Той не може повече да се фокусира единствено върху сигурността, върховенството на закона и пресичането на нелегалната емиграция, но трябва също и най-вече да насочи вниманието си към активни политики, източници на общи правила и целенасочена и устойчива заетост.
Ta ei saa keskenduda enam üksnes julgeolekule, õigusriigile ja ebaseadusliku rände ohjeldamisele, vaid peab võtma tähelepanu alla ka mõjusa poliitika, ühised eeskirjad ning eesmärgistatud ja jätkusuutliku tööhõive.