От друга страна, от Договора от Лисабон насам имаме служители със специфични правомощия, които имат достатъчно ресурси в своите държави-членки, техен собствен персонал от специалисти, офиси и финансови ресурси, които биха могли да използват, за да обяснят европейската политика по-ясно на нашите граждани.
Teisest küljest on meil pärast Lissaboni lepingut olnud konkreetsete ülesannetega ministrid, kellel on liikmesriikides piisavad vahendid, isiklik personal, kabinetid ja rahalised vahendid, mida nad oleksid saanud kasutada, et meie kodanikele Euroopa poliitikat selgemalt seletada.