Въпреки това считам, че в допълнение към помощта за хората в най-неравностойно положение и за всички онези, които са засегнати от бедствията, е необходимо също така да се предоставят на най-бедните държави, а именно на онези, които са най-уязвими по отношение на този вид ситуации, човешки ресурси и финансиране, така че външната помощ да не е от толкова критично значение.
Usun siiski, et lisaks kõige ebasoodsamas olukorras olevate inimeste ja katastroofidest mõjustatud inimeste aitamisele on vaja anda kõige vaesematele riikidele, mis on seetõttu sedalaadi olukorras kõige haavatavamad, inimressursse ja rahalist toetust, et välisabi ei oleks nii kriitilise tähtsusega.