Проблемът е, че "демокрацията на участието" е просто параван за онези, които отхвърлят истинската демокрация: тя позволява диалога да бъде ограничен до най-активните организации, които рядко са най-представителните, и изглежда проверява предварително гледните точки на гражданите, за да може след това по-ефективно да откаже да ги вземе предвид.
Problemet er, at participatorisk "demokrati" kun er et skalkeskjul for dem, der afviser det sande demokrati: Det gør det muligt at begrænse dialogen til de mest aktive organisationer, som sjældent er de mest repræsentative, og det tester tilsyneladende borgeres synspunkter på forhånd for bedre at kunne afvise dem senere.