На страната на репресиите, налагането на чужд начин на живот, удобен живот, добро здраве и материално състояние ли сме или на страната на селското, номадско минало, което несъмнено означава бедност и ширещи се болести, но опазва собствената култура, на страната на свободата ли сме?
Kam pritariame: represijai, svetimo gyvenimo būdo primetimui, tačiau užtikrinant patogų gyvenimą, sveikatos apsaugą ir turtus, ar palaikome prasčiokus su klajoklių praeitimi, kurie neša skurdą ir ligas, tačiau siekia išsaugoti savo identitetą bei laisvę?