В резултат на това държавите-членки продължават да са отговорни за взимането на решения относно вътрешната си езикова политика, включително по отношение на регионалните и малцинствените езици.
En conséquence, les États membres continuent de décider de leur politique linguistique nationale, y compris en ce qui concerne les langues régionales et minoritaires.