Засилващата се стратегическа автономност в областта на сигурността налага ЕС да има способността да съгласува общи политически цели и стратегически насоки, да създаде стратегически партньорства с подходящи международни организации, включително НАТО, и държави, да събере подходяща информация и да направи общи анализи и оценки, да впрегне и при необходимост да обедини финансови, граждански и военни ресурси, да планира и ръководи ефективни операции за управление на кризи за разширения кръг от мисии от вида на Петерсберг и да изработи и въведе обща политика за отбрана, като положи първите реални основи за изграждане на обща отбрана.
En styrkelse af den strategiske autonomi i sikkerhedsanliggender indebærer, at EU er i stand til at vedtage fælles politiske målsætninger og strategiske retningslinjer, at etablere strategiske partnerskaber med relevante internationale organisationer, bl.a. NATO, og andre lande, at indhente tilstrækkelige efterretninger og foretage fælles analyser og evalueringer, at udnytte og om nødvendigt samle finansielle, civile og militære ressourcer, at planlægge og udføre effektive krisestyringsoperationer inden for hele den udvidede række af missioner af Petersberg-typen og at fastlægge og gennemføre en fælles forsvarspolitik, hvilket vil være de første konkrete skridt i retning af opbygningen af et fælles forsvar.