Така че ние основаваме целия този доклад върху една много опорочена конвенция, която също определя държавата като единствен арбитър по отношение на висшите интереси на детето, в противовес на семейството, което фактически поставя родителите в позиция на възпитатели и настойници, но не като определящи права.
Vi har alltså baserat hela detta betänkande på en väldigt bristfällig konvention, som även placerar staten som den enda skiljedomaren för barnets bästa, i motsats till familjen. I konventionen fastställs faktiskt föräldrarna som uppfostrare och förmyndare men inte som beslutsfattare över rättigheter.