Втората ми забележка, която е свързана с първата, е следната. Да си представим нова държава-членка, чийто БВП е спаднал обратно до предприсъединителното си равнище, от преди 2004 г., само че с 10 пъти по-голям частен дълг и с пет пъти по-голям публичен дълг, и тази държава-членка може да си направи извод от доклада, че дори политиката на сближаване може да се променя по такъв начин, че основният критерий вече да не бъде БВП на глава от населението, а управление на кризи в определена територия, което може да има изключително съществени политически последствия.
Den andra punkten, som hänger samman med den första, är följande: Om vi tänker oss en sådan ny medlemsstat, vars BNP har minskat till den nivå den hade före anslutningen, före 2004, men där de privata skulderna är tio gånger så höga och de offentliga fem gånger så höga, så kan denna medlemsstat av det här betänkandet dra slutsatsen att också sammanhållningspolitiken behöver ändras så att det främsta kriteriet inte längre är BNP per capita utan krishantering på ett visst territorium, vilket skulle kunna få oerhört betydelsefulla politiska konsekvenser.