Преобладаващата част от тях са били междинни плащания, т.е възстановяване на вече направени и сертифицирани в държавите-членки разходи.
Didžioji atliktų mokėjimų dalis buvo tarpiniai mokėjimai, t. y., jau atliktų ir valstybėse narėse patvirtintų išlaidų apmokėjimas.