azzal, hogy végre létrehozza az európai polgári védelmi erőt, amelyről eddig csak beszéltünk, és amelynek csak egy javaslatra van szüksége a valóra váláshoz; valamint a helyreállítást, azzal, hogy engedélyezi a Strukturális Alapok sürgősségi mobilizálását - ha szükséges, a tervezett beavatkozási területek regionális keretein kívül is - és a Szolidaritási Alap sürgősségi mobilizálását, amelynek szabályzatát az alap gyorsabb és egyszerűbb mobilizálhatósága érdekében módosítani kell.