Трябва да се поучим от хаотичния процес на ратифициране, а също очевидно и от задължението да водим преговори за организиране на втори референдум в Ирландия, сякаш е нормално да караме население, взело суверенно решение, отново да гласува, и сякаш е нормално съгласие по договор да бъде използвано като разменна монета.
Avem de învăţat din acest proces haotic de ratificare şi, bineînţeles, din angajamentul luat de a organiza negocieri privind organizarea unui al doilea referendum în Irlanda, ca şi când ar fi normal să obligăm un popor care a luat o decizie suverană să voteze din nou şi ca şi când ar fi normal ca acordul dat pentru un tratat să fie folosit ca miză de negociere.