Освен това не мога да не си помисля, че през всички тези мрачни години самото съществуване на Общността, а не само нейното материално благоденствие, са били еталон и сигнална светлина за народите, живеещи в условията на комунистическия режим.
Desuden kan jeg ikke lade være med at mene, at gennem de mørke år stod Fællesskabets blotte eksistens og ikke bare den materielle fremgang altid som et referencepunkt og et fyrtårn for de befolkninger, der levede under det kommunistiske åg.