Възможно е писмото му да не съдържа отговор на всеки въпрос, но защо първо се насочваме към приемане на резолюция, вместо да потърсим диалог?
Es posible que su carta no responda a todas las preguntas planteadas pero, ¿Por qué intentamos aprobar una resolución antes de iniciar un diálogo?