Teorie, že přemísťování sídel lze zařídit tak, aby společnost byla založena v sousední zemi, a poté něčí vlastní společnost provede fúzi s touto společností podle směrnice o fúzích, by jen stěží mohla být byrokratičtější.
Nu s-ar putea găsi o teorie mai birocratică decât cea conform căreia transferul sediilor unei societăţi poate fi realizat printr-o societate înfiinţată într-un stat vecin şi apoi fuzionată cu propria societate, în conformitate cu directiva privind fuziunile.