Z toho vyplývá jen to, že na členských státech je, aby učinily přiměřená rozhodnutí ohledně změn právních předpisů či politik, přičemž se při tom mohou koncepcí Evropského soudu pro lidská práva inspirovat, ale v žádném případě jim to rozsudek Evropského soudu pro lidská práva neukládá jako povinnost a nenutí je, aby tak učinily.
Şi doar pe această bază revine statelor membre competenţa de a lua decizii adecvate referitoare la modificarea legislaţiei sau a politicilor, care ar putea să se inspire din doctrina Curţii Europene a Drepturilor Omului, dar în nicio împrejurare nu sunt obligate sau forţate să procedeze astfel de nicio hotărâre a Curţii Europene a Drepturilor Omului.