Това е така, без да споменаваме децентрализираните органи, които се размножават, и недодяланите процедури за възлагане на обществени поръчки с тях, безразборното управление и набиране на персонал, бюджетни задължения, поети преди правното задължение, и излишни надзорни органи, което повишава драстично разходите за управление и които в крайна сметка не могат правилно да планират своите понякога твърде неясни дейности и следователно и своя бюджет.
Jau nekalbu apie decentralizuotas institucijas, kurių daugėja, ir su jomis susijusias nevykusias viešojo pirkimo procedūras, atsitiktinį personalo valdymą ir įdarbinimą, biudžetinius įsipareigojimus, kurie prisiimami anksčiau nei atitinkami teisiniai įsipareigojimai, ir nereikalingas stebėtojų tarybas, dėl kurių padidėja valdymo išlaidos ir kurios galiausiai nesugeba tinkamai suplanuoti savo kartais gana neaiškių veiksmų.