Изправен пред избора между демокрацията и наднационализма, Европейският съюз почти винаги избира последното и това най-отчетливо се наблюдава в политиката му на Западните Балкани.
Kui EL peab valima demokraatia ja riikideülesuse vahel, valib ta peaaegu alati viimase ning mitte ühegi teise juhtumi puhul ei ole see selgem, kui tema Lääne-Balkani riike käsitleva poliitika puhul.