Помня кървавите петна по асфалта, виковете на гладните деца, празното изражение на десетгодишно момиченце, когато ми разказа как тя и нейните братя и сестри първо е трябвало да погребат мъртвите си родители и след това да преместят телата им в друг гроб, когато войниците се опитали да прикрият следите на масовото убийство в едно село близо до моя град.
Je me souviens des taches de sang sur l'asphalte, des cris d'enfants affamés, de l'expression vide d'une fillette de dix ans racontant comment elle avait dû, avec ses frères et sœurs, enterrer ses parents décédés puis déplacer les corps vers une autre tombe parce que les soldats tentaient d'éliminer les preuves de l'assassinat massif perpétré dans un village non loin de ma ville.