Подкрепям позицията, че настоящите икономически ограничения и разпоредбите на Договора от Лисабон може да помогнат на държавите-членки да правят по-интелигентни разходи за отбрана чрез обединяване и споделяне на по-голяма част от техния отбранителен капацитет, бюджет и изисквания, постигайки същевременно по-голяма сигурност за гражданите, въпреки че в действителност икономическата и финансовата криза се отразяват на бюджетите за национална отбрана, програмите и силовите структури и затова, повече от година след влизането в сила на Договора от Лисабон, все още няма ясни признаци за всеобхватен подход на ЕС след Лисабон, който да спомага за преодоляване на традиционните процедурни и институционални пречки.
Toetan seisukohta, et praegune majanduslik kasinus ning Lissaboni lepingu sätted võivad aidata liikmesriikidel kulutada arukamalt kaitsele. Seda tehakse oma kaitsevõimekuse, eelarve ja nõuete suuremal määral ühendamise ja ühiskasutamise abil, saavutades samas oma kodanikele suurema julgeoleku, kuigi tegelikkus on selline, et majandus- ja finantskriis mõjutab ELi riikide kaitseeelarveid, -programme ja jõustruktuure ning rohkem kui aasta pärast Lissaboni lepingu jõustumist pole veel selgeid märke ELi Lissaboni-järgsest igakülgsest lähenemisviisist, mis võimaldaks ületada traditsioonilisi menetluslikke ja institutsioonilisi barjääre.