Очевидно противоречие е да се споменават критериите от Копенхаген, да се споменава друг тип законодателство и в същото време - когато може би няма интерес или, да кажем, не сме достатъчно смели - да се крием зад липсата правомощия с цел, представете си, да нямаме напредък при закрилата на малцинствата, защото ние, в крайна сметка сме изправени пред една вечна дилема.
It is a patent contradiction to mention the Copenhagen criteria, to mention another type of legislation and, at the same time, - when, perhaps, it is not of interest or when, perhaps, one is not brave enough - to hide behind the lack of jurisdiction in order not to, shall we say, make progress in the protection of minority groups, because we are, ultimately, facing an eternal dilemma.