Tato úmluva stanoví, že pobřežní státy vykonávají kontrolu nad oblastí do 200 mil od svého pobřeží a mají hospodářská práva nad zdroji na mořském dně, tato oblast však může být rozšířena, pokud státy prokážou, že kontinentální šelf přesahuje vzdálenost 200 mil.
Aceasta stabileşte că statele de coastă exercită controlul asupra unei zone de până la 200 de mile de la coastă şi au drepturi economice asupra resurselor de pe fundul mării, dar această zonă poate fi extinsă dacă statele dovedesc că platformele continentale se întind dincolo de 200 de mile.