Ето защо искам да подчертая неотложната необходимост Европейският съюз да завърши своя неприключен пакет за убежището; да преразгледа Директива 2001/55/EО относно мерките за защита на разселени лица в случаи на хуманитарни кризи и за справяне с непредвидено масово навлизане на мигранти; да може да даде приоритет на Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз и Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, които са инструментите, с които разполага; и преди всичко да запълни клаузата за правата на човека от своята външна политика с истинско съдържание, като я направи не само многословна клауза, а условие за самото съществуване на външната политика на Европейския съюз.
De aceea doresc să subliniez nevoia urgentă ca Uniunea Europeană să-și completeze pachetul legislativ suspendat cu privire la azil; să revizuiască Directiva 2001/55/CE privind măsurile de protecție a persoanelor strămutate în contextul urgențelor umanitare și de gestionare a afluxului neprevăzut de migranți; să poată prioritiza Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale statelor membre ale Uniunii Europene și Biroul European de Sprijin pentru Azil, care sunt instrumente pe care le are la dispoziție; și, mai presus de toate, să dea un sens adevărat clauzei pentru drepturile omului din cadrul politicii sale externe, transformând-o astfel nu numai într-o clauză pur verbală, ci într-o condiție pentru însăși existența politicii externe a Uniunii Europene.