При всяко бедствие ние се срещаме тук, в тази зала, и подемаме хора на оплаквачките; обикновено казваме, че станалото е трагедия, и свеждаме глава в памет на жертвите.
Kiekvieną kartą įvykus nelaimei susirenkame čia, šituose Rūmuose, ir pradedame choru dejuoti, savaime suprantama sakydami, kad įvyko tragedija ir kad žemai lenkiame galvas pagerbdami aukas.