Ние сочим с пръст и обвиняваме държавите извън ЕС с лоша репутация по отношение на правата на човека, въпреки че ЕС не може да им наложи правнообвързващи задължения, но защо не сме толкова склонни да назовем лошите примери в ЕС, дори и да не можем да наложим задължения?
Se denunciamos e afrontamos os países terceiros com um cadastro pouco dignificante em matéria de direitos humanos, mesmo não sendo possível à UE impor a esses países obrigações vinculativas, por que razão somos tão relutantes em denunciar os maus exemplos no interior da UE, ainda que não possamos impor obrigações?