Подкрепям позицията, че настоящите икономически ограничения и разпоредбите на Договора от Лисабон може да помогнат на държавите-членки да правят по-интелигентни разходи за отбрана чрез обединяване и споделяне на по-голяма част от техния отбранителен капацитет, бюджет и изисквания, постигайки същевременно по-голяма сигурност за гражданите, въпреки че в действителност икономическата и финансовата криза се отразяват на бюджетите за национална отбрана, програмите и силовите структури и затова, повече от година след влизането в сила на Договора от Лисабон, все още няма ясни признаци за всеобхватен подход на ЕС след Лисабон, който да спомага за преодоляване на традиционните процедурни и институционални пречки.
Susțin poziția conform căreia austeritatea economică actuală și prevederile Tratatului de la Lisabona ar putea impulsiona statele membre către cheltuieli mai inteligente pentru apărare, prin care acestea ar comasa și utiliza în comun o parte mai mare din capacitățile lor de apărare, bugetul, și cerințele de securitate, simultan cu obținerea unei securități mai solide pentru cetățenii lor, deși realitatea este că criza economică și financiară afectează bugetele, programele și structurile forțelor de apărare națională ale UE și, prin urmare, la peste un an de la intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, nu există încă semne clare ale unei abordări holistice a UE după Lisabona, care să permită depășirea barierelor tradiționale procedurale și instituționale.