Какъв е смисълът да договаряме възможно най-високите стандарти и да се опитваме да ограничим обемите от данни, ако в същото време се сключват двустранни споразумения, без да получаваме каквато и да било информация за тяхното съдържание и стандарти за сигурност?
De que serve convencionar as normas mais elevadas e tentar limitar os volumes de dados se, ao mesmo tempo, estão a ser celebrados acordos bilaterais, sem que tenhamos conhecimento do seu conteúdo e das normas de segurança?