Pokračující izolace by ale naopak vedla k pocitu vyloučení a zabránila by výměně myšlenek a v krajním případě by i mohla vyústït v rozvoj úzkoprsého nacionalismu.
Pe de altă parte, o perpetuare a izolării ar încuraja un sentiment al excluderii şi ar împiedica schimburile de idei, precum şi, în cazul cel mai nefast, ar putea alimenta un naţionalism fără orizont.