Трите посоки на действие, които вече бяха споменати, са: първо, да бъде даден приоритет в политиката за развитие на натуралното селско стопанство и на регионалните пазари на хранителни продукти; на второ място, необходимостта от политика за държавно регулиране, включително чрез натрупване на запаси и управление на стоките; на трето място, изрична забрана на спекулациите с основните хранителни продукти.
De tre løsningsmodeller, som allerede har været nævnt, er for det første inden for udviklingspolitik at prioritere selvforsyningslandbrug og regionale fødevaremarkeder, for det andet behovet for en offentlig reguleringspolitik, inklusive oplagring og forvaltning af lagre, for det tredje et decideret forbud mod spekulation i basisfødevareprodukter.