Многоезичието не е гарантирано във всички държави-членки, нито двуезичието, в случаите, когато има официални езици, и проблемът е в това, че ние не считаме, че малцинствените езици са част от наследството на Съюза, част от нашето наследство.
Flersprogetheden er ikke garanteret i samtlige medlemsstater, ej heller tosprogetheden, når der er officielle sprog, og problemet er, at vi ikke føler, at mindretalssprogene er en del af Unionens arv, en del af vores arv.