Гражданите на всички държави-членки със сигурност искат тези неща, но за 20 години след падането на комунизма многократно се потвърди, че те се желаят повече и за тях се полагат повече грижи от тези народи, които са познавали тирания през голяма част от двадесети век, и тези, които са страдали от последиците на нефункционална, централно планирана и ръководена от държавата икономика.
Kindlasti tahavad seda kõikide liikmesriikide kodanikud, kuid 20 aasta kestel pärast kommunismi langust on korduvalt leidnud kinnitust, et seda soovivad ning sellest hoolivad kõige enam need inimesed, kes on kannatanud türannia all suurema osa kahekümnendast sajandist ning kes on kannatanud düsfunktsionaalse, keskselt plaanitud, riikliku majanduse mõjude all.