Брутният вътрешен продукт е остарял показател, основан на икономически принципи, които подчинявайки качеството на количеството, пренебрегват значението на нещата и индивидуалното и колективното благополучие, омаловажават работата в сравнение с предмета на производство и разглеждат само създаването на нови неща, не и запазването.
Bendrasis vidaus produktas yra pasenęs rodiklis, pagrįstas ekonominiais principais, pagal kuriuos kokybę nuvertinus iki kiekybės nepastebima dalykų esmir individo bei kolektyvingerovė, nepakankamai vertinamas pats darbas, palyginti su gamybos objektu, ir atsižvelgiama tik į naujų objektų gamybą, o ne į išsaugojimą.