Pokud nepřipustíme, že my, kdo zasedáme ve stejném Parlamentu, máme právo, povinnost zjistit, co se děje v jednom z členských států, jak můžeme říkat diktaturám ve vzdálených zemích, že hájíme univerzální myšlenku, která je konkrétně také velmi důležitá pro ochranu práv žen?
Dacă nu vom admite că noi, cei care stăm în acelaşi Parlament, avem dreptul, avem datoria de a vedea ce se întâmplă într-unul din statele membre, cum le putem spune dictaturilor din ţările îndepărtate că noi apărăm o idee universală care este atât de importantă, mai ales pentru apărarea drepturilor femeilor?