Странно е и дори малко тъжно в интерес на истината, че от 2004 г., темпът на реформите е прекалено бавен, че в действителност в момента желанието на ЕС да предостави справедлив шанс на Турция е по-малко, а ентусиазмът за членството в Турция е намалял.
On veider ja ausalt öeldes ka pisut kurb, et pärast 2004. aastat on reformid olnud liiga aeglased, et tegelikult on ELi valmidus anda Türgile võimalus nüüd hoopis väiksem ja et Türgis on liitumisvaimustus kahanenud.