Постоянният рефрен за липса на свобода на печата е стара новина, както и непрекъснатите и анахронични препратки към италианската ситуация, в която, парадоксално, големите вестници са контролирани от ляво ориентирани медийни групи и информацията се движи свободно, понякога прекалено свободно, в мрежата.
Den eviga refrängen om bristen på pressfrihet är gamla nyheter, precis som de kontinuerliga och anakronistiska hänvisningarna till den italienska situationen där paradoxalt de största tidningarna kontrolleras av vänsterinriktade mediekoncerner och informationen sprids fritt, ibland alltför fritt, på nätet.