Obě tyto krize proběhly za jednoho předsednictví, což dokládá, že nezáleží tolik na tom, kdo právě Evropskou unii vede, ale především právě na dohodě celé sedmadvacítky.
Ambele crize au avut loc în timpul unei singure preşedinţii, ceea ce arată că nu contează atât de mult cine conduce de fapt UE, ci mai degrabă unitatea celor douăzeci şi şapte de state membre.