Dominantní postavení bylo Soudním dvorem definováno jako situace, v níž má podnik hospodářskou sílu, která mu umožňuje bránit zachování účinné hospodářské soutěže na relevantním trhu tím, že mu poskytuje možnost jednat do značné míry nezávisle na svých soutěžitelích, zákaznících a nakonec i spotřebitelích.
Poziţia dominantă a fost definită de către Curtea Europeană de Justiţie ca fiind o poziţie de putere economică de care beneficiază o întreprindere şi care îi permite să împiedice menţinerea unei concurenţe efective pe piaţa relevantă şi să se comporte într-o mare măsură independent faţă de concurenţii şi clienţii săi şi, în ultimă instanţă, faţă de clienţi.