Това означава, че посочването на минимален брой държави-членки следва да гарантира, че изходната точка на европейския законотворчески процес не е въпрос, който отразява специфичните интереси на отделна държава-членка, а по-скоро е въпрос, който е съгласуван в достатъчна степен с общия европейски интерес.
Isso significa que a fixação de um número mínimo de Estados-Membros se destina a assegurar que o ponto de partida no processo legislativo europeu não será uma questão que reflicta os interesses específicos de um único Estado-Membro mas antes uma questão compatível com o interesse geral europeu.