Държавите-членки от своя страна задължително са уж глухи за бедственото им положение, репресивни и прекалено мудни във взимането на решения.
Jų teigimu, valstybės narės tariamai kurčios jų nelaimėms, imasi represinių priemonių ir pernelyg lėtai priima sprendimus.