Ако този системен метод ни води до простичкото логично заключение, че селското стопанство винаги ще има неизползвани бюджетни кредити, от които да се плаща за нови изисквания и ако от тук в процеса на разискването на бъдещето на селското стопанство след 2013 г. направим заключението, че средствата за селско стопанство са повече от необходимото, то това би било огромна стратегическа грешка за Европа.
Hvis denne systemiske metode indebærer, at vi drager den forenklede følgeslutning, at landbruget til enhver tid vil have uudnyttede bevillinger til at betale for nye krav, og at vi i opløbet til de vigtige forhandlinger om landbrugets fremtid efter 2013 på dette grundlag konkluderer, at landbruget allerede har mere, end sektoren behøver, begår vi en stor strategisk fejl på Europas vegne.