В резюме, становището на юристите е, че законът нарушава критериите от Копенхаген, Заключителният акт от Хелзинки, Директивата за аудиовизуални медийни услуги, Европейската конвенция за правата на човека, Конвенцията на ЮНЕСКО, в чийто обхват попадат медиите, Договорът от Лисабон и Хартата на основните права на Европейския съюз.
Sammenfattende siger eksperterne, at loven tilsidesætter Københavnskriterierne, Helsingfors-slutakten, direktivet om audiovisuelle medietjenester, den europæiske menneskerettighedskonvention, UNESCO-konventionen, der dækker medierne, Lissabontraktaten og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.