Ако разгледаме тълкуването на Съвета, което се вижда и от неговите заключения, можем да различим едностранчивия фокус върху това, което Съветът счита за необходимо, а именно, спестявания, спестявания и още спестявания.
Vertinant Tarybos aiškinimą, kuris patvirtinamas ir jos išvadose, galima pastebėti vienašalį dėmesio sutelkimą į tai, kas, Tarybos nuomone, yra būtina, t. y. taupymą, taupymą ir dar kartą taupymą.