Изключително съм благодарен, разбира се, на Парламента за провеждането на днешното разискване, което ни предостави възможността да потвърдим общите ни ценности и да напомним, че по принцип, когато говорим за Международния наказателен съд, става дума за хора, станали жертва на жестокостите, които Римският статут се стреми да осъди и в крайна сметка става дума за борбата с безнаказаността и изясняването на това, че през 21-и век няма място за безнаказаност.
Természetesen igen hálás vagyok a Parlamentnek, amiért ma megrendezte ezt a vitát, amely lehetővé tette számunkra közös értékeink újbóli hangoztatását, valamint emlékeztetett arra, hogy amikor a Nemzetközi Büntetőbíróságról beszélünk, akkor alapvetően a kegyetlenkedéseket elszenvedő emberekről szólunk, és azoknak a Római Statútum általi üldözéséről, akik az atrocitásokat elkövették; végső soron a büntetlenség elleni harcról és annak egyértelmű leszögezéséről van szó, hogy a XXI. században nincs helye a büntetlenségnek.