засилва отнемането на правомощия от националните демократични институции (единствените, които произхождат директно от демократично изразената воля на народа), пример за което е изземването на правомощия от националните парламенти, които губят възможността си да вземат решение в области от основно значение и се превръщат в подобия на консултативни структури без право на вето върху решенията на Комисията, които са в разрез с националните интереси.
De nationella demokratiska institutionerna (de enda som är ett direkt resultat av folkets demokratiska vilja) fråntas alltmer makt, till exempel genom överförandet av befogenheter från de nationella parlamenten, som förlorar rätten att fatta beslut på viktiga områden och är på väg att bli ett slags rådgivande organ utan rätt att lägga in veto mot gemenskapsbeslut som strider mot nationella intressen.