Обратно, въпросното рамково решение се ограничава до задължението на държавите-членки да се информират взаимно и да провеждат преки консултации с оглед постигане "на консенсус по всяко ефективно решение, целящо избягване на неблагоприятните последици, произтичащи от паралелните производства".
În schimb, această decizie-cadru se limitează la o simplă îndatorire a statelor membre de a se informa reciproc şi de a intra în consultări directe pentru a ajunge la "un consens cu privire la orice soluție eficientă menită să evite consecințele negative care ar putea decurge din procedurile paralele”.