Ограничаването (доколкото е възможно) на страданията на животните е етичен императив, който формира част от културното ни наследство, независимо от очевидния парадокс, че ние се опитваме да защитим хуманното отношение към тях в момент, който за много от тях ще бъде последното им пътуване.
Loomade kannatuste piiramine nii palju kui võimalik on eetiline kohustus, mis on osa meie kultuuripärandist, vaatamata näilisele paradoksile, et püüame kaitsta nende heaolu ajal, mis on paljude jaoks viimane reis.