Това действително е така, защото допускането е, че държавите-членки следва да могат да разчитат на правните системи на другите: че принципите на правовата държава и нормите, свързани със справедливите процеси, са действителност в различните държави-членки.
Kahtlemata oli see rajatud liivale, kuna eeldati, et liikmesriigid peaksid olema suutelised lootma teiste liikmesriikide õigussüsteemidele: et ausa kohtumõistmise juurde kuuluv õigusriik ja normid on eri liikmesriikides tegelikkus.