Въпреки че Договорът от Лисабон значително разширява правомощията на Парламента и го определя като единствената институция, представляваща европейските граждани, разискването относно създаването на новата ЕСВД първо беше монополизирано от Комисията и от Съвета, които направиха всичко по силите си да я структурират в междуинституционални граници в противоречие с общностния метод.
Bár a Lisszaboni Szerződés nagymértékben kiterjeszti a Parlament hatásköreit, továbbá az európai polgárokat képviselő egyetlen intézményként jelöli meg, az EKSZ létrehozásával kapcsolatos vitát eleinte a Bizottság és a Tanács sajátította ki, minden tőlük telhetőt megtéve azért, hogy a szervezet kialakítása kormányközi egyeztetés útján, és ne a közösségi módszerrel történjen.