Zde jsme navrhli dva rozdílné systémy označování: jeden povinný systém pro výrobky ze třetích zemí, jak je to už stanoveno v nařízení z roku 2005, které v současnosti blokuje Rada, jak víte, a jeden systém dobrovolný pro výrobky vyráběné v členských státech.
Am propus două sisteme de etichetare diferite în acest caz: un sistem obligatoriu pentru produse din ţările terţe, prevăzut deja în regulamentul din anul 2005, care este în prezent blocat de Consiliu după cum ştiţi; şi un sistem opţional pentru produsele fabricate în statele membre.