Упражняването на правото на свободно движение, предвидено от законодателството на ЕС, е свързано по-специално със случаите на дискриминация въз основа на националната принадлежност, тъй като отделните засегнати граждани се нуждаят от подходящи механизми, които да гарантират, че тези права са надлежно защитени.
Eksigibilitet af retten til fri bevægelighed i henhold til EU-lovgivningen er særlig relevant, når der er tale om forskelsbehandling på grund af nationalitet, eftersom de berørte personer har brug for egnede mekanismer til at sikre, at sådanne rettigheder beskyttes ordentligt.