Можем да включим следното в каталога на неблагоприятните явления, които съпътстват конкурентоспособността: модел на потребление, наложен от промишлеността, който пилее енергия и суровини, конкуренция, която се основава не на превъзходството на използваните методи, а на финансовото върховенство на богатите монополни корпорации, фрагментирана конкурентоспособност, която се интересува само от окончателния етап на производството, а не брутна конкурентоспособност, с което имам предвид конкурентоспособност, която отчита подготовката на суровините и материалите за производство, контрол на суровините и енергийните пазари от наднационални, често неевропейски, корпорации, увеличения на цените на енергията, а оттам и на суровините, чрез регламенти, които налагат система на търговия с емисии върху държавите-членки на Европейския съюз, нелоялна конкуренция, която се налага предимно от големи, наднационални корпорации, включително финансови корпорации.
Konkurentsivõimega kaasnevate ebasoodsate tegurite nimekirja võime lisada näiteks järgmised tegurid: energiat ja tooraineid raiskava tööstuse tekitatud tarbimismudel; konkurents, mis ei põhine mitte kasutatud meetmete eelistel, vaid jõukate monopoolsete korporatsioonide rahalisel ülemvõimul; katkendlik konkurentsivõime, mis on huvitatud ainult protsessi lõppfaasist, mitte terviklikust konkurentsivõimest, mille all pean silmas ka toorainete ja tootmismaterjalide ettevalmistamisega arvestavat konkurentsivõimet; tooraine- ja energeetikaturgude ülevõtmine riigiüleste ja sageli Euroopa-väliste korporatsioonide poolt; energiahindade ja seeläbi ka toorainehindade tõus määruste tõttu, mis kehtestavad ELi liikmesriikidele saastekvootidega kauplemise süsteemi; peamiselt suurte riigiüleste ettevõtete, sealhulgas finantsettevõtted, tekitatud kõlvatu konkurents.