Това бяха трите отправни точки и беше ясно за парламентарното мнозинство в Конвента, съставено в частност от членове на националните парламенти, че Европейският съюз е винаги по-добър в области, в които действа съобразно общностния метод, и е винаги сравнително по-зле, когато действа съобразно междуправителствения метод.
Tai buvo atspirties taškai, ir konstitucinės konvencijos daugumai, sudarytai iš valstybių narių parlamentų narių, buvo aišku, kad Europos Sąjunga visuomet bus stipresntose srityse, kuriose ji veiks vadovaudamasi Bendrijos metodu, ir santykinai silpna tose srityse, kuriose ji veiks, vadovaudamasi tarpvyriausybiniu metodu.