В заключение, считам параграф 49 за особено важен, защото той потвърждава, че самоуправлението е най-ефективното средство за справяне с проблемите на националните малцинствени общности. Начинът това да се направи е да се следват най-добрите модели, служещи за пример в Европейския съюз, що се отнася до лична, културна, териториална и регионална автономия.
Végül pedig különösen fontosnak tartom a 49-es paragrafust, amely kimondja, hogy az önrendelkezés a leghatékonyabb eszköz a nemzeti kisebbségek közössége problémáinak kezelésében, mégpedig úgy, hogy az EU-ban létező legjobb példákat kell követni a személyes, a kulturális, a területi, a regionális autonómiák vonatkozásában.