Това не само е знак за неоснователния отказ на Съвета да признае ролята, отредена на Парламента като съзаконодател при вземане на решения относно управлението на финансовите инструменти, но също така води до легитимиране на неприемливия демократичен дефицит при прилагане на законодателството на ЕС.
Det viser ikke kun Rådets uberettigede afvisning af at indrømme Parlamentet dets behørige rolle som medlovgiver i forbindelse med strategiske beslutninger om forvaltningen af finansieringsinstrumenter, men ender også med at legitimere et uacceptabelt demokratisk underskud i gennemførelsen af EU-lovgivning.