Někdy mne až roztrpčuje, že všechny ty věci, bez nichž jsme se ve východním Německu museli obejít a dlouhá léta po nich toužili, jsou nyní brány, jako by byly samozřejmost, a zůstávají téměř nepovšimnuté.
Uneori, aproape mă face să mă simt iritat că toate lucrurile care ne-au lipsit în Germania de Est și pe care le-am dorit de mulți ani sunt acum luate ca fiind lucruri cuvenite și trec aproape neobservate.