Odměřenost, kterou banky projevily i vůči spolufinancování ze strany státu na oplátku za pouze minimální kontroly, je pro jejich postavení typická, je to postavení neodpovědnosti, která v tržní džungli znovu vyústí ve zvýšení zisků a cen, zatímco pracovníci jsou znovu vyzýváni, aby zaplatili náklady krize.
Rezerva pe care băncile au demonstrat-o chiar statului cofinanţator, în schimbul unor controale şi mai mici, este tipică pentru poziţia lor, o poziţie caracterizată de lipsa de răspundere care, în jungla pieţei, are ca rezultat, din nou, o creştere a profiturilor şi a preţurilor, în timp ce muncitorii sunt încă o dată chemaţi să plătească costurile crizei.