Европа обаче отказва да приеме мнението на хората и иска да вкара Конституцията "през задната врата", преструвайки се, че всичко е цветя и рози и говорейки за така наречения "граждански диалог с гражданите в рамките на Договора от Лисабон" с явен цинизъм.
Ent Euroopa keeldub arvestamast inimeste arvamusega ja tahab põhiseadust eurooplastele peale suruda tagaukse kaudu, tehes näo, et kõik on roosiline, ja rääkides väga küüniliselt nn kodanikuühiskonna dialoogist Lissaboni lepingu raames.