Първо, реалната липса на оперативна съвместимост, по-конкретно що се отнася до сигнализацията, и второ, самата железопътна промишленост - по-конкретно пътническите оператори и доставчиците на инфраструктура, които заговорничат помежду си, за да гарантират, че железопътният превоз на товари се поставя най-ниско в йерархията, когато става въпрос за определянето на маршрутите и разписанията.
Firstly, the real lack of interoperability, particularly in signalling; and secondly, the Railway industry itself - in particular, passenger operators and infrastructure providers who collude with each other to ensure that rail freight is placed at the bottom of the pile when it comes to pathing and timetabling.