Всъщност въпросът не винаги е до средствата, тъй като имаме фондовете, а до нещо, което бих нарекла "структурен" бавен темп - понякога в държавното управление, понякога в административната инерция а понякога, за съжаление, и в двете - което пречи на влиянието, за което винаги говорим и което е важно за нашите региони и граждани.
Tegelikult ei ole alati küsimus rahas, kuna fondid on olemas, vaid pigem milleski, mida ma nimetaksin "struktuurseks” aeglaseks tempoks - mõnikord riigihalduses, mõnikord administratiivses rutiinis ja mõnikord kahjuks mõlemas -, mis takistab seda mõju, millest me alati räägime ning mis on meie piirkondade ja kodanike jaoks tähtis.