Pokud v EU a v Komisi distribuujeme do 21 000 evropských škol se 3 milióny školáky kalendář, který jako skvělá ukázka sebepopření neuvádí žádné křesťanské svátky, zatímco jsou v něm označeny islámské, sikhské, hinduistické a čínské slavnosti, pak tu už nejde o sebepopření, ale o sebenenávist.
Dacă noi în UE și în Comisie distribuim un calendar ca un exemplu perfect de lepădare de sine unui număr de 21 000 de școli europene pentru 3 milioane de elevi, calendar care nu include sărbătorile creștine, dar indică sărbătorile islamice, Sikh, hinduse și sărbătorile din China, atunci aceasta nu mai este o chestiune de lepădare de sine, ci de ură de sine.