Затова трябва да образоваме хората по въпроса за донорството; да предоставим на потенциалните донори достъп до информация; да премахнем административните пречки, което е от основно значение; да създадем във всяка една от 27-те държави-членки национален орган, който да отговаря за контрола на качеството и безопасността на органите, от изваждането от донора до трансплантацията; и след това да насърчим - както вече беше казано - по-добри примери на организация, каквито съществуват отново в Испания, където напредъкът се дължи на един вид система за ранно предупреждение, постоянни предупреждения нявсякъде по веригата, от смъртта на донора до трансплантацията.
Z tohto dôvodu musíme vzdelávať ľudí v otázke darcovstva; musíme umožniť potenciálnym darcom prístup k informáciám; musíme prelomiť administratívne bariéry, čo je nevyhnutné; v 27 členských štátoch musíme zriadiť vnútroštátny orgán vzhľadom na kontrolu kvality a bezpečnosti orgánov od odobratia orgánu darcovi až po transplantáciu; a potom sa tiež musíme inšpirovať, ako už bolo povedané, lepšími príkladmi organizácie, ktorá existuje v Španielsku, kde je postup spojený s určitým druhom systému včasného upozornenia, trvalého upozorňovania v rámci celého reťazca, od smrti darcu až po transplantáciu.