Възможно ли е някой да не определи като възмутителен факта, че в разгара на икономическа, финансова и социална криза на нас ни се препоръчва да отворим допълнително нашите пазари за чуждестранни работници и то в момент, когато националните работни места са застрашени и бушува безработица?
Cum să nu ni se pară obscen faptul că, în plină criză economică, financiară şi socială, ni se recomandă să ne deschidem şi mai mult pieţele către lucrătorii străini, când locurile de muncă din ţările noastre sunt ameninţate iar şomajul a atins cote alarmante?