Без да очакваме европейското производство да удовлетвори нашето търсене (нещо невъзможно както сега, така и в бъдеще), истината е, че бъдещата реформа на общата политика в областта на рибарството не може да не разгледа проблема с вноса и да не потърси по-добро решение, независимо дали това ще стане чрез увеличаване на европейското производство (не само чрез увеличаване на обема на улова, но и посредством инвестиции в аквакултурата), или чрез въвеждане на изискване вносната риба да отговаря на същите стандарти, задължителни за рибата, уловена или произведена в ЕС, или чрез предоставяне на потребителите на достатъчно информация за произхода на рибата.
Fără a avea în vedere producţia europeană pentru satisfacerea cererii (ceea ce ar fi imposibil atât în prezent, cât şi în viitor), adevărul este că viitoarea reformă a politicii comune în domeniul pescuitului (PCP) nu poate neglija să ia în considerare problema importurilor şi să caute o soluţie mai bună, fie prin creşterea producţiei europene (nu doar prin creşterea dimensiunii capturilor, ci şi prin investiţii în acvacultură), fie prin obligativitatea supunerii peştelui importat aceloraşi standarde ca şi cel capturat sau produs în UE, fie prin furnizarea de informaţii suficiente consumatorilor cu privire la originea peştelui.