Данъкът върху финансовите сделки би следвало не само да стимулира финансовия сектор да прави дългосрочни инвестиции, които ще предоставят добавена стойност за реалната икономика; не, той следва да има и социален компонент и в резултат осезаемо да отнеме от данъчната тежест на работниците.
Vis dėlto finansinių sandorių mokestis turėtų šiuo atveju ne tik skatinti finansų sektorių imtis ilgalaikių investicijų, kurios kurtų tikrosios ekonomikos pridėtinę vertę; ne, jis taip pat turėtų pasižymėti socialiniu aspektu ir dėl jo taip pat mokesčių našta turėtų būti aiškiai nuimama nuo darbuotojų.