Очевидно е, че самият Парламент е разсеян и не внимава много върху това, което се обсъжда, което е жалко, но не можем да допуснем разсеяността на света да позволи на Филипините да изпаднат в положение, при което от най-добрия пример за демокрация, познат на света, да се превърнат в най-лошия само две десетилетия и половина по-късно.
Ilmselt lasi parlament end segada sellest, mida me siin arutame, millest on kahju, ent me ei saa maailma tähelepanu kõrvalejuhtimise tõttu lasta Filipiinidel laskuda olukorda, kus see muutub parimast demokraatia näitest halvimaks vaid kahe ja poole aastakümne jooksul.