Как трябва да се чувстват младите хора, когато са принудени да си стоят в къщи и да бъдат издържани от родителите си, без дори да имат възможността да създадат собствени семейства?
Hur känner de sig när de tvingas att stanna kvar hemma och bli försörjda av sina föräldrar och inte ens kan tänka tanken att bilda familj?