Без такъв съюз, винаги ще изпитваме инстинктивната потребност - а знаем, че във време на криза е по-лесно да се прибегне до националистическа и популистка реторика - да представяме като отговорност на Брюксел, както понякога се казва, или може би и на Страсбург, това, което е, откровено казано, национална отговорност.
Me teame, et kriisiolukorras on lihtsam kasutada natsionalistlikku, populistlikku retoorikat, ning ilma selle liiduta tekib alati instinktiivne vajadus lükata Brüsseli - nagu mõnikord öeldakse, või siis ka Strasbourgi - vastutusele küsimused, mis tegelikult kuuluvad riikide pädevusse.