Започналото разискване за финансовите перспективи за периода след 2013 г. вече върви в погрешна посока по редица причини, сред които неспособността на европейските институции - Парламента и Съвета - да постигнат съгласие при преговорите относно бюджета за 2011 г.; опитите на няколко държави-членки да наложат съкращаване на средствата за бъдещите бюджети; настояването на други за нови собствени ресурси на ЕС, като предлагат освен националните да се въведат европейски данъци, които да се плащат от публичния сектор вместо от финансовия; настояването за цялостно прилагане на Договора от Лисабон и опозицията на богатите държави срещу същественото увеличаване на приноса им към бюджета на ЕС.
Le débat qui a été lancé sur les perspectives financières post-2013 est déjà faussé pour plusieurs raisons, parmi lesquelles l'incapacité des institutions européennes - le Parlement et le Conseil - de trouver un accord dans les négociations sur le budget 2011; les tentatives de plusieurs États membres d'imposer une réduction des fonds pour les futurs budgets; l'insistance de certains sur la création de nouvelles ressources propres pour l'UE, suggérant l'instauration de taxes européennes - en sus des taxes nationales - qui seraient payées par les citoyens plutôt que par le secteur financier; l'insistance sur la pleine mise en œuvre du traité de Lisbonne et le refus des pays riches d'augmenter de manière significative leur contribution au budget de l'UE.