Намирайки се някъде между продължението на най-лошото възможно положение и упадъка й, Комисията "Барозу II" олицетворява една Европа, доведена до социално унищожение и до любимия евроатлантизъм на неолибералните елити, една Европа, която отказва да скъса с неолибералната догма, чийто основен акцент е печалбата, което съсипва хората и планетата.
Situată undeva între continuarea celei mai rele situaţii posibile şi declinul său, Comisia Barroso II întruchipează o Europă care a fost redusă la distrugere socială şi la atlantismul iubit al elitelor neoliberale, o Europă care refuză să renunţe la dogma neoliberală de concentrare exclusiv asupra profiturilor, care distruge oamenii şi planeta.