Това означава например, че повече няма да можем да казваме, че даден продукт е "произведен в" държава-членка, когато всъщност само 25% от него е произведен там; днес поне 50% от един продукт трябва да е произведен в държавата, чието име е на етикета "Произведен в".
Vi vil f.eks. således ikke længere have mulighed for at angive, at et produkt er "made in" en medlemsstat, hvis det rent faktisk kun gør sig gældende for 25 % af produktet, idet mindst 50 % af produktet nu skal være fremstillet i det pågældende "made in"land.