Първият подход разглежда смъртното наказание като морално, защото обвиняемият е отнел живот (възмездие), като възпиращо, тъй като тези, които могат да извършат убийство, се въздържат да го направят, защото се страхуват за живота си, докато справедливостта е маловажна или недоказана.
Az előbbi erkölcsösnek tartja a halálbüntetést, mert a vádlott is kioltott egy életet (megtorlás), egyben elrettentő hatásúnak is, mert azok, akik esetleg gyilkolnának, életüket féltve tartózkodnának ettől a cselekedettől; a méltányosságot ezzel szemben nem tartják fontosnak vagy hiányát bizonyítottnak.