Záměr učinit přímé platby závislé na požadavcích podmíněnosti týkajících se ochrany životního prostředí a správy krajiny je v zásadě prospěšný, ale jen za předpokladu, že tyto požadavky nebudou svázány s takřka náboženskými přikázáními týkajícími se změny klimatu a hloupostmi o sociální rozmanitosti.
Ideea de a condiționa plățile directe de ecocondiționalitate, alături de protecția mediului și gestionarea spațiilor naturale este o măsură potențial benefică, dar numai atâta timp cât acestea nu sunt legate de precepte semireligioase privind schimbările climatice și un nonsens al diversității sociale.