Това означава, че посочването на минимален брой държави-членки следва да гарантира, че изходната точка на европейския законотворчески процес не е въпрос, който отразява специфичните интереси на отделна държава-членка, а по-скоро е въпрос, който е съгласуван в достатъчна степен с общия европейски интерес.
Acest lucru presupune că stabilirea unui număr minim de state membre trebuie să asigure că punctul de plecare în procesul legislativ european nu este o problemă care să reflecte interesele specifice ale unui singur stat membru, ci mai degrabă, unul care este în concordanţă cu interesul general european.