Vyplývá z toho ponaučení, že přední národy na základě mezivládní spolupráce skutečně jednají, kdežto nadnárodní orgány se ve chvíli, kdy Libye volá o pomoc, zabývají malichernostmi.
Lecția desprinsă de aici este că cele mai importante națiuni acționează la nivel interguvernamental, iar organismele supranaționale abia mișcă un deget în timp ce Libia este în flăcări.