Ние сочим с пръст и обвиняваме държавите извън ЕС с лоша репутация по отношение на правата на човека, въпреки че ЕС не може да им наложи правнообвързващи задължения, но защо не сме толкова склонни да назовем лошите примери в ЕС, дори и да не можем да наложим задължения?
Nominalizăm şi acuzăm ţările din afara UE care nu respectă drepturile omului, deşi UE nu le poate impune niciun fel de obligaţii legale, dar de ce suntem atât de reticenţi în a numi exemple negative din interiorul UE, chiar dacă nu putem impune obligaţii?