Nevracíme se pouze o 300 let zpět k právnímu pojetí územní odpovědnosti, které říká, že trestný čin spadá do odpovědnosti území, kde byl spáchán, vracíme se rovněž k představě předmoderní doby, podle které by lidé rozhodující o právních předpisech neměli být odpovědní vůči lidem, jež jsou jim podřízeni, ale spíše pouze vůči vlastnímu svědomí.
Nu dăm timpul înapoi cu doar 300 de ani de înţelegere juridică a responsabilităţii teritoriale, adică a faptului că o infracţiune este responsabilitatea teritoriului pe care fost comisă; ci ne întoarcem şi la ideea premodernă că persoanele care au putere de decizie asupra legilor nu ar trebui să fie trase la răspundere de cei care trăiesc sub aceste legi, ci mai degrabă de propriile conştiinţe.