A na závěr bych se ráda zmínila o otázce předchozího povolení nemocniční péče, jehož zavedení podléhá celé řadě omezení vůči členským státům, i když tato zásada umožňuje jak kontrolu finanční rovnováhy sociálních systémů, tak záruky pro pacienty týkající se podmínek úhrady.
În final, aş dori să ridic problema privind autorizaţia prealabilă pentru serviciile medicale spitaliceşti, a cărei introducere depinde de o serie de limitări impuse asupra statelor membre, chiar dacă acest principiu permite atât controlul echilibrului financiar al sistemelor sociale, cât şi oferirea unei garanţii pacienţilor în ceea ce priveşte condiţiile de rambursare.