Това е поредният пример за разумен и практичен британски закон, който бива подчинен на прекомерно и скъпо европейско законодателство.
Tegemist on järjekordse näitega selle kohta, kuidas Ühendkuningriigi mõistlik, praktiline õigus allutatakse ELi ülemäärasele ja kulukale õigusaktile.