Именно поради ангажираността на Европейската комисия с биоразнообразието аз съм изненадана, че Комисията прави всичко възможно да спаси един вид и да постави на заден план загубата на биоразнообразие, от една страна, докато същата Комисия няма - или все още няма - куража просто да предложи добавянето на застрашен вид като червения тон в Приложение І към CITES. Изглежда като двете страни на една монета.
Tocmai datorită implicării Comisiei Europene în problema biodiversităţii, mă surprinde că, pe de o parte, Comisia este cea care face totul pentru a salva specii şi pentru a încetini pierderea biodiversităţii, deşi, pe de altă parte, aceeaşi Comisie nu are curajul - sau nu încă - să propună pur şi simplu adăugarea unei specii în pericol, precum tonul roşu, în apendicele I. Pare o situaţie în care avem faţa şi reversul medaliei.