Za druhé hájí zásadu zeměpisného označování a tradičních specialit, které představuje jako dva prvky přispívající k zemědělské konkurenceschopnosti a ochraně kulturního dědictví.
În al doilea rând, apără principiul identificării geografice şi al specialităţilor tradiţionale, prezentându-le drept două elemente care contribuie la competitivitatea agricolă europeană şi la păstrarea patrimoniului cultural.