Няма никакъв смисъл Европейският съюз сам да се лишава от един от основните лостове за действие в Турция, с други думи, преговорите - по-специално по глави 22, 23 и 24 - и бих искала да призова Съвета да разгледа отново това положение, тъй като очевидно днес изглежда така, сякаш процесът на присъединяване е станал заложник на тези санкции, които в крайна сметка може да имат ефект само ако процесът на присъединяване продължава да е на преден план.
Det finns ingen mening med att EU gör sig av med ett av de viktigaste påtryckningsmedlen gentemot Turkiet, dvs. förhandlingar - framför allt om kapitlen 22, 23 och 24 - och jag vill be rådet att återigen undersöka denna situation eftersom det i nuläget uppenbarligen verkar som att anslutningsprocessen har stoppats genom dessa sanktioner som, i slutänden, endast kan få någon effekt om anslutningsprocessen fortgår.