Дерегулирането и либерализацията на международната търговия и насочването й към засилване на конкуренцията, а не към развитие по принципа на допълването (който всъщност следва да я направлява), означава, че се дава предимство на интересите на вносителите и дистрибуторите, а в същото време хиляди производители се обричат на разорение, принуждават се да се откажат от поминъка си, увеличава се дефицитът на храни и се застрашават основните критерии за продоволствена и екологична сигурност и качество.
Att avreglera och liberalisera internationell handel och rikta in den på konkurrens istället för komplementärt tänkande (som borde vägleda den) innebär att importörernas och distributörernas intressen främjas samtidigt som tusentals producenter drivs till ruinens brant och tvingas överge sin försörjning. Detta ökar livsmedelsunderskottet och äventyrar grundläggande kriterier för säkerhet och kvalitet på livsmedels- och miljöområdet.