Когато трябваше да убедим европейските граждани да приложат на практика Договора от Лисабон, което предполагаше прехвърлянето на безпрецедентна власт на чужденци в Брюксел, ни беше обещано, че поне едно нещо няма да се случи - няма никога да отговаряме за дълговете на другиго.
Da man skulle overbevise europæerne om at få Lissabontraktaten på plads, hvor man skulle overføre hidtil uset meget magt til fremmede folk i Bruxelles, så lovede man, at én ting i hvert fald ikke kunne komme til at ske: Man ville aldrig komme til at hæfte for hinandens gæld.