Тук се подклажда страх, но не - както се казва в програмата - страх от организираната престъпност или тероризма, а страх от хората в Европа, страх от онези, които искат да дойдат в Европа, и най-вече страх от всичко, което считаме за чуждо по някакъв начин.
Frica este întreţinută în acest caz şi nu este vorba, aşa cum spune programul, despre frica justificată faţă de crima organizată sau de terorism, ci de frica faţă de semenii noştri europeni, frica faţă de cei care doresc să vină în Europa şi, mai presus de toate, frica faţă de tot ceea ce considerăm, într-un fel sau altul, ca fiind străin.