Тя се оказа за нас огледало - каквото според мен беше много необходимо - за да си зададем важни въпроси, като например доколко сме готови да подпомогнем стремежите на нововъзникващите демокрации, докъде сме готови да стигнем, за да преодолеем ситуациите като тази, пред която сме изправени в Либия, и докога следва да правим компромиси тук и там и да свързваме стабилност и автократизъм, приемайки, че нашите ценности не винаги са съответствали на нашите интереси.
See on võimaldanud meil peeglisse vaadata - mis minu arvates oli väga vajalik - ja küsida olulisi küsimusi, näiteks kui valmis oleme me aitama kaasa tärkava demokraatiaga riikide püüdlustele, kui kaugele oleme valmis minema selliste sündmustega tegelemisel, nagu toimuvad Liibüas, ning kui kaugele peaksime minema kompromissidega ning seostama stabiilsust autokraatiaga, kui tunnistame, et meie väärtused ei ole alati olnud sealsamas, kus meie huvid.