Считам, че предоставянето на помощ по места, с други думи, на помощ, която да гарантира, че никой в Европейския съюз няма да гладува, трябва да остане отговорност на държавите-членки поради простата причина, че тези проблеми следва да се решават там, където са възникнали, а именно в държавите-членки.
Manau, kad už pagalbos teikimą, kitaip tariant, pagalbą, siekiant užtikrinti, kad niekas Europos Sąjungoje nekęstų alkio, turi išlikti atsakingos valstybės narės paprasčiausiai todėl, kad tokios problemos turėtų būti sprendžiamos ten, kur jos kyla, t. y. valstybėse narėse.