Постоянният рефрен за липса на свобода на печата е стара новина, както и непрекъснатите и анахронични препратки към италианската ситуация, в която, парадоксално, големите вестници са контролирани от ляво ориентирани медийни групи и информацията се движи свободно, понякога прекалено свободно, в мрежата.
Refrenul constant al lipsei libertății presei este un lucru vechi, așa cum sunt referințele continue și anacronice la situația italiană, în care, paradoxal, cele mai importante ziare sunt controlate de instituțiile mediatice de stânga și informațiile circulă liber, uneori prea liber, pe internet.