Но всеки може да види, че става въпрос не за нарушаване на демокрацията или парламентарния суверенитет, а за това държавите-членки да спазват същите правила, за които те самите са взели решение преди: с други думи, прилагане на това, което говорим.
Ometi näeb igaüks, et see ei ole demokraatia või parlamentaarse suveräänsuse rikkumine, vaid et asi seisneb tagamises, et meie liikmesriigid järgiksid täpselt samu eeskirju, mille üle nad varem ise otsustanud on - teisisõnu, käituksid oma sõnade järgi.