на второ място, той сигнализира за нуждата от ефективна, но пропорционална борба срещу старите и новите форми на престъпленията в кибернетичното пространство като кражбата на идентичност и защитата на правата на интелектуална собственост, като в същото време посочва, че законодателството не трябва да води до систематичното наблюдение на всички граждани, били те заподозрени или не, провинили се или невинни, защото това, разбира се, би било явно посегателство срещу личния им живот;
teiseks antakse raportis märku vajadusest tõhusa, kuid proportsionaalse võitluse järele küberkuritegevuse vanade ja uute vormide vastu, nagu identiteedivargus ja intellektuaalomandi õiguste kaitse, ning tuuakse samal ajal esile, et see õigusakt ei tähenda järjekindlat järelevalvet kõikide kodanike, kahtlusaluste ja mittekahtlusaluste, õige ja vale üle, sest see oleks otse loomulikult jultunud tungimine nende eraellu;