Като представител на ултра-либерална партия неговата гледна точка не е изненадваща, а отразява по-общия проблем, че правителствени ръководители с определено идеологическо минало не са подготвени да предприемат смели стъпки, които изискват визия, и да изпълнят мерки, които могат да се окажат в конфликт с идеологическите им възгледи.
Esindades ultraliberaalset parteid, pole tema seisukoht üllatuslik, küll aga peegeldab see üldisemat probleemi, et teatud ideoloogilise taustaga valitsusjuhid ei ole valmis tegema julgemaid samme, mis nõuavad visiooni, ja võtma vastu meetmeid, mis võivad sattuda konflikti nende ideoloogiliste uskumustega.