Считам, че подкрепата, която г-н Барозу получи от държавите-членки, е неоспоримо доказателство за това, че той не беше председател със силна воля, а по-скоро поставяше националните интереси на първо място, тоест някои национални лидери начертаха насоките на неговия мандат.
Arvan, et liikmesriikide poolt president Barrosole antav toetus tõestab vaieldamatult fakti, et ta pole olnud tugev president, vaid pigem selline, kelle jaoks prioriteediks olid riiklikud huvid, mis tähendab seda, et peab leiduma riikide juhte, kes on tema ametisoleku ajaks suuniseid andnud.