Едва миналата година, когато развиващите се страни се надигнаха в така наречените "хранителни бунтове", Европа просто предложи мерки за реагиране при извънредни ситуации, тоест да изпрати посадъчни материали и торове, сякаш проблемът е цикличен, макар ние отдавна да предупреждавахме за структурни проблеми.
Dar pernai, kai besivystančiose šalyse kilo vadinamosios maisto riaušės, Europa paprasčiausiai pasiūlimtis reagavimo į ekstremaliąsias situacijas priemonių, t. y. siųsti sėklas ir trąšas, lyg tos problemos būtų ciklinio pobūdžio, nors jau seniai įspėjome, kad problemos yra struktūrinės.