Те говорят за: първо, парламентаризиране на Съюза; второ, комюнотаризиране на европейските институции; трето, създаването на междуинституционално равновесие като гаранция за преходната система за разделение на властите; четвърто, осигуряването на законодателна съгласуваност и последователност на равнище Европейски съюз посредством европеизацията на националните парламенти, а не национализирането на Европейския парламент; пето, концентрации на инструменти и политики за доброто на институционалната ефективност и шесто, подобряване на представителността, прозрачността и участието на равнище Европейски съюз.
Juose kalbama apie: pirma, Europos Sąjungos parlamentarizavimą; antra, Europos institucijų perkėlimą į Bendrijos lygmenį; trečia, tarpinstitucinės pusiausvyros, kaip tarptautinės stabdžių ir atsvarų sistemos garantijos, sukūrimą; ketvirta, teisės aktų darnumo ir glaudumo Europos Sąjungos mastu užtikrinimą, europinant nacionalinius parlamentus, o ne nacionalizuojant Europos Parlamentą; priemonių ir politikos sukoncentravimą institucijų našumo labui; ir šešta, atstovavimo, skaidrumo bei dalyvavimo Europos Sąjungos lygmeniu tobulinimą.