V důsledku toho tedy členské státy nadále přijímají rozhodnutí o vnitřní jazykové politice také s ohledem na regionální a menšinové jazyky.
În consecinţă, statele membre rămân factori de decizie în ceea ce priveşte politica lor lingvistică internă, inclusiv în ceea ce priveşte limbile regionale şi minoritare.