Знам, че държавите-членки се ядосват, когато искаме от тях да се съсредоточат, но трябва да свикнат, че ще бъдат ядосвани отсега нататък, ако продължават да се отнасят към своите обществени финанси като че ли живеят на пустинен остров, като че ли не са свързани една с друга от една валута, а оттук и от необходимостта от обща дисциплина.
Viem, že členské štáty rozčuľuje, keď ich žiadame, aby sa na niečo zamerali, ale musia si zvyknúť na to, že odteraz budú bývať rozčúlené, ak budú i naďalej zaobchádzať so svojimi verejnými financiami tak, ako keby žili na opustenom ostrove, ako keby ich nespájala mena, a preto aj nevyhnutná spoločná disciplína.