Nařízení rovnež říká, že žádost musí být předložena v jednom z úředních jazyků členského státu, v němž má sídlo soud, který ji obdržel, nebo v jiném jazyce, který tento členský stát uznal; jazyk je ovšem, jak jste zdůraznil, nemalým problémem.
Regulamentul prevede, de asemenea, că cererea trebuie prezentată într-una din limbile oficiale ale statului membru la instanţa de primire sau în oricare altă limbă pe care statul membru de primire a indicat-o ca putând fi acceptată, dar, după cum tocmai aţi subliniat, limba nu este cea mai mică din probleme.