Но ако разгледаме трите проблема, които останаха спорни до края - правото на изключение от седмичното работно време, условията за времето на разположение и за работници с няколко трудови договора - ще видим, че разликите в позициите бяха толкова съществени, че не беше възможно да се постигне споразумение, което да съответства на резолюцията на Европейския парламент от 17 декември 2008 г.
Totuşi, dacă luăm în calcul cele trei puncte care au rămas în discuţie până la sfârşit - excluderea voluntară de la timpul de lucru săptămânal, condiţiile timpului de gardă şi contractele multiple pentru fiecare lucrător - diferenţele de poziţii au fost atât de mari încât nu a existat nicio posibilitate de a se ajunge la un acord care să fi fost compatibil cu rezoluţia Parlamentului European din 17 decembrie 2008.