Затова трябва да образоваме хората по въпроса за донорството; да предоставим на потенциалните донори достъп до информация; да премахнем административните пречки, което е от основно значение; да създадем във всяка една от 27-те държави-членки национален орган, който да отговаря за контрола на качеството и безопасността на органите, от изваждането от донора до трансплантацията; и след това да насърчим - както вече беше казано - по-добри примери на организация, каквито съществуват отново в Испания, където напредъкът се дължи на един вид система за ранно предупреждение, постоянни предупреждения нявсякъде по веригата, от смъртта на донора до трансплантацията.
Therefore, we also have to educate people about this issue of donation; enable potential donors to access information; break down administrative barriers, which is essential; establish throughout the 27 Member States a national authority in charge of controlling the quality and safety of organs, from extraction from the donor to transplantation; and then also inspire - as has been said - better examples of organisation, such as exist, once again, in Spain, where progress is linked to a kind of early warning system, a constant warning throughout the chain, from the death of the donor to transplantation.