Всъщност предпазливостта, с която реагирахме до сега, е лесно и обезпокоително обяснима с нашата мания за стабилност, с което имам предвид нашия подход с безопасността на първо място, подхранван от нашите страхове, подход, при който единствените приоритети бяха борбата с имиграцията, тероризма и радикалния ислям, наред с някои икономически интереси, и не на последно място достъпа до енергийни източници.
Sőt, azt az óvatosságot, amellyel a mai napig e helyzetre reagáltunk, egyszerűen és sajnálatosan a stabilitás iránti megszállottságunk magyarázza, ami alatt azt értem, hogy az "első a biztonság” megközelítést a félelmeink táplálják, amely megközelítés néhány gazdasági érdek - különösen az energiához való hozzáférés - mellett kizárólag a bevándorlás, a terrorizmus és a radikális iszlám elleni küzdelmet helyezte az előtérbe.