Регламентът няма да измести общностните закони, а ще се прилага само когато съответната държава-членка покаже, че е налице специфичен интерес на основата на икономически, географски, културни или исторически отношения, особено между държавата-членка и въпросната трета държава, при подписването на двустранно секторно споразумение с третата държава.
Forordningen vil ikke tilsidesætte fællesskabslovgivningen, men skal kun anvendes, når den relevante medlemsstat dokumenterer, at der er en særlig interesse baseret på økonomiske, geografiske, kulturelle eller historiske forhold, navnlig mellem medlemsstaten og det pågældende tredjeland, for at indgå en bilateral sektoraftale med tredjelandet.