Тъй като социалните условия в различните държави-членки се влошават, неприемливо е средствата да се насочват извън областта на трудовата заетост и сферата на социалното приобщаване към други приоритети, които бяха определени междувременно, дори и ако става дума за сферата на микрофинансирането.
Kadangi socialinės sąlygos įvairiose valstybėse narėse blogėja, nepriimtina, kad lėšos iš užimtumo ir socialinės įtraukties srities būtų nukreipiamos į kitus prioritetus, kurie buvo nustatyti tuo metu, net jei jos nukreipiamos į mikrofinansų sritį.