Първият подход разглежда смъртното наказание като морално, защото обвиняемият е отнел живот (възмездие), като възпиращо, тъй като тези, които могат да извършат убийство, се въздържат да го направят, защото се страхуват за живота си, докато справедливостта е маловажна или недоказана.
Enligt den första modellen anses dödstraffet vara moraliskt eftersom den svarande tog ett liv (vedergällning) och ska verka avskräckande eftersom de som står i begrepp att döda ska avstå från att göra det eftersom de fruktar för sitt eget liv, medan rättvisa är oviktigt eller obevisat.