Jedním z příkladů je tolerování falešných uchazečů o azyl, kteří využívají nezletilých osob, aby získali povolení k pobytu, a dalším je odpor k uzavřeným zadržovacím střediskům pro osoby, jež nesplní podmínky pro uznání statusu uprchlíka a vyhýbají se svému vydání.
Un exemplu este tolerarea aşa-zişilor solicitanţi de azil care se folosesc de minori pentru a obţine un permis de rezidenţă, iar un altul este opoziţia faţă de centrele închise de primire pentru persoanele care nu îndeplinesc condiţiile de recunoaştere ca refugiaţi şi se ascund după eliberare.