Оттогава бяха приети Единният европейски акт, с който Европейският парламент излезе от бебешката възраст и влезе в детската, Договорът от Маастрихт, с който влязохме в пубертета, Договорите от Ница и Амстердам, с които пораснахме, и сега Договорът от Лисабон, който според мен дава на Парламента пълните права на възрастен парламент, сравним с всяка друга демократична институция в Европейския съюз.
Pärast seda oleme saanud ühtse Euroopa akti, millega sai imikueas Euroopa Parlamendist mudilane, seejärel Maastrichti lepingu, mille abil jõudsime teismeikka, siis Nice'i ja Amsterdami lepingud, mille toel saime täisealiseks, ning nüüd Lissaboni lepingu, mis annab minu arvates meile kõik täiskasvanud parlamendi õigused, mis on võrreldavad mis tahes muu Euroopa Liidu demokraatliku institutsiooni omadega.