Това ще бъде истинско предизвикателство, защото държавите-членки са заети с определянето на своите програми за реформа и следователно на своите политики за постигане на количествено изразени цели, а същевременно са заети с работа върху националните си бюджети, ограничаващи финансовата им свобода.
Sellest saab tõeline katsumus, sest liikmesriigid on oma reformikavade ja seetõttu oma kvantitatiivsete eesmärkide saavutamise poliitika määratlemisega ametis ning samal ajal tegelevad nad ka oma riigisiseste eelarvetega, mis piiravad nende rahalist vabadust.