Всъщност предпазливостта, с която реагирахме до сега, е лесно и обезпокоително обяснима с нашата мания за стабилност, с което имам предвид нашия подход с безопасността на първо място, подхранван от нашите страхове, подход, при който единствените приоритети бяха борбата с имиграцията, тероризма и радикалния ислям, наред с някои икономически интереси, и не на последно място достъпа до енергийни източници.
Tõepoolest, ettevaatlikus, mis meie reaktsioone siiani on saatnud, on hõlpsalt ning murettekitavalt selgitatav meie stabiilsuse kinnisideega, mille all pean silmas seda ohutus-ennekõike-põhimõtet, mida toidavad meie hirmud. See on põhimõte, mille ainukesed eesmärgid olid immigratsiooni, terrorismi ning radikaalse islami vastu võitlemine, hõlmates muu hulgas mõnel määral majanduslikke huve, vähemalt juurdepääsu energiale.