Може би главното нещо, което мога да предам, е чувството на надежда, когато аз все още вярвах, че ако само някой там, в Европа, можеше да види какво става, светът щеше да реагира, или безнадеждността, когато разбрах, че съм оставена сама със собственото си нещастие и че няма да дойде помощ.
Kanske främst kan jag förmedla känslan av hopp då jag fortfarande trodde att om bara någon ute i Europa skulle se vad som händer, så skulle världen reagera, eller hopplösheten när jag förstod att jag är lämnad åt min egen olycka och att ingen hjälp kommer att komma.