Je zřejmé, že když členství je dobrovolné, příliš mnoho manželů a manželek na příležitost podílet se na vzniku svých práv rezignuje a například po rozvodu se ocitají bez sociální ochrany, přestože po desetiletí pracovali v rodinných podnicích a přispívali k jejich prosperitě.
Într-adevăr, dacă afilierea este voluntară, prea mulţi soţi/soţii au tendinţa de a refuza oportunitatea de a-şi crea drepturi şi ajung în poziţia - de exemplu, în urma unui divorţ - de a nu dispune de protecţie socială, chiar dacă au lucrat zeci de ani în cadrul întreprinderii familiale şi au contribuit la prosperitatea acesteia.