Намаляването на средствата за култура и образование по време на криза - което се прави в моята държава на основанието, че културата не е от съществено значение за оцеляването - означава, че не се инвестира в бъдещето и в интелигентен, приобщаващ растеж, не се разбира, че културата е от съществено значение за живота.
At skære i midlerne til kultur og uddannelse i krisetider - som mit land gør ud fra en argumentation om, at kultur ikke er vigtigt for at overleve - er ensbetydende med ikke at investere i fremtiden og i intelligent, inklusiv vækst. Med ikke at forstå, at kultur er en forudsætning for liv.