В същото време Съветът и Парламентът носят огромна отговорност за договореността, тъй като те трябва да решат дали желаят да продължат лошите практики, които доведоха до отслабването на Пакта за стабилност и растеж и оттам косвено до кризата, или да сложат край на политиката на договорености, постигани на равнище държави-членки, и на неизгодни сделки, и най-накрая да отворят пространство за един нов подход в икономическата политика, който ще предложи общи европейски решения, изграден е върху съвместно установени правила и най-накрая ще даде завършен вид на аспекта на икономическата политика на интеграцията, с една силна Европа в центъра на вниманието.
Rådet og Parlamentet bærer samtidig et enormt ansvar i forhold til aftalen, da de skal beslutte, om de ønsker at følge den dårlige praksis, som har resulteret i en svækkelse af stabilitets- og vækstpagten og indirekte ligeledes til krisen, eller om de vil sætte en stopper for politikken med at indgå aftaler på medlemsstatsplan og dårlige handler og endelig give plads til en ny økonomipolitisk strategi, som vil omfatte fælleseuropæiske løsninger, bygge på bestemmelser fastlagt i fællesskab og endelig vil fuldstændiggøre det økonomipolitiske aspekt, der er forbundet med integration, med fokus på et stærkt Europa.