Това, което стана ясно миналата година, беше, че държавите-членки и ЕС като цяло нямаха план за действие в случай на подобна ситуация, използваните данни бяха непълни, метеоролозите не можаха или всъщност не искаха да помогнат и всеки усъвършенстваше изкуството да обвинява някой друг и възприемаше по-скоро политика на бягство от риска, отколкото на управление на риска.
Eelmisel aastal sai selgeks, et liikmesriikidel ja kogu ELil puudub sellise sündmuse puhuks plaan; andmed, mida kasutati, olid puudulikud; meteoroloogid ei saanud või tegelikult ei tahtnud aidata ning kõik lihvisid täiuslikkuseni teineteise süüdistamise kunsti ja rakendasid pigem riskikartlikkuse kui riskijuhtimise poliitikat.