Във второто предложение действително се предлага всички държави-членки да приведат в съответствие своите стандарти за обмен на информация към равнището на най-голяма откритост, по-конкретно, като се гарантира, че държавите-членки не могат да използват поверителността на финансовата информация като основание за отказ от предоставяне на информация, необходима на друга държава-членка, за да изчисли данъците, дължими от постоянно пребиваващите лица.
I det andet foreslås det strengt taget, at alle medlemsstater tilpasser deres informationsudvekslingsstandarder efter det mest åbne niveau, navnlig ved at sikre, at medlemsstaterne ikke kan benytte finansiel fortrolighed som en undskyldning for at nægte andre medlemsstater oplysninger, som er nødvendige for beregningen af deres indbyggeres skat.