Съжалявам обаче, че левицата в Парламента се възползва от необходимото усъвършенстване на правната рамка за достъпа до документи в навечерието на влизането в сила на Договора от Лисабон, да заеме популистка позиция и да отхвърли действителната нужда от поверителност в някои области от европейската дейност, както и да се опитва да се представи за единствен застъпник на прозрачността.
Vis dėlto turiu pareikšti apgailestavimą, kad Parlamento kairieji, pasinaudodami tuo, kad po Sutarties įsigaliojimo tapo reikalingi teisinio pagrindo, kuriuo reglamentuojama galimybvisuomenei susipažinti su dokumentais, patobulinimai, užėmpopulistinę poziciją ir atmeta tikro konfidencialumo kai kuriose Europos veiklos srityse būtinybę, siekdami išaukštinti save kaip vienintelius kovotojus už skaidrumą.