Опасението ми е следното: то се изразява във факта, че комисията по петиции, която не винаги, но често се занимава с въпроса за прилагането на директивите на Общността, трябва по някакъв начин да очаква разрешение от страна на водещите комисии, които създават закони и които следователно имат различна роля, и освен това трябва да иска разрешение от Председателския съвет, когато става въпрос просто за контролиране на прилагането, което няма нищо общо, повтарям, със законодателната функция на парламентарните комисии.
Ahí reside mi temor: en el hecho de que la Comisión de Peticiones, que no siempre, pero a menudo, se ocupa de la aplicación de las directivas comunitarias, debe de alguna manera esperar al permiso de las comisiones específicas para legislar, por lo que su papel es diferente y también debe pedir permiso a la Conferencia de Presidentes cuando simplemente se trata de comprobar la aplicación, lo que nada tiene que ver, y lo repito, con la función legislativa de las comisiones parlamentarias.