Доказателство за това е, от една страна, вялата дейност в резултат от външната политика, а от друга, упоритостта на някои страни, които изпитват носталгия по един колониален период, който вече не може да се върне, и упорстват в убеждението си, че защитават по-добре интересите си, като вършат нещата сами, а не делегират нищо на европейските органи.
Como prueba de ello, por un lado, la acción poco brillante que se deriva de su política exterior y, por otro, la obstinación de algunos países nostálgicos de un periodo colonial que no podrá regresar que no cejan en su empeño de pensar que protegen mejor sus intereses haciendo las cosas solos y sin delegar nada en la autoridad europea.