Те пускат на пазара смъртоносни наркотици много преди държавите-членки да съумеят да забранят продажбата им с национален закон, а сред хората, които ги купуват, се поражда убеждението, че тъй като дизайнерските наркотици не са забранени, те не са и вредни.
Nad hakkavad surmavaid drooge turustama kaugelt enne, kui liikmesriigid suudavad riigisiseste õigusaktidega nende müügi ära keelata, ning ostjate seas levib veendumus, et kuna disainerravimid ei ole keelatud, siis ei ole need ka kahjulikud.