По този начин селскостопанските субекти в държави с по-ниски директни цени са дискриминирани и поставени в икономически неблагоприятно положение на местния пазар, докато селскостопанските субекти от държави-членки с по-високи директни цени си осигуряват икономическо предимство в резултат на политиките на ЕС.
Astfel, entităţile agricole din ţările cu preţuri directe mai mici sunt discriminate şi dezavantajate din punct de vedere economic pe piaţa locală, în timp ce entităţile agricole din statele membre cu preţuri directe mai mari beneficiază de un avantaj economic pe piaţă ca urmare a politicilor UE.