Природните катастрофи, връхлетели напоследък света, като например земетресенията и смъртоносните бури, на които станахме свидетели в ЕС, ни карат да преосмислим парадигмата на хуманитарната помощ и на извънредните ситуации, изискващи бърз, гъвкав и съгласуван отговор.
Gamtinės katastrofos, kurios sukrėtpasaulį, kaip antai pastarieji žemės drebėjimai ir mirtini uraganai ES, verčia mus dar kartą apgalvoti humanitarinės pagalbos ir nepaprastosios padėties atvejį, reikalaujantį skubaus, veiksmingo ir suderinto atsakymo.