Тази критика идва от страна на хора, които мислят само как да превърнат собствената си национална външна политика и собствените си национални интереси в най-голям приоритет и които, без да се консултират с никого от своите партньори, вземат едностранни решения, които в крайна сметка ще разделят Европа, вместо да я обединят.
Dėl to ji kritikuojama tų, kuriems didžiausias prioritetas yra tik jų pačių nacionalinužsienio politika ir jų pačių nacionaliniai interesai ir kurie nesitardami su savo partneriais priima vienašališkus sprendimus, dėl kurių Europa galiausiai bus pasidalijusi, o ne suvienyta.