Вместо да насърчава езиковото разнообразие и да защитава идентичността на малцинството, той дава възможност езикови наблюдатели и инспектори да отиват в малцинствените общности и да налагат тежки глоби, ако те не спазват тези разпоредби, което може единствено да бъде описано като лудост от гледна точка на Брюксел.
Namiesto propagovania jazykovej rozmanitosti a ochrany identity menšiny umožňuje, aby jazykoví kontrolóri a inšpektori navštívili menšinové komunity a uvalili veľké sankcie v prípade porušenia týchto predpisov, čo sa z pohľadu Bruselu dá opísať len ako šialenstvo.