Оставаме убедени обаче, че най-добрата защита за потребителите в случаите на по-малки искове не е колективната защита, а публичното предявяване на такива искове, например разглеждане на иск според германския закон срещу нелоялната конкуренция, тъй като отделните потребители много внимателно ще се замислят дали да повдигнат колективен иск с адвокат за 4,99 EUR или дали няма да е по-полезно, ако например тази искове постоянно се наблюдават публично от омбудсман и с подходящи средства се налага изпълнението им.
Tačiau mes ir toliau manome, kad labiausiai vartotoją apsauganti supaprastintų ieškinių sprendimo procedūra yra ne kolektyvinis žalos atlyginimas, bet priverstinis tokių ieškinių nagrinėjimo spaudimas iš valstybės pusės, pvz., pateikiant ieškinį dėl pajamų nuslėpimo, kaip tai daroma Vokietijos įstatyme dėl nesąžiningos konkurencijos, nes paskiri vartotojai atidžiai pamąstys, ar pateikti kolektyvinį ieškinį dėl 4,99 EUR su teisininko pagalba, ar iš tiesų būtų geriau, jei šiuos ieškinius valstybiniu lygmeniu nuolatos stebėtų ombudsmenas ir atitinkamomis priemonėmis priverstų juos nagrinėti.