Борбата с "терористичната заплаха" отново се използва като претекст, необходим на ЕС, за да завърши реакционната си институционална рамка, която по същество работи срещу работническата класа и движението на обикновените хора и защитава властта на капитала, като допълнително подкопава суверенните права на държавите-членки.
Kova su terorizmu ir vėl naudojama kaip pretekstas siekiant suformuoti reakcinę institucinę struktūrą, nukreiptą prieš darbo liaudį ir eilinius žmones, ir skirtą apsaugoti kapitalo galią, dar labiau kenkiant valstybių narių suverenumo teisėms.