Трябва да се поучим от хаотичния процес на ратифициране, а също очевидно и от задължението да водим преговори за организиране на втори референдум в Ирландия, сякаш е нормално да караме население, взело суверенно решение, отново да гласува, и сякаш е нормално съгласие по договор да бъде използвано като разменна монета.
Peame õppust võtma sellest kaootilisest ratifitseerimisprotsessist ning nähtavasti ka kohustusest pidada läbirääkimisi teise referendumi korraldamise üle Iirimaal, nagu oleks see normaalne, et sõltumatu otsuse langetanud rahvas pannakse uuesti hääletama, ja nagu oleks normaalne, et lepinguga nõustamist kasutatakse kauplemisvahendina.