Като казвам това, имам предвид факта, че през 2008 г. диалогът Европейски съюз-Молдова, очерта поне три важни въпроса: а) свободен достъп на опозицията до обществените средства за масово осведомяване, който беше систематично отказван и институционализиран от режима на г-н Воронин, б) неизпълнението на искането на Комисията от Венеция за въздържане от изменение на закона за парламентарните избори, отхвърлено категорично от режима в Кишинев и неговите съмишленици, в) участие на опозицията при вземането на важни решения за политиката на държавата, особено относно нейната политика за европейска интеграция, друга мярка, която беше категорично отхвърлена.
Selle all mõtlen ma seda, et 2008. aasta Euroopa Liidu ja Moldova Vabariigi dialoogil nimetati vähemalt kolme tõsist probleemi: a) opositsiooni vaba juurdepääsu avalikule massimeediale, mida Voronini režiim on süstemaatiliselt keelanud ja institutsioonide kontrollile allutanud; b) Veneetsia Komisjoni nõude mittetäitmist parlamendivalimiste seaduse muutmise kohta, millest Chişinău režiim ja selle kaasosalised otseselt keeldusid; c) opositsiooni kaasamist riigi jaoks oluliste poliitikaküsimuste lahendamisel, eriti eurointegratsiooni poliitika osas, mis on teine meede, millest otseselt keelduti.