Във второто предложение действително се предлага всички държави-членки да приведат в съответствие своите стандарти за обмен на информация към равнището на най-голяма откритост, по-конкретно, като се гарантира, че държавите-членки не могат да използват поверителността на финансовата информация като основание за отказ от предоставяне на информация, необходима на друга държава-членка, за да изчисли данъците, дължими от постоянно пребиваващите лица.
La segunda propone efectivamente que todos los Estados miembros sitúen sus estándares de intercambio de información en el nivel más abierto, y para ello deben asegurarse sobre todo de que los Estados miembros no puedan servirse de la confidencialidad financiera como excusa para negarse a ofrecer información que otros Estados miembros necesiten con la finalidad de calcular los impuestos de sus ciudadanos.