Na národní úrovni mohou členské státy přijmout vnitrostátní právní předpisy v oblasti základních svobod a práv za předpokladu - a já opakuji: za předpokladu - že tato legislativa plně respektuje primární a sekundární legislativu Unie, spadá do oblasti, kde Společenství nemá výhradní pravomoci a je ospravedlněná skutečností, že na úrovni Unie nebo Společenství takový právní předpis není.
La nivel naţional, statele membre pot adopta legislaţie naţională în domeniul drepturilor şi libertăţilor fundamentale, cu condiţia - şi repet - cu condiţia ca legislaţia în cauză să respecte legislaţia primară şi secundară a Uniunii şi a Comunităţii, să se încadreze într-un domeniu în care Comunitatea nu are competenţă exclusivă şi să fie justificată de inexistenţa legislaţiei la nivelul Uniunii sau Comunităţii.