Аз също прекарах по-голямата част от живота си при тоталитарната система в Чехословакия и смятам, че трябва да създадем европейска памет, европейска задруга на базата на личния опит на всички засегнати и в същото време да подпомогнем процесите, които не позволяват завръщането на тоталитаризма, тривиализацията и отричането на престъпления или отричането на истината. Отричането на тези престъпления всъщност се равнява на относително разглеждане не само на истината, но и на етиката и на морала, което води до нови проблеми и до идеята, че премахването на хора означава премахване на проблема.
Életem nagy részét én is a csehszlovákiai totalitárius rendszerben éltem le, és valamennyi érintett személyes és általános tapasztalata, hogy létre kell hoznunk egy európai emlékezetet, egy európai közösségvállalást, ugyanakkor támogatnunk kell azt a folyamatot, amely megelőzi a totalitarizmus visszatérését és bűntetteinek tagadását, vagy az igazság tagadását Ezeknek a bűntetteknek a tagadása valójában nemcsak az igazság, hanem az erkölcs és az erkölcsös magatartás kisebbítését is eredményezi, amely egyre több és több problémához vezet, valamint ahhoz az elképzeléshez, hogy az emberek eltávolítása a probléma eltávolítását jelenti.