Какъв е смисълът да договаряме възможно най-високите стандарти и да се опитваме да ограничим обемите от данни, ако в същото време се сключват двустранни споразумения, без да получаваме каквато и да било информация за тяхното съдържание и стандарти за сигурност?
Miks peaksime kokku leppima kõige rangemates tingimustes ning andmemahte piirama, kui samal ajal sõlmitakse kahepoolseid lepingud, ilma et meil oleks õrna aimugi nende sisust ja julgeolekustandarditest?