Вместо това се опитва да оправдае една обща за ЕС политика на неокейнсианско управление на търсенето чрез изразходване на повече средства за повече позиции без провеждане на основни структурни промени.
În schimb, încearcă să justifice o politică de management neo-keynesian al cererii aplicată în întreaga UE cheltuind mai mult pe un număr mare de elemente în absenţa oricăror reforme structurale profunde.