Но заедно с подходите, които могат да бъдат наречени прагматични или реалистични, Парламентът все повече вярва в представата, че партньорите, с които искаме да имаме много тесни връзки, трябва да се държат в съответствие с международното право и да зачитат основните права и свободи, особено ако са партньори, които принадлежат към голямото европейско семейство.
Men sammen med fremgangsmåder, der kan kaldes for pragmatiske eller realistiske, har man her i Parlamentet stadig større tiltro til tanken om, at disse partnere, som vi ønsker meget tætte forbindelser med, skal opføre sig i overensstemmelse med international ret og i respekt for grundlæggende rettigheder og friheder, navnlig hvis de er partnere, der tilhører den store europæiske familie.