Трябва да избираме между два модела - модел, при който всяка страна се върти около себе си и сравнява конкурентоспособността си със съседната държава-членка, мисли за рейтинга си на финансовите пазари и за възможно най-ниската вноска, която може да направи в европейския бюджет, и модел, основан на солидарността - единственият приемлив модел, при който социалните стандарти са високи, в частност чрез придържане към социален диалог и съгласие, чрез социален минимум навсякъде в ЕС и механизми за индексиране на заплатите, които са защитени, модел, при който солидарността между поколенията е гарантирана с пенсионна система, осигуряваща достатъчно средства за достоен живот, както наскоро заяви Парламентът.
Döntenünk kell: vagy a befelé fordulás modelljét választjuk, amelyben az egyes országok a szomszédos tagállamokhoz viszonyítják versenyképességüket, amelyben az országok figyelik a pénzpiaci besorolásukat és azt, hogy mi az a legkisebb mértékű hozzájárulás, amit az európai költségvetésbe befizethetnek, vagy a szolidaritáson alapuló modell - az egyetlen elfogadható modell - mellett döntünk, amelyben emelik a szociális normákat, különösen a szociális párbeszéd és a szakszervezetek pozíciójának fenntartása révén, az Európa-szerte alkalmazott minimális szociális követelmények és védett bérindexálási mechanizmusok alkalmazása mellett, és amelyben a nemzedékek közötti szolidaritást olyan nyugdíjrendszer garantálja, amely elegendő jövedelmet biztosít a méltóságteljes élethez, ahogyan azt a Parlament nemrég megfogalmazta.