Постоянният рефрен за липса на свобода на печата е стара новина, както и непрекъснатите и анахронични препратки към италианската ситуация, в която, парадоксално, големите вестници са контролирани от ляво ориентирани медийни групи и информацията се движи свободно, понякога прекалено свободно, в мрежата.
El estribillo constante de la falta de libertad de prensa es una noticia vieja, como lo son las continuas referencias anacrónicas a la situación italiana, en la que, paradójicamente, los periódicos principales están controlados por grupos mediáticos de izquierdas y la información circula libremente, a veces demasiado libremente, en la red.