До неотдавна ЕС се гордееше с подобряващото се положение на жените на пазара на труда и с осигуряването на образование, на стандарти за достоен живот, на достъп на жените до здравни грижи или на по-голямо представителство в конституционните органи, но задълбочаващата се криза сякаш отпрати всичко това в периферията на интереса на Общността.
Veel hiljuti sai EL uhkusega öelda, et on parandanud naiste olukorda tööturul ning hariduse ja inimväärse elatustaseme tagamisel, edendanud nende juurdepääsu tervishoiule ja suurendanud nende esindatust põhiseaduslikes organites, kuid kriisi süvenemine näib olevat tõrjunud need teemad ühenduse huvides tagaplaanile.