Ако не признаем, че ние, които заседаваме в Парламента, имаме правото, задължението да разберем какво се случва в една държава-членка, как ще кажем на диктатурите в далечни страни, че защитаваме универсална идея, която е толкова важна - по-специално защитата правата на жените?
Hvis vi undlader at indrømme, at vi, der sidder i det samme Parlament, har ret og pligt til at se, hvad der sker i en af medlemsstaterne, hvordan kan vi så fortælle diktaturer i fjerne lande, at vi forsvarer en universel opfattelse, som er så umådelig vigtig for forsvaret af især kvinders rettigheder?