По-конкретно говорим за законите относно свидетелските показания и относно богохулството от 80-те години - правни инструменти, които ефективно са поставили християнството извън закона, тъй като показания, дадени от немюсюлманин на съдебен процес, се считат за наполовина стойностни в сравнение с тези, дадени от мюсюлманин, и то преди всичко, ако съдията пожелае да чуе показанията на християнина.
Mai precis, este vorba despre mărturii și despre legile privind blasfemia din anii 1980, de instrumente juridice care au interzis în mod efectiv creștinătatea, dat fiind faptul că mărturia depusă în cadrul unui proces de o persoană care nu aparține religiei musulmane contează doar pe jumătate față de mărturia depusă de un musulman - și asta doar în cazul în care judecătorul binevoiește să audă mărturia unui creștin!