Това би означавало краят на националните правни традиции и закони, които всяка държава-членка е постановила по толкова чувствителни въпроси като гражданското и договорното право.
Tai reikštų nacionalinių teisinių tradicijų ir teisės aktų, kuriuos valstybės narės yra priėmusios tokiais opiais klausimais kaip civilinir sutarčių teisė, pabaigą.