Освен новите надзорни структури са ни необходими и по-големи капиталови основи, които нарастват успоредно с риска - дългосрочни, а на краткосрочни - системи за стимулиране, координирана стратегия за прекратяване на държавните субсидии, ограничен протекционизъм, съгласувано, а не произволно регулиране, край на процикличността и решение на проблема "твърде големи, за да фалират" и, преди всичко, трябва да се придържаме към изпитаната социална пазарна икономика.
Lisaks uutele järelevalve struktuuridele on meil vaja ka laialdasemat omakapitali baasi, mis suureneb vastavalt riskile, pikaajalisi - ja mitte lühiajalisi - ergutussüsteeme, riiklikule abile toetuvat koordineeritud väljumisstrateegiat, protektsionismi piiramist, ühilduvat regulatsiooni ja mitte regulatiivset arbitraaži, protsüklilisuse lõpetamist ning "liiga "suur”, et ebaõnnestuda”-probleemi lahendamist, ning üle kõige on vaja kinni pidada järeleproovitud sotsiaalturumajanduse mudelist.