Тази липса на решителност и яснота очевидно е тълкувана от демонстрантите като форма на изоставяне, а от властите - като опрощение, което им позволява да засилят репресиите, репресии толкова жестоки, че е немислимо как Сирия би могла да бъде избрана да участва в Съвета по правата на човека на ООН, когато органите в страната точно сега отказват на наблюдатели на ООН достъп до град Дераа, сцената на ужасното насилие срещу невъоръжени граждани.
A határozottság és az egyértelműség hiányát a tüntetők nyilvánvalóan a cserbenhagyás egy formájaként, a hatóságok pedig engedékenységként értelmezik, ami lehetővé teszi számukra, hogy tovább fokozzák az elnyomást, olyan kegyetlen elnyomást, hogy az elképzelhetetlen, hogy Szíriát esetleg beválasszák az ENSZ Emberi Jogi Tanácsába, amikor az ország hatóságai most az ENSZ megfigyelőit sem engedik be Daraa városába, a fegyvertelen civilek elleni szörnyű erőszak színhelyére.