Дали това се дължи на факта, че тълкувайки това, което при равни други условия е подходящата идея за създаване на постоянен механизъм за управление на кризи, една група от държави очевидно изключи добавената стойност на подобен механизъм на практика, като по този начин изпрати погрешно послание до пазарите и ни изложи на риска от това да се окажем с механизъм, който всъщност е неизбежно сбъдващо се предсказание за контролиран банкрут?
Kanske är det för att det föreföll som om den behandling som en grupp av stater reserverade för något som, allt annat lika, var en riktig idé om att skapa en permanent krishanteringsmekanism skulle upphäva mervärdet med en sådan mekanism i praktiken och på så sätt skicka fel budskap till marknaderna och utsätta oss för risken att vi i slutändan fick en mekanism som var en självuppfyllande profetia om kontrollerad konkurs?