Следва сериозно да се замислим върху това, че нищо, което се е случило, не може да се върне назад, че всичко се помни някъде - дори ако е само под формата на прелитаща светлина - и следователно, че нищо не се прощава завинаги.
Peaksime mõtlema tõsiselt asjaolule, et mitte midagi, mis on kord tehtud, ei saa olematuks teha. Kusagil meenutatakse kõike - olgu see siis kasvõi vaid kiirgava valguse kujul - ja seepärast ei andestata mitte midagi mitte kunagi.