Намирайки се някъде между продължението на най-лошото възможно положение и упадъка й, Комисията "Барозу II" олицетворява една Европа, доведена до социално унищожение и до любимия евроатлантизъм на неолибералните елити, една Европа, която отказва да скъса с неолибералната догма, чийто основен акцент е печалбата, което съсипва хората и планетата.
Algures entre a continuação da pior situação possível e o seu declínio, a Comissão Barroso II corporiza uma Europa que foi reduzida à destruição social e ao atlantismo tão querido das elites neoliberais, uma Europa que recusa romper com o dogma neoliberal da procura exclusiva do lucro, que está a destruir as pessoas e o planeta.