Тази липса на решителност и яснота очевидно е тълкувана от демонстрантите като форма на изоставяне, а от властите - като опрощение, което им позволява да засилят репресиите, репресии толкова жестоки, че е немислимо как Сирия би могла да бъде избрана да участва в Съвета по правата на човека на ООН, когато органите в страната точно сега отказват на наблюдатели на ООН достъп до град Дераа, сцената на ужасното насилие срещу невъоръжени граждани.
Această lipsă de hotărâre și claritate este interpretată în mod evident de către demonstranți drept o formă de abandon și de către autorități drept indulgență, permițându-le să mărească gradul de reprimare, o reprimare atât de crudă încât este de neimaginat că Siria ar putea fi aleasă să facă parte din Consiliul ONU pentru drepturile omului în condițiile în care reprezentanții țării refuză chiar acum accesul observatorilor ONU în orașul Deraa, scena teribilelor violențe împotriva civililor neînarmați.