Нека помислим за събитията в Будапеща през есента на 2006 г., когато хората, чиито най-основни свободи и права бяха потъпкани и които до ден днешен чакат истината и справедливостта, да не споменаваме и хората, принадлежащи към национални малцинства в новите-държави-членки, които дори и сега се сблъскват с горчивия опит от дискриминацията, засягаща правата им и възможностите пред тях.
Vi behöver bara tänka på händelserna i Budapest hösten 2006, där de allra mest grundläggande friheterna och mänskliga rättigheterna förtrampades, och sanning och rättvisa har ännu inte skipats, för att inte tala om de människor som tillhör nationella minoriteter i nya medlemsstater, som fortfarande möter den bittra erfarenheten av diskriminering, som påverkar deras rättigheter och möjligheter.