Договореността не само въвежда строго определение за затворени съоръжения за аквакултура, но също и постига по-голяма правна яснота за предприятията в сектора и, което е по-важно, отстранява част от бюрокрацията, с каквато европейците достатъчно са се сблъсквали.
Kokkuleppega ei kehtestata üksnes mõiste "kinnine vesiviljelusrajatis” ranget määratlust, vaid saavutatakse suurem õigusselgus sektoris tegutsevate ettevõtete jaoks ning, mis veelgi tähtsam, kaotatakse tükike bürokraatiat, millest eurooplastel küllalt sai.