Ето защо Европейският съюз, включително посредством общата селскостопанска политика и преди всичко в своята реформа след 2013 г., и всяка държава-членка следва да насърчат продължителното му съществуване, не само чрез предлагане на иновативни техники за земеделие и икономически и екологично устойчиво управление, но също така чрез засилване на по-всеобхватната им роля на покровители на околната среда и земята, като ги защитават от кризата на пазара чрез намаляване на производствените разходи, чрез най-доброто използване на техните продукти и по-добра организация на пазара.
Det är därför som EU - även genom den gemensamma jordbrukspolitiken särskilt i reformen för perioden 2013 - och varje medlemsstat bör främja landsbygdens fortlevnad. Detta bör ske inte bara genom att ta fram innovativ teknik för djurhållning samt ekonomiskt och miljömässigt hållbar förvaltning, utan även genom att stärka jordbrukarnas mer omfattande roll som beskyddare av miljö och mark och skydda dem från krisen på marknaden genom att minska produktionskostnaderna, skapa ett mervärde för produkterna och organisera marknaden på ett bättre sätt.