Обединяването на функциите, свързани с различните политики и провеждането на различни процедури за вземане на решения, за да се постигне по-добра съгласуваност на външните дейности на Европейския съюз, без да се застрашава общностното естество на някои политики и в същото време да се обхване приносът на различните органи, чиято дейност е в областта на общата политика за сигурност и отбрана, не беше просто проблем на европейското законодателство или на административната наука, нито пък тест за силата на отношенията между институциите.
Hvordan vi skulle forene funktioner, som var knyttet til forskellige politikker og underlagt forskellige beslutningsprocedurer for at gøre EU's optræden udadtil mere konsekvent, uden at bringe visse politikkers fællesskabsprægede natur i fare, men ved at tage imod bidrag fra organer, der opererede inden for det fælles sikkerheds- og forsvarspolitiske område, var ikke udelukkende et problem for europæisk retsvidenskab eller forvaltningsvidenskab eller en test af magtforholdene mellem institutionerne.