Затова трябва да гарантираме, че държавните субсидии са винаги налице само в изключителни случаи, единствено ако нищо друго не може да се направи или когато можем да ги насочим по начин, който подкрепя общото благополучие, без да нарушава конкуренцията.
Seepärast tuleb meil hoolitseda selle eest, et riigitoetusi kasutataks alati vaid erandjuhtudel, kui midagi muud enam teha ei saa või kui me suudame suunata abi nii, et sellega toetatakse üldist heaolu konkurentsi moonutamata.