Считам, че предоставянето на помощ по места, с други думи, на помощ, която да гарантира, че никой в Европейския съюз няма да гладува, трябва да остане отговорност на държавите-членки поради простата причина, че тези проблеми следва да се решават там, където са възникнали, а именно в държавите-членки.
Ma usun, et abi andmine kohapeal, teiste sõnadega abi, millega tagatakse, et mitte keegi Euroopa Liidus ei kannata nälga, peab jääma liikmesriikide kohustuseks sellel lihtsal põhjusel, et need probleemid tuleb lahendada seal, kus need esinevad, nimelt liikmesriikides.