Този доклад представя основните пречки пред правилното използване на структурните фондове и как те могат да бъдат преодолени чрез използването на редица критерии за класифициране на дадени проекти и действия като най-добри практики при липсата на липсата на общо приемливо определение за най-добри практики.
Šiame pranešime pristatomos pagrindinės kliūtys, trukdančios tinkamai pasinaudoti struktūriniais fondais ir pateikiami pasiūlymai, kaip jas įveikti pasinaudojant keletu kriterijų, kuriais remiantis tam tikri projektai ir veiksmai būtų priskiriami pažangiosios patirties sričiai. Kartu užsimenama, jog vis dar trūkta bendrai priimtinos pažangiosios patirties sąvokos apibrėžties.