На практика нямаше нужда от разяснението, защото с различни решения, включващи Франция, Обединеното кралство и Полша, Европейският съд по правата на човека е постановил, че по отношение на живота, цената на живота, зачитането на живота и семейството държавите-членки трябва да бъдат оставени да решават съобразно историята, традицията и културата си.
Der var faktisk ikke noget behov for en præcisering heraf, da Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i flere afgørelser vedrørende Frankrig, Det Forenede Kongerige og Polen allerede havde konkluderet, at beslutninger inden for de områder, der vedrører livet, værdien af liv, respekten for liv og familien, overlades til medlemsstaterne i overensstemmelse med deres historie, tradition og kultur.