Takže když skutečně dáme občanům právo vyjádřit svůj názor - jak jsme to udělali v případě Ústavy ve Francii a v Nizozemsku a v případě Lisabonské smlouvy v Irsku - a oni řeknou "ne", co děláme?
Prin urmare, când le dăm cu adevărat cetăţenilor dreptul să îşi exprime opinia - ca în cazul Constituţiei, în Franţa şi Ţările de Jos, şi în cazul Tratatului de la Lisabona, în Irlanda - şi aceştia spun "nu”, ce facem noi?