Няма никакъв смисъл Европейският съюз сам да се лишава от един от основните лостове за действие в Турция, с други думи, преговорите - по-специално по глави 22, 23 и 24 - и бих искала да призова Съвета да разгледа отново това положение, тъй като очевидно днес изглежда така, сякаш процесът на присъединяване е станал заложник на тези санкции, които в крайна сметка може да имат ефект само ако процесът на присъединяване продължава да е на преден план.
Det giver ingen mening, at EU frasiger sig en af de vigtigste muligheder for at påvirke Tyrkiet, dvs. forhandlinger - især om kapitel 22, 23 og 24 - og jeg vil gerne bede Rådet undersøge denne situation igen, for i dag ser det ud til, at tiltrædelsesprocessen holdes som gidsel med disse sanktioner, som i sidste ende kun kan virke, hvis tiltrædelsesprocessen stadig er i gang.