Намаляването на зависимостта на селското стопанство от изкопаеми енергийни източници, използването на биологични продукти, поддържането на плодородните почви и приспособяването на общата селскостопанска политика към ситуацията около кризата с хранителните продукти представляват някои от ключовите елементи, които следва да се вземат под внимание, за да се намери изход от задънената улица.
Žemės ūkio priklausomybės nuo iškastinių energijos šaltinių mažinimas, ekologiškų produktų naudojimas, derlingų dirvų išsaugojimas ir bendrosios žemės ūkio politikos derinimas prie maisto krizės yra kai kurie iš pagrindinių klausimų, į kuriuos reikia atsižvelgti siekiant išeiti iš šios aklavietės.