Тогава казах, че правим грешка, като влизаме в ролята на ментори, без да казваме нищо добро и без да показваме уважение към специфичните исторически и културни традиции на тези държави, нито дори към положителните резултати, постигнати от тях.
Ütlesin tookord, et me teeme vea, kui näitame end mentorina, kellel pole midagi head öelda ja kes ei austa nende riikide erilisi ajaloolisi ja kultuurilisi tavasid, isegi mitte heade tulemuste pärast, mida need riigid on saavutanud.