През 1998 г. той каза, че макар валутата да представлява основно средство за разплащане, тя е много повече от това, обвързана е с културната идентичност и е средство за измерване на политическата стабилност; призова ни да си представим какво изумително постижение би било милиони хора в рамките на Европейския съюз, с цялото многообразие на своя интелектуален и творчески потенциал, и въпреки всички трудности, да имат единна валута.
Den har en hel del med kulturell identitet att göra, och den är ett mått på politisk stabilitet ... Tänk vilken fantastisk prestation det är att inom EU ... med all vår intelligens, kreativitet och färgstarka mångfald och trots alla svårigheter ... har många miljoner av våra medborgare en gemensam valuta.”