Това означава, че трябва да работим в рамката на международното частно право, а не в рамката на материалната рамка на семейното право, в която всяка държава ще продължи да има свое собствено законодателство.
Det innebär att vi ska röra oss inom ramen för internationell privaträtt och inte inom ramen för materiell familjerätt, där varje medlemsstat även i fortsättningen ska ha sina egna lagar.