Като започнем с факта, че в момента няма действаща хомогенна законодателна рамка - и това определено контрастира ярко с реалната и ясната необходимост да се борим с тероризма с активни, категорични мерки, стремейки се към баланс между личната неприкосновеност и сигурността - трябва да се счита, че действията, насочени към гарантиране на сигурността, трябва да бъдат ефективно осъществявани посредством международно сътрудничество.
Remdamiesi prielaida, kad šiuo metu nėra jokios galiojančios vienalytės teisėkūros struktūros - ir tai tikrai smarkiai skiriasi nuo tam tikro ir suvokiamo poreikio kovoti su terorizmu griežtomis, tvirtomis priemonėmis, suderinant privatumą ir saugumą - turime manyti, kad veiksmai, kuriais siekiama užtikrinti saugumą, gali būti veiksmingai įgyvendinti tik palaikant tarptautinį bendradarbiavimą.