Тогава, вместо да приемаме правило след правило, които след това се оказват "недостатъчни", и предвид "незадоволителните резултати до момента", защо просто не се занимаем с проблема в дълбочина, като променим правилата, отнасящи се до свободата на движението?
I stedet for at vedtage den ene regel efter den anden, der senere viser sig at være "utilstrækkelig", og på baggrund af de "indtil videre dårlige resultater" kunne vi så ikke simpelthen tage fat om nældens rod ved at ændre reglerne, for så vidt angår den frie bevægelighed?