Въпреки че известни примери доказват, че националните малцинства се разглеждат като ценност и възможност в Европейския съюз, като например Южен Тирол и Аландските острови, за съжаление, в Източна Европа, ние се срещаме с противоположното отношение, дори понякога в изказвания на държавници.
Nors įžymūs pavyzdžiai patvirtina, kad tautinės mažumos suteikia Europos Sąjungai papildomos vertės ir galimybių (pavyzdžiui, Pietų Tirolis arba Alandų salos), deja, Rytų Europoje mes susiduriame su priešingu požiūriu, kartais reiškiamu net pačių valstybės veikėjų.