Този доклад представлява такъв размисъл, който считам, че е актуален в две направления: първо, по отношение на идеята за "ефективна интермодалност", която предвижда взаимна допълняемост, а не конкуренция между различните видове транспорт, и второ, по отношение на необходимостта от устойчивост на транспорта, която изисква работа в посока "намаляване на въглеродните емисии" от транспорта, както и развитие на интелигентни транспортни системи.
See mõte on raporti teema, mis minu arvates on vähemalt kahes mõttes asjakohane: esiteks seoses ideega transpordiliikide tõhusast koostalitlusest, mis kinnitab pigem eri transpordiliikide vahelist täiendavust kui konkurentsi, ja teiseks, seoses vajadusega transpordi jätkusuutlikkuse järele, mis nõuab, et teeksime tööd süsinikdioksiidi heitkoguste vähendamise eesmärgil transpordis ja ka intelligentsete transpordisüsteemide arendamise nimel.