Едно нещо обаче е сигурно. Ако насилието ескалира до степен, когато не са пощадени дори училища и детски градини, не може да става въпрос за съжаление, а за силно заклеймяване.
Cu toate acestea, un lucru este cert, şi anume, că atunci când violenţa se extinde atât de mult încât nu cruţă nici şcolile şi nici grădiniţele, nu este vorba despre o chestiune de regret, ci de condamnare în cei mai aspri termeni.