Твърденията, че общата политика за отбрана - приемана вече за даденост - и това, което се нарича стратегическа автономия на ЕС, изискват интегрирани въоръжени сили на Европа, и изисквания за автономен и самостоятелен оперативен щаб на ЕС - наред с искания за равнопоставеност с НАТО - не оставят никакво съмнение, че според нашата обща външна политика и политика на сигурност онези, които тласкат европейския проект, искат не само политическа власт, но и военна власт, като всичко това трябва да стане чрез намаляване на властта, правата и независимостта на държавите-членки.
Las afirmaciones de que una política de defensa común -ahora algo constatado- y de que la llamada autonomía estratégica de la Unión Europea necesitan unas fuerzas armadas integradas en la Unión Europea, y las solicitudes de una sede funcional permanente y autónoma de la Unión Europea -sumadas a las demandas de equivalencia con la OTAN- no dejan lugar a dudas salvo una, la de que bajo nuestra Política Exterior y de Seguridad Común, aquellos que impulsan un proyecto europeo solicitan no solo una potencia política, sino también una política militar, a costa de reducir los poderes, los derechos y la independencia de los Estados miembros.