Lisabonská smlouva, která zřídila právní subjektivitu Unie, zvýšila její způsobilost stát se členem různých mezinárodních organizací, dala jí širokou škálu kompetencí v oblasti vnější činnosti a především, prostřednictvím vytvoření postu místopředsedkyně Komise/vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a zřízení Evropské služby pro vnější činnost, Unie získala možnost jasnějšího a silnějšího postavení ve světě a podpořila všechny typy vzájemně prospěšných druhů spolupráce s příslušnými mezinárodními a regionálními organizacemi a skupinami států a umožnila Unii zařídit se tak, aby se mohla stát účinným globálním hráčem.
Tratatul de la Lisabona, instituind personalitatea juridică a Uniunii, consolidează capacitatea UE de a adera la diverse organizații internaționale, îi conferă o gamă mai largă de competențe în domeniul acțiunii externe, îi oferă posibilitatea de a adopta o poziție unică, mai clară și mai fermă, la nivel mondial, în special prin crearea funcției de Vicepreședintele Comisiei/Înalt Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (VP/ÎR) și a Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE) și încurajează, de asemenea, toate tipurile de cooperare reciproc avantajoase cu organizații internaționale și regionale și cu grupuri de state relevante și permite Uniunii să se organizeze în așa fel încât să aibă posibilitatea de a deveni un actor eficace la nivel global.