Дали това се дължи на факта, че тълкувайки това, което при равни други условия е подходящата идея за създаване на постоянен механизъм за управление на кризи, една група от държави очевидно изключи добавената стойност на подобен механизъм на практика, като по този начин изпрати погрешно послание до пазарите и ни изложи на риска от това да се окажем с механизъм, който всъщност е неизбежно сбъдващо се предсказание за контролиран банкрут?
Poate din cauză că tratamentul pe care l-a rezervat un grup de state pentru ceea ce a fost, celelalte lucruri rămânând la fel, ideea pozitivă de creare a unui mecanism permanent de soluționare a crizelor a părut să anuleze valoarea adăugată a unui astfel de mecanism în practică, trimițând astfel mesajul greșit piețelor și punându-ne în pericolul de a sfârși cu un mecanism care a fost o profeție care s-a adeverit de faliment controlat?