Един пример е толерирането на мнимите лица, търсещи убежище, които използват малки деца като средство да се сдобият с разрешение за пребиваване, а друг такъв е противопоставянето на затварянето на приемните центрове за лица, които не отговарят на критериите за признаване на статут на бежанци и които, след като бъдат освободени, "изчезват".
Un exemplu este tolerarea aşa-zişilor solicitanţi de azil care se folosesc de minori pentru a obţine un permis de rezidenţă, iar un altul este opoziţia faţă de centrele închise de primire pentru persoanele care nu îndeplinesc condiţiile de recunoaştere ca refugiaţi şi se ascund după eliberare.