Един пример е толерирането на мнимите лица, търсещи убежище, които използват малки деца като средство да се сдобият с разрешение за пребиваване, а друг такъв е противопоставянето на затварянето на приемните центрове за лица, които не отговарят на критериите за признаване на статут на бежанци и които, след като бъдат освободени, "изчезват".
Un ejemplo es la tolerancia de los falsos solicitantes de asilo que utilizan a menores como medio para conseguir ellos un permiso de residencia, y otro es la oposición a los centros de acogida cerrados para personas que no cumplen las condiciones de reconocimiento como refugiados y que se fugan tras su liberación.