Lisabonská smlouva umožnila územním samosprávným celkům, aby se mnohem více podílely na rozhodovacím procesu, přispěla k lepší a účinnější realizaci opatření politiky soudržnosti přizpůsobených potřebám jednotlivých regionů a jejich obyvatel.
Tratatul de la Lisabona a permis autorităților teritoriale să fie mai profund implicate în procesul de luare a deciziilor, să faciliteze o mai bună și eficientă implementare a măsurilor de politică a coeziunii, adaptate necesităților regiunilor și populațiilor din acestea.