Na Evropu již nelze pohlížet jen jako na velký zdroj finančních prostředků k řešení hospodářských a sociálních problémů a problémů infrastruktury, ale jako na instituci, do které musí každý vložit nějaký původní vklad, aby mohla vzniknout politika budovaná na společných hodnotách.
Europa nu mai poate fi văzută doar ca un mare loc comun de resurse financiare pentru rezolvarea problemelor economice, sociale şi de infrastructură, ci ca o instituţie căreia fiecare trebuie să-i ofere o contribuţie originală pentru a institui o politică dezvoltată pe valori comune.