Тази позиция не трябва да се разбира като опровержение на политиката на общностни правомощия като законова основа за законодателството, а като подобряване на изискванията на обикновената процедура в тази сфера, за да се отговори на по-високите ценности, разпознати в Договора.
Detta ska inte tolkas som att man förnekar policyn om gemenskapens behörighet som rättslig grund för lagstiftning, utan som en uppgradering av kraven i det vanliga förfarandet på detta område för att nå upp till de högre värden som erkänns i fördraget.