И така имаме две възможности: или да сметнем, че с нашите кредити Гърция и Ирландия вече не представляват риск и че следва да им предоставяме заеми при лихва, която съответства на нулев риск, или поне на изключително ограничен риск; или пък че има риск от кредитно неизпълнение, а тогава гнойният мехур трябва да бъде пробит, дългът да бъде преструктуриран и да се сложи край на несигурността.
Y así, hay dos posibilidades: o bien considerar que, con nuestros préstamos, Grecia e Irlanda ya no constituyen un riesgo y que debemos prestarles dinero a un tipo de riesgo cero (o al menos a un tipo de riesgo extremadamente bajo), o que existe el riesgo de que no devuelvan los préstamos.