Те твърдят, че правилата на националното договорно право не са фактор, който влияе върху нагласите на потребителите да купуват от друга държава-членка. Всъщност съществуват други, истински бариери пред трансграничната търговия като административните и културни различия, както и липсата на ефективни средства за правна защита на потребителите.
Jie tvirtina, kad valstybių narių sutarčių teisės taisyklės nėra tas veiksnys, kuris paveiktų vartotojų požiūrį į pirkimą iš kitos valstybės narės; iš tikrųjų yra kitų natūralių tarpvalstybinės prekybos kliūčių, pvz., administraciniai ir kultūriniai skirtumai ir veiksmingų kompensavimo vartotojams priemonių stoka.