Започналото разискване за финансовите перспективи за периода след 2013 г. вече върви в погрешна посока по редица причини, сред които неспособността на европейските институции - Парламента и Съвета - да постигнат съгласие при преговорите относно бюджета за 2011 г.; опитите на няколко държави-членки да наложат съкращаване на средствата за бъдещите бюджети; настояването на други за нови собствени ресурси на ЕС, като предлагат освен националните да се въведат европейски данъци, които да се плащат от публичния сектор вместо от финансовия; настояването за цялостно прилагане на Договора от Лисабон и опозицията на богатите държави срещу същественото увеличаване на приноса им към бюджета на ЕС.
Den pågående debat om de finansielle rammer for tiden efter 2013 er allerede nu mangelfuld af flere grunde, bl.a. de europæiske institutioners - Parlamentets og Rådets - manglende evne til at nå til enighed i forhandlingerne om 2011-budgettet, flere medlemsstaters forsøg på at fremtvinge en reduktion i midlerne til de fremtidige budgetter, andre medlemsstaters krav til nye egne ressourcer til EU med forslag om at indføre EU-skatter oven i de nationale skatter, som betales af offentligheden snarere end af finanssektoren, kravet om fuldstændig gennemførelse af Lissabontraktaten og de rige landes modstand mod en betydelig forøgelse af deres bidrag til EU-budgettet.