Можем ли да бъдем сигурни, че поколение от деца, които прекарват повече време с непознати, отколкото със собствените си родители, един ден ще бъдат също толкова склонни да поемат отговорност за старите, болните и хората с увреждания, колкото сме ние днес?
Poderemos ter a certeza de que uma geração de filhos que passam mais tempo com estranhos do que com os seus próprios pais estará, um dia, tão disposta a assumir a responsabilidade por pessoas idosas, doentes e deficientes, como nós estamos hoje?