Китай постига търговския си излишък, като изкуствено намалява стойността на националната си валута, като занижава размерите на работните заплати, така че субектите да не могат да си позволят внос в Китай, а експортните цени да са значително по-ниски от европейските, и на трето място, като пренебрегва международните патентни права, така че китайските дружества да могат да се облагодетелстват от факта, че самите те не осъществяват научноизследователска и развойна дейност.
Kina opnår dette handelsoverskud med en kunstigt lav valutakurs, med trykkede lønninger, så der ikke er råd til import til Kina, og så eksportpriserne er betydeligt lavere end de europæiske priser, og for det tredje ved at se stort på internationale patentrettigheder, så de kinesiske virksomheder kan nyde godt af forskning og udvikling, der ikke udføres af dem selv.