Сахрави се борят за земята си, към която любовта им е също така безкрайна като пустинята; борят се и за идентичността си и не е правилно, че са изоставени да се справят сами.
Nad võitlevad oma maa eest, mida nad armastavad sama lõputult kui oma kõrbe; ning oma identiteedi eest. See ei ole õige, et nad on üksi jäetud.