Считам, че след Копенхаген ще трябва да признаем необходимостта от приемане на закони с извънтериториални аспекти, така че да не бъдем изправени пред положение, в което, от една страна, финансираме приспособяването към изменението на климата и смекчаването на явлението и, от друга, при икономическите оператори се получава обратен ефект в развиващите се страни.
Meggyőződésem, hogy Koppenhága után fel kell majd ismernünk, hogy törvényeinket hozzá kell igazítanunk a határainkon túli szempontokhoz, hogy ne kelljen olyan helyzettel szembenéznünk, amikor az egyik oldalon finanszírozzuk az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást és ennek a jelenségnek az enyhítését, ugyanakkor a gazdasági szereplők pontosan az ellenkező hatást fejtik ki a fejlődő országokban.