Само политиката на "моркова и тоягата" като основни движещи сили в процеса на присъединяване могат да накарат правителствата на съответните държави да съсредоточат усилията си за извършване на необходимата работа и провеждането на реформи, които веднъж завинаги да укрепят стабилността и просперитета в Западните Балкани.
Vaid peibutamine, mis moodustab põhiosa liitumisprotsessist, paneb nende riikide valitsusi keskenduma nendele töödele ja reformidele, mis fikseeriks lõplikult Lääne-Balkani riikide stabiilsuse ja jõukuse.