Както и в други случаи на либерализация, процесът започва с насочване на усилията към нещо, което в даден момент не работи добре, като се пренебрегват истинските причини за положението, по-конкретно годините на упорита политика на разрушаване и пренебрегване на обществения сектор, за да се оправдаят мерките по либерализацията и да се насърчи гореспоменатата конкуренция без никаква реална представа как или защо те ще подобрят положението.
Nagu teistegi liberaliseerimise juhtude puhul, algab protsess sellega, et kasutatakse maksimaalselt ära asjaolu, et midagi konkreetsel hetkel hästi ei toimi, eirates taoliste olukordade tegelikke põhjuseid, iseäranis aastaid avaliku sektori lammutamise ja hooletusse jätmise sihikindlaid poliitikaid, et õigustada liberaliseerimismeetmeid ja eelmainitud konkurentsi soodustamiseks, mõtlemata tegelikult, kuidas või miks see asju paremaks teeks.