В Копенхаген наистина се събраха повече държавни глави, отколкото в Киото, но се създаде и повече разделение и като следствие се стигна до сценария "всеки за себе си", при което всяка страна е свободна да определя собствените си цели и, нещо повече, да прави това на доброволна основа.
Köpenhamnsmötet lockade visserligen fler statschefer än till Kyoto, men det skapades också större motsättningar. Vid mötet uppstod därför en situation där alla såg om sitt eget hus och där varje stat kunde ställa upp sina egna mål och också gjorde det på frivillig basis.