Měli bychom vážně myslet na to, že nic, co se stalo, se nemůže odestát, že všechno se kdesi - byť jen v podobě letícího světla - pamatuje, a že nic se proto navždy neodpouští.
Ar trebui să reflectăm serios asupra faptului că nimic din ceea ce s-a făcut nu mai poate fi desfăcut, că totul este memorat undeva - chiar dacă doar sub forma luminii zburătoare - şi că nimic nu este deci iertat întotdeauna.