Следователно съществува спешна необходимост да се утвърди принципът на културна неповторимост във всички области, за да не останат хубавите думи за творческите индустрии като движещи сили, признаването на статута на дейците на изкуството или желанието да се намери равновесие между разпространението на цифрови произведения и справедливото възнаграждение на творците благочестиви пожелания в лицето на културната пустиня, която ще последва.
Seetõttu on hädavajalik kinnitada veel kord kultuuri ainulaadsuse põhimõtet kõikides valdkondades, et kaunid sõnad loomemajandusest kui edasiviivast jõust, kunstniku staatuse tunnustamisest või soovist leida tasakaal digitaalteoste levitamise ja loovisikute õiglase tasu vahel ei jääks asjatuteks soovideks tekkiva kultuurikõrbe ees.