Не само испанските членове на Парламента, но и други от различни държави-членки, бяха първите, които поставиха под въпрос законността на засиленото сътрудничество като подходящ правен инструмент в този случай, и, на второ място, осъждат неуспеха да се зачете правилото за единодушие, което трябва да се приложи по отношение на всички въпроси, свързани с правилата, уреждащи езиците.
Det er ikke kun de spanske medlemmer, men også andre medlemmer fra forskellige medlemsstater, som først og fremmest sætter spørgsmålstegn ved lovligheden af et forstærket samarbejde som et passende juridisk instrument i denne henseende, og dernæst fordømmer den manglende overholdelse af reglen om enstemmighed, som bør anvendes for alle emner i forbindelse med reglerne om sprog.