Първият подход разглежда смъртното наказание като морално, защото обвиняемият е отнел живот (възмездие), като възпиращо, тъй като тези, които могат да извършат убийство, се въздържат да го направят, защото се страхуват за живота си, докато справедливостта е маловажна или недоказана.
Pagal pirmąjį modelį mirties bausmlaikoma moralia, nes kaltinamasis atėmgyvybę, (atpildas) ir atgrasančia, nes tie, kas gali žudyti, susilaiko nuo tokio veiksmo bijodami dėl savo pačių gyvybės, tačiau sąžiningumas yra nesvarbus arba neįrodytas.