През последното десетилетие, технологията за изследване на мозъка подкрепи тези наблюдения, като доказа, че съществува определена промяна в мозъка на детето, която му позволява да си изгради усещане за лицето, което основно полага грижи за него, обикновено майката, така че нейният образ е в активната памет на детето, дори когато тя не е до него.
În ultimii zece ani, tehnologia în materie de imagistică a creierului a sprijinit aceste observaţii, demonstrând că se produce o schimbare clară în creierul copilului care îi permite acestuia să internalizeze imaginea persoanei care îl îngrijeşte în principal, de obicei mama, astfel încât aceasta este disponibilă în memoria activă, chiar şi atunci când ea nu este prezentă.