В случая процесът на съвместно вземане на решения се превръща в процес на съвместно невземане на решения по силата на неизказано вето от страна на Съвета, което не може да се обясни с текст на Договора и което се основава единствено на капризно несъгласие и езотеричен прочит на член 290 от Договора на Лисабон, който описва делегираните актове.
Práve v tejto chvíli sa zo spolurozhodovacieho postupu stáva postup spoločnej nerozhodnosti v dôsledku tichého veta Rady, ktoré nemá žiadny základ v texte zmluvy a ktoré je založené výlučne na rozmarnej nespokojnosti a nepresnom výklade článku 290 Lisabonskej zmluvy, ktorý sa týka delegovaných aktov.