Въпросното изменение 52 отрича понятието за запазване на статута по националното законодателство на църквите или другите организации, основани на религиозна принадлежност или лични убеждения, а едновременно с това член 3 и съответното съображение 18 в съответствие с формулировката, предложена с изменения 51 и 29 на гореспоменатия доклад, ограничава, по мое мнение, обхвата на компетенциите на държавите-членки по отношение на достъпа до образователни институции, основани на религиозна принадлежност или лични убеждения.
I ændringsforslag 52 fornægter man princippet om at bevare kirkers og organisationer baseret på religiøs eller personlig tros status i henhold til national lovgivning, og samtidig begrænser artikel 3 og den tilhørende betragtning 18, i henhold til ordlyden i ændringsforslag 51 og 29 i ovennævnte betænkning, efter min mening medlemsstaternes kompetence med hensyn til adgangen til uddannelsesinstitutioner baseret på religion eller personlig tro.