По този въпрос Договорът от Лисабон е доста категоричен: Съветът има върховенство за количеството, а Парламентът има последната дума за качеството на разходите.
Im Vertrag von Lissabon ist das ziemlich klar formuliert: Der Rat hat bei der Entscheidung über die Höhe der Ausgaben eine Vorrangstellung, wogegen das Parlament bei der Entscheidung über die Art der Ausgaben das letzte Wort hat.