Ще видят една директива, създадена в началото на 90-те години на ХХ век, когато социалистите бяха най-голямата партия в тази зала и когато левите управляваха в повечето държави-членки; директива, която, макар и добронамерена, отразява стандартната социалистическа догма, че хората не могат да правят самостоятелен избор за баланса между професионалния и личния живот, че политиците винаги знаят най-добре, а европейските политици, разбира се, знаят най-добре от всички други; директива относно работното време, която просто никога не е проработила.
Azt látják majd, hogy a kilencvenes évek elején, amikor a szocialistáké volt a legnagyobb parlamenti párt e Házban, és a tagállamok többségét baloldali kormányok vezették, megszületett egy irányelv, amely bármennyire is jó szándékból fogant, tükrözi a régi szocialista dogmát, miszerint az emberek nem képesek maguk létrehozni a munka és az egyéb tevékenységeik közötti egyensúlyt, és a politikusok mindent jobban tudnak, és persze köztük is az európai politikusok tudnak mindent a legeslegjobban. A jövő generációi azt látják majd, hogy volt valaha egy munkaidő-irányelv, amely sohasem működött.