Схващането, което се крие в доклада на г-н Catania, е, че лицата, търсещи международна закрила, задължително са искрени, но всъщност всеизвестен факт е, че често пъти убежището не е нищо друго освен претекст, използван от бъдещи икономически имигранти да избегнат връщане в тяхната страна на произход.
Pán Catania vo svojej správe považuje žiadateľov o medzinárodnú ochranu nevyhnutne za osoby bona fide, no v skutočnosti všetci vieme, že azyl často nie je nič viac než zámienka, ktorú využívajú prípadní ekonomickí prisťahovalci, aby sa vyhli vráteniu do svojej vlasti.