Затова превръщането на Европейския съюз във все по-авторитетна институция означава, че не само държавите-членки трябва да подпишат Европейската конвенция за защита на правата на човека и да признаят компетентността на Страсбург, но и Европейският съюз също трябва да го направи, както се посочва в Договора от Лисабон.
Sellepärast tähendab Euroopa Liidu teekond üha võimsamaks muutuva institutsiooni poole seda, et nagu liikmesriigidki, kes on allkirjastanud Euroopa inimõiguste kaitse konventsiooni ja alluvad Strasbourgi jurisdiktsioonile, peab seega ka Euroopa Liit alluma Strasbourgi jurisdiktsioonile; sellepärast on Lissaboni lepingus sätestatud, et see nii on.