В заключение, гласувахме против доклада, защото е основан на двойно лицемерие: националните парламенти не получават нищо друго освен много трудно за изпълнение, и следователно неефективно, право да следят спазването на принципа на субсидиарност; този принцип е илюзорен, тъй като много от предполагаемо изключителните компетентности на ЕС са издигнати на пиедестал, а дефиницията за субсидиарност, предложена от договорите, фактически утвърждава правомощията на Брюксел.
De nationale parlamenter har ikke opnået andet end en meget svært gennemførlig og dermed virkningsløs ret til at overvåge respekten for nærhedsprincippet. Dette princip er en illusion, da mange angiveligt eksklusive EU-kompetencer er fredede, og da traktaternes definition på nærhedsprincippet faktisk fremmer Bruxelles' beføjelser.