Досега светската кемалистка традиция служеше много добре на евроатлантическата ориентация на Турция, но нейният постепенен упадък поради демографски промени сякаш показва, че онези, които вярват в силата на визията на Ататюрк, по-скоро са я приели за даденост в твърде голяма степен.
Hidtil har den sekulære kemalistiske tradition tjent Tyrkiets euro-atlantiske sympatier udmærket, men dens gradvise tilbagegang på grund af demografiske ændringer kan tyde på, at de, der tror på styrken i Atatürks vision, måske har taget den lidt for givet.