Фактът, че след пет години законно пребиваване, лицата, ползващи се с международна закрила, ще имат същите права като гражданите на ЕС създава много проблеми и повдига въпроси, особено в държавите-членки на ЕС със силна социална система, където това би увеличило неимоверно разноските.
Faptul că, după cinci ani de rezidență legală, beneficiarii unei protecții internaționale vor avea drepturi comparabile cu cele ale cetățenilor UE a ridicat o serie de probleme și întrebări, mai ales în acele state UE cu sisteme sociale puternice, deoarece acest lucru va conduce la costuri inestimabile.