Pan Arif se zabývá především schopností fondů státního majetku působit škodu, spekulativními formami investování, jež nesmí být podporovány, vyloučením citlivých oblastí, sociálními a environmentálními doložkami, dodržením zásady reciprocity a regulačními pravomocemi členských států, což jsou vše oblasti, které si přeje v popředí budoucí evropské politiky.
Acesta este deosebit de îngrijorat cu privire la capacitatea fondurilor suverane de a produce rău, forme speculative de investiții, care nu trebuie să fie încurajate, excluderea sectoarele delicate, clauzele sociale și ecologice, respectarea principiului de reciprocitate, precum și competențele de reglementare ale statelor membre, toate acestea fiind probleme pe care dorește să le observe în centrul viitoarei politici europene.