Следва сериозно да се замислим върху това, че нищо, което се е случило, не може да се върне назад, че всичко се помни някъде - дори ако е само под формата на прелитаща светлина - и следователно, че нищо не се прощава завинаги.
Turėtume rimtai apmąstyti, kad tai, kas padaryta, yra padaryta negrąžinamai, kad viskas kažkur išliks - net jei tik skriejančios šviesos pavidalu - ir kad dėl to niekas neatleidžiama visam laikui.