Гн Председател, гн Solana, Комисар, слушайки преди около месец децата на Газа да разказват насред руините на дома си за това, как са треперели при падането на бомбите, или техните родители да описват ада на онези 22 дни и нощи, които завинаги ще оставят отпечатък в живота и паметта на бъдещите поколения, аз не бях горд с Европа.
Härra juhataja, härra Solana, volinik, kui ma kuulasin umbes kuu aega tagasi Gaza lapsi rääkimas oma maja varemete keskel, kuidas nad olid värisenud, kui pommid langesid, või nende vanemaid kirjeldamas nende 22 päeva ja ööd väldanud põrgut, mis nende elule ja tulevaste põlvkondade mällu alatiseks pitseri vajutas, ei tundnud ma Euroopa üle uhkust.