"Свободният достъп" на всяка държава-членка до научноизследователска инфраструктура предоставя възможност за пряка експлоатация от страна на капитала на всяка изследователска дейност, финансирана от държавите-членки, за ограничаване на контрола и програмирането на научните изследвания до механизмите на Европейския съюз и монополите, за насърчаване на представата за високо качество, основаваща се поскоро на пазара отколкото на научните изследвания, и за съсредоточаване на изследванията във все помалко изследователски центрове/дружества.
"Fri adgang" til forskningsinfrastrukturen i hver medlemsstat sætter kapitalen i stand til direkte at udnytte alle forskningsaktiviteter, der finansieres af medlemsstaterne, og betyder, at styringen og programmeringen af forskningen begrænses til EU's og monopolernes systemer. Det vil fremme idéen om "højeste niveau" baseret på markedet i stedet for videnskabelige kriterier, og vil betyde, at forskning koncentreres i færre og færre forskningscentre/virksomheder.