To, čím se lišíme od Spojených států, které ještě tuto dohodu neratifikovaly - a víme proč -, a to se týká také vztahů s Koreou, je skutečnost, že žádná z ekonomických mocností světa nevystaví svůj kvalitní - a zdůrazňuji slovo "kvalitní" - výrobní průmysl neodvratným procesům rozkladu a neobětuje jej na oltář finančních zájmů, a nepostaví proti sobě bílé límečky z londýnské City a dělníky v bílých pláštích v moderních evropských továrnách, což je přesně to, co Evropa po krizi nepotřebuje.
Ceea ce ne diferențiază de Statele Unite, care încă nu au ratificat acest acord - și știm de ce - iar acest lucru se aplică și relațiilor cu Coreea, este tocmai faptul că nicio putere economică mondială nu își expune industria producătoare de calitate - și subliniez cuvântul "calitate” - unor procese de dezintegrare inevitabilă, sacrificând-o pe altarul intereselor financiare, punând față în față funcționarii din Londra și muncitorii în uniforme albe din fabricile europene moderne, lucru de care Europa chiar nu are nevoie în urma crizei.