Много от развиващите се страни често бяха принудени да съкращават социални разходи (по-специално за храни, здравеопазване и образование), което повлече след себе си тежки социални и политически последици и постави под заплаха не само постигането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) до 2015 г., но също и подкопа вече постигнатия през последните години напредък.
Många utvecklingsländer tvingades ofta skära ned de sociala utgifterna (framför allt inom livsmedelsförsörjning, hälso- och sjukvård och utbildning), vilket ofta fick allvarliga sociala och politiska följder. Man riskerade också att inte nå millennieutvecklingsmålen till 2015 och undergrävde tidigare framsteg som gjorts de senaste åren.