Засилващата се стратегическа автономност в областта на сигурността налага ЕС да има способността да съгласува общи политически цели и стратегически насоки, да създаде стратегически партньорства с подходящи международни организации, включително НАТО, и държави, да събере подходяща информация и да направи общи анализи и оценки, да впрегне и при необходимост да обедини финансови, граждански и военни ресурси, да планира и ръководи ефективни операции за управление на кризи за разширения кръг от мисии от вида на Петерсберг и да изработи и въведе обща политика за отбрана, като положи първите реални основи за изграждане на обща отбрана.
Strateegilise autonoomia tõhustamine julgeolekuküsimustes tähendab Euroopa Liidu jaoks suutlikkust leppida kokku ühised poliitikaeesmärgid ja strateegilised suunised, luua strateegilisi partnerlusi asjakohaste rahvusvaheliste organisatsioonide, sh NATOga ja kolmandate riikidega, koguda asjakohast teavet ning koostada ühiseid analüüse ja hinnanguid, ohjata ja vajadusel ühendada finants-, sõjalisi ja tsiviilressursse ning planeerida ja juhtida tõhusalt kriisiohjamise operatsioone kõigi Petersbergi tüüpi missioonide laiendatud ulatuses, määrata kindlaks ühine kaitsepoliitika ja seda rakendada, käivitades konkreetselt protsessi ühise kaitse ülesehitamise suunas.