Podle mého z této rozpravy vyplývají dvě hlouposti: první je naprostá hloupost EU, která si neudělala čas ani na posouzení dopadu, a rychle načrtla cestu zákazů mnoha přípravků na ochranu rostlin, aniž by se starala o to, že za ně neexistuje náhrada a že tím drasticky utrpí domácí výroba potravin, především v odvětví obilovin a zeleniny, čímž násilně vnutila ještě vyšší závislost na dovozu ze zemí, které se o tyto věci vůbec nestarají.
Pentru mine, această dezbatere pune în evidenţă două situaţii absurde: prima, absurditatea abjectă a UE, care nu a realizat o evaluare a impactului şi s-a hazardat să interzică o serie de produse fitosanitare, fără să ia în calcul faptul că nu există înlocuitori şi că producţia alimentară indigenă va suferi în mod drastic, în special în sectorul cerealelor şi legumelor, determinând prin urmare o dependenţă tot mai mare faţă de importuri din ţări cărora nu le pasă de aceste lucruri.