Затова общата селскостопанска политика трябва да насърчава земеделските практики, които ограничават емисиите и/или подобряват фиксирането на въглерода, тъй като селското и горското стопанство са главните сектори на икономиката, в които е възможно улавянето на CO2, произведен от човешките дейности, неговото натрупване и складиране в почвата.
La politique agricole commune doit par conséquent encourager les pratiques agricoles qui limitent les émissions et/ou améliorent la fixation du carbone, car l'agriculture et la sylviculture sont les principaux secteurs économiques à même de piéger le CO2 produit par les activités humaines en l'accumulant et le stockant dans le sol.