Namísto toho se toto rámcové rozhodnutí omezuje na povinnost členských států vzájemně se informovat a přistoupit k přímým konzultacím s cílem dosáhnout "konsensu o účinném řešení zaměřeném na zabránění nepříznivým následkům způsobeným souběžnými řízeními".
În schimb, această decizie-cadru se limitează la o simplă îndatorire a statelor membre de a se informa reciproc şi de a intra în consultări directe pentru a ajunge la "un consens cu privire la orice soluție eficientă menită să evite consecințele negative care ar putea decurge din procedurile paralele”.