Интересното е, че държавите-членки, които бяха най-много засегнати от дейността на хедж фондовете, бяха и онези, които всъщност нямаха никакви регулационни механизми за лицата, управляващи хедж фондове, нито пък бизнес правила, които да спрат продажбата на инвеститори на дребно на продукти, подходящи само за професионални инвеститори.
Įdomu, kad būtent labiausiai dėl rizikos draudimo fondų susirūpinusios valstybės narės neturėjo nei jokio rizikos draudimo fondų valdytojų reguliavimo, nei elgesio kodekso taisyklių, draudžiančių tam tikrus tik profesionaliems investuotojams tinkamus produktus parduoti mažmeniniams investuotojams.