Мисля си обаче за поколението на моята баба, която е трябвало да напусне работа, когато се е омъжила, и която не е имала абсолютно никакви възможности за образование, и за поколението на майка ми, която се е борила ревностно, за да може да има право на глас за онова, което се случва със собственото й тяло, и виждам колко далеч сме отишли в рамките само на един век; виждам, че промените са действително възможни.
Potom si však pomyslím na generáciu mojej starej mamy, ktorá, keď sa vydala, musela prestať pracovať a nemala vôbec žiadne príležitosti na vzdelanie, a na generáciu mojej mamy, ktorá veľmi tvrdo bojovala za možnosť rozhodovať o svojom vlastnom tele, a vidím, ako veľmi sme pokročili v priebehu jedného storočia; vidím, že sa to naozaj dá zmeniť.