Второ, обяснението, че поради културни различия дадена конституция може, да речем, да не подлежи на критика, си е чист конституционен релативизъм.
Teiseks on selgitus, et kultuuriliste erinevuste tõttu võib põhiseadus, olla - ütleme nii, et - kriitikavaba, puhas põhiseaduslik relativism.