Г-н председател, баронесо Аштън, госпожи и господа, в киргизкия епос "Манас", който е доста внушително по обем литературно произведение, 20 пъти по-дълго от "Илиада" и "Одисея", взети заедно, но също и помощно средство за разбиране историята на Киргизстан, има прекрасен заключителен абзац, в който жената на героя, която олицетворява киргизкия народ, решава да опази паметта му от набези на чужди племена и да защити гробницата му. В крайна сметка тя решава да постави отгоре собственото си име, а не това на героя Манас, именно за да запази мястото непокътнато от вражески нападения.
Der er en vidunderlig afsluttende passage i det kirgisiske epos "Manas", der ikke er et lille litteraturværk, idet det er 20 gange mere omfangsrigt end Odysséen og Illiaden tilsammen og ligeledes er en hjælp til at forstå dette lands historie, hvor hustruen til den helt, der repræsenterer hele befolkningen, drager ud for at værne om mindet om helten og beskytte det mod fjendtlige angreb samt for at beskytte heltens gravsted.