Структурните пречки - като слабото управление, междуправителствения метод в сравнение с общностния метод, процентните и количествени цели, аналогични на използваните в старите съветски петилетки, и програмните прогнози, за които няма гаранция, че някога ще бъдат постигнати - ми напомнят на всички преживени провали, от които лисабонският няма да бъде последният, без да осъзнаваме, че абсолютните ни приоритети трябва да бъдат създаването на работни места и справянето с безработицата.
Los obstáculos estructurales -como la gobernanza defectuosa, el método intergubernamental comparado con el método comunitario, los objetivos porcentuales y numéricos análogos a los utilizados en los viejos planes quinquenales soviéticos, y las previsiones de las agendas que jamás garantizan su cumplimiento- me recuerdan a todos los fracasos que hemos soportado, de los que Lisboa no será el último, sin ser conscientes de que nuestras prioridades absolutas debían ser la creación de empleo y la lucha contra el paro.