Считам за дълбоко ироничен факта, че докато ЕС с основание подкрепя правата на жителите на Кашмир, които търпеливо чакат провеждането на референдум за правото им на самоопределение, обещан им от Организацията на обединените нации през 1947 г., Комисията активно се стреми да лиши своите собствени държави-членки от компетентност във важните области на висшата политика чрез договора от Лисабон.
Pean vägagi irooniliseks, et ajal, mil EL toetab õigustatult nende Kashmiri kodanike õigusi, kes ootavad kannatlikult rahvahääletust enesemääramisõiguse üle, mida ÜRO lubas neile 1947. aastal, püüab komisjon enda liikmesriikidelt kõrgpoliitika olulistes valdkondades Lissaboni lepingu abil innukalt pädevust ära võtta.