По отношение на възрастта за пенсиониране - това е нещо, което всяка държава-членка трябва да реши сама, но по време на обсъжданията за Лисабонската стратегия - не за Договора, по изключение - по отношение на начините за увеличаване на растежа, развитието и пригодността за заетост и демографските предизвикателства, пред които ще се изправим, естествено въпросът трябва да се вземе под внимание - как да се използва знанието и опита на възрастните хора и да се намери начин да им се позволи да бъдат част от работната сила.
Pensinio amžiaus klausimą kiekviena valstybnarsprendžia pati, tačiau diskutuodami dėl Lisabonos strategijos, - ne Sutarties, bent kartą, - kaip padidinti augimą, karjeros raidą ir gebėjimą įsidarbinti bei demografijos problemas, su kuriomis susidursime, visa tai, žinoma, yra klausimai, į kuriuos reikia atsižvelgti - taip pat, kaip pasinaudoti senyvo amžiaus žmonių žiniomis ir patirtimi ir surasti būdų, leidžiančių jiems pasilikti darbuotojų gretose.