Държавите-членки и районите трябва сами да могат да определят своите приоритети, за да може да се осъществи истинско развитие на селските райони.
Liikmesriigid ja piirkonnad peaksid saama panna oma esmatähtsad valdkonnad ise paika, et maapiirkondades oleks võimalik saavutada tõeline areng.