Езиково-историческите малцинства в държавите-членки и тяхното признато и неоспоримо право да се изразяват на майчин език нямат нищо общо с новите потоци от мигранти, които имат собствени отличителни характеристики.
Dėl istorinių aplinkybių valstybėse narėse atsiradusios kalbinės mažumos ir pripažinta bei neginčijama jų teisreikšti save gimtąja kalba turi mažai ką arba visiškai neturi nieko bendro su naujomis migracijos bangomis, pasižyminčiomis savitais bruožais.