Následně se z ní stala Lisabonská smlouva, ve skutečnosti tentýž dokument. Dvě ze tří zmíněných stran pak v průběhu hlasování v Dolní sněmovně tyto sliby popřely a odmítly dát občanům možnost vyjádřit se v referendu, jedná se tedy o věc základní důvěry a zodpovědnosti v politice.
Aceasta a devenit apoi Tratatul de la Lisabona, de fapt acelaşi document: La votul din Camera Comunelor, două dintre cele trei partide şi-au încălcat acele promisiuni şi au refuzat să ofere referendumul populaţiei, astfel încât este vorba despre o chestiune de încredere şi responsabilitate elementară în politică.