За да бъде устойчив в дългосрочен план, паричният съюз не може да се ограничава до краткосрочни, номинални показатели, той не може да не отчита реалната икономика, икономическия растеж или заетостта и не може да игнорира съществените вътрешни различия от регионален и социален характер, които се проявяват успоредно с него и които Комисията разкри изключително добре в работата си по "ИПС@10".
Tam, kad pinigų sąjunga ateityje būtų tvari, ji negali apsiriboti tik dabartimi, pagrindiniais rodikliais, ji negali užmiršti realios ekonomikos, ekonomikos augimo arba užimtumo ir ji negali ignoruoti esminių vidinių regioninio ir socialinio pobūdžio nukrypimų, kurie atsiranda ir kuriuos Komisija nustatė, dirbdama su EMU@10.