Имаме основание да се страхуваме от ислямистка диктатура, но какво общо имат с това тези млади хора, тези тунизийци, които определено не са ислямисти, които се бореха за свобода?
Vi gør ret i at frygte islamistiske diktaturer, men hvad skal de unge mennesker, de tunesere, der absolut ikke var islamister, og som kæmpede for frihed, bruge det til?