Освен новите надзорни структури са ни необходими и по-големи капиталови основи, които нарастват успоредно с риска - дългосрочни, а на краткосрочни - системи за стимулиране, координирана стратегия за прекратяване на държавните субсидии, ограничен протекционизъм, съгласувано, а не произволно регулиране, край на процикличността и решение на проблема "твърде големи, за да фалират" и, преди всичко, трябва да се придържаме към изпитаната социална пазарна икономика.
Be naujų priežiūros organizacijų, mums taip pat reikia didesnių nuosavo kapitalo dalių, didėjančių proporcingai rizikai, ilgalaikių - ne trumpalaikių - skatinamųjų sistemų, suderintos krizės įveikos strategijos naudojant valstybės pagalbą, susilaikymo nuo protekcionizmo, tinkamo reguliavimo, o ne reguliavimo arbitražo, taip pat reikia padaryti galą procikliškumui ir rasti problemos "per daug didelis, kad žlugtų" sprendimą, bet pirmiausia turime laikytis išbandytos ir patikrintos socialinės rinkos ekonomikos principų.