В това отношение можем да посочим Резолюции 1820 (2008) и 1888 (2009), които за първи път изрично признаха употребата на сексуално насилие за военна тактика - нещо, което изисква специфичен отговор по отношение на политиката и сигурността.
Šiuo požiūriu galime remtis rezoliucijomis Nr. 1820 (2008) ir 1888 (2009), kuriose pirmą kartą aiškiai pripažįstamas seksualinio smurto, kaip karo taktikos, naudojimas, o tai reikalauja tam tikros politinės ir saugumo reakcijos.