Това се демонстрира по различни начини: както в контекста на т.нар. "културна дипломация", в която културата се разглежда като инструмент за водене на външна политика, така и в понастоящем обсъжданата област, имаща отношение към създаването на Знак за европейско наследство, който има за цел, по думите на докладчика, "да се засили вярата на европейците в Европейския съюз и неговите ръководители" и да се постигне "преодоляване на пропастта между ЕС и неговите граждани".
Acest lucru este exprimat în diverse moduri: fie în contextul așa-numitei diplomații culturale, în care cultura este privită ca un instrument pentru politica externă, fie în domeniul discutat în prezent al instituirii unei mărci a patrimoniului Uniunii Europene, astfel încât, cu cuvintele raportoarei, "să sporim credința europenilor în Uniunea Europeană și în conducătorii săi” și "să reducem distanța dintre Uniunea Europeană și cetățenii săi”.