Какъв е смисълът да съхраняваме възможно най-малък обем от данни, когато преговаряме по PNR споразумения, ако отсрещната реакция на САЩ е да обявят, че желаят не само да събират такса за влизане в страната, но и допълнителни данни от пътниците?
De que serve manter o volume de dados tão reduzido quanto possível quando se negoceia o PNR, se, em contrapartida, os EUA anunciam que pretendem não só aplicar uma taxa de entrada, mas também recolher informações suplementares sobre os passageiros?