То отново поставя джентълменското споразумение, което датира от преди преките избори, че Парламентът и Съветът, като два клона на законодателната власт, поотделно запазват изцяло отговорност за собствения си бюджет, без да наблюдават взаимно своите бюджети и без да ги критикуват.
Det aktualiserar återigen den muntliga överenskommelse som gjordes innan vi hade direkta val, att parlamentet och rådet, som två delar av den lagstiftande myndigheten, ska ha hela ansvaret för sina egna budgetar utan att snegla på den andras budget eller kritisera den.