Насилието до голяма степен е резултат от неравни силови позиции на мъже и жени и е израз на отношение на доминиране и подчинение между извършителя и жертвата на тези престъпления; следователно терапевтични разговори, в които участват както жертвата, така и извършителят, трябва да се считат за недопустими, тъй като престъплението е от такова естество, че равнопоставеността на двете страни не може никога да се гарантира.
Violența este în mare măsură o consecință a relațiilor inegale de putere dintre bărbați și femei, și este o expresie a relației de dominare/subordonare dintre autorul acestui tip de infracțiune și victimă; de aceea terapia conversațională la care participă atât victima, cât și agresorul trebuie să iasă din discuție, având în vedere că, prin natura infracțiunii, cei doi nu pot fi părți echivalente și egale la negociere.