Това означава, че посочването на минимален брой държави-членки следва да гарантира, че изходната точка на европейския законотворчески процес не е въпрос, който отразява специфичните интереси на отделна държава-членка, а по-скоро е въпрос, който е съгласуван в достатъчна степен с общия европейски интерес.
Det innebär att man genom att fastställa ett minsta antal medlemsstater ser till att startpunkten i EU:s lagstiftningsprocess inte är en fråga som bara speglar intresset hos en enda medlemsstat, utan snarare en fråga som stämmer överens med EU:s allmänintresse.