От една страна, той продължава да поддържа подхода за разделяне на хората на законни и незаконни имигранти и на утилитарното възприятие за "полезни" и ненужни имигранти, като по този начин свързва техните права с различни "квоти", които се прилагат от ЕС и държавите-членки.
Ühest küljest hoitakse selles kinni lähenemisviisist, millega inimesed jagatakse seaduslikeks ja ebaseaduslikeks sisserändajateks ning utilitaarsest nn kasulike ja kasutute sisserändajate kontseptsioonist, sidudes sellega nende õigused mitmesuguste nn kvootidega, mida liit ja liikmesriigid kohaldavad.