Zůstáváme však i nadále přesvědčeni, že nejlepším způsobem ochrany spotřebitelů v rámci drobných stížností není kolektivní odškodnění, ale veřejnoprávní prosazování těchto stížností, například prostřednictvím žalob na odčerpání zisku jako v německém zákoně proti nekalé soutěži, protože jednotliví spotřebitelé budou bedlivě zvažovat, zda podat kolektivní stížnost s právním zástupcem za 4,99 EUR nebo zda by nebylo například užitečnější, kdyby byly tyto žaloby soustavně sledovány na veřejné úrovni veřejným ochráncem práv a vymáhány odpovídajícími prostředky.
Suntem, însă, convinşi că modalitatea de a diferenţia acţiunile sumare care îi protejează cel mai bine pe consumatori nu este recursul colectiv, ci soluţionarea publică a acestor cereri, de exemplu aşa cum se întâmplă în legislaţia germană, prin plângerile împotriva concurenţei neloiale, deoarece consumatorii individuali se vor gândi foarte bine dacă să apeleze la un avocat şi să lanseze o acţiune în justiţie, pentru suma de 4,99 euro sau dacă ar fi mai bine ca aceste cereri să fie monitorizate permanent la nivel public de către un mediator şi să le fie dat curs prin mijloacele corespunzătoare.