Защо аз и моите сънародници все още трябва да слушаме историята за "освобождаване" от депортираните, които са били най-образованите и най-добрите хора в прибалтийските държави?
Kodėl aš ir kodėl mano tėvynainiai vis dar turime klausytis istorijos apie "išlaisvinimą" nuo šių tremtinių, kurie buvo labiausiai išsilavinę ir geriausi Baltijos valstybių piliečiai?