Преди двадесет години една стена се срути, стена от бетон, но и стена от предразсъдъци, тирания и глад за толкова много граждани от Изтока и днес следва да спрем с честването на падането на стената и вместо това да се запитаме какво трябва да направим сега, когато я няма.
În urmă cu douăzeci de ani a căzut un zid, un zid de beton, dar unul plin de prejudecăţi, tiranie şi foamete pentru atât de mulţi cetăţeni din estul Europei şi, în prezent, ar trebui să încetăm să sărbătorim căderea Zidului şi să ne întrebăm, în schimb, ce putem face acum când acesta nu mai este.