Именно поради тази причина в реформата на общата селскостопанска политика трябва да се обърне внимание на връзката между селското стопанство и опазването на околната среда, без да се забравя, че освен неговото отрицателно въздействие върху околната среда (специално в резултат на емисиите на CO2), селското стопанство има значителен принос за опазването и управлението на природните ресурси, за "зеления" растеж и за управлението на ландшафта и биологичното разнообразие.
Av detta skäl måste man i reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken noggrant granska förhållandet mellan jordbruk och miljöskydd, utan att bortse från det faktum att jordbruket visserligen har en negativ miljöpåverkan (vilket framför allt beror på koldioxidutsläppen), men att det även på ett tydligt sätt bidrar till bevarande och förvaltning av naturresurser, miljövänlig tillväxt, landsbygdsförvaltning och hantering av den biologiska mångfalden.