Оттогава бяха приети Единният европейски акт, с който Европейският парламент излезе от бебешката възраст и влезе в детската, Договорът от Маастрихт, с който влязохме в пубертета, Договорите от Ница и Амстердам, с които пораснахме, и сега Договорът от Лисабон, който според мен дава на Парламента пълните права на възрастен парламент, сравним с всяка друга демократична институция в Европейския съюз.
Azóta létrejött az Egységes Európai Okmány, amelynek köszönhetően az Európai Parlament csecsemőből kisgyermek lett, majd Maastricht révén tinédzserkorunkat éltük, a Nizzai és az Amszterdami Szerződéssel beléptünk a felnőttkorba, és most itt a Lisszaboni Szerződés, amely úgy gondolom, egy felnőtt parlament minden jogával felruházza ezt a Parlamentet, és az így egyenrangúvá válik az Európai Unió bármely más demokratikus intézményével.