Казват ни, че решението е първо да нарушим съществуващите правила, като член 122 от Договора, който никога не е бил ориентиран към спасителните планове, а е бил използван, за да се осигуряват средствата по тях - моята мечта е, че някоя държава ще има куража да оспори това пред Европейския съд - и да наложи повече ограничения върху нашите държави-членки, което на практика означава ограничаване на демократичния избор на голяма част от електората.
Vi får at vide, at løsningen for det første er at misbruge eksisterende regler såsom artikel 122 i traktaten, som aldrig var tiltænkt de redningspakker, som den er blevet brugt til at betale for - det er mit håb, at et eller andet land vil have modet til at anfægte det ved de europæiske domstole - og at pålægge vores medlemsstater flere begrænsninger, hvilket i realiteten indebærer at indskrænke vælgernes demokratiske valgmuligheder.