Трябва обаче да изразя задоволството си, че системата за съвместно вземане на решение увеличи своя обхват и се превърна в нормалната законодателна система; че въпросът за имиграцията вече се разглежда на европейско равнище - надявам се, че Комисията и Съветът го тълкуват по същия начин - а не като проблем на отделните държави-членки, действащи солидарно една с друга; че сътрудничеството с националните парламенти не означава те просто да са пазители, определящи границите, а по-скоро ефективни сътрудници в законодателния процес; и накрая, че направихме връзката с правата на човека, която е изключително важна и в духа на Европейския съюз.
Je tiens cependant à exprimer ma satisfaction de constater que le système de codécision a été étendu pour devenir le système législatif normal, que l'immigration est désormais comprise comme étant un problème européen - et j'espère que telle est également l'interprétation de la Commission et du Conseil - et non comme un problème à résoudre solidairement par les différents États membres. Je me réjouis aussi de constater que la notion de coopération avec les parlements nationaux n'est pas celle selon laquelle ils sont les gardiens établissant des limites, mais plutôt des collaborateurs positifs du processus législatif, et j'apprécie enfin cette référence aux droits de l'homme qui est tellement importante et qui constitue l'esprit de l'Union européenne.