Истината обаче е, че всички предприети действия в най-добрия случаи са безполезни, а в най-лошия - активно допринасят за влошаването на нашето положение: пакетите от спасителни мерки, национализациите, престореното преследване на данъчните убежища (с което понятие всъщност се имат предвид страните с по-конкурентни данъчни ставки от техните) и масовото разширяване на компетентността на държавата под предлог "извънредни обстоятелства".
Tačiau tiesa yra ta, kad kiekviena priemonė, kurios jie ėmėsi, geriausiu atveju buvo nenaudinga, blogiausiu atveju sparčiai blogino mūsų padėtį: finansinpagalba, nacionalizacija, tariama kova su "mokesčių rojumi" (jiems tai yra visos šalys, kuriose galioja palankesni mokesčiai nei jų šalyse) ir dideliu valstybės įgaliojimų išplėtimu prisidengiant "nenumatytais atvejais".