- (EN) Г-н председател, кой би помислил преди 20 години, когато въздухът в Европа беше наситен от праха от срутващите се стени и от възгласите за свобода, че днес червеното знаме все още ще се вее над Хавана и че Фидел Кастро ще умира спокойно в леглото си на този зноен карибски остров.
(EN) Hr. formand! Hvem skulle for 20 år siden, da luften i Europa var tyk af støv fra faldende mure og råb om frihed, have troet, at det røde flag også i dag ville vaje over Havanna, og at Fidel Castro ville dø fredeligt i sin seng på den lummervarme caribiske ø.