Третият въпрос, който ще повдигна, е последен, но съвсем не и по важност - бих искал да подчертая член 349 от Договора от Лисабон, който предвижда специално третиране на най-отдалечените региони по отношение на достъпа до структурни фондове именно поради тяхното икономическо и социално положение, което е усложнено от постоянни и характерни ограничения и особености, които намират израз в постоянните им трудности и следователно налагат постоянното търсене на помощ.
Kolmanda ja viimase, kuid mitte vähem tähtsa punktina tahan viidata Lissaboni lepingu artiklile 349. Selles on ette nähtud äärepoolseimate piirkondade erikohtlemine struktuuritoetuste andmisel just nende majandusliku ja sotsiaalse olukorra ning püsivate ja eriliste iseärasuste ja piirangute tõttu, mis panevad neid pidevatesse raskustesse ja tekitavad vajaduse alalise abi järele.