Настоящата криза не е природно бедствие, а последствие от начина, по който консервативните, либерални и демократически политически сили преминаха от Вашингтонския консенсус към Брюкселския консенсус, които не наложиха държавна намеса в икономиката, замразяването на заплатите и приватизацията на публични услуги и на основните предприятия в ключови сектори от икономиката като енергетиката и далекосъобщенията.
Den krise, vi gennemgår, er ikke en naturkatastrofe, men snarere en konsekvens af den måde, hvorpå de konservative, liberale og socialdemokratiske politiske kræfter har bevæget sig fra Washington-konsensus til Bruxelles-konsensus, hvor det offentlige ikke griber ind i økonomien, og hvor der udøves løntilbageholdenhed og privatisering af offentlige tjenester og af de vigtigste virksomheder i økonomiens nøglesektorer som energi og telekommunikation.