Искам да спомена само един въпрос, който присъстваше във всички направени изказвания, но който, може би, не беше подчертан в достатъчна степен, и това е въпросът за достойнството на пациентите и техните права, но не само на пациентите, а също и на членовете на техните семейства, на онези, които се грижат за тях, независимо дали са професионални или непрофесионални болногледачи, както и на здравните работници, свързани с този вид заболяване.
Aş dori să mă refer la un singur aspect care a reieşit din toate discursurile ţinute, dar care probabil nu a fost subliniat suficient, şi anume demnitatea şi drepturile pacienţilor, şi nu doar ale lor: ci şi ale membrilor familiilor acestora, ale celor care îi îngrijesc, fie că vorbim de îngrijitorii oficiali sau neoficiali, şi ale cadrelor medicale ce se ocupă de acest tip de boală.