Jinými slovy, tam, kde členské státy utrpí větší schodek kvůli boji proti nezaměstnanosti, a nezaměstnanost poté dramaticky poklesne, nemělo by smysl takový přístup podporovat?
Cu alte cuvinte, dacă un stat membru suferă de un deficit mai mare pentru a combate şomajul, iar şomajul scade apoi dramatic, nu ar fi normal să fie promovată astfel de abordare?