Макар че можеше да се очаква на първата световна среща на върха след влизането в сила на Договора от Лисабон Европейският съюз да оглави усилие за постигане на ново, амбициозно, устойчиво, глобално споразумение за борба с изменението климата, ние и европейските граждани видяхме проява на разединение, при което някои европейски ръководители играеха собствената си игра, а Европейският съюз игра ролята на подчинен и зрител.
Míg elvárható lett volna, hogy a Lisszaboni Szerződés hatályba lépését követő első globális csúcson az Európai Unió élére álljon az éghajlatváltozás elleni küzdelemmel kapcsolatos új, ambiciózus, tartalmas és világszintű megállapodás elérésére irányuló erőfeszítéseknek, mi, európai polgárok annak lehettünk tanúi, hogy az európai vezetés darabjaira hullik, egyes tagjai saját pecsenyéjüket sütögetik, és az Európai Uniót a mellőzött szemlélő szerepére kárhoztatják.