Следователно, от една страна, виждаме как Турция предприема реформи, които несъмнено се стимулират от европейската перспектива, но от друга страна, все още има дефицит в конкретната област, обект на настоящото разискване - областта на демокрацията и зачитането на основните свободи.
Derfor kan vi på den ene side nu se, at Tyrkiet har iværksat reformer, der uden tvivl bunder i det europæiske perspektiv, men på den anden side er der stadig helt tydelige mangler på det område, som denne forhandling drejer sig om, nemlig demokrati og respekten for grundlæggende frihedsrettigheder.