По отношение на правото на писмен и устен превод в директивата просто се повтаря едно вече съществуващо задължение на държавите-членки, предвидено в Конвенцията за правата на човека на Съвета на Европа, така че тя не съдържа изискване за нещо извънредно.
Pour ce qui est du droit à l'interprétation et à la traduction, la directive réitère simplement une obligation des États membres qui existe déjà dans la Convention du Conseil de l'Europe pour la protection des droits de l'homme, elle ne demande donc pas quelque chose d'extraordinaire.