На практика нямаше нужда от разяснението, защото с различни решения, включващи Франция, Обединеното кралство и Полша, Европейският съд по правата на човека е постановил, че по отношение на живота, цената на живота, зачитането на живота и семейството държавите-членки трябва да бъдат оставени да решават съобразно историята, традицията и културата си.
Tegelikult polekski olnud tarvis seda selgitada, sest Euroopa Inimõiguste Kohus on mitmesugustes Prantsusmaad, Ühendkuningriiki ja Poolat hõlmavates kohtuotsustes juba otsustanud, et sellistes valdkondades nagu elu, eluväärtused, austus elu vastu ja perekond tuleb otsustusõigus jätta liikmesriikidele kooskõlas nende ajaloo, traditsioonide ja kultuuriga.