V důsledku toho cítím jako povinnost se zeptat na následující: do jaké míry může stanovisko Evropské unie ve prospěch zahrnutí tuňáka obecného do Přílohy I kompenzovat, jako součást konference CITES, přání určitých orgánů a států, které nejsou členy Evropské unie, přijmout pohotovostní politiku do doby, než budou moci být vyhodnoceny hypotetické výsledky nedávných iniciativ Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku?
Prin urmare, nu pot să nu întreb: în ce măsura poziţia Uniunii Europene în favoarea includerii tonului roşu în anexa 1 poate contrabalansa, în cadrul conferinţei CITES, dorinţa anumitor organisme şi a unor state non-membre ale Uniunii Europene de a se adopta o politică de stand-by până când vor putea fi evaluate roadele ipotetice ale iniţiativelor recente ale Comisiei Internaţionale pentru Conservarea Tonului din Oceanul Atlantic?