Китай постига търговския си излишък, като изкуствено намалява стойността на националната си валута, като занижава размерите на работните заплати, така че субектите да не могат да си позволят внос в Китай, а експортните цени да са значително по-ниски от европейските, и на трето място, като пренебрегва международните патентни права, така че китайските дружества да могат да се облагодетелстват от факта, че самите те не осъществяват научноизследователска и развойна дейност.
Lönerna hålls nere så att man inte ska ha råd med importer till Kina och så att exportpriserna blir betydligt lägre än EU-priserna. Dessutom ignorerar Kina internationella patenträttigheter, så att kinesiska företag kan dra fördel av forskning och utveckling som inte har genomförts av dem själva.