Бих искал обаче да посоча, въз основа на напредъка на разширяването до днешния момент, че сътрудничеството с тези държави и процедурата по разширяване - особено по време на икономическа криза - следва да допринасят за устойчивото развитие и икономическото и социално благоденствие на страните, обхванати от програмата за разширяване, и на Съюза и неговите граждани, а не за налагането на икономически политики, които хвърлят тези държави в рецесия, увеличават безработицата и орязват социалните права.
Vis dėlto, atsižvelgdamas į plėtros proceso pažangą, norėčiau pabrėžti, kad šiandien bendradarbiavimas su šiomis valstybėmis ir stojimo procedūros, ypač ekonomikos krizės laikotarpiu, turėtų prisidėti prie stojančių valstybių, Europos Sąjungos ir jos piliečių tvaraus vystymosi ir ekonominės bei socialinės gerovės, o ne primesti ekonominės politikos priemones, kurios šias šalis nugramzdintų į recesiją, didėjantį nedarbą ir socialinių teisių sumažinimą.