Директивата, която далеч не гарантира общ набор от права за всички работници мигранти, основан на равноправно третиране и недискриминация, предложи разпокъсано схващане за законна миграция, при което пазарната стойност на работника мигрант би определила обхвата на неговите или нейните права.
Această directivă nu garanta nici pe departe o serie de drepturi comune pentru toți lucrătorii migranți, bazate pe egalitatea de tratament și nediscriminare, ci propunea un concept fragmentat de migrație legală, în care valoarea de piață a unui lucrător migrant determina amploarea drepturilor sale.