Zlepšení strategické autonomie v otázkách bezpečnosti pro Evropskou unii znamená schopnost dohodnout se na společných politických cílech a strategických směrech, vytvořit strategické partnerství s příslušnými mezinárodními organizacemi včetně NATO a s ostatními zeměmi, shromažďovat potřebné informace a vytvářet společné analýzy a hodnocení a v případě potřeby využít finanční, civilní a vojenské prostředky, plánovat a provádět účinné operace řízení krizí v rámci rozšířené nabídky misí typu Petěrsburg, vypracovat a uplatňovat společnou obrannou politiku, jež položí první hmatatelné základy, na nichž lze vybudovat společnou obranu.
În ceea ce privește chestiunile legate de securitate, creșterea autonomiei strategice presupune, în cazul UE, capacitatea de a conveni asupra unor obiective politice și a unor orientări strategice comune, de a institui parteneriate strategice cu state și organizații internaționale relevante, inclusiv NATO, de a colecta informații adecvate și de a elabora analize și evaluări comune, de a valorifica și, acolo unde este necesar, de a comasa resursele financiare, militare și civile necesare, de a planifica și derula operațiuni eficace de gestionare a crizelor în cadrul gamei lărgite de misiuni de tip Petersburg, precum și de a crea un cadru și de a pune în aplicare o politică de apărare comună, așezând primele baze concrete pentru edificarea apărării comune.