Posuzujeme nejprve člověka a teprve potom se zabýváme tím, zda je nějakým způsobem odlišný - např. zdravotně postižený nebo homosexuál -, a proto tohoto člověka milujeme, ochraňujeme a chráníme; v tom spočívá podstata strategie nediskriminace.
Considerăm individul înainte de a ne gândi că el sau ea este diferit într-un anume fel - de exemplu, cu handicap sau homosexual - şi, prin urmare iubim, păzim şi protejăm individul; aceasta este ideea de bază a strategiei privind nediscriminarea.