Тя е в противоречие с параграф 9 от Платформата за действие на Четвъртата световна конференция за жените, състояла се в Пекин през 1995 г., който гласи: "Прилагането на тази платформа, включително посредством националното законодателство и формулирането на стратегии, политики, програми и приоритети за развитието, е суверенна отговорност на всяка държава в съответствие с всички човешки права и основни свободи, и значението и уважението на различните религии и етични стойности, култури и философски убеждения на лицата и техните общности, трябва да допринасят за пълното възползване на жените от техните човешки права, за да бъдат постигнати равенство, развитие и мир".
Detta strider mot punkt 9 i den handlingsplattform som antogs vid den fjärde internationella kvinnokonferensen som hölls i Peking 1995, där det anges att ”genomförandet av denna plattform, däribland genom nationell lag och utformning av strategier, program och utvecklingsprioriteringar, är varje stats suveräna ansvar i enlighet med samtliga mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, och betydelsen av och den fulla respekten för olika religiösa och etiska värderingar, kulturella bakgrunder och filosofiska övertygelser hos individer och deras samhällen bör bidra till att kvinnor fullt ut kan utöva sina mänskliga rättigheter för att åstadkomma jämlikhet, utveckling och fred”.