Макар да разбирам, от интелектуална гледна точка, че е необходима последователност в рамките на Общността и извън нея, за да се установи настоящото сътрудничество, все пак ми е трудно да приема, че Комисията единствена носи отговорност за подобен вид международни споразумения, че контролира, макар отчасти, способността на държавите-членки да сключват договори и още повече че така европейското законодателство има превес над всички останали.
Mens jeg fra et intellektuelt synspunkt kan forstå, at der kræves konsekvens inden for og uden for Fællesskabet for at etablere dette samarbejde, har jeg noget vanskeligere ved at acceptere, at Kommissionen er eneansvarlig for denne form for internationale traktater, at den, ja endog delvist, kontrollerer en medlemsstats mulighed for at indgå traktater, og i endnu højere grad at EU-lovgivning har forrang over al anden lovgivning.