Všichni čestní Italové uznávají skutečnost, že v Itálii existují noviny, rádiové stanice a televizní kanály, které působí svobodně; že redakční politika řady těchto novinových titulů se staví do opozice vůči italskému premiérovi; že, setkáváme-li se někde s nedostatkem plurality, pak je to v rámci jediného - dámy a pánové, opakuji, jediného - odborového svazu, jejž novináři uznávají a který je zcela nestoudně zaujatý vůči levici; a že tvůrci programů, komentátoři a herci, jejichž názory se liší od názorů italského premiéra, mohou snadno najít zaměstnání ve státních televizních kanálech nebo na televizních kanálech, které patří italskému premiérovi, aniž by byla jejich svoboda jakkoli ohrožena.
Orice italian cinstit recunoaşte că, în Italia, există ziare, posturi de radio şi de televiziune care îşi desfăşoară în mod liber activitatea; că multe din aceste ziare duc o politică editorială opusă celei a prim-ministrului italian; că dacă există o lipsă de pluralism, aceasta există numai în singurul - şi subliniez, doamnelor şi domnilor, singurul - sindicat recunoscut de jurnaliştii italieni, care este orientat cu neruşinare către stânga. şi că realizatorii de emisiuni, comentatorii şi actorii de comedie, ale căror viziuni sunt în contradicţie cu cele ale prim-ministrului italian, se pot angaja cu uşurinţă şi pot lucra în cadrul posturilor de televiziune de stat sau în cadrul celor deţinute de prim-ministrul italian, fără să le fie ameninţată libertatea.