на второ място, той сигнализира за нуждата от ефективна, но пропорционална борба срещу старите и новите форми на престъпленията в кибернетичното пространство като кражбата на идентичност и защитата на правата на интелектуална собственост, като в същото време посочва, че законодателството не трябва да води до систематичното наблюдение на всички граждани, били те заподозрени или не, провинили се или невинни, защото това, разбира се, би било явно посегателство срещу личния им живот;
másodszor, jelzi, hogy a számítógépes bűnözés régi és új formái, például a személyazonosság eltulajdonítása elleni hatékony, ugyanakkor arányos küzdelemre és a szellemi tulajdonjogok védelmére van szükség, miközben hangsúlyozza, hogy a jogszabályalkotás nem eredményezheti valamennyi polgár, gyanúsított és nem gyanúsított, jó és rossz rendszeres felügyeletét, mert ez természetesen nyilvánvaló behatolás lenne magánéletükbe;