До голяма степен това се дължи на приетите от различните държави-членки стратегии за превенция, разработени в съответствие с препоръките на Световната здравна организация преди години без последващи значими актуализации.
Selle põhjus on suuresti liikmesriikides vastu võetud ennetusstrateegiad, mis töötati Maailma Terviseorganisatsiooniga konsulteerimise teel välja aastate eest ja mida pole kunagi arvestatavalt ajakohastatud.