Можем ли да продължаваме да се считаме за защитници на основните права, ако към лицата, търсещи убежище, които бягат от войни, се отнасяме по-лошо, отколкото към престъпници?
Kan vi fortsat betragte os selv som forkæmpere for grundlæggende rettigheder, hvis vi behandler asylansøgere, der flygter fra krige, værre, end hvis de var kriminelle?