Вторият подход отразява различните характеристики и отчита техните специфични особености, например в случая на автобусния транспорт ние ще сме съсредоточени върху управлението на отговорността за закъснения, при автомобилния транспорт ще имаме предвид произшествия, задръствания и така нататък, което не би се прилагало към железопътния транспорт, тъй като той използва специално предназначен за него маршрут.
Antrasis požiūris atspindi skirtingas kiekvienos transporto rūšies ypatybes, pavyzdžiui, miesto ar tolimojo susisiekimo autobuso atveju, vertinsime, kaip sprendžiamos kelionės atidėliojimo problemos, o kelių transporto atveju galvosime apie nelaimingus atsitikimus, transporto intensyvumą ir pan., o tai nebūtų taikytina geležinkelio transportui, nes šiuo atveju naudojamas iš anksto numatytas nekintantis maršrutas.