Вместо да насърчава езиковото разнообразие и да защитава идентичността на малцинството, той дава възможност езикови наблюдатели и инспектори да отиват в малцинствените общности и да налагат тежки глоби, ако те не спазват тези разпоредби, което може единствено да бъде описано като лудост от гледна точка на Брюксел.
Keelelise mitmekesisuse edendamise ja vähemuste identiteedi kaitsmise asemel lubab see keelekorraldajatel ja -inspektoritel minna vähemuste kogukondadesse ning määrata rangeid trahve, kui nad ei järgi neid määrusi; seda saab Brüsseli seisukohast kirjeldada vaid kui hullumeelsust.