Независимо дали става въпрос за основните права, личния живот, правата на малцинствата "гражданството на Европейския съюз", или политиката в областта на имиграцията и убежището, тази объркана смесица на практика служи като претекст за насърчаване на федералистката амбиция на една европейска бюрократична свръхдържава.
Ükskõik, kas räägitakse põhiõigustest, eraelu puutumatusest, vähemuste õigustest, Euroopa Liidu kodakondsusest või varjupaiga- ja sisserändepoliitikast, ikka kasutatakse seda segast temaatikat Euroopa bürokraatliku superriigi föderalistlike püüdluste edendamise ettekäändena.