Можем ли наистина да продължим да призоваваме нашите партньори за солидарност, когато сме изправени пред трудности, и напълно да ги игнорираме, когато нещата се върнат към нормалното?
Ar dar galime reikalauti solidarumo iš savo partnerių, kai susiduriame su sunkumais, ir visiškai ignoruoti juos, kai viskas sugrįžta į įprastas vėžes?