В Копенхаген наистина се събраха повече държавни глави, отколкото в Киото, но се създаде и повече разделение и като следствие се стигна до сценария "всеки за себе си", при което всяка страна е свободна да определя собствените си цели и, нещо повече, да прави това на доброволна основа.
Koppenhága valóban több államfőt mozgósított, mint Kiotó, ugyanakkor jobban meg is osztotta őket, és ennek eredményeképpen a "mindenki önmagáért” forgatókönyv valósult meg, amelyben minden állam meghatározhatja saját céljait, méghozzá önkéntes alapon.