Единствените важни моменти, които се посочват в доклада, са признанията, че "финансовият сектор следва да задоволява потребностите на реалната икономика, да допринася за устойчивия растеж и да демонстрира възможно най-голяма степен на социална отговорност" и че "по време на последната финансова криза много финансови институции по света изпаднаха в несъстоятелност, за което данъкоплатците платиха скъпо".
De enda viktiga påpekanden som görs i betänkandet är att man erkänner att ”finanssektorn måste rätta sig efter realekonomins behov, bidra till en hållbar utveckling och ta största möjliga samhällsansvar”, och att ”under finanskrisen har många finansinstitut runt om i världen gått omkull och det har kostat skattebetalarna stora pengar”.