В шумотевицата от информация, където едни държави наддават и се конкурират помежду си в обявяването на все по-амбициозни цели, други обявяват големи надежди, докато трети имат изцяло пасивно отношение, е лесно да се изгуби от поглед основното предназначение на това, което, най-просто казано, е историческо споразумение.
I larmen af information, hvor nogle lande byder og konkurrerer med hinanden om at annoncere stadig mere ambitiøse mål, giver andre udtryk for store forventninger, mens endnu andre indtager en fuldstændig passiv holdning, og det er nemt at miste overblikket over det egentlige formål, som ganske enkelt er en historisk aftale.