Работата не бива да приключва със секторни инструменти: един за сферата на защита на потребителите, друг за сферата на антитръстовото право, трети за капиталовия пазар, може би още един за околната среда, а защо не и още един за социалните въпроси, всички противоречащи си взаимно, всички навлизащи в правните системи на държавите-членки и в края на краищата водещи до правна бъркотия, която вече не може да бъде овладяна от нито един практикуващ адвокат.
Negalima likti su pagal sektorius specializuotomis priemonėmis: viena skirta vartotojų apsaugos sričiai, kita - antimonopoliniam įstatymui, trečia - kapitalo rinkai, galbūt dar viena aplinkai, gal - socialiniams reikalams; visos viena kitai prieštarautų, ardytų valstybių narių teisines sistemas ir galiausiai atvestų į teisinę painiavą, kurios joks teisininkas nebegalėtų išnarplioti.