Възможни ли са иновациите в положение като настоящото, когато е налице постоянна и систематична атака срещу социалната държава, когато се ограничава достъпът до здравеопазване, когато услугите се съкращават системно и се спират инвестициите в тази област?
Este posibilă o inovare într-o situaţie ca cea pe care am experimentat-o, în cazul în care există un atac permanent şi sistematic la starea socială, la reducerea accesului la îngrijire medicală, la reducerile sistematice ale serviciilor şi la o lipsă continuă de investiţii în acest domeniu?