Освен това държавите-членки не следва да жертват социалната си политика, здравеопазването и образованието чрез съкращения, докато преразглеждат своят бюджет в тези области, тъй като именно тези области помагат на хората, застрашени от бедност, да се завърнат в обществото.
Medlemsstaterne bør desuden ikke ofre socialområdet samt sundhed og uddannelse de besparelser, de foretager på deres budgetter, for det er netop disse områder, der bidrager til at bringe mennesker, som risikerer at havne i fattigdom, tilbage til samfundet.