Дали това наложено прагматично завръщане към двустранния подход наистина е правилно или трябва да направим опит за интензивен диалог с Латинска Америка като цяло и просто да обмислим специфични изисквания в контекста на специални договорености?
Această revenire susţinută, pragmatică la relaţii bilaterale este într-adevăr abordarea corectă sau ar trebui să încercăm să stabilim un dialog intensiv cu America Latină în mod global şi să luăm în considerare numai anumite cerinţe specifice în contextul dispoziţiilor speciale?