Za tím účelem navrhuje osm kritérií pro půdu a klima, která při překročení určité prahové hodnoty znamenají pro evropské zemědělství velká omezení: klimatická kritéria (dlouhodobě nízká teplota nebo horko), půdně fyzikální kritéria (špatně odvodněné půdy, kamenité, písčité nebo jílovité půdy, malý prostor pro zakořenění, slané půdy) a geografická kritéria (lokality s velmi nevýhodným rozložením vlhkosti či se silně svažitým terénem).
În acest scop, aceasta propune opt criterii referitoare la sol şi climă care indică, la o anumită valoare de prag, limitări stricte pentru agricultura europeană. criterii climatice (temperaturi scăzute sau căldură mare pe perioade îndelungate), criterii biofizice (terenuri cu drenaj insuficient; soluri nisipoase, argiloase sau cu pietriş; spaţiu redus pentru rădăcini; sol salin) şi criterii geografice (regim de umiditate al solului nefavorabil sau înclinări mari ale terenurilor).