Искам да кажа още нещо: в реалността, при безжизнените тела на жените и децата, които видяхме, и с над 4 000 ранени в болниците без никакво лечение това, което умира там, е справедливостта, това, което умира, е мечтата за една Европа, която иска правата на човека да са всеобщи, а това е трагедия!
Mai doresc să spun un lucru: de fapt, după ce am văzut corpurile neînsufleţite ale femeilor şi ale copiilor şi cele ale celor peste 4 000 de răniţi din spitale care nu pot beneficia de tratament, putem afirma că justiţia este cea aflată pe moarte; ceea ce moare este visul unei Europe care doreşte ca drepturile omului să devină universale, şi aceasta este tragic!