В резюме положението на афганистанските жени може, грубо казано, да бъде описано в 12 кратки точки, а именно: средна продължителност на живота 44 г.; висок процент смъртност при раждане (1600 на 100 000 раждания); само 14 % от всички жени над 15-годишна възраст могат да четат; по-нисък статут, защото жените са собственост на мъжете; голям и растящ брой заплахи за жените с обществена роля, включително убийства; почти никаква защита на женските организации в Афганистан от страна на местните органи или от чуждите войски срещу целенасочени атаки; семейството решава, в общия случай, дали момичетата може да учат; повтарящи се нападения над девически училища - например през ноември 2008 г. осем ученички и четири учителки бяха обезобразени в град Кандахар от талибани, които заляха лицата им с киселина; постоянна заплаха от сексуално насилие в и извън брака; около 57 % от всички момичета биват омъжени преди да навършат 16 г.; за престъпленията, извършени срещу жени, почти не се съобщава поради страх от отмъщение от семейството, племето, извършителите или дори полицията; самонаранявания и дори самоубийства на афганистански жени, доведени до отчаяние от безизходното си положение.
Sammanfattningsvis kan kvinnornas situation i Afghanistan i stora drag beskrivas i tolv korta punkter, nämligen en medellivslängd på 44 år, hög frekvens dödsfall vid förlossningar (1 600 av 100 000 förlossningar), endast 14 procent av alla kvinnor över 15 år kan läsa, låg status eftersom kvinnorna ägs av männen, frekventa och ökande antal hot och skrämselattacker mot kvinnor i offentliga positioner - även mord, obefintligt skydd av de afghanska kvinnoorganisationerna från lokala myndigheter eller utländska trupper mot väpnade attacker, familjen bestämmer i huvudsak om flickor ska få någon utbildning, attacker mot flickskolor - i november 2008 lemlästades till exempel åtta skolflickor och fyra kvinnliga lärare i Kandahar då talibanerna sprayade syra i deras ansikten, fortsatt hot om sexuellt våld i och utanför äktenskapet, ungefär 57 procent av alla flickor gifts bort innan de fyllt 16 år, brott mot kvinnor rapporteras knappast alls av rädsla för vedergällning av familjen, stammen, förövaren eller till och med polisen, och självskador och självmord hos de afghanska kvinnorna på grund av deras hopplösa situation.