Законодателната рамка трябва да бъде нагодена към сегашното положение, което може да доведе до несигурни условия на труд, особено работа на принудително непълно работно време, и към факта, че предприятията не съобщават за липсата на основни условия на труд: пълна липса на сигурност на работното място, ниско заплащане, липса на социална защита и възможности за развитие в кариерата или дори липсата на колективно представителство на работниците.
Teisės aktų sistema turėtų būti pritaikyta prie dabartinės padėties, dėl kurios gali susidaryti nesaugios darbo sąlygos, ypač priverstinis darbas ne visą darbo dieną, ir prie to, kad įmonės neskelbia, jog neužtikrinamos pagrindinės darbo sąlygos: kad visiškai neapsaugotos darbo vietos, mažas darbo užmokestis, nepakankama socialinapsauga, trūksta galimybių siekti karjeros ar net nėra kolektyvinio atstovavimo darbuotojams.