Musíme se vzepřít rozšířené metafoře Evropy jako bezpečné, prosperující a demokratické země, která ctí lidská práva, ale která je zaujata svými vlastními vnitřními událostmi a od světa se odvrací.
Trebuie să ne împotrivim metaforei comune potrivit căreia Europa este o ţară sigură, prosperă şi democratică, în care drepturile omului sunt preţuite, dar care a devenit atât de preocupată de propriile afaceri interne încât a întors spatele restului lumii.