Същевременно, ако наказателното право на държавите-членки се окаже недостатъчно ефективно, ще ни се наложи да прочетем отново членове 82-86 от Договора от Лисабон, да размислим дали можем да считаме корумпирането на членове на Парламента за трансгранично престъпление или за деяние, което по някакъв начин е пагубно за финансовите интереси на Съюза, и да решим дали следва да създадем Европейска прокуратура, още повече, че това ще бъде една голяма крачка по пътя към единството.
Men om medlemsstaternas straffrätt inte räcker till måste vi se över artiklarna 82-86 i Lissabonfördraget, överväga om korruption av Europaparlamentsledamöter kan anses vara ett gränsöverskridande brott eller en handling som på annat sätt skadar unionens finansiella intressen, och bestämma oss för om vi bör inrätta en europeisk offentlig åklagare eller ej, vilket dessutom skulle vara ett stort steg på vägen mot enighet.