Дали хората, отговорни за вземане на решения, адекватно разглеждат проблемите на националните и етнически малцинства в потенциалните страни кандидатки от Западните балкани, когато някои държави-членки не са в състояние да направят това в своя собствен дом и, всъщност, тяхната практика е диаметрално противоположна на тази политика?
Kas ELi otsustajad käsitlevad adekvaatselt rahvus- ja etniliste vähemuste probleeme Lääne-Balkani võimalikes kanditaatriikides, kui mõned liikmesriigid ei suuda teha seda kodus ja tegelikult on nende praktika sellele poliitikale diametraalselt vastupidine?