Комисията представи предложение, което впоследствие се превърна в Директива 2002/2/ЕО. При постигнат компромис със Съвета, преминал за одобрение през всички органи, директивата наложи отворената декларация, което означаваше, че на етикетите трябва да се посочват съставките с толеранс от ± 15%, а при поискване да се представя точния състав.
Die Kommission legte einen Vorschlag vor, der dann in die Richtlinie 2002/2/EG mündete, in der in einem Kompromiss mit dem Rat - es lief damals durch alle Instanzen - die offene Deklaration durchgesetzt wurde, nämlich dass mit +/- 15 % die Angabe auf dem Etikett erfolgen und die exakte Zusammensetzung bei Nachfrage kundgetan werden musste.