Следователно, от една страна, виждаме как Турция предприема реформи, които несъмнено се стимулират от европейската перспектива, но от друга страна, все още има дефицит в конкретната област, обект на настоящото разискване - областта на демокрацията и зачитането на основните свободи.
Därför kan vi se hur Turkiet å ena sidan har inlett reformer, utan tvekan stimulerade av det europeiska perspektivet, men å andra sidan kvarstår ännu en del tydliga brister inom det specifika område som denna debatt inriktas på, nämligen området demokrati och respekt för grundläggande friheter.