При никакви обстоятелства обаче това не може да се използва като оправдание за преразпределение на ресурси между държавите-членки и политиките, като например политиките на структурния фонд и Общата политика в областта на селското стопанство, политики, които, наред с другите неща, гарантират сближаването, заетостта, териториалното сближаване и стимулирането на търсенето в публичния и частния сектор.
Tačiau jokiomis aplinkybėmis ji negali būti pretekstas perskirstyti valstybėms narėms ir politikos sritims, pvz., struktūriniams fondams ir bendrajai žemės ūkio politikai, skirtas lėšas, nes šios politikos sritys užtikrina sanglaudą, užimtumą, teritorinę konvergenciją ir skatina viešojo ir privačiojo sektoriaus išlaidas.