Образите на страданията и на смъртта, които от три седмици непрестанно гледаме по телевизионните екрани, са непоносими както и, бързам да добавя, всички образи на войната, на всички конфликти, включително тези, за които се говори много помалко, ако изобщо се говори, като тези в Конго, Карфур, Зимбабве и, преди това, Чечня, ужасите на които се разиграха сред оглушителна медийна и, трябва да подчертая, политическата тишина.
A szenvedés és halál képei, amelyek három héten keresztül tűntek fel folyamatosan a képernyőinken, most már elviselhetetlenek, mint - hozzá kell tennem - minden háború és konfliktus képei, azokat is beleértve, amelyekről sokkal kevesebb szó esik, ha beszélnek róluk egyáltalán, mint pl. Kongó, Darfúr, Zimbabwe és előtte Csecsenföld, ahol a borzalmakat fülsiketítő csönd övezte a média és, hangsúlyozom, a politika részéről is.