Докато правителствата на държавите-членки и самият Европейски съюз са сред онези, които се включиха във въпросното актуализиране, ние сме изправени пред парадокс. Парадоксът се състои в това, че независимо от факта, че много държави-членки на ЕС са приели общи директиви, налагащи по-големи трудови права от включените в конвенциите на МОТ, те подценяват важността на формалния въпрос относно ратифицирането на конвенциите на национално ниво.
Le paradoxe, c'est que les gouvernements des États membres et l'Union ont participé aux mises à jour en question et que même si de nombreux États membres de l'Union européenne ont adopté des directives d'unification imposant des droits du travail plus avancés que dans les conventions de l'OIT, ils sous-estiment l'importance de la question formelle de la ratification de ces conventions au niveau national.