Не е ли парадоксално, че даваме най-много от средствата за селското стопанство на тези, които произвеждат скъпо? На големите животновъдни стопанства, които увреждат околната среда, докато тези, които произвеждат евтино, имат само символична подкрепа?
Er det ikke paradoksalt, at vi giver de fleste landbrugsmidler til dem, hvor landbrugsproduktionen koster meget, nemlig til store miljøbelastende landbrug med dyr, hvorimod landbrug med billig landbrugsproduktion kun får symbolsk støtte?