Това се дължи отчасти на нашата нерешителност, поради която все още си напрягаме умовете, за да определим кои инструменти можем да приемем с цел да помогнем активно на Пакистан и освен че не сме удовлетворени от това, че не сме изпълнили задачата, съзнаваме и че се нуждаем от външнотърговски подход, който да е по-зрял в политическо и хуманитарно отношение: търговската политика трябва да стане един от инструментите за подпомагане на хора, изпаднали в затруднение.
Részben ennek a habozásnak tudható be, hogy még mindig azon törjük a fejünket, milyen eszközöket fogadhatnánk el Pakisztán aktív megsegítése érdekében, és afeletti frusztráltságunk mellett, hogy ez még nem sikerült, tisztában vagyunk azzal is, hogy politikai és humanitárius értelemben kiérleltebb kereskedelempolitikára van szükségünk: a kereskedelempolitika a nehéz helyzetbe került népek megsegítésének egyik eszközévé kell, hogy váljon.