На практика нямаше нужда от разяснението, защото с различни решения, включващи Франция, Обединеното кралство и Полша, Европейският съд по правата на човека е постановил, че по отношение на живота, цената на живота, зачитането на живота и семейството държавите-членки трябва да бъдат оставени да решават съобразно историята, традицията и културата си.
Egentligen behövde detta inte klargöras, eftersom Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna redan i olika domar som rör Frankrike, Storbritannien och Polen har hävdat att när det gäller livet, livets värde, respekten för livet och familjen, så måste det vara medlemsstaterna som beslutar i enlighet med sin historia, sina traditioner och sin kultur.