Zaprvé jde o skutečný nedostatek interoperability především v oblasti signalizace a zadruhé jde o samotný železniční průmysl - zejména o provozovatele osobní dopravy a provozovatele infrastruktury, kteří jsou vzájemně domluveni na zajištění toho, že železniční nákladní doprava je umístěna na posledním místě, pokud se jedná o stanovování tras a jízdních řádů.
În primul rând, lipsa reală de interoperabilitate, în special în semnalizare; şi în al doilea rând, chiar industria feroviară - în special operatorii de transport de călători şi furnizorii de infrastructură care se pun de acord în a plasa transportul feroviar de mărfuri pe ultimul loc al priorităţilor atunci când este vorba de rute şi orare.