Считам, че след Копенхаген ще трябва да признаем необходимостта от приемане на закони с извънтериториални аспекти, така че да не бъдем изправени пред положение, в което, от една страна, финансираме приспособяването към изменението на климата и смекчаването на явлението и, от друга, при икономическите оператори се получава обратен ефект в развиващите се страни.
Arvan, et pärast Kopenhaagenit peame tunnistama vajadust võtta vastu õigusakte väljaspool meie territooriumi jäävates küsimustes, et ei tekiks olukorda, kus me ühelt poolt rahastame kliimamuutusega kohanemist ja selle nähtuse leevendamist ning teiselt poolt avaldavad ettevõtjad arengumaadele vastupidist mõju.