От една страна, това се отнася до действащото структурно сътрудничество, което може да бъде и вероятно би могло да бъде формулирано по такъв начин, че да не се превърне в елитен клуб на най-силните и най-големите държави-членки, с други думи, не отправя единствени и еднакви изисквания към всеки участник, тъй като в такъв случай определени страни няма да бъдат включени, а вместо това дава възможност и на по-малките държави да вземат участие според специализираните им способности.
Egyrészt vonatkozik ez a folyamatos strukturált együttműködésre, amelyet talán lehetne úgy megfogalmazni és lehetett úgy megfogalmazni, hogy ez ne a legerősebb és legnagyobb tagországok elit klubjaként működjön, tehát ne egységes és egyforma követelményekkel lépjen fel minden résztvevő felé, mert ebben az esetben bizonyos országok lemaradnak, hanem speciális képességeik folytán tegyék lehetővé a kisebbeknek a részvételt.