Jak můžeme zastávat evropské předpoklady o rovnosti, spravedlivosti a spravedlnosti, které pramení z hluboké křesťanské a humanistické tradice, a čekat od ostatních kultur s jinými náboženstvími či názory nebo jejich neexistencí, že pochopí to, co jim říkáme, aniž by to vypadalo, že do nich cpeme neokolonialistické myšlenky?
Cum putem să ne susținem în Europa presupunerile referitoare la egalitate, corectitudine și justiție, născute dintr-o tradiție creștină sau umanistă, și să ne așteptăm ca alte culturi cu alte religii sau credințe, sau lipsă de credințe, să înțeleagă exact ceea ce spunem, fără să pară că le băgăm pe gât idei neocolonialiste?