Фактът, че в определени области периодичната имиграция на добре образовани, квалифицирани работници би могла евентуално да бъде полезна, не трябва да води до политика на отворени врати, защото, първо и най-важно, работниците от нашето собствено население, с други думи гражданите на ЕС, са тези, които трябва да бъдат наемани.
Faptul că, în anumite zone, imigrația periodică a lucrătorilor calificați bine educați poate fi utilă nu trebuie să aibă drept rezultat o politică a ușilor deschise deoarece în mod prioritar trebuie să fie recrutați lucrători din cadrul populației noastre, cu alte cuvinte, cetățeni ai Uniunii Europene.