Дали хората, отговорни за вземане на решения, адекватно разглеждат проблемите на националните и етнически малцинства в потенциалните страни кандидатки от Западните балкани, когато някои държави-членки не са в състояние да направят това в своя собствен дом и, всъщност, тяхната практика е диаметрално противоположна на тази политика?
Kan EU:s beslutsfattare hantera problemen med nationella och etniska minoriteter i de potentiella kandidatländerna på västra Balkan på lämpligt sätt när några av medlemsstaterna inte klarar av att göra detta internt och när deras politik i själva verket är raka motsatsen till denna politik?