Намирайки се някъде между продължението на най-лошото възможно положение и упадъка й, Комисията "Барозу II" олицетворява една Европа, доведена до социално унищожение и до любимия евроатлантизъм на неолибералните елити, една Европа, която отказва да скъса с неолибералната догма, чийто основен акцент е печалбата, което съсипва хората и планетата.
Az új Bizottság - amely valahol az előző politikai irányvonal folytatása és elutasítása között vacillál - egy olyan Európát testesít meg, amely a társadalmi összeomlás szélén áll, és a neoliberális elit által annyira nagyra tartott atlanticizmust jeleníti meg, egy olyan Európát, amely nem hajlandó szakítani az egész világot elpusztító, kifejezetten profitorientált neoliberális dogmákkal.