Започналото разискване за финансовите перспективи за периода след 2013 г. вече върви в погрешна посока по редица причини, сред които неспособността на европейските институции - Парламента и Съвета - да постигнат съгласие при преговорите относно бюджета за 2011 г.; опитите на няколко държави-членки да наложат съкращаване на средствата за бъдещите бюджети; настояването на други за нови собствени ресурси на ЕС, като предлагат освен националните да се въведат европейски данъци, които да се плащат от публичния сектор вместо от финансовия; настояването за цялостно прилагане на Договора от Лисабон и опозицията на богатите държави срещу същественото увеличаване на приноса им към бюджета на ЕС.
O debate que se iniciou sobre as perspectivas financeiras pós 2013 está já inquinado por diversas razões: a incapacidade das instituições europeias - Parlamento Europeu e Conselho - de chegar a um acordo nas negociações do orçamento para 2011, as tentativas de vários Estados-Membros de pressionar para uma diminuição das verbas dos futuros orçamentos, a insistência de outros em novos recursos próprios da UE, sugerindo a criação de impostos europeus a adicionar aos nacionais, pagos pelos cidadãos e não pelo sector financeiro, a insistência na aplicação cabal do Tratado de Lisboa e a oposição dos países mais ricos em aumentar significativamente as suas contribuições para o orçamento comunitário.