Опасението ми е следното: то се изразява във факта, че комисията по петиции, която не винаги, но често се занимава с въпроса за прилагането на директивите на Общността, трябва по някакъв начин да очаква разрешение от страна на водещите комисии, които създават закони и които следователно имат различна роля, и освен това трябва да иска разрешение от Председателския съвет, когато става въпрос просто за контролиране на прилагането, което няма нищо общо, повтарям, със законодателната функция на парламентарните комисии.
Das bereitet mir Sorge: Meine Sorge ist, dass der Petitionsausschuss, der sich nicht immer, aber oft mit der Anwendung von Gemeinschaftsrichtlinien befasst, auf die Erlaubnis der zuständigen gesetzgebenden Ausschüsse warten muss, denen dadurch eine andere Rolle zukommt, und auch bei der Konferenz der Präsidenten um Erlaubnis bitten muss, wenn es einfach nur um die Prüfung des Antrags geht, die, ich wiederhole mich, nichts mit der gesetzgebenden Funktion der Parlamentsausschüsse zu tun hat.