Тези решения изглежда са мотивирани от съображения, като например гамата от модели, възложени на различните обекти в Европа, съответните жизнени цикли на различните модели, съответните производствени обеми за определен модел, който в момента се произвежда в повече от един завод, сравнително ниското равнище на извънредните инвестиции, необходими за допълнително централизиране на производството на даден модел, стойността за базата на определени предхождащи процеси и т.н.
Beslutningerne synes at være begrundet i overvejelser om, f.eks. hvor mange forskellige modeller de forskellige produktionssteder i Europa skal have, de forskellige modellers respektive levetid, det respektive produktionsvolumen for en given model, som for øjeblikket fremstilles på mere end et sted, den relativt lave ekstra investering, der er nødvendig for yderligere at centralisere produktionen af en given model, den værdi, som visse upstream-processer har for fabrikken osv.