Mnohé rozvojové země byly často nuceny snížit sociální výdaje (zejména v oblasti výživy, zdraví a vzdělávání), což přináší závažné sociální a politické důsledky a ohrožuje nejen splnění rozvojových cílů tisíciletí do roku 2015, ale také oslabuje pokrok dosažený v posledních letech.
Multe ţări în curs de dezvoltare au fost adesea obligate să taie cheltuielile sociale (în special cele legate de nutriţie, sănătate şi educaţie), dând naştere la grave consecinţe sociale şi politice şi punând în pericol nu numai realizarea ODM până în 2015, dar, de asemenea, subminând progresele anterioare observate în ultimii ani.