На хората им се налага да стоят и им се налага да платят една трета от заплатата си, за да получат виза. Те също се налага да чуват, че дипломатите в тяхната страна не се нуждаят от визи, и най-накрая, след като на няколко пъти са опитали да получат виза, защото такава им е необходима, те получават еднократна виза, въпреки че са поискали шенгенска виза, но поне получават виза за въпросната страна.
Para conseguir un visado tienen que permanecer allí y pagar un tercio de su salario; tienen que escuchar también que los diplomáticos de su país no necesitan visado y, por último, después de intentar obtener un visado varias veces porque lo necesitan consiguen un visado de entrada única a pesar de querer un visado Schengen pero al menos consiguieron el visado para el país en cuestión.