Въпреки това в по-дългосрочен план става ясно, че хуманитарните организации не следва и не могат да продължават да се борят със слабостите на хаитската държава или да функционират като заместител на държавните органи и че е крайно необходимо да се предприемат спешни действия за дългосрочното развитие, особено в областта на достъпа до здравеопазване, водоснабдяване и градско обновяване.
Pikemas perspektiivis on siiski selge, et humanitaarabi andjad ei saa ega tohigi jätkata Haiti riigi puuduste korvamist või riigi asemel tegutsemist ja et on hädavajalik lõpuks võtta meetmeid, et tagada pikaajaline areng, eelkõige seoses tervishoiuteenuste, joogivee kättesaadavuse ning linnade ülesehitamisega.