Vzpomínám si, co se stalo ve Francii po stávce v módní restauraci v Neuilly, oblíbené restauraci prezidenta Sarkozyho: šéfové tvrdili, že jsou oběti příliš strnulého pracovního trhu nebo ochránci pracovní síly, které platili legální minimum, a pro nelegální přistěhovalce bylo poté snadné získat legální status prostřednictvím práce - což je situace, kterou tato směrnice ještě posílí slibem legalizace těm, kteří nahlásí své zaměstnavatele.
Îmi amintesc apoi ce s-a întâmplat în Franţa ca urmare a unei greve într-un restaurant select din Neuilly preferat de preşedintele Sarkozy: patronii au pretins a fi victimele unei pieţe de muncă prea rigide sau protectorii unei forţe de muncă pe care o plăteau cu salariul minim legal, şi astfel a devenit uşor pentru imigranţii ilegali să obţină statut legal prin muncă - o situaţie pe care această directivă o va consolida prin promiterea regularizării celor care îşi reclamă patronul.