Tyto případy jsou neoddělitelné od společné zemědělské politiky (SZP), která podporuje intenzivní, exportně orientované typy výroby, místo aby podporovala, jak je to nutné, místní výrobu a spotřebu, což by mohlo zajistit mnohem efektivnější sledování a následně i větší bezpečnost potravin.
Aceste cazuri nu se pot disocia de politica agricolă comună (PAC), care promovează modele de producție intensivă, orientată înspre export, în loc să încurajeze, așa cum ar fi necesar, producția locală și consumul local, care ar putea asigura o trasabilitate mai eficientă și, în consecință, o mai mare calitate și siguranță alimentară.