Komise v té době tvrdila, že nejspolehlivějším způsobem financování výzkumu v oblasti energetiky jsou partnerství veřejného a soukromého sektoru, nebyla však schopná přesně vysvětlit, jak by byla finanční zátěž na taková opatření rozdělena mezi tyto dvě strany.
Comisia a sugerat la acel moment că parteneriatele între sectorul public şi cel privat reprezintă modalitatea cea mai credibilă de finanţare a cercetării din domeniul energetic, însă nu a putut să indice clar în ce mod povara finanţării acestor acorduri s-ar putea împărţi între cele două părţi.