Вторият модел твърди, че смъртното наказание е неморално, защото държавата не следва да отнема живот, не действа възпиращо, както се вижда от статистическите данни, и се прилага несправедливо, защото понякога хора, очакващи изпълнение на смъртната си присъда, са невинни и в техния съдебен процес е имало нередности.
Den sidstnævnte model hævder, at dødsstraf er umoralsk, fordi staten ikke bør tage et menneskeliv, og at den ikke er afskrækkende - som statistisk påvist - og at den ikke er retfærdig, fordi personer på dødsgangen af og til er uskyldige, og fordi deres rettergang kan være behæftet med fejl.