От друга страна, селскостопанският сектор трябва да задоволява потребностите от храна на все по-голям брой хора, въпреки че е изправен пред все по-ограничени природни ресурси и високи цени на производствените фактори; към това могат да се добавят опасенията, свързани с околната среда и опазването на природните ресурси, които могат да доведат до нарушения на конкуренцията, главно в развиващите се страни.
Kita vertus, žemės ūkio sektorius taip pat turi atitikti vis didesnio skaičiaus žmonių maisto poreikius, nepaisant to, kad susiduria su mažėjančių gamtos išteklių ir aukštų gamybos kainų problema; be to, galima paminėti problemas, susijusias su aplinkos apsauga ir gamtos išteklių išsaugojimu, o tai gali iškraipyti konkurenciją daugiausia išsivysčiusiose šalyse.