Въпреки че, както знаем, Парламентът с неохота приема създаването на нови агенции, като бюджетен орган неговата основна загриженост е за правилното и разумно управление на предоставените средства, в този случай за осигуряването на практическо сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището.
Deşi Parlamentul, cum se ştie, este refractar la înfiinţarea de noi agenţii, în calitatea sa de autoritate bugetară, principala sa preocupare este managementul corect, raţional al resurselor alocate, iar în acest caz asigurarea cooperării practice dintre statele membre cu privire la problema azilului.