Ще видят една директива, създадена в началото на 90-те години на ХХ век, когато социалистите бяха най-голямата партия в тази зала и когато левите управляваха в повечето държави-членки; директива, която, макар и добронамерена, отразява стандартната социалистическа догма, че хората не могат да правят самостоятелен избор за баланса между професионалния и личния живот, че политиците винаги знаят най-добре, а европейските политици, разбира се, знаят най-добре от всички други; директива относно работното време, която просто никога не е проработила.
Nad näevad, et 1990. aastate alguses, kui sotsiaaldemokraatide erakond oli siin parlamendis suurim erakond ja kui enamiku liikmesriikide valitsusi juhtisid vasakpoolsed, sai siin alguse üks direktiiv; nad näevad, et see direktiiv, hoolimata kõikidest headest kavatsustest, kajastab standardset sotsialistlikku dogmat, mille kohaselt ei suuda inimesed ise teha otsuseid oma töö- ja eraelu tasakaalustamise kohta, et poliitikud teavad alati kõige paremini ning et mõistagi teavad Euroopa poliitikud veel kõige paremini; nad näevad, et oli tööaja direktiiv, mis mitte kunagi ei toiminud.