Европа се нуждае от визия, тя се нуждае от правомощия да мисли и създаде нов модел на развитие, а също и се нуждае от нови решения за икономическите въпроси: как можем да постигнем по-голяма промишлена и бюджетна интеграция; как можем да дадем приоритет на дългосрочните перспективи пред краткосрочните; как можем да гарантираме,че банките например съществуват, първо, за да подкрепят предприятията, домакинствата и европейските инвеститори в областта на регулацията; как можем да въведем европейски регулатор, който да може да обсъжда социални въпроси на равна нога с неговия или нейния аналог от САЩ; как можем да приложим пакт относно безработицата; как можем да постигнем повече хармонизация отдолу нагоре в паричната област; как можем да използваме и да покажем солидарността; как можем да постигнем, може би в бъдеще, по-нататъшно разширяване на еврозоната, включително в областта на устойчивото развитие; и как можем да осигурим успех на този преход, не само в Европа, но също и в развиващите се страни?
Dette Europa har brug for en vision, det har brug for beføjelser til at udtænke og skabe en ny udviklingsmodel, og det har brug for nye løsninger på økonomiske spørgsmål, som f.eks. hvordan vi kan vi opnå en større industriel og budgetmæssig integration, hvordan vi kan prioritere det langsigtede frem for det kortsigtede, hvordan vi f.eks. på lovgivningsområdet kan sikre, at bankerne først og fremmest er der for at støtte virksomheder, husholdninger og europæiske investorer, hvordan vi kan oprette en europæisk tilsynsmyndighed, der kan drøfte sociale spørgsmål på lige fod med sit amerikanske modstykke, hvordan vi kan gennemføre en beskæftigelsespagt, hvordan vi kan opnå en mere opadgående harmonisering på det monetære område, hvordan vi kan bruge og vise solidaritet, hvordan vi. måske i fremtiden, kan opnå yderligere udvidelse af euroområdet, også inden for bæredygtig udvikling, og hvordan vi kan få denne overgang til at fungere, ikke blot i Europa, men også i udviklingslandene.