От една страна, това се отнася до действащото структурно сътрудничество, което може да бъде и вероятно би могло да бъде формулирано по такъв начин, че да не се превърне в елитен клуб на най-силните и най-големите държави-членки, с други думи, не отправя единствени и еднакви изисквания към всеки участник, тъй като в такъв случай определени страни няма да бъдат включени, а вместо това дава възможност и на по-малките държави да вземат участие според специализираните им способности.
Pe de altă parte, acest lucru ţine de cooperarea structurală în curs, care poate fi şi ar fi putut fi formulată în aşa fel încât nu se transforme într-un club elitist, al celor mai puternice şi mai mari state membre, cu alte cuvinte, că nu are cerinţe unitare şi uniforme pentru fiecare participant, pentru că, în acest caz, anumite ţări vor fi lăsate pe dinafară, ci permite ţărilor mai mici să participe în funcţie de abilităţile lor specializate.