В този си вид резолюцията е твърде силно фокусирана върху решение, основаващо се на данък върху операциите, предполага правомощия по събиране на данъци, които са на ЕС, а не на държавите-членки, както и използване на събраните средства за финансиране на проекти в областта на изменението на климата и развитието, вместо за стабилизиране на финансовия сектор и накрая, допуска, че прилагането на данъка в ЕС може да е възможно без световно участие.
Această rezoluţie, în forma în care se prezintă, se concentrează prea mult pe o soluţie a impozitării tranzacţiilor, implică competenţe de impunere fiscală pentru UE, nu pentru statul membru, sugerează utilizarea banilor colectaţi pentru finanţarea proiectelor de dezvoltare şi de combatere a schimbărilor climatice în loc să stabilizeze sectorul financiar şi, în cele din urmă, sugerează că un impozit UE poate fi fezabil fără participare globală.