Постановлението на Съда в Страсбург предпоставя едно понятие за религиозна свобода, което, ако бъде изведено до логичния си край, ще стигне дотам, че да обезпечи, да наложи чувство за надмощие над всеки гражданин, от когото се изисква да живее в положение на съгласие с убежденията на Съда.
Hotărârea Curţii de la Strasbourg presupune un concept de libertate religioasă care, dacă este dus la concluzia sa logică, ar merge până într-acolo încât să asigure, să impună un sentiment de predominanţă asupra fiecărui cetăţean, necesar traiului într-un mediu în conformitate cu opiniile Curţii.