Вторият повод за безпокойство е доминиращата роля на Партията на справедливостта и развитието (ПСР) в политическия пейзаж, поради която някои наблюдатели се опасяват от постепенното развитие на практика на еднопартийна държава.
Teine muretvalmistav probleem on Õigluse ja Arengu Partei (AKP) valitsev seisund poliitilisel maastikul. See tekitab mõnedes vaatlejates kartusi, et järk-järgult kujuneb välja de facto üheparteiline riik.