Jednotící strategie se snaží hledat jednotný přístup orgánů ve všem, co se týká tržních sil; zdá se však, že je nedokonalá v politickém regulování dopadů jevů rozvolňování Unie (jako je nezaměstnanost, regionální nerovnosti a nedostatečná sociální soudržnost).
Strategia comună tinde să urmărească integritatea instituţională în orice are legătură cu forţele pieţei; totuşi, ar părea imperfect, din punct de vedere al politicii, să reglementăm impactul fenomenului de dezintegrare (precum şomajul, inechităţile regionale şi lipsa de coeziune socială).