Социалното заклеймяване, което продължава да преобладава по въпроса, и продължаващото разпространение на болестта, с висока смъртност и особено разрушителни последици за най-слабо развитите страни, както и онези в най-тежко хуманитарно положение, трябва да мобилизират състоянието на загриженост и ангажирането на институциите на ЕС и държавите-членки да осигурят наличните ресурси за осъществяване на всеобхватен и ефективен отговор, способен да осигури необходимото хармонизиране на политиките за профилактика и адекватно лечение на заболяването.
Stigmatizarea socială asociată în continuare cu această problemă, precum şi răspândirea continuă a maladiei, care înregistrează o rată ridicată a mortalităţii şi efecte devastatoare mai ales în ţările mai puţin dezvoltate şi în cele în care există situaţii de criză umanitară, trebuie să mobilizeze instituţiile UE şi ale statelor membre pentru ca acestea să manifeste preocuparea şi angajamentul necesare şi să aloce resurse efective unei acţiuni cuprinzătoare şi eficiente, capabile să asigure armonizarea necesară a politicilor pentru prevenirea şi tratamentul adecvat al bolii.