Засилващата се стратегическа автономност в областта на сигурността налага ЕС да има способността да съгласува общи политически цели и стратегически насоки, да създаде стратегически партньорства с подходящи международни организации, включително НАТО, и държави, да събере подходяща информация и да направи общи анализи и оценки, да впрегне и при необходимост да обедини финансови, граждански и военни ресурси, да планира и ръководи ефективни операции за управление на кризи за разширения кръг от мисии от вида на Петерсберг и да изработи и въведе обща политика за отбрана, като положи първите реални основи за изграждане на обща отбрана.
Strateginės autonomijos saugumo srityje stiprinimas ES reiškia gebėjimą susitarti dėl bendrų politinių tikslų ir strateginių gairių, sudaryti strategines partnerystes su atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis, įskaitant NATO, ir valstybėmis, surinkti reikiamą informaciją ir parengti bendras analizes ir vertinimus, pažaboti ir, jei reikia, sutelkti finansinius, civilinius ir karinius išteklius, planuoti ir vykdyti veiksmingas krizės valdymo operacijas vykdant plačiau taikomas Pėtersbergo tipo misijas, nustatyti ir įgyvendinti bendrą gynybos politiką, dedant pirmuosius konkrečius pamatus bendrai gynybai kurti.