Тъжното е, че в много случаи смъртната присъда се произнася не за престъпления от общ характер, а за последователно и смело изразяване на политически или религиозни убеждения или за нарушаване на културни обичаи.
Siinjuures on kurb, et paljudel juhtudel määratakse surmanuhtlus mitte tavaliste kriminaalkuritegude eest, vaid järjekindlate ja julgete poliitiliste või usuliste vaadete väljendamise või kultuuriliste tavade rikkumise eest.