zadruhé, signalizuje potřebu účinného, ale přiměřeného boje proti starým a novým podobám počítačové kriminality, jakým je krádež identity a ochrana duševního vlastnictví, a zároveň poukazuje na to, že legislativa nesmí vyústit v systematickou kontrolu všech občanů, podezřelých a nepodezřelých, dobrých a špatných, protože to by samozřejmě znamenalo nestoudný zásah do jejich soukromí;
în al doilea rând, acesta semnalează nevoia unei lupte eficace, dar proporţionale, împotriva formelor noi sau vechi de criminalitate informatică, cum ar fi furtul de identitate şi protecţia drepturilor de proprietate intelectuală, scoţând în evidenţă în acelaşi timp faptul că legislaţia nu trebuie să aibă drept rezultat supravegherea sistematică a tuturor cetăţenilor, suspecţi sau nu, pe bună dreptate sau nu, deoarece aceasta ar constitui o violare gravă a vieţii private a acestora;