Stojíme před volbou mezi modelem, v němž se budeme obracet sami na sebe, každá země bude porovnávat svoji konkurenceschopnost jen se sousedním členským státem, zajímat se o vlastní hodnocení na finančních trzích a hledat způsob, jak co nejméně přispět do evropského rozpočtu, a na druhé straně stojíme před modelem založeném na solidaritě - což je jediný přijatelný model - v němž se bude zvyšovat životní úroveň, především prostřednictvím upevnění pozice sociálního dialogu a odborů, s minimálními sociálními požadavky v celé Evropě a chráněnými mechanismy mzdové indexace, kde by mezigenerační solidaritu zajišťoval penzijní systém, umožňující důstojné živobytí, jak nedávno uvedl Parlament.
Trebuie să alegem între, pe de o parte, un model prin care ne întoarcem împotriva noastră, în care fiecare țară își compară competitivitatea cu statul membru învecinat, își analizează rating-ul pe piețele financiare și cea mai mică contribuție pe care o poate aduce la bugetul european și, pe de altă parte, un model bazat pe solidaritate - singurul model acceptabil - în care standardele sociale sunt ridicate, îndeosebi prin susținerea poziției de dialog social și a sindicatelor, cu cerințe sociale minime pe întregul teritoriu al Europei și mecanisme de indexare salarială care sunt protejate, și în care solidaritatea dintre generații este garantată de un sistem de pensii care oferă suficiente lucruri pentru a trăi în demnitate, după cum a afirmat Parlamentul recent.