Една от трите институции, които на практика ще действат в областта на външната политика - председателят на Съвета, председателят на Комисията и Върховният представител - трябва да разполага с геополитически и стратегически компетенции, а не само да се занимава с решаване на възникващи въпроси в краткосрочен план, което води до външна политика на основата на най-малкия общ знаменател.
Viena iš trijų institucijų, kurios faktiškai aktyviai veikia užsienio politikoje - Tarybos pirmininkas, Komisijos pirmininkas ir vyriausiasis įgaliotinis - turi turėti jiems numatytus geopolitinius strateginius įpareigojimus, o ne spręsti trumpalaikes problemas, nes tai reiškia mažiausio bendro vardiklio politiką.