Tato kritika přichází od lidí, kteří uvažují pouze o tom, že budou provádět svou vlastní národní zahraniční politiku a prosazovat své národní zájmy jako hlavní prioritu, a kteří bez konzultace se svými partnery přijímají jednostranná rozhodnutí, která v konečném důsledku Evropu rozdělují, spíše než aby ji sjednocovala.
Aceste critici vin din partea unor oameni care se gândesc doar cum să își transforme în prioritate primordială propriile politici externe naționale și propriile interese naționale și care, fără a se consulta cu vreun partener, iau decizii unilaterale, care vor diviza în cele din urmă Europa, în loc să o consolideze.