Domnívám se rovněž, že navzdory současnému kontextu by měl být rok 2009 rokem, kdy by se naše činnost a rovněž činnost Evropské komise měla zaměřit na jednotnou Evropu pro všechny Evropany. Evropu, v níž bude všech 500 milionů občanů cítit, že jsou jejich práva zaručena, že solidarita skutečně existuje, že již nikdo nesmí být diskriminován, že se již nikdo nesmí cítit jako outsider nebo jako někdo, koho v jednotné Evropě tolerují, že jsme všichni evropští občané, nezávisle na tom, kde se každý z nás nacházel před rokem 1989.
Cred în egală măsură că, în ciuda contextului, anul 2009 ar trebui să fie cel în care acţiunea noastră şi, în egală măsură, acţiunea Comisiei Europene, să consacre o singură Europă pentru toţi europenii: o Europă în care fiecare din cei 500 de milioane de europeni să simtă că drepturile lui sunt garantate, că solidaritatea este reală, că nimeni nu mai poate fi discriminat, că nimeni nu trebuie să se mai simtă străin sau tolerat în Europa unită, că suntem cu toţii cetăţeni europeni care se simt la fel, indiferent de locul în care ne aflam fiecare înainte de 1989.