Вторият повод за безпокойство е доминиращата роля на Партията на справедливостта и развитието (ПСР) в политическия пейзаж, поради която някои наблюдатели се опасяват от постепенното развитие на практика на еднопартийна държава.
Det andra problemområdet är Rättvise- och utvecklingspartiets (AKP) dominans i det politiska landskapet, vilket får vissa observatörer att frukta en gradvis utveckling till en faktisk enpartistat.