Pane Kelly, ze striktně právního pohledu přináší Lisabonská smlouva změnu, na jejímž základě považuje cestovní ruch za pravomoc třetí úrovně Společenství, jinými slovy Společenství může jednat v zastoupení členských států, nemůže však v této oblasti předkládat žádné harmonizační právní předpisy.
Dle Kelly, din punct de vedere strict juridic, Tratatul de la Lisabona aduce cu sine o schimbare, prin aceea că presupune că turismul este o competenţă de nivelul trei a Comunităţii, cu alte cuvinte, Comunitatea poate acţiona pentru suplimentarea activităţilor statelor membre, dar nu poate promova nicio legislaţie de armonizare în acest domeniu.