Първо, европейското законодателство по тези въпроси е представено като директива, с други думи държавите-членки са относително свободни по отношение на средствата, които използват, за да постигнат зададените цели.
Esiteks esitati neid teemasid käsitlevad Euroopa õigusaktid direktiivi kujul, mis tähendab, et liikmesriigid võivad suhteliselt vabalt valida ressursid, mida nad rakendavad neile seatud eesmärkide saavutamiseks.