Тя е в противоречие с параграф 9 от Платформата за действие на Четвъртата световна конференция за жените, състояла се в Пекин през 1995 г., който гласи: "Прилагането на тази платформа, включително посредством националното законодателство и формулирането на стратегии, политики, програми и приоритети за развитието, е суверенна отговорност на всяка държава в съответствие с всички човешки права и основни свободи, и значението и уважението на различните религии и етични стойности, култури и философски убеждения на лицата и техните общности, трябва да допринасят за пълното възползване на жените от техните човешки права, за да бъдат постигнати равенство, развитие и мир".
Den er i strid med afsnit 9 i den handlingsplan, der blev vedtaget på den fjerde internationale kvindekonference i Beijing i 1995, hvori det hedder: "Gennemførelsen af dette handlingsprogram, herunder i staternes lovgivning, og udarbejdelsen af udviklingsstrategier, -politikker, -programmer og -målsætninger, henhører under de enkelte staters suveræne ansvar i overensstemmelse med alle de grundlæggende menneskerettigheder; en nøje overholdelse af de forskellige religiøse og etiske værdier, kulturarven og enkeltpersoners og samfunds livsopfattelser vil bidrage til, at kvinderne kan udøve deres grundlæggende rettigheder til fulde med henblik på opnåelse af ligestilling, udvikling og fred".