В Средновековието например детството не се е признавало за етап от човешкия живот и на децата се е гледало като на малки възрастни, и може да се каже, че понятието за детство е развито в основни линии в епохата на Просвещението, епохата на Жан Жак Русо и неговия роман "Емил".
Näiteks keskajal ei peetud lapsepõlve arenguetapiks ja lapsi nähti väikeste täiskasvanutena, ning võib öelda, et lapsepõlve mõiste arenes peaasjalikult välja valgustusajastul, mis on Jean Jacques Rousseau ja tema romaani "Emil" ajastu.