Единственият възможен изход от правната стагнация, произтичаща от прехвърлянето на правомощията на държавите-членки към Съюза, е принципът, позволяващ двете групи споразумения да съществуват съвместно през един период на преход, за да могат държавите-членки да предоговорят наличните двустранни споразумения или в съответствие с инвестиционната политика на ЕС да завършат преговорите по подготвяни споразумения.
Ainuke võimalik tee väljuda sellest juriidilisest stagnatsioonist, mis on tekkinud pärast seda, kui liikmesriikide õigused anti üle Euroopa Liidule, oleks põhimõte, mis võimaldaks mõlemat liiki lepingutel jääda üleminekuperioodi jooksul jõusse, et liikmesriigid saaksid uuesti läbi rääkida olemasolevad lepingud või lõpetada kooskõlas ELi investeerimispoliitikaga läbirääkimised ettevalmistavate lepingute kohta.