Общата селскостопанска политика внесе значителен принос в това развитие чрез премахването на гарантираните минимални цени и разпродаването на земеделски производители с малки и средни стопанства на Световната търговска организация, така че мултинационалните компании да получават безкрайно евтино суровини, чрез преследване или свиване на кооперативите, чрез лицемерните изявления на партиите, които въпреки всичко подкрепят еднопосочния европейски избор.
Ühine põllumajanduspoliitika andis sellesse otsustava panuse, tühistades garanteeritud hinnad, tuues selleks, et rahvusvahelised ettevõtjad saaksid toorainet, mitte millegi eest väike- ja keskmise suurusega põllumajandustootjad ohvriks WTO-le ning kiusates taga või kahandades kooperatiive, hoolimata Euroopa ühesuunalist teed pooldavate parteide silmakirjalikest avaldustest.