Jedná se o posuzování chudoby, které vychází z absolutních a čistě finančních faktorů a nebere v potaz odlišnost dvaceti sedmi členských států; jeho argumentační linii lze shrnout jako pouhou otázku solventnosti.
Aceasta este o măsurare a sărăciei care se realizează în termeni absolut şi pur financiari şi care nu ia în considerare diversitatea celor 27 de state membre; argumentaţia sa se poate rezuma ca una de simplă solvabilitate.