Законите на ЕС изискват също от държавите-членки да преценяват поотделно молбите за убежище и ако е необходима международна защита, те са длъжни съгласно правото на ЕС да се съобразят с това, както и с принципа за забрана на връщането (non-refoulement), в смисъл да не се връща лице в страна, ако има възможност това лице да бъде подложено на преследване или да му бъде сериозно навредено.
Legislația UE le solicită statelor membre să evalueze individual orice cerere de azil și, în cazul în care este nevoie de protecție internă, acestea trebuie, în conformitate cu legislația UE, să respecte acest lucru și principiul nereturnării, ceea ce înseamnă că nu trebuie să returneze o persoană într-o țară dacă există posibilitatea ca această persoană să fie supusă persecutării sau să i se aducă prejudicii grave.