Последният сценарий се дължи по-конкретно на факта, че държавите-членки не биха инвестирали в спестявания, а биха ги използвали, за да намалят дълга, докато европейският бюджет в по-голямата си част се използва за инвестиции.
Pastaruoju atveju taip būtų visų pirma todėl, kad valstybės narės sutaupytų lėšų neinvestuotų, jos turėtų jas panaudoti skolai sumažinti, o Europos Sąjungos biudžetas didžiąja dalimi investuojamas.