Защо аз и моите сънародници все още трябва да слушаме историята за "освобождаване" от депортираните, които са били най-образованите и най-добрите хора в прибалтийските държави?
Por que razão eu, assim como os meus compatriotas, temos de continuar a ouvir a história da "libertação" destes deportados, que eram os mais educados e as pessoas mais válidas nos Estados Bálticos?