Освен това държавите-членки не следва да жертват социалната си политика, здравеопазването и образованието чрез съкращения, докато преразглеждат своят бюджет в тези области, тъй като именно тези области помагат на хората, застрашени от бедност, да се завърнат в обществото.
Samuti ei tohiks liikmesriigid oma eelarvete ülevaatamise käigus tehtavate kärbete juures tuua ohvriks sotsiaal-, tervishoiu- ja haridusvaldkonda, sest esmajoones on just need valdkonnad, kus aidatakse kaasa vaesusohus olevate inimeste ühiskonda tagasi toomisele.