Започналото разискване за финансовите перспективи за периода след 2013 г. вече върви в погрешна посока по редица причини, сред които неспособността на европейските институции - Парламента и Съвета - да постигнат съгласие при преговорите относно бюджета за 2011 г.; опитите на няколко държави-членки да наложат съкращаване на средствата за бъдещите бюджети; настояването на други за нови собствени ресурси на ЕС, като предлагат освен националните да се въведат европейски данъци, които да се плащат от публичния сектор вместо от финансовия; настояването за цялостно прилагане на Договора от Лисабон и опозицията на богатите държави срещу същественото увеличаване на приноса им към бюджета на ЕС.
Den debatt som har börjat med budgetplanerna efter år 2013 är redan bristfällig av ett antal anledningar, däribland oförmågan hos EU-institutionerna - parlamentet och rådet - att nå en överenskommelse i förhandlingarna om budgeten 2011; försöken från flera medlemsstater att tvinga fram en minskning av medel för framtida budgetar; påtryckningar från andra om nya egna medel för EU, med förslag om att skapa europeiska skatter på toppen av nationella skatter som betalas av allmänheten snarare än finanssektorn; ett insisterande på ett fullständigt genomförande av Lissabonfördraget; och de rika ländernas motstånd till att kraftigt öka sina bidrag till EU-budgeten.