Оттогава бяха приети Единният европейски акт, с който Европейският парламент излезе от бебешката възраст и влезе в детската, Договорът от Маастрихт, с който влязохме в пубертета, Договорите от Ница и Амстердам, с които пораснахме, и сега Договорът от Лисабон, който според мен дава на Парламента пълните права на възрастен парламент, сравним с всяка друга демократична институция в Европейския съюз.
Nuo tada mes jau turime Suvestinį Europos aktą, kuris Europos Parlamentui leido pereiti iš kūdikystės į ankstyvąją vaikystę, Mastrichto sutartį, su kuria ėjome per paauglystę, Nicos ir Amsterdamo sutartis, su kuriomis pasiekėme pilnametystę, o dabar turime Lisabonos sutartį, kuria, manau, šiam Parlamentui suteikiamos visos suaugusio parlamento teisės, palyginti su bet kuria kita Europos Sąjungos demokratine institucija.