Регламентът няма да измести общностните закони, а ще се прилага само когато съответната държава-членка покаже, че е налице специфичен интерес на основата на икономически, географски, културни или исторически отношения, особено между държавата-членка и въпросната трета държава, при подписването на двустранно секторно споразумение с третата държава.
Määrus ei asenda ühenduse õigusakte, vaid seda kohaldatakse üksnes siis, kui asjaomane liikmesriik tõendab, et just selle liikmesriigi ja vastava kolmanda riigi vahelistest majanduslikest, geograafilistest, kultuurilistest või ajaloolistest suhetest tulenevalt on olemas erihuvi nimetatud kolmanda riigiga kahepoolse valdkondliku lepingu sõlmimise vastu.