В повечето държави-членки времето, прекарано на работното място, не се считаше за истинско работно време и от момента, в който то трябваше да се отчита като част от установеното работно време, държавите.членки започнаха да използват отказа от участие, за да спазват директивата.
I de flesta medlemsstater behandlades inte arbetstid på arbetsplatsen som riktig arbetstid, och så snart som denna tid skulle beräknas som fast arbetstid började medlemsstaterna använda sig av undantag för att följa bestämmelserna i direktivet.