Членовете на Европейския парламент се стремят да гарантират, че пациентите от държавите в Европейския съюз ще имат всички възможности да се лекуват в чужбина (например чрез предварително възстановяване на скъпоструващи услуги в областта на здравеопазването, така че да не бъдат достъпни само за заможните пациенти), докато Съветът предлага тези права да бъдат ограничени и самите държави-членки да решават кои точно здравни услуги, получени от гражданите им в чужбина, да се одобряват за възстановяване.
Målet for Parlamentets medlemmer er så vidt muligt at tillade patienter i EU-landene at modtage sundhedsydelser i udlandet (f.eks. gennem forudgående godtgørelse af bekostelige sundhedsydelser for at sikre, at disse ydelser ikke forbeholdes de velhavende), hvorimod tendensen i Rådet er at begrænse disse rettigheder og lade medlemsstaterne selv afgøre, hvilke behandlinger i udlandet de ønsker at godtgøre.