По принцип разполагаме с две възможности: или да държим на спазването, което има законна сила и което е заложено в Договорите, и да приемаме изцяло последиците, или да разберем, че Пактът за стабилност, като всичко друго, подлежи на определено развитие и следователно трябва да търпи промени, да изготвяме промените и да ги прилагаме по такъв начин, че не само да запазим растежа и икономическата стабилност директно в държавите-членки на еврозоната, но и да подготвим за присъединяване другите държави-членки на ЕС, които все още не са в еврозоната, без да се налага например да използваме драматично структурните фондове в съответните държави.
Vi har i princippet to muligheder. Enten skal vi insistere på, at det, der er gældende, og det, der står i traktaterne, skal overholdes, og det skal vi så drage konsekvenserne af, eller også må vi erkende, at stabilitetspagten som alt andet er påvirket af udviklingen, og at der derfor også skal foretages visse ændringer i den, og vi skal så udforme disse ændringer og gennemføre dem på en sådan måde, at vi ikke blot bevarer vækst og økonomisk stabilitet i de stater, som er medlemmer af euroområdet, men at vi også forbereder de andre EU-medlemsstater, som endnu ikke er med i euroen, på at komme med, uden at vi derfor skal gøre overdreven brug af f.eks. strukturfondene i de lande.