Проблемът с този проект за директива обаче е, че се основава на най-обичайния вид преследване, при което дадено лице е станало жертва на насилие от страна на друго лице и затова трябва да бъде защитено срещу повторното извършване на съответното физическо или психическо насилие.
Direktiivi eelnõu nõrk koht seisneb aga selles, et eelnõu tugineb kõige tavalisemale jälitamisele, mille korral on inimene olnud teise inimese vägivalla ohver ning järelikult tuleb teda kaitsta igasuguse füüsilise või vaimse ahistamise kordumise eest.