на второ място, той сигнализира за нуждата от ефективна, но пропорционална борба срещу старите и новите форми на престъпленията в кибернетичното пространство като кражбата на идентичност и защитата на правата на интелектуална собственост, като в същото време посочва, че законодателството не трябва да води до систематичното наблюдение на всички граждани, били те заподозрени или не, провинили се или невинни, защото това, разбира се, би било явно посегателство срещу личния им живот;
for det andet gøres der opmærksom på behovet for en effektiv, men forholdsmæssig kamp imod gamle og nye former for cyberkriminalitet som identitetstyveri og beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, idet det påpeges, at lovgivningen ikke må føre til systematisk overvågning af alle borgere, mistænkte og ikkemistænkte, gode og onde, fordi dette naturligvis ville udgøre en åbenlys krænkelse af deres privatliv,