Podporuji názor, že současná úsporná opatření a ustanovení Lisabonské smlouvy mohou členským státům pomoci k inteligentnějším výdajům na obranu tím, že budou sdružovat a sdílet větší část svých obranných kapacit, rozpočtu a požadavků, a současně dosáhnout větší bezpečnosti pro své občany, ačkoliv je pravda, že hospodářská a finanční krize má dopad na vnitrostátní rozpočty na obranu, na vojenské programy a struktury, a proto není více než rok po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost jasné, jak bude vypadat postlisabonský holistický přístup EU umožňující překonat tradiční procedurální a institucionální překážky.
Susțin poziția conform căreia austeritatea economică actuală și prevederile Tratatului de la Lisabona ar putea impulsiona statele membre către cheltuieli mai inteligente pentru apărare, prin care acestea ar comasa și utiliza în comun o parte mai mare din capacitățile lor de apărare, bugetul, și cerințele de securitate, simultan cu obținerea unei securități mai solide pentru cetățenii lor, deși realitatea este că criza economică și financiară afectează bugetele, programele și structurile forțelor de apărare națională ale UE și, prin urmare, la peste un an de la intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, nu există încă semne clare ale unei abordări holistice a UE după Lisabona, care să permită depășirea barierelor tradiționale procedurale și instituționale.