Важно е обаче да се подчертае също, че външната политика на ЕС не трябва да бъде едностранчива, тъй като често с готовност си затваряме очите пред подобни неща в случая с важни от икономическа и геостратегическа гледна точка партньори - като например Китай или може би Саудитска Арабия - въпреки факта, че в тези държави съществуват и сериозни отклонения от нашите европейски идеи за демокрация и принципите на правовата държава.
Men det er ligeledes vigtigt at understrege, at EU's udenrigspolitik ikke må være ensidig, for vi sætter ofte gladelig kikkerten for det blinde øje, når det drejer sig om økonomisk og geostrategisk vigtige partnere - som f.eks. Kina og måske Saudi-Arabien, selv om også disse lande alvorligt afviger fra Europas idéer om demokrati og retsstaten.