Какъв е смисълът да съхраняваме възможно най-малък обем от данни, когато преговаряме по PNR споразумения, ако отсрещната реакция на САЩ е да обявят, че желаят не само да събират такса за влизане в страната, но и допълнителни данни от пътниците?
Care este rostul păstrării unui volum de date cât mai mic posibil atunci când se negociază acordul PNR dacă SUA, în calitate de opozant, anunţă că doreşte nu numai să perceapă o taxă de intrare, ci şi să colecteze date adiţionale despre pasageri?