Днес обаче законодателството на Общността ограничава задължителното етикетиране за мястото на производство до определени продукти, като по този начин ги удостоява със специално отношение и не обхваща селскостопански продукти с ценна хранителна стойност и приоритет за потребителите.
I dag begrænser EU-lovgivningen dog den obligatoriske mærkning af produktionssted til visse produkter, så disse gives særbehandling, og udelader landbrugsprodukter, der har en stor ernæringsmæssig værdi, og som forbrugerne prioriterer.