Първоначалното законодателно предложение поставяше условие работниците от трети страни да се ползват от същия режим, както и местните лица, по отношение на трудови права (като достъп до обществено осигуряване, образование и обучение).
Algses õigusakti ettepanekus oli kirjas, et kolmandatest riikidest pärit töötajaid tuleks tööõigustega seoses (sotsiaalkindlustuse, hariduse ja koolituse saamine) kohelda samamoodi nagu ELi kodanikke.