Това кара държавите-членки да обмислят преразглеждане на техните технологии за отглеждане на животни и за подмяна на старите с други, модерни и високопроизводителни технологии, при които се вземат предвид физиологичните потребности на животните и се създава възможност за използване на техния продуктивен биологичен потенциал в идеални условия, което води и до по-голяма безопасност на храните.
Kartu valstybės narės turėtų persvarstyti savo gyvulininkystės technologijas ir pakeisti senas technologijas moderniomis ir veiksmingomis, kurias taikant atsižvelgiama į fiziologinius gyvūnų poreikius ir galima išnaudoti biologinį produkcinį gyvūnų potencialą idealiomis sąlygomis, kartu užtikrinant ir daug geresnę maisto saugą.