Само на такава основа държавите-членки могат да решат да вземат целесъобразни решения относно изменения в законодателството или политиките, които биха могли да са инспирирани от доктрината на Европейския съд по правата на човека, но при никакви обстоятелства те не са длъжни да правят това по силата на никое решение на Европейския съд по правата на човека.
Just sellele tuginedes teevad liikmesriigid ise asjakohaseid otsuseid õigusnormide või poliitika muudatuste kohta, mille aluseks võib olla Euroopa Inimõiguste Kohtu doktriin, ent mitte mingil juhul pole nad kohustatud ega sunnitud seda tegema ühegi Euroopa Inimõiguste Kohtu otsuse alusel.