Въпреки това рекламата не трябва да се идеализира - тя може да включва нелоялни практики, да нахлува в общественото пространство, например чрез билбордове, както и в частното - чрез нежелана електронна поща, да е насочена към уязвими лица - например деца и свръхзадлъжнели физически лица, да създава потенциални пречки за навлизане на вътрешния пазар, където необходимите разходи за реклама са прекалено високи, да изкривява вътрешния пазар, като подтиква потребителите да купуват стоки или услуги, които обикновено не биха купили, както и да причинява огромни загуби.
Samas ei tuleks seda idealiseerida: reklaamiga võivad seotud olla ka ebaausad praktikad, see võib tungida avalikku sfääri, mis väljendub näiteks reklaamtahvlitena, ning erasfääri, mis väljendub näiteks soovimatute e-kirjadena, ta võib valida oma sihtmärgiks haavatavad inimesed, näiteks lapsed ning suurtes võlgades inimesed, tekitada võimalikke sisenemisbarjääre siseturul, kus nõutavad kulutused on liiga suured, moonutada siseturgu, pannes tarbijaid ostma kaupu ja teenused, mida nad tavaliselt ei ostaks, ning põhjustada suuri kadusid.