Външната политика като тази, която Съюзът предлага да се развива, не може да пренебрегва културното измерение, а трябва да го има предвид като актив, като ценност, която невинаги е осезаема, но е особено важна в един свят, все по-податлив на "меката сила" на държавите и международните организации.
Una política exterior como la que la Unión se propone desarrollar no puede pasar por alto la dimensión cultural, sino más bien tenerla presente como un recurso fundamental; como un valor que no siempre es tangible pero que es de especial importancia en un mundo cada vez más susceptible al "poder blando" de los Estados y las organizaciones internacionales.