Ако Съветът не може да признае това, ако не може да признае, че делегираните актове следва да преминат през вътрешните процедури на Парламента, така че той да може да се възползва от правото си на контрол, тогава за какво изобщо сме тук?
Kui nõukogu ei suuda seda tunnistada ega nõustu, et delegeeritud õigusaktid peaksid läbima parlamendi sisemised menetlused, nii et parlament saaks abiks olla oma kontrolliõiguse kaudu, siis mida põrgut me siin teeme?