Тя се основава на три правни акта, приложими спрямо държавите-членки, а именно Регламент (ЕО) № 539/2001 за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, и тези, чиито граждани са освободени от това изискване; второ, визовият кодекс, обхващащ всички процедури и условия за издаване на шенгенски визи за краткосрочен престой; и накрая, Регламент (ЕО) № 1683/95 за определяне на единeн формат за визи.
Jos pagrindas - trys teisinės priemonės, taikomos valstybėse narėse, visų pirma Reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, antra, Vizų kodeksas, reglamentuojantis visas trumpalaikių Šengeno vizų išdavimo procedūras ir sąlygas, ir galiausiai Reglamentas (EB) Nr. 1683/95, nustatantis vienodą vizų formą.