Ако разгледаме дългосрочните интереси на Европейския съюз, с други думи, запазването на привлекателността му както за гражданите на Съюза, така и за непосредствените ни съседи, независимо дали това е Турция или всички северноафрикански страни, аз считам, че трябва да се върнем към една Европа на по-голямо приобщаване, естествено при положение, че това в никакъв случай не е безусловно и че не трябва да спестяваме работата, която се очаква да бъде свършена от всички страни кандидатки.
Jeigu pagalvotume apie ilgalaikius Europos Sąjungos interesus, t. y. išlaikyti patrauklumą tiek ES piliečiams, tiek savo artimiausiems kaimynams, ar tai būtų Turkija, ar visos Šiaurės Afrikos šalys, manau, kad turėtume susigrąžinti įtraukesnę Europą savi širdyje, žinoma, su išlyga, kad tai jokiu būdu negali būti besąlygiška ir kad neturime taupyti darbo, kurio tikimasi iš visų šalių kandidačių.