Г-н председател, г-н Свобода, уважаеми колеги, считам, че гражданите, които следят това разискване относно правата на пътниците и относно новите законодателни актове, които се надяваме да приемем, за да укрепим една свободна система, която характеризира Европейския съюз, ще разберат днес, че Комисията, Съветът и Парламентът, и съответните техни служители, не са кули от слонова кост, в които се разискват въпроси, които нямат нищо общо с гражданите, или пък които се намесват в техния живот по неприятен начин, а са институции, в чиято основа са интересите на гражданите и които се стремят да защитават техните права и, искам да подчертая, да защитават техните основни свободи: никой не е свободен, ако не може да се придвижва свободно от една част на Съюза до друга.
Elnök úr, Svoboda úr, tisztelt képviselők! Meggyőződésem, hogy azok a polgárok, akik figyelemmel kísérik vitánkat az utasok jogairól és az új jogszabályokról, amelyeket abban a reményben fogadunk el, hogy ezzel is az Európai Uniót jellemző szabadság rendszerét erősítsük, ma rá fognak eszmélni arra, hogy a Bizottságnak, a Tanácsnak és a Parlamentnek, illetve munkatársaiknak semmi közük az elefántcsonttoronyhoz, ahol olyan kérdéseket vitatnak meg, amelyeknek semmi közük a polgárokhoz, vagy amelyek negatívan telepednek rá az életükre, hanem éppenséggel olyan intézmények, amelyek szívükön viselik a polgárok érdekeit, és arra törekszenek, hogy az ő érdekeiket védelmezzék és - ezt hangsúllyal mondom - védjék lapvető szabadságjogaikat, hiszen addig senki sem szabad, amíg nem tudnak szabadon mozogni az Unió egyik részéből a másikba.