Както Съветът, така и правната служба на Парламента намериха правното основание за адекватно и, както единодушно беше подкрепено от комисията по правни въпроси, заповедта за осигуряване на защита не налага задължения за промяна на националните системи за приемане на мерки за осигуряване на защита, тъй като от държавата-членка, към която се придвижва жертвата, се изисква да осигури защита в съответствие с националното си законодателство.
Ir Tarybos, ir Parlamento teisės tarnybos nustatė, kad teisinis pagrindas yra tinkamas ir kad dėl apsaugos orderio neatsiranda pareiga - kaip vienbalsiai pritarTeisės reikalų komitetas - keisti nacionalines sistemas, kad būtų pritaikytos apsaugos priemonės, nes valstybės narės, į kurią atvyksta auka, prašoma suteikti apsaugą pagal jos pačios nacionalinę teisę.