Тази липса на решителност и яснота очевидно е тълкувана от демонстрантите като форма на изоставяне, а от властите - като опрощение, което им позволява да засилят репресиите, репресии толкова жестоки, че е немислимо как Сирия би могла да бъде избрана да участва в Съвета по правата на човека на ООН, когато органите в страната точно сега отказват на наблюдатели на ООН достъп до град Дераа, сцената на ужасното насилие срещу невъоръжени граждани.
Denne manglende beslutsomhed og tydelighed fortolkes helt åbenlyst af demonstranterne som en form for svigt og af myndighederne som en svaghed, der gør det muligt for dem at intensivere deres undertrykkelse, der er så grusom, at det er ufatteligt, at Syrien kan blive valgt til en plads i FN's Menneskerettighedsråd, når landets myndigheder lige nu nægter FN's observatører adgang til byen Deraa, som er skuepladsen for den frygtelige vold mod ubevæbnede civile.