Дълготрайният бунт е фактор за това жалко състояние на нещата, но такъв е и не съвсем демократичният статут на няколко последователни правителства на Филипините, като последното се счита от международните агенции като Съвета на ООН по правата на човека до голяма степен отговорно за демонстриране на очевидна безнаказаност на извънсъдебни екзекуции и насилствени изчезвания на стотици филипински граждани, чиито дейности са се считали, че са в разрез с официалната правителствена политика.
Insurgenţa de lungă durată reprezintă unul dintre factorii acestei stări deplorabile de fapt şi acelaşi lucru se poate spune şi despre statutul nu foarte democratic al guvernelor filipineze care s-au succedat până acum, ultimul dintre acestea fiind tras la răspundere de agenţii internaţionale, precum Consiliul Drepturile Omului al ONU, pentru că a dovedit toleranţă faţă de asasinatele extrajudiciare şi pentru dispariţia forţată a sute de cetăţeni filipinezi ale căror activităţi erau considerate drept contrare politicii oficiale a guvernului.