Въпреки това рекламата не трябва да се идеализира - тя може да включва нелоялни практики, да нахлува в общественото пространство (например чрез билбордове), както и в частното (чрез нежелана електронна поща), да е насочена към уязвими лица (като например деца и свръхзадлъжнели физически лица), да създава потенциални пречки за навлизане на вътрешния пазар (където необходимите разходи за реклама са прекалено високи) и да изкривява вътрешния пазар (като кара потребителите да купуват стоки или услуги, които обикновено не биха купили).
Reklam- och annonsverksamheten bör dock inte idealiseras: otillbörliga metoder, intrång i det offentliga rummet (t.ex. stora reklamskyltar) och i den privata sfären (t.ex. oönskad e-post), riktad reklam till utsatta personer (t.ex. barn och skuldsatta personer), potentiella hinder för inträde på den inre marknaden (när utgifterna för reklam och annonser blir alltför höga) och en snedvridning av den inre marknaden (köp av varor och tjänster som konsumenterna normalt sett inte skulle ha köpt).