Заключението, до което стигнахме, е, че по определени въпроси - същото се случи и с финансовия надзор - Парламентът може да се обедини и да заеме твърда позиция в защита на обществения интерес и че тази твърда позиция трябва да бъде призната от Комисията и Съвета.
Jõudsime järeldusele, et teatud küsimustes - ja seda ka finantsjärelevalve puhul - suudab Euroopa Parlament avalike huvide kaitseks ühineda ja asuda kindlameelsele seisukohale ning et komisjon ja nõukogu peavad seda seisukohta tunnustama.