Единствената следа, претендираща за демократичен орган, е ритуалът, който току що се проведе в пленарната зала, който, не мога да скрия, ми напомни на едно от онези случайни събирания на народното събрание от времето на СИВ (Съюз за икономическа взаимопомощ), когато всички ние ставахме и се поздравявахме за това, че сме одобрили безкритично даденото решение.
Ainus demokraatiale pretendeeriv osake on just praegu siin koosolekusaalis läbiviidud riitus, mis tõi mulle tahtmatult meelde ühe neist juhuslikest koosolekutest Rahvanõukogus vanal heal Comeconi ajal, kui me kõik koos püsti tõusime ja iseennast sel puhul õnnitlesime, et olime mõnele otsusele kummitempli vajutanud.