Започналото разискване за финансовите перспективи за периода след 2013 г. вече върви в погрешна посока по редица причини, сред които неспособността на европейските институции - Парламента и Съвета - да постигнат съгласие при преговорите относно бюджета за 2011 г.; опитите на няколко държави-членки да наложат съкращаване на средствата за бъдещите бюджети; настояването на други за нови собствени ресурси на ЕС, като предлагат освен националните да се въведат европейски данъци, които да се плащат от публичния сектор вместо от финансовия; настояването за цялостно прилагане на Договора от Лисабон и опозицията на богатите държави срещу същественото увеличаване на приноса им към бюджета на ЕС.
El debate que ha comenzado sobre las perspectivas financieras posteriores a 2013 ya es deficiente por varias razones, entre ellas, la incapacidad de las instituciones europeas -el Parlamento y el Consejo- para llegar a un acuerdo en las negociaciones sobre el presupuesto de 2011; los intentos por parte de varios Estados miembros de forzar una reducción de los fondos para futuros presupuestos; la insistencia de otros en nuevos recursos propios para la UE, sugiriendo la creación de impuestos europeos además de los impuestos nacionales, pagados por los ciudadanos y no por el sector financiero; la insistencia en la plena aplicación del Tratado de Lisboa; y la oposición de los países ricos a aumentar considerablemente sus contribuciones al presupuesto de la UE.