Ние преобръщаме не само 300 години правово разбиране на териториална отговорност, тоест, че едно престъпление е отговорност на територията, където е било извършено; ние се връщаме към предмодерната идея, че личностите, които постановяват законите, не трябва да носят отговорност пред хората, живеещи според тях, а единствено пред своята собствена съвест.
Me ei pööra vastupidiseks mitte ainult 300 aasta pikkust juriidilist arusaama territoriaalsest vastutusest, see tähendab, et kuriteo eest tuleb vastutada territooriumil, kus see sooritati; me pöördume tagasi ka iganenud idee juurde, et inimesed, kes otsustavad seaduste üle, ei peaks aru andma inimestele, kes elavad nende alluvuses, vaid üksnes oma südametunnistusele.