По конкретно, той включва въвеждането на мерки, които трябва да допринасят за по-голяма финансова стабилност в банковия сектор и за намаляване на вероятността от други кризи, като се фокусира върху следните пет области: качеството на капитала (подобряването на качеството на капитала несъмнено е желателно), по-стриктни стандарти за ликвидност (по време на кризата се оказа, че има значителен ликвиден риск), антициклични мерки (създаването на допълнителен банков капитал през добрите времена би ограничило прекомерния ръст на кредитите и последващото създаване на ценови балони, както например в Испания), въвеждането на коефициент на ливъридж (този нов показател ще допринесе за по-голямата стабилност на банките, но ще включва не само финансови показатели, съдържащи се в баланса на банките, но и задбалансови позиции като деривати и условни задължения на банката), и не на последно място, създаването на централен контрагент за сетълмент на извънборсови транзакции, най-вече във връзка с осигуряване на по-голямата прозрачност при дериватите.
Konkret ist er mit der Einführung von Maßnahmen verbunden, die zu mehr finanzieller Stabilität des Bankensektors und zur Reduzierung der Wahrscheinlichkeit einer weiteren Krise beitragen sollen und die sich auf fünf Gebiete konzentrieren: die Qualität von Kapital (Steigerung der Qualität von Bankkapital ist zweifelsfrei wünschenswert), strengere Liquiditätsstandards (es wurde gezeigt, dass das Liquiditätsrisiko während der Krise erheblich ist), antizyklische Maßnahmen (die Schaffung zusätzlichen Bankkapitals in guten Zeiten sollte exzessives Kreditwachstum und die daraus folgende Entwicklung von Preisblasen, wie beispielsweise in Spanien, einschränken), die Einführung einer Leverage Ratio (dieser neue Indikator solle zu mehr Stabilität des Bankensystems beitragen, aber er sollte nicht nur finanzielle Punkte aus der Bilanzaufstellung der Bank, sondern auch Bereiche außerhalb der Bilanzaufstellung, wie Derivate und die möglichen Verbindlichkeiten der Bank umfassen) und nicht zuletzt die Schaffung einer zentralen Gegenpartei für die Regelung von OTC-Transaktionen, insbesondere im Zusammenhang mit mehr Transparenz bei Derivaten.