Позоваването на член 122 от Договора от Лисабон е най-свободното тълкуване на законодателството, което съм срещал, и според мен свидетелства за политическо заслепение, което доказва, че всеки параграф от всеки член от всеки договор не струва дори колкото хартията, на която е отпечатан.
A Lisszaboni Szerződés 122. cikkére való hivatkozás a legszabadabb jogszabály-értelmezés, amit valaha láttam, és véleményem szerint egyfajta politikai félrevezetés szándékát mutatja, ami azt bizonyítja, hogy egyetlen szerződés egyetlen cikkének egyetlen bekezdése sem ér még annyit sem, mint a papír, amelyre kinyomtatják.