В много случаи по-бедните държави възприемат търговските правила като санкции срещу тях и обръщат внимание на неща като общата селскостопанска политика, субсидиите за памука, санитарните и фитосанитарни стандарти и тарифите за внос с по-висока стойност в Европейския съюз.
Paljudel juhtudel näevad vaesemad riigid, et kaubanduseeskirjad on moonutatud nende vastu ja nad vaatlevad selliseid küsimusi nagu ühine põllumajanduspoliitika, puuvilla toetused, sanitaar- ja fütosanitaareeskirjad, ning tariifid kõrgema väärtusega ELi saabuvale impordile.