Европейският парламент непрестанно изискваше те да бъдат създадени, но това усилие се омаловажи от грешките на някои национални правителства. Грешките в разработката и приложението на превантивни механизми и мерки, неспособността или нежеланието да се наложи строго законодателство, което да задължава опожарените области да бъдат повторно залесявани, както и пропуснатите възможности да се използват всички налични общностни средства за обезщетяване на пострадалите.
Tai nuolatinis Europos Parlamento prašymas, tačiau jo svarba nuvertinama dėl kai kurių valstybių vyriausybių klaidų: projekto klaidos ir klaidos taikant pirmumo programas bei prevencines priemones, nesugebėjimas arba nenoras priimti griežtus teisės aktus dėl privalomo nuniokotų miškų plotų atželdinimo ir visų turimų išteklių nepanaudojimas atlyginant žalą nukentėjusiems žmonėms.