През 1998 г. той каза, че макар валутата да представлява основно средство за разплащане, тя е много повече от това, обвързана е с културната идентичност и е средство за измерване на политическата стабилност; призова ни да си представим какво изумително постижение би било милиони хора в рамките на Европейския съюз, с цялото многообразие на своя интелектуален и творчески потенциал, и въпреки всички трудности, да имат единна валута.
Annak köze van a kulturális identitáshoz, és egyben a politikai stabilitás mércéje is... Képzeljék el, micsoda fantasztikus eredmény az, hogy az Európai Unióban... az összes intelligenciánkkal, kreativitásunkkal és színes sokféleségünkkel és az összes nehézség ellenére is... polgáraink millióinak egyetlen valutája lesz.”