Тъжното е, че в много случаи смъртната присъда се произнася не за престъпления от общ характер, а за последователно и смело изразяване на политически или религиозни убеждения или за нарушаване на културни обичаи.
Det triste er, at dødsstraffen i mange tilfælde ikke idømmes for almindelige forbrydelser, men for konsekvent, modigt udtryk for politiske eller religiøse holdninger eller for overtrædelse af kulturelle skikke.