Тя се оказа за нас огледало - каквото според мен беше много необходимо - за да си зададем важни въпроси, като например доколко сме готови да подпомогнем стремежите на нововъзникващите демокрации, докъде сме готови да стигнем, за да преодолеем ситуациите като тази, пред която сме изправени в Либия, и докога следва да правим компромиси тук и там и да свързваме стабилност и автократизъм, приемайки, че нашите ценности не винаги са съответствали на нашите интереси.
Den har givet os mulighed for at se os selv i spejlet - hvilket der efter min mening i høj grad var behov for - og stille nogle vigtige spørgsmål, såsom hvor klar vi er til at supplere de opdukkende demokratiers forhåbninger, hvor langt vi vil gå for at håndtere situationer som den, vi står over for i Libyen, og hvor længe vi skal gå på kompromis her og der og forbinde stabilitet med autokrati, og acceptere, at vores værdier ikke altid har været i overensstemmelse med vores interesser.