Много от развиващите се страни често бяха принудени да съкращават социални разходи (по-специално за храни, здравеопазване и образование), което повлече след себе си тежки социални и политически последици и постави под заплаха не само постигането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) до 2015 г., но също и подкопа вече постигнатия през последните години напредък.
Mitmed arenguriigid on olnud sunnitud kärpima sotsiaalseid kulutusi (eelkõige toidu- ja arstiabi ning hariduse vallas). Neil kärbetel on rasked sotsiaalsed ja poliitilised tagajärjed ning ohtu ei ole sattunud mitte üksnes aastatuhande arengueesmärkide saavutamine 2015. aastaks, vaid ka viimastel aastatel tehtud edusammud.