Domnívám se, že je naší povinností zdůraznit rovnocennost mezi evropskými občany a žadateli o azyl, neboť azyl není dobrodiním, které prokazují členské státy lidem prchajícím před válkou, azyl je povinností členských států a právem těch, kteří chtějí pobývat v našich státech se všemi právy, jimž se těší evropští občané.
Cred că avem datoria să subliniem echivalenţa între cetăţenii europeni şi solicitanţii de azil, pentru că azilul nu este ceva acordat de statele membre oamenilor care fug de războaie, azilul este o datorie a statelor membre şi este dreptul acelor oameni de a putea sta în ţările noastre cu toate drepturile de care se bucură cetăţenii europeni.