Истината обаче е, че всички предприети действия в най-добрия случаи са безполезни, а в най-лошия - активно допринасят за влошаването на нашето положение: пакетите от спасителни мерки, национализациите, престореното преследване на данъчните убежища (с което понятие всъщност се имат предвид страните с по-конкурентни данъчни ставки от техните) и масовото разширяване на компетентността на държавата под предлог "извънредни обстоятелства".
Dar adevărul este că toate măsurile pe care aceştia le-au luat au fost, în cel mai bun caz, inutile şi, în cel mai rău caz, au deteriorat în mod activ situaţia în care ne aflăm: măsurile de salvare, naţionalizările, pretinsa urmărire a paradisurilor fiscale (prin care liderii se referă, de fapt, la ţări cu nivel mai competitiv al fiscalităţii decât ale lor) şi extinderea masivă a competenţei statului sub pretextul "supravegherii”.