Ето защо Европейският съюз, включително посредством общата селскостопанска политика и преди всичко в своята реформа след 2013 г., и всяка държава-членка следва да насърчат продължителното му съществуване, не само чрез предлагане на иновативни техники за земеделие и икономически и екологично устойчиво управление, но също така чрез засилване на по-всеобхватната им роля на покровители на околната среда и земята, като ги защитават от кризата на пазара чрез намаляване на производствените разходи, чрез най-доброто използване на техните продукти и по-добра организация на пазара.
Sel põhjusel peab Euroopa Liit - sealhulgas eelkõige reformitud 2013. aasta järgse ühise põllumajanduspoliitika kaudu - ning iga liikmesriik toetama selle edasist püsimajäämist. Selleks võib lisaks uuenduslike meetodite väljapakkumisele põllumajanduse ning majanduse ja keskkonna säästva majandamise vallas tugevdada nende laiemat rolli keskkonna ja maa hooldajatena ning kaista neid turukriisi eest tootmiskulude vähendamise, toodete väärtuse suurendamise ning turukorralduse parandamise kaudu.