Ако Втората световна война даде тласък за следвоенната политическа модернизация в Западна Европа, като се превърна в логично заключение на относително краткия период на доминиране на нацисткия режим в Германия, за СССР и Русия необходимостта от възстановяване се диктуваше от опита от 70 годишното господство на комунистическия режим, чиято кулминация беше сталинската терористична диктатура.
Om andra världskriget var drivkraften i efterkrigstidens politiska modernisering i Västeuropa, vilket blev den logiska slutsatsen efter den relativt korta tiden med nazistregimens dominans i Tyskland, dikterades Sovjetunionens och Rysslands rekonstruktionsbehov av sjuttio års erfarenhet av kommunistregimens dominans, som kulminerade i Stalins skräckdiktatur.