Първо, реалната липса на оперативна съвместимост, по-конкретно що се отнася до сигнализацията, и второ, самата железопътна промишленост - по-конкретно пътническите оператори и доставчиците на инфраструктура, които заговорничат помежду си, за да гарантират, че железопътният превоз на товари се поставя най-ниско в йерархията, когато става въпрос за определянето на маршрутите и разписанията.
Visų pirma, trūksta sąveikos, pirmiausia signalizavimo srityje; antra, pati geležinkelio pramonpirmiausia keleivių operatoriai ir infrastruktūros teikėjai; jų visų pastangomis, parenkant maršrutą ir nustatant grafikus, krovinių pervežimas geležinkeliu atsiduria paskutinėje vietoje.