Důvodem odmítání banky poskytovat hypotéční úvěry komukoli jinému než osobám s pobytem ve stejném členském (dokonce i když je příslušná banka nadnárodní a je v řadě členských států zastoupena svými dceřinými společnostmi nebo pobočkami) je to, že v případě úvěrového podvodu je banka povinna uplatnit postup nucené exekuce v souladu s lex rei sitae (právem státu, kde se nachází nemovitost, jež slouží jako zástava pro poskytnutí hypotéčního úvěru věřitelskou bankou), a nikoli právem státu, kde má sídlo věřitel.
Motivul pentru care o bancă nu acordă credite ipotecare decât rezidenților aceluiași stat (chiar și atunci când banca respectivă - multinațională - are o prezență în mai multe state membre, sub formă de filiale sau sucursale) este acela că, în caz de neplată a creditului, banca este nevoită să urmeze o procedură de executare silită conform lex rei sitae (dreptul statului unde se situează imobilul asupra căruia s-a instituit ipoteca de către banca creditoare) și nu dreptul statului unde creditorul își află sediul.