Proč máme dvojí metr, kdy se vždy uvádí stejné země: Irák, Írán, Rusko, Bělorusko nebo Kuba, a přitom se téměř nemluví o situaci v mnoha afrických zemích, a zvláště ne o situaci v Maghrebu, kde jsou obránci lidských práv a demokracie ve velkém nebezpečí, a to zejména v Libyi a Tunisku, a prakticky všichni jsou k tomu lhostejní?
De ce se aplică mereu acest dublu standard și se face întotdeauna referire la aceleași țări: Iran, Irak, Rusia, Belarus sau Cuba, în timp ce abia dacă se menționează situația din multe state africane, mai ales cea din Maghreb, unde apărătorii drepturilor omului și ai democrației sunt persecutați, mai ales în Libia și în Tunisia, într-o indiferență generală?