Първо, реалната липса на оперативна съвместимост, по-конкретно що се отнася до сигнализацията, и второ, самата железопътна промишленост - по-конкретно пътническите оператори и доставчиците на инфраструктура, които заговорничат помежду си, за да гарантират, че железопътният превоз на товари се поставя най-ниско в йерархията, когато става въпрос за определянето на маршрутите и разписанията.
Esiteks tõeline koostalitlusvõime puudumine, eriti märguandmise osas, ning teiseks raudteetööstus ise - eriti reisijateveo-ettevõtjad ja infrastruktuuripakkujad, kes räägivad üksteisega kokku tagamaks, et marsruutide ja ajagraafikute koostamisel jäetaks raudteekaubavedu kõige viimaseks.