Парадоксалното е, че в една светска и демократична държава, каквато се предполага, че е Италия, свободата на публично изразяване на мнение се потъпква от органите, за да не се провокира острата чувствителност на папата, докато премиерът Берлускони може да ругае на публични места без това да представлява проблем за църквата.
Det er paradoksalt, at ytringsfrihed undertrykkes af myndighederne i en demokratisk stat af lægmænd, som Italien foregiver at være, for ikke at fornærme de pavelige følelser, mens premierminister Berlusconi kan bande offentligt, uden at det er et problem for kirken.