Така че въпросът ми е следният: дали директивата възпрепятства по някакъв начин въвеждането на изискване от страна на приемащата държава предоставящото услуги дружество да има на място представител, на когото да е възложено да води преговори и да сключва споразумения?
Por tanto, mi pregunta es: ¿impide de algún modo la Directiva que el país de acogida establezca un requisito para que las compañías de servicios cuenten con un representante in situ con la capacidad de negociar y firmar acuerdos?