Възможно е писмото му да не съдържа отговор на всеки въпрос, но защо първо се насочваме към приемане на резолюция, вместо да потърсим диалог?
Det kan godt være, at hans brev ikke giver svar på alle spørgsmål, men hvordan kan det være, at vi som det første ønsker at vedtage en beslutning frem for at forsøge at komme i dialog?