И все пак, ще Ви попитам, г-н член на Комисията: когато отдалечена държава е отделена от Европа чрез планинска верига, дълга повече от 500 км - Пиренеите - която влаковете могат да пресичат само в двата края и която изисква смяна на осите на всеки влак, който пресича границата заради различната ширина на релсите, исторически наследени от дългите години на самоуправление, какъв евентуално би бил стимулът за други оператори да пресекат границата с Франция, когато има толкова много пречки?
Men jeg vil gerne stille kommissæren følgende spørgsmål: Når et land i yderområderne er adskilt fra Europa af en mere end 500 km lang bjergkæde - Pyrenæerne - som jernbaner kun kan krydse i en af enderne, og som kræver, at akslerne udskiftes på hvert tog, der krydser grænsen, på grund af den anderledes sporvidde, som vi har arvet fra en lang historie af autarkier, hvad kan da overhovedet være incitamentet for andre operatører til at krydse Frankrigs grænse, når der er så mange forhindringer?