Jinými slovy, tento prvek Lisabonské smlouvy, často zmiňovaný v souvislosti s rozšiřováním pravomocí Parlamentu, konkrétně že počet oblastí, na něž se vztahuje postup spolurozhodování, výrazně stoupl a že se rozšířily oblasti, na nichž se Parlament může podílet, představuje společně s otázkou přenesení zákonodárné pravomoci Parlamentu kvantitativní a současně značné kvalitativní rozšíření.
Cu alte cuvinte, acest element al Tratatului de la Lisabona, menţionat frecvent în legătură cu expansiunea atribuţiilor Parlamentului, şi anume creşterea semnificativă a numărului procedurilor de codecizie şi extinderea domeniilor la care poate participa Parlamentul reprezintă, împreună cu ideea de putere de delegare legislativă a Parlamentului, nu numai o expansiune cantitativă, ci şi o semnificativă expansiune calitativă.