Съжалявам обаче, че левицата в Парламента се възползва от необходимото усъвършенстване на правната рамка за достъпа до документи в навечерието на влизането в сила на Договора от Лисабон, да заеме популистка позиция и да отхвърли действителната нужда от поверителност в някои области от европейската дейност, както и да се опитва да се представи за единствен застъпник на прозрачността.
Ugyanakkor elítélem azt a tényt, hogy a parlamenti baloldal a dokumentumokhoz való hozzáférést szabályozó jogi keretekben a Szerződés hatálybalépése után szükségessé vált javítást arra használta fel, hogy felvegye azt a populista álláspontot, miszerint bizonyos európai tevékenységeknél a valóban szükséges titoktartás is megszüntetendő, és így az átláthatóság kizárólagos bajnokává emeltette magát.