Образите на страданията и на смъртта, които от три седмици непрестанно гледаме по телевизионните екрани, са непоносими както и, бързам да добавя, всички образи на войната, на всички конфликти, включително тези, за които се говори много помалко, ако изобщо се говори, като тези в Конго, Карфур, Зимбабве и, преди това, Чечня, ужасите на които се разиграха сред оглушителна медийна и, трябва да подчертая, политическата тишина.
Surma ja kannatuste kujutised, mis on nüüdseks meie ekraanidel juba kolm nädalat pidevalt jooksnud, on väljakannatamatud, nagu, kiire vahemärkusena, kõik sõja kujutised, kõik konfliktid, sh need, millest on kordades vähem räägitud, kui üldse, nagu näiteks Kongo, Darfur, Zimbabwe ja enne neid Tšetšeenia; need õudused, mis leidsid aset keset kurdistavat meediat, ning siinkohal rõhutan, poliitilist vaikust.