Какъв е смисълът да договаряме възможно най-високите стандарти и да се опитваме да ограничим обемите от данни, ако в същото време се сключват двустранни споразумения, без да получаваме каквато и да било информация за тяхното съдържание и стандарти за сигурност?
Care este rostul de a fi de acord cu cele mai înalte standarde posibile şi de a încerca limitarea volumelor de date dacă, în acelaşi timp, acordurile bilaterale sunt încheiate fără ca noi să ştim conţinutul acestora şi standardele de securitate?