Според Договора от Лисабон по-голямата част от въпросите в областта на рибарството се решават по обикновената законодателна процедура, в която Парламентът има важна роля като съзаконодател.
Po Lisabonos sutarties didžioji žuvininkystės klausimų dalis dabar patenka į įprastą teisėkūros procesą, kuriame Parlamentas atlieka svarbų vieno iš teisės aktų leidėjo vaidmenį.