През последната третина на ХХ в. в Русия, като никъде другаде, движението за правата на човека стана синоним на гражданство и руската мисъл относно правата на човека можа да се развие до глобалните обобщения на Сахаров и да придобие качеството на нова политическа философия.
În Rusia, în ultima treime a secolului al XX-lea, ca nicăieri în altă parte, mişcarea pentru drepturile omului a devenit sinonimă cu activitatea cetăţenească, iar gândirea rusă cu privire la drepturile omului a fost în măsură să se dezvolte ajungând până la generalizările globale ale lui Saharov, asumându-şi calitatea unei noi filozofii politice.