Европа се нуждае от визия, тя се нуждае от правомощия да мисли и създаде нов модел на развитие, а също и се нуждае от нови решения за икономическите въпроси: как можем да постигнем по-голяма промишлена и бюджетна интеграция; как можем да дадем приоритет на дългосрочните перспективи пред краткосрочните; как можем да гарантираме,че банките например съществуват, първо, за да подкрепят предприятията, домакинствата и европейските инвеститори в областта на регулацията; как можем да въведем европейски регулатор, който да може да обсъжда социални въпроси на равна нога с неговия или нейния аналог от САЩ; как можем да приложим пакт относно безработицата; как можем да постигнем повече хармонизация отдолу нагоре в паричната област; как можем да използваме и да покажем солидарността; как можем да постигнем, може би в бъдеще, по-нататъшно разширяване на еврозоната, включително в областта на устойчивото развитие; и как можем да осигурим успех на този преход, не само в Европа, но също и в развиващите се страни?
Šiai Europai reikia vizijos, jai reikia teisės apmąstyti ir sukurti naują vystymosi modelį, taip pat jai reikia naujų sprendimų šiais ekonominiais klausimais: kaip galime pasiekti didesnę pramoninės ir biudžeto integraciją; kaip galime išdėstyti pagal svarbą ilgalaikę perspektyvą, palyginti su trumpalaike perspektyva; kaip galime užtikrinti, kad, pvz., bankai pirmiausia remtų verslo įmones, namų ūkius ir Europos investuotojus reguliavimo srityje; kaip galime panaudoti Europos reguliavimo instituciją, kuri galėtų svarstyti socialinius klausimus neatsilikdama nuo jai analogiškos JAV institucijos; kaip galime įgyvendinti paktą dėl užimtumo; kaip galime pasiekti labiau į viršų nukreiptą suderinimą pinigų politikos srityje; kaip galime panaudoti ir parodyti solidarumą; kaip galime pasiekti, galbūt ateityje, kad euro zona būtų toliau plečiama, įskaitant darnaus vystymosi sritį; kaip galime atlikti šį pereinamąjį darbą ne tik Europoje, bet ir besivystančiose šalyse?