За щастие въпросите, отнасящи се до семейното право, попадат в областта на компетентност на държавите-членки и следователно опитът на Парламента да ги застави да постигнат единомислие по тези проблеми, опитвайки се да издигне на дневен ред някои радикални въпроси, е незаконно и крещящо посегателство върху принципа на субсидиарност.
Din fericire, temele referitoare la dreptul familiei intră în competenţa statelor membre şi, prin urmare, o încercare a Parlamentului de a constrânge statele membre în sensul unei înţelegeri unitare a acestor teme prin promovarea unor agende radicale reprezintă o acţiune absolut ilegitimă şi un atac vădit asupra principiului subsidiarităţii.