Уставът на ООН постановява и ще го цитирам, понеже е от изключително значение: "Страните във всеки спор [...] трябва [...] да потърсят разрешаването му чрез преговори, анкета, посредничество, помирение, арбитраж, съдебно уреждане, прибягване до регионални органи или споразумения или чрез други мирни средства по техен избор".
JT chartijoje teigiama, ir aš pacituosiu, nes tai ypač svarbu: "Šalys bet kurį ginčą, <...> turi stengtis išspręsti derybomis, tyrimu, tarpininkavimu, sutaikinimu, arbitražu, teismo sprendimu ir kreipdamosi į regionines institucijas ar vadovaudamosi regioniniais susitarimais bei kitomis jų nuožiūra pasirinktomis taikiomis priemonėmis".