Крайбрежните държави обаче, дори и тези, граничещи с Европа, съзнателно и често, наистина доста често, пренебрегват тези правила и се оказваме в парадоксалното положение, при което за нашите рибари всичко това е задължително, а останалите могат да правят каквото си поискат.
Vis dėlto pakrančių valstybės, net ir turinčios su Europa bendrą sieną, sąmoningai ir dažnai, netgi labai dažnai, šių taisyklių nepaisir mes atsidūrėme paradoksalioje padėtyje, nes visos tos taisyklės taikomos mūsų žvejams, o kiti gali daryti, ką nori.