Ještě chci říci, že máme často pocit, jako kdyby hrozby přicházely z daleka, zvenčí, ale tou dělící čarou dnešního světa nejsou ani náboženství, ani nějaká jiná civilizační a kulturní dělení, ale čára, která hovoří o úctě k životu, o úctě k člověku na jedné straně (to, co definujeme jako lidská práva), a na druhé straně fanatismus jakéhokoliv druhu.
Aş dori de asemenea să spun că simţim deseori că ameninţările de departe şi din exterior şi că liniile ce divid lumea de azi n-au nimic de-a face cu religia sau civilizaţia sau cultura, ci cu respectul pentru viaţa umană şi pentru fiinţele umane pe de o parte (definite prin drepturile omului) şi fanatismul de orice tip ar fi el, de cealaltă parte.