Това означава, че Парламентът има правомощията и задължението да осъществява наблюдение на водените преговори - в този случай на търговски преговори - и да се намесва политически, като използва наличните парламентарни средства, като изслушване, резолюции и въпроси, изискващи устен отговор, за да бъде в течение на напредъка по съответните преговори.
This means that Parliament has the power and the duty to monitor negotiations - in this case, trade negotiations - and to intervene politically using the parliamentary means at its disposal, such as hearings, resolutions and oral questions, in order to stay informed on the progress of these negotiations.