Това, което стана ясно миналата година, беше, че държавите-членки и ЕС като цяло нямаха план за действие в случай на подобна ситуация, използваните данни бяха непълни, метеоролозите не можаха или всъщност не искаха да помогнат и всеки усъвършенстваше изкуството да обвинява някой друг и възприемаше по-скоро политика на бягство от риска, отколкото на управление на риска.
Praėjusiais metais tapo aišku, kad valstybės narės ir visa ES nebuvo parengusios plano, kaip elgtis tokio įvykio atveju; duomenys, kuriais tuomet naudotasi, buvo neišsamūs, meteorologai negalėjo ar, tiesą sakant, nebūtų galėję padėti, o visi tik kaltino vieni kitus ir vykdne rizikos valdymo, o rizikos vengimo politiką.