Оцелелите все още разказват: как между април 1992 г. и април 1993 г. хиляди бежанци, в опитите си да се спасят от набезите на босненските сърби, са се крили в мазета, гаражи и дори в изоставени от сърбите къщи; как са се хранели само с корени; как са били нападнати от бълхи; как, мръзнейки през дългата зима на 1992 г., са се топлели като са горели гуми и пластмасови бутилки; и как телата на загиналите от глад и излагане на опасности са били изяждани от кучета.
Quem sobreviveu conta hoje que, entre Abril de 1992 e Abril de 1993, milhares de refugiados, numa tentativa de se salvarem das incursões servo-bósnias, se esconderam em caves, garagens e até nas casas abandonadas pelos sérvios; que não tinham mais nada para comer senão raízes; que eram infestados por pulgas; que, enregelados durante o longo Inverno de 1992, se aqueciam queimando pneus e garrafas de plástico; e que os corpos dos que morriam de fome e de frio eram devorados pelos cães.