Този закон всъщност се занимава с използването на тези езици само като възможност и гледа на тази възможност единствено по отрицателен начин, а не като на едно положително право, като не успява да я разглежда като право, което може да бъде необходимо и прилагано в ежедневието.
Denne lov omhandler i virkeligheden kun brugen af disse sprog som en mulighed, og den ser kun denne mulighed i et negativt lys og ikke som en positiv rettighed, idet den ikke ser den som en rettighed, der kan gøres krav på, og som kan anvendes i hverdagen.