Те твърдят, че правилата на националното договорно право не са фактор, който влияе върху нагласите на потребителите да купуват от друга държава-членка. Всъщност съществуват други, истински бариери пред трансграничната търговия като административните и културни различия, както и липсата на ефективни средства за правна защита на потребителите.
Nad väidavad, et liikmesriikide lepinguõiguse reeglid ei ole tegur, mis mõjutaks tarbijate hoiakuid ostmise suhtes teisest liikmesriigist; tegelikult on piiriülesel kaubandusel teisi tõelisi takistusi, nagu halduslikud ja kultuurilised erinevused ning tulemuslike heastamisvahendite puudumine tarbijate seisukohast.