Ето защо Китайската народна република и нейното правителство трябва да приемат, че разискването на правата на човека, като например свободата на сдружаване, правото на независим печат, религиозните свободи и правата на културните малцинства, в Тибет и в други части на Китай не представлява недопустима намеса.
Folkerepublikken Kina og dens regering bør derfor anerkende, at diskussion af menneskerettigheder som f.eks. forsamlingsfrihed, frihed for en uafhængig presse, religiøs frihed og rettigheder for kulturelle minoriteter i Tibet og andre dele af Kina ikke udgør en utilladelig indblanding.