Lisabonská smlouva též poprvé zavádí konkrétní právní základ pro poskytování humanitární pomoci a prohlašuje, že snížení a odstranění chudoby v rozvojových zemích je hlavním cílem politiky rozvojové spolupráce Evropské unie.
Tratatul de al Lisabona introduce pentru prima dată un temei legal specific pentru ajutorul umanitar şi afirmă că reducerea şi eradicarea sărăciei în ţările în curs de dezvoltare reprezintă prioritatea politicii de cooperare pentru dezvoltare a Uniunii.