Общият дух на текста е, че хората следва да могат да пътуват в Европа, без да е необходимо да понасят капризите на въпросните дружества и следва да могат да изискват минимално равнище на обслужване и минимално равнище на информация, и накрая, че лицата с намалена подвижност следва да могат да се възползват от същото качество на правата, както останалите европейски граждани, без да бъдат наказвани два пъти.
Den generelle ånd i teksten er, at mennesker skal kunne rejse i Europa uden at være underlagt de pågældende virksomheders forgodtbefindende og skal kunne kræve et minimumsniveau af information, og at bevægelseshæmmede skal nyde godt af den samme kvalitet af rettigheder som andre europæiske borgere, uden at de straffes igen.