Държавната собственост в Гърция обаче не е единна и еднородна: търговската собственост, като сгради, които не изпълняват публични функции, е едно, а радикална промяна в използването на земята за сметка на околната среда е съвсем друго, тъй като излага на риск свободни пространства като старото летище на Атина, предвидени да компенсират липсата на тревни площи в градове с по-малко от 3 квадратни метра зелени площи на жител, когато европейският стандарт е 10 квадратни метра зелени площи на жител.
Tačiau visuomeninis nekilnojamasis turtas Graikijoje ne visas yra vienodas: viena yra komercinis nekilnojamasis turtas, kuris neatlieka jokios visuomeninės funkcijos, o visai kas kita radikalus žemės paskirties pakeitimas aplinkos kaina, nes taip kyla pavojus laisvoms erdvėms, tokioms kaip senasis Atėnų oro uostas, kurios turi kompensuoti žaliųjų erdvių mieste trūkumą, jei mieste vienam gyventojui tenka mažiau nei 3 kvadratiniai metrai žaliosios erdvės, o Europos vidurkis yra 10 kvadratinių metrų žaliosios erdvės vienam gyventojui.