Първо, собствените му дела през последните пет години - председателството му беше слабо, консервативно и либерално, статично в условията на кризата, неспособно да насърчи съгласувано възстановяване и особено грижовно към желанията на държавните и правителствени ръководители.
För det första på grund av hans egna meriter under de senaste fem åren: ett svagt, konservativt och liberalt ordförandeskap som förhöll sig passivt inför krisen och inte förmådde stimulera en samordnad återhämtning utan uteslutande rättade sig efter stats- och regeringschefernas önskemål.