Během dosavadních konzultací s Parlamentem o balíčku šesti legislativních návrhů pro hospodářství, tzv. balíčku šesti zpráv, jsem často slyšela výhradu, že členské státy, čímž se myslí Rada a Evropská rada, díky soustředění na makroekonomickou stabilitu zapomínají podporovat růst a oživení reálné ekonomiky z krize, a pokud na ni nezapomínají, pak jsou na tyto cíle vyhrazeny jen právně nezávazné nástroje, a že strategie Evropa 2020 se omezuje především na takovéto nástroje.
Pe durata consultărilor parlamentare de până acum, referitoare la pachetul de șase propuneri legislative privind economia, așa-numitul "the six-pack”, am auzit frecvent critici potrivit cărora statele membre, prin care ar trebui să înțelegem Consiliul, alături de Consiliul European, deși țin seama de macrostabilitatea financiară, neglijează să încurajeze creșterea și redresarea economiei reale din criză sau, dacă nu fac acest lucru, atribuie numai instrumente nefiabile, superficiale, pentru aceste din urmă obiective, conținutul Strategiei Europa 2020 fiind, în principal, limitat la nivelul acestora.