Трябва да избираме между два модела - модел, при който всяка страна се върти около себе си и сравнява конкурентоспособността си със съседната държава-членка, мисли за рейтинга си на финансовите пазари и за възможно най-ниската вноска, която може да направи в европейския бюджет, и модел, основан на солидарността - единственият приемлив модел, при който социалните стандарти са високи, в частност чрез придържане към социален диалог и съгласие, чрез социален минимум навсякъде в ЕС и механизми за индексиране на заплатите, които са защитени, модел, при който солидарността между поколенията е гарантирана с пенсионна система, осигуряваща достатъчно средства за достоен живот, както наскоро заяви Парламентът.
Tenemos que elegir entre un modelo de carácter nacional en el que cada Estado miembro compara su competitividad con el Estado miembro vecino, examina su calificación en los mercados financieros y hace la menor contribución posible al presupuesto europeo, por una parte, y por la otra, un modelo basado en la solidaridad -el único aceptable- en el que se elevan las normas sociales, en particular mediante el mantenimiento de la posición de diálogo social y de los sindicatos, con obligaciones sociales mínimas en toda Europa y mecanismos protegidos de indexación salarial, y en el se garantice la solidaridad entre las generaciones por medio de un sistema de pensiones que brinde lo suficiente para vivir dignamente, como declaró recientemente el Parlamento.