Като започнем с факта, че в момента няма действаща хомогенна законодателна рамка - и това определено контрастира ярко с реалната и ясната необходимост да се борим с тероризма с активни, категорични мерки, стремейки се към баланс между личната неприкосновеност и сигурността - трябва да се счита, че действията, насочени към гарантиране на сигурността, трябва да бъдат ефективно осъществявани посредством международно сътрудничество.
Alustan väitega, et hetkel puudub kehtiv ühtne õiguslik raamistik ning see on tugevas vastuolus tegeliku ja ka tunnetatud vajadusega võidelda terrorismi vastu agressiivsete ja karmide vahenditega, hoides eraelu puutumatuse ja julgeoleku tasakaalu.