Държавите-членки не могат да бъдат безчувствени към ситуации на крайна бедност и трябва да осигурят никой да не бъде просто изоставен на съдбата си в ситуации, които често са дълбоко унизителни.
Liikmesriigid ei saa olla äärmise vaesuse suhtes ükskõiksed ja nad peavad tagama, et olukorras, mis on sageli sügavalt alandav, ei jäeta kedagi lihtsalt saatuse hooleks.