Въпреки това европейският опит (по-конкретно, ако си спомним възникването на Европейския съюз след кръвопролитни войни) е живо доказателство, че единственото решение е да се говори, да се преговаря, да се лекуват раните и да се действа с оглед на бъдещето, а не на миналото.
Ikke desto mindre er den europæiske erfaring (særligt når vi husker EU's oprindelse efter blodige krige) et veltalende vidnesbyrd om, at den eneste vej frem er at diskutere, forhandle, hele sår og handle med fremtiden for øje og ikke fortiden.