То отново поставя джентълменското споразумение, което датира от преди преките избори, че Парламентът и Съветът, като два клона на законодателната власт, поотделно запазват изцяло отговорност за собствения си бюджет, без да наблюдават взаимно своите бюджети и без да ги критикуват.
Trata-se mais uma vez do acordo de cavalheiros, que data de antes das eleições directas, e segundo o qual o Parlamento e o Conselho, enquanto ramos distintos do poder legislativo, conservam plena responsabilidade pelo seu próprio orçamento interno, sem que cada um interfira no orçamento do outro ou o critique.