"Свободният достъп" на всяка държава-членка до научноизследователска инфраструктура предоставя възможност за пряка експлоатация от страна на капитала на всяка изследователска дейност, финансирана от държавите-членки, за ограничаване на контрола и програмирането на научните изследвания до механизмите на Европейския съюз и монополите, за насърчаване на представата за високо качество, основаваща се поскоро на пазара отколкото на научните изследвания, и за съсредоточаване на изследванията във все помалко изследователски центрове/дружества.
”Fritt tillträde” till forskningsinfrastrukturen i varje medlemsstat innebär att kapitalet direkt kan utnyttja varje forskningsverksamhet som finansieras av medlemsstaterna, kontrollen och planeringen av forskningen begränsas till EU:s och monopolens mekanismer, tanken på att spetskompetens baserad på marknad i stället för på vetenskapliga kriterier främjas och forskningen koncentreras till allt färre forskningscentrum eller -företag.