Държавите-членки трябва да продължат да решават как впоследствие да изберат да гарантират на своите граждани достойно заплащане на труда и дали да го правят посредством законодателни актове или като позволят на социалните партньори да го регулират чрез колективни споразумения.
Hvordan medlemsstaterne så vælger at garantere deres borgere en anstændig løn, og om de gør det via lovgivning eller ved at overlade det til arbejdsmarkedets parter at regulere via kollektive overenskomster, må fortsat være op til medlemsstaterne selv.