След един такъв хубав ден в лукс как можем да настояваме една местна жена, изгонена от страната си вследствие на обезлесяването, в името на нашия лукс да намали своите емисии въглероден диоксид, когато нейният списък съдържа само: "Бях жива"?
Efter sådan en dejlig dag i luksus, hvordan kan vi så forlange, at en indfødt kvinde, der er fordrevet fra sit land som følge af afskovning, for at vi kan leve i luksus, skal reducere sine CO2-emissioner, når det eneste på hendes liste var, at hun levede?