Така че въпросът ми е следният: дали директивата възпрепятства по някакъв начин въвеждането на изискване от страна на приемащата държава предоставящото услуги дружество да има на място представител, на когото да е възложено да води преговори и да сключва споразумения?
Assim, a minha pergunta é a seguinte: impede a directiva de algum modo que o país de acolhimento exija que a empresa fornecedora de serviços tenha um representante local com poderes para negociar e celebrar acordos?