Първият подход разглежда смъртното наказание като морално, защото обвиняемият е отнел живот (възмездие), като възпиращо, тъй като тези, които могат да извършат убийство, се въздържат да го направят, защото се страхуват за живота си, докато справедливостта е маловажна или недоказана.
El primero considera que la pena de muerte es moral porque el acusado se ha cobrado una vida (retribución), que es una medida disuasoria, porque aquellos que podrían matar se reprimen cuando temen por su vida, y que la justicia es irrelevante o no queda probada.