Взетите мерки за надзор над счетоводните стандарти и контрол върху кредитните лимити и собствения капитал не само се провалиха в опита си да ограничат липсата на отчетност на банките; по своята същност това са мерки, търсени от самите банки в стремежа им да запазят липсата на отчетност под привиден надзор и контрол. Това е надзор, който вместо да защитава интересите на малките вложители, които са били и продължават да бъдат застрашени от икономическата криза, ще запази условията на конкуренция между банките и ще позволи да бъдат използвани нови инструменти за увеличаване на техните печалби.
Măsurile luate pentru a supraveghea standardele de contabilitate, cu controale asupra liniilor de credit şi a fondurilor proprii, nu au eşuat doar în limitarea lipsei de răspundere a băncilor; în esenţă, sunt măsuri pe care băncile însele le doresc pentru a proteja această lipsă de răspundere, sub o supraveghere şi un control superficial, supraveghere care, în loc să protejeze interesele micilor deponenţi care au fost şi continuă să fie ameninţaţi de criza economică, menţine condiţiile concurenţiale pentru bănci şi le va permite folosirea de noi instrumente pentru a-şi mări profiturile.