Всъщност може да се твърди, че чрез създаване на възможност за държавите-членки да водят преговори и да сключват с трети държави споразумения, които са съвместими с общностното право, приложното поле на общностното право се разширява, обхващайки държави извън Европейския съюз.
Praktiškai galima teigti, kad, sudarant sąlygas valstybėms narėms derėtis dėl Bendrijos teisę atitinkančių susitarimų su trečiosiomis šalimis ir juos sudaryti, tam tikra Bendrijos teisės veikimo sritis išplečiama į šalis, esančias už Europos Sąjungos ribų.