Когато бях начело на Сенатската правна комисия, която отговаря за одобрението на кандидатите за съдебни длъжности на президента, както казах, непрекъснато присъствах в класациите на най-яростните защитници на гражданските свободи и превърнах в приоритет определянето на възгледите на бъдещите съдии относно неприкосновеността на личния живот, преди да бъде взето решение да станат или не членове на Съда.
Da jeg var formand for Senatets retsudvalg, som har ansvaret for at godkende de dommere, som præsidenten udnævner, var jeg som sagt konsekvent blandt de flittigste fortalere for borgerrettigheder, og jeg gjorde det til min prioritering at fastslå de kommende dommeres synspunkter vedrørende privatlivets fred, før jeg besluttede, om de kunne blive dommere eller ej.