(FR) Г-жо председател, госпожи и господа, във връзка със Световния ден за борба срещу смъртното наказание, който се провежда за осми път, с вълнение мисля за всички тези, които смъртта не пощади - за 200 000 невинни неродени деца, които Франция губи всяка година; за Наташа Мужел - 29-годишната жена, която беше убита преди няколко седмици, прободена с отвертка от рецидивист; за четиригодишното дете, чието гърло беше прерязано преди няколко дни близо до дома ми в Мейзиьо; за възрастния мъж, наръган с нож в Рокбрюн през януари от мъж, срещу когото вече е било повдигано съдебно преследване за нападения с нож; за 600-700 невинни граждани, които всяка година стават жертва на убийство във Франция и колко още хиляди други хора в Европа и в света; за Мари-Кристин Одо, Нели Кремел, Ан-Лорен Шмид и много други като тях, чиято единствена вина е била, че един ден са се оказали на пътя на един престъпник, който е бил освободен от закона, след като е извършил ужасно престъпление; за жертвите на всички убийци като Дютру, Еврар и Фурнире, чийто живот, ако не е изгубен, е окончателно разбит; за всички убити в Лондон, Мадрид и другаде - жертви на слепия тероризъм.
Madame la Présidente, chers collègues, pour la huitième édition de la Journée mondiale contre la peine de mort, j'aurai une pensée émue pour tous ceux à qui elle n'a pas été épargnée: pour les 200 000 enfants à naître, innocents, que l'on fait disparaître chaque année en France, pour Natacha Mougel, cette jeune femme de 29 ans assassinée il y a quelques semaines à coups de tournevis par un récidiviste, pour l'enfant de quatre ans égorgé il y a quelques jours près de chez moi, à Meyzieu, pour le vieil homme poignardé en janvier à Roquebrune par un homme qui avait déjà été poursuivi pour des agressions au couteau, pour les six à sept cents innocents assassinés chaque année en France et combien de milliers d'autres en Europe et dans le monde, pour Marie-Christine Hodeau, Nelly Cremel, Anne-Lorraine Schmitt et tant de leurs semblables, dont le seul tort a été de croiser un jour la route d'un criminel que, souvent, la loi avait permis de libérer après un premier crime odieux, pour les victimes de tous les Dutroux, les Evrard et les Fourniret, dont la vie - si elles ne l'ont pas perdue, a été définitivement saccagée, pour les morts de Londres, de Madrid et d'ailleurs, victimes du terrorisme aveugle.