В случая процесът на съвместно вземане на решения се превръща в процес на съвместно невземане на решения по силата на неизказано вето от страна на Съвета, което не може да се обясни с текст на Договора и което се основава единствено на капризно несъгласие и езотеричен прочит на член 290 от Договора на Лисабон, който описва делегираните актове.
Būtent šiuo atveju bendro sprendimo procesas tampa bendro nesprendimo procesu, nes Taryba taiko tylų veto, nors nviena Sutarties nuostata to negalima pateisinti ir tai pagrįsta tik kaprizingu nepasitenkinimu ir mažai kam suprantamu Lisabonos sutarties 290 straipsnio, kuriame aprašomi deleguotieji aktai, aiškinimu.