В епицентъра на атаката срещу работната сила е премахването на осемчасовия работен ден и колективните трудови договори, всеобщото прилагане на гъвкава сигурност и временни гъвкави и лошо платени работни места чрез укрепване на институцията на локални трудови договори и стажове.
Šio prieš darbuotojus nukreipto išpuolio epicentru tapo aštuonių valandų darbo dienos ir kolektyvinių susitarimų atsisakymas ir vadinamųjų lankstumo ir užimtumo garantijų bei laikinų lanksčių ir mažai apmokamų darbo vietų kūrimas, stiprinant vietos užimtumą ir stažuočių instituciją.