Европа се нуждае от визия, тя се нуждае от правомощия да мисли и създаде нов модел на развитие, а също и се нуждае от нови решения за икономическите въпроси: как можем да постигнем по-голяма промишлена и бюджетна интеграция; как можем да дадем приоритет на дългосрочните перспективи пред краткосрочните; как можем да гарантираме,че банките например съществуват, първо, за да подкрепят предприятията, домакинствата и европейските инвеститори в областта на регулацията; как можем да въведем европейски регулатор, който да може да обсъжда социални въпроси на равна нога с неговия или нейния аналог от САЩ; как можем да приложим пакт относно безработицата; как можем да постигнем повече хармонизация отдолу нагоре в паричната област; как можем да използваме и да покажем солидарността; как можем да постигнем, може би в бъдеще, по-нататъшно разширяване на еврозоната, включително в областта на устойчивото развитие; и как можем да осигурим успех на този преход, не само в Европа, но също и в развиващите се страни?
EU behöver en vision, det behöver befogenheter att tänka och att ta fram en ny utvecklingsmodell och det behöver nya lösningar på ekonomiska frågor: Hur kan vi uppnå större industriell och budgetmässig integration, hur kan vi prioritera långsiktigt snarare än kortsiktigt, hur kan vi till exempel se till att bankerna finns där för att främst stödja företag, hushåll och europeiska investerare på lagstiftningsområdet, hur kan vi inrätta en europeisk tillsynsmyndighet som kan diskutera sociala frågor på samma nivå som dess amerikanska motsvarighet, hur kan vi genomföra en sysselsättningspakt, hur kan vi uppnå större harmonisering uppåt på valutaområdet, hur kan vi visa och gynnas av solidaritet, hur kan vi i framtiden eventuellt uppnå en ytterligare utvidgning av euroområdet, inklusive på området hållbar utveckling, och hur kan vi få denna övergång att fungera, inte bara i Europa utan också i utvecklingsländerna?