Всичко това говори за необходимостта от дълбока промяна в ОСП, която да гарантира продоволствената сигурност и самоосигуряване, като даде приоритет на необходимостта държавите и регионите да развият производството за посрещане на нуждите си, като в същото време подпомогне екологичната устойчивост и развитието на селските райони; да насърчи едно по-разнообразно производство и да предотврати намаляването му, като в същото време признае специфичните особености на различните сектори и региони; да преодолее, чрез моделиране и ограничаване на помощта, сегашния дисбаланс между продуктите, производителите и държавите, и накрая, да предвиди механизми за намеса, които да гарантират справедливи цени за производството и да осигурят на земеделските стопани равнище на доходи, което да гарантира постоянно производство и редовно снабдяване с храни.
Alt dette kræver en grundlæggende ændring af den fælles landbrugspolitik, som vil skabe fødevaresikkerhed og uafhængighed samt resultere i en prioritering af, at lande og regioner er nødt til at udvikle produktionen for at opfylde deres behov, sideløbende med fremme af miljømæssig bæredygtighed og udvikling af landdistrikterne, fremme af en mere diversificeret produktion og hindring af en produktionsnedgang, samtidig med at de forskellige sektorer og regioners særlige egenskaber anerkendes, genopretning af den nuværende ubalance mellem produkter, producenter og lande gennem opstilling af modeller for og fastlæggelse af et loft over støtten, samt endelig planlægning af interventionsmekanismer, der sikrer retfærdige produktionspriser, og som giver landbrugerne et indkomstniveau, der vil sikre en fortsat produktion og regelmæssig fødevareforsyning.