Вторият пункт по отношение на действието на директивата обаче - и възможно е той да е най-важен - е, че за пръв път се признава приносът на студийните музиканти, чрез създаването на фонд, който им позволява да си осигурят авторско или друго възнаграждение за техния труд, който е бил експлоатиран от хората през дълъг период от време и за който могат да получат само еднократно заплащане, ако имат късмет.
Men det andet område, som dette direktiv omhandler - sandsynligvis det vigtigste - er den første anerkendelse nogensinde af bidraget fra studiemusikere, idet der oprettes en fond for dem, som sikrer, at de opnår royalties eller vederlag for deres arbejde - som er blevet udnyttet af andre i lang tid - som de i nogle tilfælde kun får engangsbetaling for, hvis de er heldige.