Подкрепям позицията, че настоящите икономически ограничения и разпоредбите на Договора от Лисабон може да помогнат на държавите-членки да правят по-интелигентни разходи за отбрана чрез обединяване и споделяне на по-голяма част от техния отбранителен капацитет, бюджет и изисквания, постигайки същевременно по-голяма сигурност за гражданите, въпреки че в действителност икономическата и финансовата криза се отразяват на бюджетите за национална отбрана, програмите и силовите структури и затова, повече от година след влизането в сила на Договора от Лисабон, все още няма ясни признаци за всеобхватен подход на ЕС след Лисабон, който да спомага за преодоляване на традиционните процедурни и институционални пречки.
Jeg støtter den holdning, at den aktuelle økonomiske krise og bestemmelserne i Lissabontraktaten kan hjælpe medlemsstaterne til at anvende deres forsvarspenge på en smartere måde gennem sammenlægning og anvendelse af en større andel af deres forsvarskapacitet, -budget og -behov i fællesskab, alt imens de opnår større sikkerhed for borgerne, selv om det er en realitet, at den økonomiske og finansielle krise påvirker EU's nationale forsvarsbudgetter, -programmer og -strukturer, og derfor er der over et år efter Lissabontraktatens ikrafttrædelse stadig ikke er nogen klare tegn på en samlet tilgang fra EU's side på grundlag af traktaten, der ville gøre det muligt at overvinde de traditionelle proceduremæssige og institutionelle hindringer.