Очевидно противоречие е да се споменават критериите от Копенхаген, да се споменава друг тип законодателство и в същото време - когато може би няма интерес или, да кажем, не сме достатъчно смели - да се крием зад липсата правомощия с цел, представете си, да нямаме напредък при закрилата на малцинствата, защото ние, в крайна сметка сме изправени пред една вечна дилема.
Je rozporuplné spomenúť kodanské kritériá, spomenúť iný typ legislatívy a súčasne sa - ak to možno nie je v súlade so záujmami alebo niet odvahy - skrývať za nedostatok jurisdikcie, aby sme takpovediac nedosiahli pokrok v ochrane menšinových skupín, veď napokon čelíme večnej dileme.