Въпреки това в резолюцията също се посочва, че епидемията от холера разкри почти пълната безпомощност на хаитската държава, изправена пред лесно за предотвратяване и лечение заболяване, както и ограниченията на системата за международна помощ в страна, която се ползва от масивна хуманитарна дейност (12 000 НПО); подчертава, че хуманитарните организации не следва и не могат да продължават да се борят със слабостите на хаитската държава или да функционират като заместител на държавните органи и че е крайно необходимо да се предприемат спешни действия за дългосрочното развитие, особено в областта на достъпа до здравеопазване, водоснабдяване и градско обновяване.
Tačiau rezoliucijoje taip pat atkreipiamas dėmesys į tai, kad choleros epidemija parodbeveik visišką Haičio valstybės nesugebėjimą įveikti ligos, kuriai lengva užkirsti kelią ir kurią nesunku išgydyti, ir tarptautinės pagalbos sistemos trūkumus šalyje, kuriai teikiama didžiulhumanitarinpagalba (12 000 NVO). Joje pabrėžiama, kad humanitarinės pagalbos teikėjai negali ir toliau užpildyti Haičio valstybės trūkumų ar atlikti jos funkcijų ir kad reikia imtis priemonių siekiant užtikrinti ilgalaikį vystymąsi, ypač kad gyventojams būtų suteikta galimybnaudotis sveikatos priežiūros paslaugomis, apsirūpinti geriamuoju vandeniu ir būtų užtikrintos geros sanitarijos sąlygos.