Nejen že by se mohl povážlivě rozvinout nový boj o sféry vlivu či přímo nadvládu jedněch nad druhými, ale státy, které by zůstaly před západními branami, by se s největší pravděpodobností staly rejdištěm různých nacionalistů a populistů, jakož i jejich ozbrojených milicí, a možná i prostorem nebezpečných lokálních konfliktů, o to nebezpečnějších, že po druhé světové válce se ze známých důvodů nikdy nekonala skutečná mírová konference, která by závazně, přesně a natrvalo upravila poválečné poměry v Evropě.
Nu numai că am fi fost martorii evoluţiei periculoase a unei noi încleştări pentru sfere de influenţă sau pentru dominare directă a uneia dintre tabere de către cealaltă însă, de asemenea, statele excluse de Vest ar fi devenit un teren de joacă pentru diverşi naţionalişti şi populişti şi miliţiile armate ale acestora şi posibil chiar o regiune cu conflicte locale periculoase, cu atât mai periculoase din cauza faptului că, din motive bine cunoscute, al Doilea Război Mondial nu a fost urmat de o adevărată conferinţă pentru pace care ar fi putut stabili relaţiile europene post-belice într-un mod obligatoriu, exact şi durabil.