Základní nařízení upravující strukturální fondy a vstup Lisabonské smlouvy v platnost podstatně zvýšily význam "územní spolupráce" a přeměnily ji na jeden ze tří pilířů politiky soudržnosti Evropské unie.
Reglementările generale ale fondurilor structurale, precum și intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona au crescut considerabil importanța cooperării teritoriale, transformând-o într-unul dintre cei trei piloni ai politicii de coeziune a UE.