Затова трябва да образоваме хората по въпроса за донорството; да предоставим на потенциалните донори достъп до информация; да премахнем административните пречки, което е от основно значение; да създадем във всяка една от 27-те държави-членки национален орган, който да отговаря за контрола на качеството и безопасността на органите, от изваждането от донора до трансплантацията; и след това да насърчим - както вече беше казано - по-добри примери на организация, каквито съществуват отново в Испания, където напредъкът се дължи на един вид система за ранно предупреждение, постоянни предупреждения нявсякъде по веригата, от смъртта на донора до трансплантацията.
Seepärast peame rahvast elundidoonorluse küsimuses harima, võimaldama võimalikele doonoritele juurdepääsu teabele, lõhkuma maha haldustõkked, mis on ülioluline, ning looma kõigis kahekümne seitsmes liikmesriigis ametiasutuse, kes vastutab elundite kvaliteedi ja ohutuse kontrollimise eest alates elundi võtmisest doonorilt kuni selle siirdamiseni. Samuti peame me mõistagi - nagu juba öeldud - innustama liikmesriike järgima korralduslikes küsimustes parimaid eeskujusid, mida võib leida näiteks Hispaaniast, kelle edusammud on seotud teatava varajase hoiatamise süsteemiga.