С големия дефицит и плахия план за реформи за неговата икономика у дома, то не можеше да осигури водеща роля за Европа или да даде пример и така историческата възможност като първо председателство след Договора от Лисабон беше пропиляна.
Suure puudujäägi ja riigisisese majanduse kartliku reformikava tõttu ei olnud neil võimalik olla Euroopas eestvedajaks või eeskujuks ning seega lasti käest ajalooline võimalus, mis tulenes sellest, et oldi esimene eesistujariik pärast Lissaboni lepingut.