Нещо повече, всички мигранти, които пристигат на нашите пристанища, макар броят им да намалява прогресивно, по един или друг начин винаги твърдят, че по-скоро биха се удавили, отколкото да се върнат в Либия заради изнасилванията, мъченията, жестокото отношение, насилственото репатриране, масовото експулсиране и расистките действия.
Mis peamine - kõik meie rannikule saabuvad sisserändajad, kelle arv küll üha väheneb, seletavad erutatult, et nad pigem upuvad teel siia kui lähevad tagasi Liibüasse, kus neid ootavad vägistamised, piinamised, kuritarvitamine, sunniviisiline kodumaale tagasisaatmine, massiline väljasaatmine ja rassistlikud juhtumid.