Lisabonská smlouva obsahuje totiž protokol o subsidiaritě, tedy protokol, podle kterého je přijetí normy na vyšší úrovni, v daném případě evropské, oprávněné pouze tehdy, je-li prokazatelná vyšší efektivita a nezbytnost takového opatření.
De fapt, Tratatul de la Lisabona conţine un protocol privind subsidiaritatea, cu alte cuvinte, un protocol în temeiul căruia, adoptarea unei norme la nivel înalt, în acest caz, la nivel european, poate fi justificată doar dacă se poate demonstra că o astfel de măsură este mai eficientă şi mai necesară.