Въпреки това европейският опит (по-конкретно, ако си спомним възникването на Европейския съюз след кръвопролитни войни) е живо доказателство, че единственото решение е да се говори, да се преговаря, да се лекуват раните и да се действа с оглед на бъдещето, а не на миналото.
Sellest hoolimata on Euroopa kogemus (eriti veristele sõdadele järgnenud Euroopa Liidu päritolu meelde tuletades) ilmekas tõendus asjaolule, et ainuke lahendus on rääkida, pidada läbirääkimisi, parandada haavu ja tegutseda tulevikku, mitte minevikku, vaadates.