Можем да включим следното в каталога на неблагоприятните явления, които съпътстват конкурентоспособността: модел на потребление, наложен от промишлеността, който пилее енергия и суровини, конкуренция, която се основава не на превъзходството на използваните методи, а на финансовото върховенство на богатите монополни корпорации, фрагментирана конкурентоспособност, която се интересува само от окончателния етап на производството, а не брутна конкурентоспособност, с което имам предвид конкурентоспособност, която отчита подготовката на суровините и материалите за производство, контрол на суровините и енергийните пазари от наднационални, често неевропейски, корпорации, увеличения на цените на енергията, а оттам и на суровините, чрез регламенти, които налагат система на търговия с емисии върху държавите-членки на Европейския съюз, нелоялна конкуренция, която се налага предимно от големи, наднационални корпорации, включително финансови корпорации.
Blandt de ugunstige fænomener, der ledsager konkurrenceevne, kan nævnes følgende: en forbrugsmodel, der påtvinges af industrien, og hvor man frådser med energi og råmaterialer; konkurrence, der ikke bygger på brug af overlegne metoder, men på velstående monopolistiske selskabers økonomiske overlegenhed; en fragmentarisk konkurrenceevne, som kun vedrører den afsluttende bearbejdningsfase, og ikke den samlede konkurrenceevne, hvor man tager hensyn til klargøring af råvarer og produktionsmaterialer; overnationale og ofte ikke-europæiske selskabers overtagelse af markederne for råmaterialer og energi; stigende priser på energi og dermed også råmaterialer på grund af bestemmelser, hvor man pålægger EU-medlemsstaterne et system med emissionshandel; unfair konkurrence fra primært store, overnationale selskaber, herunder finansielle selskaber.