Знам, че държавите-членки се ядосват, когато искаме от тях да се съсредоточат, но трябва да свикнат, че ще бъдат ядосвани отсега нататък, ако продължават да се отнасят към своите обществени финанси като че ли живеят на пустинен остров, като че ли не са свързани една с друга от една валута, а оттук и от необходимостта от обща дисциплина.
Ştiu că statele membre sunt iritate când le cerem să facă reduceri, însă trebuie să se obişnuiască să fie iritate de acum încolo dacă vor continua să-şi trateze finanţele publice ca şi când ar trăi pe o insulă pustie, ca şi când nu ar fi conectate unele la altele printr-o monedă şi, prin urmare, printr-o disciplină comună necesară.