Когато тя беше одобрена през 2002 г., всички страни споделяха разбирането, че тази мярка с ефект върху висящите дела на граждани на ЕС, държани в затвори в друга държава-членка, бързо ще бъде последвана от мерки, които да гарантират тяхното право на справедлив процес, както и това, че няма да има съдебни грешки.
När den europeiska arresteringsordern antogs 2002 var det enligt alla sidor under förutsättning att denna åtgärd, som skulle innebära att EU-medborgare skulle kunna ställas inför rätta och fängslas i en annan medlemsstat, snabbt skulle åtföljas av åtgärder som skulle garantera EU-medborgarnas rätt till en rättvis rättegång och att det inte skulle ske några rättegångsfel.