Вторият модел твърди, че смъртното наказание е неморално, защото държавата не следва да отнема живот, не действа възпиращо, както се вижда от статистическите данни, и се прилага несправедливо, защото понякога хора, очакващи изпълнение на смъртната си присъда, са невинни и в техния съдебен процес е имало нередности.
Den senare modellen hävdar att dödsstraff är omoraliskt eftersom staten inte ska ta ett liv, att det inte är avskräckande - vilket statistiken visar - och att det hanteras på ett orättvist sätt, eftersom personer i dödsceller kan vara oskyldiga och deras rättegångar kan innehålla oegentligheter.