След директивата относно трафика на хора и предстоящата директива относно жертвите на насилие, обявена от г-жа Малмстрьом, считам, че Договорът от Лисабон постави основите за постигане на по-голяма правна хармонизация в начина, по който държавите-членки признават престъпленията, свързани с насилие срещу жени и деца, за специфични форми на насилие, както и за определяне на основните стандарти за консултациите, правната помощ и защитата на жени и деца, в сътрудничество с неправителствени организации.
Az emberkereskedelemről szóló irányelv és a Malmström biztos asszony által bejelentett, az erőszak áldozataira vonatkozó, közelgő irányelv alapján úgy gondolom, hogy a Lisszaboni Szerződés megteremtette a tagállamok közötti nagyobb jogharmonizáció alapját egyrészt azon a téren, hogyan tekintenek a nők és gyermekek elleni erőszakra, és mennyire tartják súlyosnak ezeket a bűncselekményeket mint az erőszak speciális formáit, másrészt pedig a nőknek és gyermekeknek a nem kormányzati szervezetekkel együttműködve nyújtandó tanácsadás, jogi képviselet és védelem alapvető normáinak meghatározása terén.