Да си представим нова държава-членка, чийто БВП е спаднал обратно до предприсъединителното си равнище, от преди 2004 г., само че с 10 пъти по-голям частен дълг и с пет пъти по-голям публичен дълг, и тази държава-членка може да си направи извод от доклада, че дори политиката на сближаване може да се променя по такъв начин, че основният критерий вече да не бъде БВП на глава от населението, а управление на кризи в определена територия, което може да има изключително съществени политически последствия.
Să ne imaginăm un astfel de stat membru nou, al cărui PIB a scăzut la un nivel de preaderare, la un nivel anterior anului 2004, doar cu o datorie privată de 10 ori mai mare și cu o datorie publică de cinci ori mai mare, iar acest stat membru poate deduce din acest raport că chiar și politica de coeziune poate fi modificată, modificată în așa fel încât principalul criteriu nu va mai fi PIB-ul per capita, ci gestionarea crizelor într-un anumit teritoriu, ceea ce ar putea avea consecințe politice extrem de semnificative.