Тези работници често са изложени на бедност и незаконни условия, по-вероятно е да станат жертви на малтретиране, плаща им се на неравни интервали или биват подлагани на насилие или сексуална злоупотреба и е по-малко вероятно да се свържат с органите, за да търсят защита и да търсят правата си, поради страх, че ще бъдат върнати в страната си на произход и/или наказани от своите работодатели.
Šie darbuotojai dažnai patiria skurdą ir dirba neteisėtai, jiems kyla didesnis pavojus nukentėti nuo netinkamo elgesio, negauti reguliaraus darbo užmokesčio, patirti smurtą arba seksualinę prievartą ir jie rečiau kreipiasi į valdžios institucijas prašydami apsaugos ir apginti jų teises bijodami, kad nebūtų grąžinti į tėvynę ir (arba) kad jų nenubaustų darbdavys.