Сахрави се борят за земята си, към която любовта им е също така безкрайна като пустинята; борят се и за идентичността си и не е правилно, че са изоставени да се справят сами.
A szaharai emberek az identitásukért és hazájukért harcolnak, amely iránti szeretetük épp olyan végtelen, mint a sivatag, és nem helyes magukra hagyni őket.