Do seznamu nepříznivých jevů, které doprovázejí konkurenceschopnost, můžeme zahrnout následující: model spotřeby určovaný průmyslem, který plýtvá energií a surovinami; hospodářská soutěž, která není založena na nadřazenosti použitých metod, ale na finanční nadvládě bohatých monopolních společností; neúplná konkurenceschopnost, která se soustředí pouze na poslední fázi zpracování, a nikoli celková konkurenceschopnost, čímž mám na mysli konkurenceschopnost, která bere v úvahu přípravu surovin a materiálů pro výrobu; převzetí surovinových a energetických trhů nadnárodními, často mimoevropskými korporacemi; zvýšení cen energií a v důsledku toho i cen surovin způsobené předpisy, které stanovují systém obchodování s emisemi v členských státech EU; nekalá soutěž zavedená především velkými nadnárodními korporacemi i finančními institucemi.
Putem să includem următoarele elemente în catalogul fenomenelor nefavorabile care însoțesc competitivitatea: modelul de consum impus de industrie, care irosește energia și materiile prime; concurența bazată nu pe superioritatea metodelor folosite, ci pe supremația financiară a corporațiilor monopoliste bogate; competitivitatea fragmentară, care vizează numai etapa finală a procesării și nu competitivitatea brută, prin aceasta referindu-mă la o competitivitate care ia în considerare pregătirea materiei brute și a materialelor de producție; preluarea piețelor de materii brute și energetice de către corporații supranaționale, care, adesea, nu sunt europene; majorarea prețurilor la energie, și, în consecință, la materiile brute, prin reglementări care impun statelor membre un sistem de comercializare a emisiilor; concurența neloială impusă în principal de corporații supranaționale de mari dimensiuni, inclusiv de corporații financiare.