Опасението ми е следното: то се изразява във факта, че комисията по петиции, която не винаги, но често се занимава с въпроса за прилагането на директивите на Общността, трябва по някакъв начин да очаква разрешение от страна на водещите комисии, които създават закони и които следователно имат различна роля, и освен това трябва да иска разрешение от Председателския съвет, когато става въпрос просто за контролиране на прилагането, което няма нищо общо, повтарям, със законодателната функция на парламентарните комисии.
Og her ligger min frygt, nemlig at Udvalget for Andragender, som ikke altid, men ofte behandler anvendelsen af de EU-direktiverne, på en eller anden måde skal vente på tilladelse fra det udvalg, der er ansvarligt for at lave lovene, og som derfor spiller en anden rolle, og ligeledes skal bede om tilladelse fra Formandskonferencen, når det blot drejer sig om at kontrollere lovgivningens anvendelse, som intet, og jeg gentager, intet har at gøre med parlamentsudvalgenes lovgivningsmæssige funktion.