To, že po pěti letech legálního pobytu mají osoby požívající mezinárodní ochrany získat práva srovnatelná s právy občanů EU, vyvolává problémy a otázky, a to zejména ve státech se silnými sociálními systémy, kde by to vedlo k předem neodhadnutelným nákladům.
Faptul că, după cinci ani de rezidență legală, beneficiarii unei protecții internaționale vor avea drepturi comparabile cu cele ale cetățenilor UE a ridicat o serie de probleme și întrebări, mai ales în acele state UE cu sisteme sociale puternice, deoarece acest lucru va conduce la costuri inestimabile.