Въпреки това във всички случаи жилищната политика неизменно продължава да се формира като реакция на национални, регионални, и по-специално местни условия; или с други думи - това е класически случай на област на политиката, в която се прилага субсидиарността, в която не е необходимо наднационално регулиране и в която не съществува такова регулиране.
În ciuda acestui fapt, politica privind locuinţele continuă să fie întotdeauna o reacţie la circumstanţele naţionale, regionale şi, în special, locale ale fiecărui caz; cu alte cuvinte, este un caz clasic al unui domeniu politic în care se aplică subsidiaritatea, în care nu este nevoie de reglementări supranaţionale şi în care astfel de reglementări nu există.