Без да очакваме европейското производство да удовлетвори нашето търсене (нещо невъзможно както сега, така и в бъдеще), истината е, че бъдещата реформа на общата политика в областта на рибарството не може да не разгледа проблема с вноса и да не потърси по-добро решение, независимо дали това ще стане чрез увеличаване на европейското производство (не само чрез увеличаване на обема на улова, но и посредством инвестиции в аквакултурата), или чрез въвеждане на изискване вносната риба да отговаря на същите стандарти, задължителни за рибата, уловена или произведена в ЕС, или чрез предоставяне на потребителите на достатъчно информация за произхода на рибата.
Per būsimą bendros žuvininkystės politikos (BŽP) reformą turėtų būti ne tik sprendžiama, kaip Europos gamyba turėtų patenkinti mūsų poreikį (tai neįmanoma ir dabar, ir ateityje) - svarbu išnagrinėti ir importo klausimą bei ieškoti geresnio sprendimo arba didinant Europos gamybą (padidinant ne tik sugavimo skaičių, bet ir investicijas į akvakultūrą), arba reikalaujant, kad importuojama žuvis atitiktų tuos pačius standartus, kurie taikomi ES pagautai ar pagamintai žuviai, arba suteikiant vartotojui pakankamai informacijos apie žuvies kilmę.