Положението на ромите за съжаление беше първият практически случай, а Комисията в крайна сметка стигна само до средата, като се позова единствено на Директивата за свободното движение.
Romų problema, deja, buvo pirmasis praktinis atvejis ir Komisija spręsdama šį klausimą nuėjo tik pusę kelio, nes rėmėsi tik Direktyva dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje.