Na jedné straně jsou země AKT hluboce postiženy nejen hospodářskou a finanční krizí, ale trpí také nedostatkem potravin a následky změn klimatu. Na druhé straně všechny strany účastnící se jednání rozlouskávají určitý institucionální oříšek, který spočívá v tom, jak náležitým způsobem zohlednit tendence k regionalizaci vztahů mezi zeměmi AKT a Evropskou unií.
Pe de o parte, ţările ACP sunt profund afectate de criza economică şi financiară, dar şi de insecuritatea alimentară şi de consecinţele schimbărilor climatice, pe de altă parte, există o provocare instituţională pentru toate părţile la negocieri, aceea de a reflecta într-un mod adecvat tendinţele de regionalizare a relaţiei dintre ACP şi Uniunea Europeană.