На последно място, не Парламентът, а компетентните съдебни органи трябва да решат, като спазват всички демократични гаранции, в каква степен е било нарушено френското право относно подбуждане към расова омраза и какви могат да бъдат правните последици.
Lõpuks ei ole see parlamendi, vaid pädevate kohtuasutuste otsustada, austades samas kõiki demokraatlikke tagatisi, mil määral rassivaenule õhutamist puudutavat Prantsuse õigust on rikutud ja millised võiksid olla kohtulikud tagajärjed.