Jedná se o jasný příklad institucionalizované diskriminace a dopad takzvaných úsporných opatření, které Komise společně s Radou a vládami našich zemí provádí, s následným zhoršením sociální nerovnosti, diskriminace, znehodnocením práce a nárůstem chudoby, zatímco pokračuje shovívavost vůči finančním spekulacím a daňovým rájům.
Acesta este un exemplu clar de discriminare instituționalizată și efectul așa numitelor măsuri de austeritate pe care Comisia, împreună cu Consiliul și guvernele din țările noastre, le pune în aplicare, cu exacerbarea ulterioară a inegalității sociale, discriminării, devalorizării muncii și creșterii sărăciei, în timp ce continuă indulgența privind speculațiile financiare și paradisurile fiscale.