Селскостопанските производители никога не биха могли да спазят сложните здравни изисквания на анализа на опасностите и контрол в критични точки (HACCP) и проследимостта, и затова са били принудени да купуват от истински фабрики за фураж храните, които са произвеждали във фермата в продължение на векове.
Landbrugsproducenter ville aldrig have kunnet overholde indviklede sundhedsbestemmelser, HACCP og sporbarhed, og de ville derfor have været tvunget til at købe de foderstoffer, de har lavet på gårdene i århundreder, fra rigtige foderfabrikker.