Изключително съм благодарен, разбира се, на Парламента за провеждането на днешното разискване, което ни предостави възможността да потвърдим общите ни ценности и да напомним, че по принцип, когато говорим за Международния наказателен съд, става дума за хора, станали жертва на жестокостите, които Римският статут се стреми да осъди и в крайна сметка става дума за борбата с безнаказаността и изясняването на това, че през 21-и век няма място за безнаказаност.
Žinoma, labai dėkoju Parlamentui už šiandienos diskusijas, per kurias galėjome dar kartą patvirtinti bendras savo vertybes ir prisiminti, kad kai kalbame apie Tarptautinį baudžiamąjį teismą, iš esmės kalbame apie žmones, nukentėjusius nuo nusikaltimų, kuriuos siekiama ištirti Romos statuto pagrindu, ir pirmiausia tai susiję su kova su nebaudžiamumu ir užtikrinimu, kad XXI amžiuje nebaudžiamumui vietos nėra.