Външната политика като тази, която Съюзът предлага да се развива, не може да пренебрегва културното измерение, а трябва да го има предвид като актив, като ценност, която невинаги е осезаема, но е особено важна в един свят, все по-податлив на "меката сила" на държавите и международните организации.
O politică externă precum cea pe care își propune să o dezvolte Uniunea nu poate neglija dimensiunea culturală, ci trebuie mai degrabă să o aibă în vedere ca un bun; ca o valoare care nu este mereu tangibilă, dar care este deosebit de importantă într-o lume tot mai vulnerabilă la puterea de convingere a statelor și a organizațiilor internaționale.