Zaprvé jde o to, že to, co v konečném důsledku vytváříme, není Evropa sociální soudržnosti a solidarity. Je to evropské tržiště.
Primul se referă la faptul că ceea ce se creează în cele din urmă nu este o Europă a coeziunii sociale şi a solidarităţii; este o Europă ca piaţă şi, în al doilea rând, în anumite cazuri, politica de extindere are relaţii problematice cu legislaţia internaţională.