Законите на ЕС изискват също от държавите-членки да преценяват поотделно молбите за убежище и ако е необходима международна защита, те са длъжни съгласно правото на ЕС да се съобразят с това, както и с принципа за забрана на връщането (non-refoulement), в смисъл да не се връща лице в страна, ако има възможност това лице да бъде подложено на преследване или да му бъде сериозно навредено.
EU-lagstiftningen kräver också att medlemsstaterna ska pröva asylansökningar individuellt. Om det skulle finnas behov av internationellt skydd måste de enligt EU-lagstiftningen respektera det och också respektera principen om ”non-refoulement”, det vill säga att inte skicka tillbaka någon till ett land om det finns risk för att personen kommer att utsättas för förföljelse eller allvarlig skada.