Ve třetím světě jsou největší prostředky vynakládány na splácení zahraničních dluhů a s nimi spojených úroků bohatým zemím, a nezbývá tudíž peněz na rozpočty pro zdravotnictví a vzdělávání, jejichž výše jsou téměř zanedbatelné.
În lumea a treia, plata datoriei externe și a dobânzii pentru serviciul datoriei către țările bogate reprezintă o scurgere de resurse importantă care nu merge, prin urmare, la bugetele pentru sănătate și educație, care sunt reduse aproape până la a deveni nesemnificative.