Като се има предвид, че повече от половината използвана земеделска земя в ЕС (54%) е класифицирана като райони в по-неблагоприятно положение - било то поради орографските условия, климатични условия или по-неплодородните земи - и че тази мярка е крайно необходима за развитието на селските райони, ние правим заключението, че помощите за райони в по-неблагоприятно положение трябва да представляват приоритет за държавите-членки.
Žinant, kad daugiau nei pusES naudojamo žemės ploto (54 proc.) yra klasifikuojama kaip mažiau palankios ūkininkauti vietovės - dėl reljefo, klimato sąlygų arba mažiau derlingos žemės - ir kad tokia priemonsvarbi kaimo plėtrai, darome išvadą, kad pagalba mažiau palankioms ūkininkauti vietovėms turi būti valstybių narių prioritetas.