Беше тиха нощ и всички се наслаждаваха, размишлявайки над разделенията от миналото, над страданието на семействата, разделени от един произволен исторически акт; една тиха нощ, през която аз мислих за нашата Европа, освободена от омраза и конфликт, Европа, която аз желаех да бъде едновременно обединена, силна и щедра.
Csendes éjszaka volt, mindenki kóstolgatta, emlékezve az elmúlt évek elválasztottságra, a történelem önkénye által szétszakított családok szenvedésére, ezen a csendes éjszakán én a gyűlölettől és konfliktustól megszabadult Európára gondoltam, olyan Európára, amit egyszerre kívántam egységesnek, erősnek és nagylelkűnek látni.