Истината обаче е, че всички предприети действия в най-добрия случаи са безполезни, а в най-лошия - активно допринасят за влошаването на нашето положение: пакетите от спасителни мерки, национализациите, престореното преследване на данъчните убежища (с което понятие всъщност се имат предвид страните с по-конкурентни данъчни ставки от техните) и масовото разширяване на компетентността на държавата под предлог "извънредни обстоятелства".
Men sanningen är att varje åtgärd de har vidtagit har i bästa fall varit meningslös, och har i värsta fall aktivt förvärrat vår situation: räddningsaktionerna, nationaliseringarna, svepskälet att sätta åt skatteparadisen (när de i själva verket menar länder med mer konkurrenskraftiga skattenivåer än deras egna) och den omfattande utvidgningen av statlig jurisdiktion under förevändning av ”oförutsedda händelser”.