Понякога съм на път да се раздразня от това, че всички неща, без които живеехме в Източна Германия и за които толкова копнеехме през толкова много години, сега се приемат за даденост и преминават почти незабелязани.
Niekedy ma až rozčuľuje, že všetky veci, ktoré sme vo Východnom Nemecku nemali a po ktorých sme dlhé roky túžili, sa teraz považujú za samozrejmé a zostávajú takmer nepovšimnuté.