Бях един от онези милиони хора по улиците, когато Вацлав Хавел говори от трибуната, а ние стояхме там - бях осемнайсетгодишен тогава - и искахме само едно, независимо от политическите ни убеждения, свободни избори.
Olin üks nendest miljonitest tänavailolijatest, kes kuulas Václav Haveli sõnavõttu poodiumil meie ees. Olin siis 18 aastane, kuid olenemata meie poliitilistest vaadetest tahtsime me kõik ainult ühte - vabasid valimisi.