Фактически Европейският съюз си запазва "правото" за военна интервенция където и когато сметне за необходимо за своите империалистически интереси и при това не само срещу трети страни и народи, но и срещу народите на своите държавичленки, за да защити властта на монополите, където и когато е необходимо.
Tegelikult jätab EL endale "õiguse” sõjaliselt sekkuda seal ja siis, kui oma imperialistlikes huvides vajalikuks peab, mitte ainult kolmandate riikide ja rahvaste vastu, vaid ka oma liikmesriikide rahvaste vastu, et kaitsta monopolide võimu sel moel ja siis kui vaja.