През последната третина на ХХ в. в Русия, като никъде другаде, движението за правата на човека стана синоним на гражданство и руската мисъл относно правата на човека можа да се развие до глобалните обобщения на Сахаров и да придобие качеството на нова политическа философия.
20. sajandi viimasel kolmandikul Venemaal, nagu ei kusagil mujal, muutus inimõiguste liikumine sünonüümseks kodakondsuse ja vene inimõiguste mõtlemine sai areneda Sahharovi globaalsete üldistusteni ja omandada uue poliitilise filosoofia kvaliteedi.