Ovšem zjištění, že existují rozpory, které jsou v zásadě odvozeny od existence různých zájmů a priorit, mě nevede k závěru, že je EU ve světě bezvýznamná nebo že je třeba jednotnou zahraniční politiku prosazovat ve všech členských státech navzdory jejich vlastním zájmům nebo jejich vlastní historii.
Totuşi, recunoaşterea că există dezacorduri care, în principiu, provin din existenţa unor interese şi priorităţi diferite nu mă conduce la concluzia că UE este irelevantă în lume sau că trebuie impusă o politică externă unică în toate statele membre, contrar intereselor proprii ale acestora sau chiar propriei istorii.