Действащото законодателство заявява достатъчно ясно, че държавите-членки имат право да въвеждат регламенти на национално ниво, които се отличават от тези на вътрешния пазар, ако преценят, че е наложително от здравни или екологични съображения.
Praegustes õigusaktides on selgelt sätestatud, et liikmesriikidel on õigus kehtestada riiklikke eeskirju, mis erinevad siseturueeskirjadest, kui nende arvates on see tervishoiu või keskkonnaga seotud kaalutlustel vajalik.