Освен това не мога да не си помисля, че през всички тези мрачни години самото съществуване на Общността, а не само нейното материално благоденствие, са били еталон и сигнална светлина за народите, живеещи в условията на комунистическия режим.
Be to, negaliu negalvoti, kad per visus tamsybės metus tautoms, gyvenusioms komunistinėje priespaudoje, atskaitos taškas ir švyturys visuomet buvo pats Bendrijos gyvavimas, o ne tik jos materialioji gerovė.