Трябва да бъде заявено, първо, че задължението за предоставяне на помощ не е юридически обвързващо, второ, че използването на военни средства не е непременно необходимо и, трето, че отделните държави-членки си запазват свободата да решат какво всъщност да включва предоставената от тях помощ.
Esiteks tuleb märkida, et abistamise kohustus ei ole õiguslikult siduv, teiseks, et sõjaliste meetmete võtmine ei ole tingimata vajalik, ning kolmandaks, et igale liikmesriigile jääb õigus otsustada, milles seisneb tegelikult tema antav abi.