Стои обаче въпросът, дали повсеместното разхищаване на средства наистина може да бъде ограничено единствено чрез наблюдение и контрол и опростяване на правилата или всъщност сме изправени пред основни структурни недостатъци.
Kuid küsimus seisneb on aga, kas sellisel massiivsel tasandil raiskamist on võimalik vähendada kõigest eeskirjade järelevalve ja lihtsustamisega, või on meil tegemist hoopis põhjalike struktuuriliste puudustega.