Měli bychom nyní posoudit nejprve důsledky modelu "emitent platí", který je mezi ratingovými agenturami široce rozšířený; za druhé: závislost bank a jiných institucionálních investorů na ratinzích; a za třetí, rating státního dluhu - což není jednoduchá záležitost; za čtvrté, zvýšení transparentnosti za účelem lepší kontroly nad situací střetu zájmů; a za páté, posílení hospodářské soutěže a rozmanitosti na tomto trhu ratingových agentur, který je v současné době soustředěn v příliš omezeném počtu rukou.
Ne gândim încă de pe acum în primul rând la consecințele modelului emitentului plătitor, răspândit în rândul agențiilor de rating; în al doilea rând, la dependența băncilor și a altor instituții investiționale de agențiile de rating; în al treilea rând, la ratificarea datoriei publice, o chestiune care nu este simplă; în al patrulea rând, la creșterea transparenței în scopul gestionării mai eficiente a conflictelor de interese; și în al cincilea rând, la crearea unei concurențe și diversități mai mari pe această piață a agențiilor de rating, care, în prezent, se concentrează în prea puține mâini.