С други думи този елемент от Договора от Лисабон, който често е посочван във връзка с разширяването на правомощията на Парламента, а именно, че има значително увеличаване на броя на процедурите на съвместно вземане на решение и че областите, в които Парламентът може да участва, са разширени, представлява, заедно с въпроса за правото на Парламента да делегира законодателни правомощия, не само количествено, но и значително качествено разширяване.
Kitaip tariant, šis Lisabonos sutarties elementas, dažnai minimas kalbant apie Parlamento galių išplėtimą, būtent tai, kad gerokai padaugėjo bendro sprendimo procedūros taikymo atvejų ir kad išplėstos sritys, kuriose Parlamentas gali dalyvauti, kartu su Parlamento teisėkūros įgaliojimų delegavimo klausimu reiškia ne tik kiekybinę, bet ir nemažą kokybinę plėtrą.