Обединяването на функциите, свързани с различните политики и провеждането на различни процедури за вземане на решения, за да се постигне по-добра съгласуваност на външните дейности на Европейския съюз, без да се застрашава общностното естество на някои политики и в същото време да се обхване приносът на различните органи, чиято дейност е в областта на общата политика за сигурност и отбрана, не беше просто проблем на европейското законодателство или на административната наука, нито пък тест за силата на отношенията между институциите.
To, ako zjednotiť funkcie súvisiace s rôznymi politikami a podliehajúce rozdielnym rozhodovacím postupom, aby sa zabezpečila jednotnejšia vonkajšia činnosť Európskej únie a zároveň by sa neohrozil spoločný charakter určitých politík, ale aby sa využili prínosy orgánov fungujúcich v oblasti spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky, nebol len problém európskeho práva alebo administratívy ani test vzťahov v oblasti právomocí medzi inštitúciami.