Дали хората, отговорни за вземане на решения, адекватно разглеждат проблемите на националните и етнически малцинства в потенциалните страни кандидатки от Западните балкани, когато някои държави-членки не са в състояние да направят това в своя собствен дом и, всъщност, тяхната практика е диаметрално противоположна на тази политика?
Gør EU's beslutningstagere nok ved problemerne for nationale og etniske mindretal i de potentielle kandidatlande på Vestbalkan, når nogle medlemsstater ikke kan gøre noget ved det hjemme, og når deres praksis er den diametrale modsætning af denne politik?