Второ, става въпрос за щатна длъжност, т.е. за пълна заетост; предишните председатели е трябвало същевременно да управляват и собствените си национални правителства Това означава, че в най-добрия случай са могли да отделят само половината от времето си на европейските въпроси.
Al doilea element este caracterul de normă întreagă al acestei slujbe; preşedinţii precedenţi au trebuit să gestioneze simultan propriile guverne naţionale. Acest lucru însemna că, în cel mai bun caz, aceştia se puteau ocupa doar parţial de afacerile europene.