Можем ли да бъдем сигурни, че поколение от деца, които прекарват повече време с непознати, отколкото със собствените си родители, един ден ще бъдат също толкова склонни да поемат отговорност за старите, болните и хората с увреждания, колкото сме ние днес?
¿Podemos estar seguros de que una generación de niños que pasa más tiempo con extraños que con sus propios padres estará dispuesta a responsabilizarse algún día de personas mayores, enfermas y discapacitadas tal y como lo hacemos hoy?