Китай постига търговския си излишък, като изкуствено намалява стойността на националната си валута, като занижава размерите на работните заплати, така че субектите да не могат да си позволят внос в Китай, а експортните цени да са значително по-ниски от европейските, и на трето място, като пренебрегва международните патентни права, така че китайските дружества да могат да се облагодетелстват от факта, че самите те не осъществяват научноизследователска и развойна дейност.
Hiina saavutab kaubanduse ülejäägi sellega, et hoiab oma raha väärtuse kunstlikult madalal, avaldab palgamääradele survet nii, et Hiinasse ei ole võimalik kaupu sisse vedada, ja seega on nende ekspordihinnad Euroopa hindadest tunduvalt madalamad, ning eirab rahvusvahelisi patendiõigusi, nii et Hiina ettevõtted saavad kasu teadus- ja arendustegevusest, mida nad ise ei ole teinud.