Макар че можеше да се очаква на първата световна среща на върха след влизането в сила на Договора от Лисабон Европейският съюз да оглави усилие за постигане на ново, амбициозно, устойчиво, глобално споразумение за борба с изменението климата, ние и европейските граждани видяхме проява на разединение, при което някои европейски ръководители играеха собствената си игра, а Европейският съюз игра ролята на подчинен и зрител.
While one would have expected that, at the first global summit following the entry into force of the Lisbon Treaty, the European Union would have spearheaded an effort to achieve a new, ambitious, substantial, global agreement on combating climate change, we and the European citizens witnessed a show of fragmentation, with some European leaders playing their own game and the European Union playing the role of sidekick and spectator.