Либерализирането на търговията в текстилния отрасъл доведе до трайни промени в моделите на световната търговия, като крайният резултат е обща тенденция към пренасочване на производството извън Европейския съюз към държави, в които производствените разходи са по-ниски, като например Китай и Мароко.
Tekstilės ir drabužių pramonėje panaikinus prekybos reguliavimą atsirado didžiulių struktūrinių pasaulio prekybos pokyčių, dėl to įsivyravo bendra tendencija perkelti gamybą į šalis už ES ribų, kur gamybos sąnaudos mažesnės, pvz., į Kiniją ir Maroką.