Възможни ли са иновациите в положение като настоящото, когато е налице постоянна и систематична атака срещу социалната държава, когато се ограничава достъпът до здравеопазване, когато услугите се съкращават системно и се спират инвестициите в тази област?
Kas mõni uuendus on teostatav sellises olukorras, mida oleme kogenud, kus toimub pidev ja järjekindel rünnak sotsiaalriigi vastu, tervishoiule juurdepääsu vähendamine, teenuste süstemaatilised kärped ning jätkuv desinvesteerimine sellesse valdkonda?