Въпреки това във всички случаи жилищната политика неизменно продължава да се формира като реакция на национални, регионални, и по-специално местни условия; или с други думи - това е класически случай на област на политиката, в която се прилага субсидиарността, в която не е необходимо наднационално регулиране и в която не съществува такова регулиране.
Despite that, housing policy continues to always be a reaction to the national, regional and, in particular, local circumstances in each case; in other words, it is a classic case of a policy area where subsidiarity applies, where there is no need for supranational regulation and where no such regulation exists.