Те включват хоризонталния подход срещу секторните проблеми, четирите свободи срещу различните социални реалности, дисбаланса на уменията най-вече в областта на данъчното облагане, образованието и научните изследвания, както и все още предстоящото осъществяване на устойчивата социална пазарна икономика.
Tarp jų yra ir horizontalusis požiūris, palyginti su sektorinėmis problemomis, keturios laisvės, palyginti su skirtingomis socialinėmis realijomis, nevienodi įgūdžiai, visų pirma mokesčių, švietimo ir mokslinių tyrimų srityse, ir tvari socialinrinkos ekonomika, kurią dar reikia įgyvendinti.