Страните от ЕС, а оттам и нашите общества, носят съществени разходи във връзка с емисиите на парникови газове, докато в Копенхаген бяха направени опити да бъдат накарани развитите страни, включително ЕС, да поемат още по-голямо финансово бреме, свързано с глобалното затопляне, за да се помогне по този начин на развиващите се страни.
Ţările din UE şi societăţile noastre suportă costuri substanţiale aferente emisiilor de gaze cu efect de seră, în timp ce la Copenhaga s-a încercat convingerea ţărilor dezvoltate, inclusiv UE, să accepte o sarcină financiară mai mare legată de încălzirea globală, pentru a ajuta, astfel, ţările în curs de dezvoltare.