Да си представим нова държава-членка, чийто БВП е спаднал обратно до предприсъединителното си равнище, от преди 2004 г., само че с 10 пъти по-голям частен дълг и с пет пъти по-голям публичен дълг, и тази държава-членка може да си направи извод от доклада, че дори политиката на сближаване може да се променя по такъв начин, че основният критерий вече да не бъде БВП на глава от населението, а управление на кризи в определена територия, което може да има изключително съществени политически последствия.
Lad os forestille os sådan en ny medlemsstat, hvis BNP er faldet til førtiltrædelsesniveauet, altså til niveauet før 2004, men hvor den private gæld nu er 10 gange større og den offentlige gæld fem gange større. Denne medlemsstat kan nu udlede af denne betænkning, at selv samhørighedspolitikken kan blive ændret og det på en sådan måde, at hovedkriteriet ikke længere vil være BNP per capita, men krisestyring inden for et bestemt område, hvilket kan få særdeles væsentlige politiske konsekvenser.