Изключително съм благодарен, разбира се, на Парламента за провеждането на днешното разискване, което ни предостави възможността да потвърдим общите ни ценности и да напомним, че по принцип, когато говорим за Международния наказателен съд, става дума за хора, станали жертва на жестокостите, които Римският статут се стреми да осъди и в крайна сметка става дума за борбата с безнаказаността и изясняването на това, че през 21-и век няма място за безнаказаност.
Ma olen muidugi väga tänulik parlamendile selle eest, et siin täna seda arutelu peetakse, mis on võimaldanud meil taas kinnitada oma ühiseid väärtushinnanguid ja tuletada meelde, et kui me räägime Rahvusvahelisest Kriminaalkohtust, siis me põhimõtteliselt räägime inimestest, kes on kannatanud julmuste tõttu, mis Rooma statuudiga kavatsetakse kohtu alla anda, ning tegu on lõppkokkuvõttes karistamatuse vastu võitlemisega ja selle selgeks tegemisega, et 21. sajandil pole karistamatusele enam kohta.