Дали това се дължи на факта, че тълкувайки това, което при равни други условия е подходящата идея за създаване на постоянен механизъм за управление на кризи, една група от държави очевидно изключи добавената стойност на подобен механизъм на практика, като по този начин изпрати погрешно послание до пазарите и ни изложи на риска от това да се окажем с механизъм, който всъщност е неизбежно сбъдващо се предсказание за контролиран банкрут?
¿Es tal vez porque el tratamiento que un grupo de Estados reservaba para la idea de crear un mecanismo de gestión de crisis permanente -por lo demás, una buena idea- pareció anular el valor añadido de este mecanismo en la práctica, enviando así el mensaje equivocado a los mercados y poniéndonos en peligro de acabar con un mecanismo que funcionase como una profecía autocumplida de quiebra controlada?