С други думи, не решава сериозния проблем, породен от международния капитализъм: проблемът с финансовите пазари, които контролират нашите икономики; които се опитват да наложат своите правила върху самите държави; които продължават да изострят неравенството, дискриминацията и атаките срещу правата на работниците и основните обществени услуги; и които допринасят за увеличаването на бедността и социалното изключване не само в международен план в по-слабо развитите страни, но и тук, в Европейския съюз, и в много от нашите държави-членки.
Kitaip tariant, jomis nesprendžiama tarptautinio kapitalizmo keliama rimta problema: problema ta, kad finansų rinkos kontroliuoja mūsų šalių ekonomiką; jos bando primesti savo taisykles pačioms šalims; jos dar labiau didina nelygybę, diskriminaciją ir kėsinasi į darbuotojų teises bei būtinąsias viešąsias paslaugas; jos prisideda prie skurdo ir socialinės atskirties didėjimo ne tik tarptautiniu mastu, mažiau išsivysčiusiose šalyse, bet ir čia, Europos Sąjungoje, daugelyje mūsų valstybių narių.