Това се демонстрира по различни начини: както в контекста на т.нар. "културна дипломация", в която културата се разглежда като инструмент за водене на външна политика, така и в понастоящем обсъжданата област, имаща отношение към създаването на Знак за европейско наследство, който има за цел, по думите на докладчика, "да се засили вярата на европейците в Европейския съюз и неговите ръководители" и да се постигне "преодоляване на пропастта между ЕС и неговите граждани".
Tai pasireiškia įvairiais būdais - ar vadinamojoje kultūros diplomatijoje, kai kultūra laikoma užsienio politikos priemone, ar šiuo metu aptariamoje Europos Sąjungos paveldo ženklo kūrimo srityje, kad, pranešėjos žodžiais tariant, "sustiprintume europiečių tikėjimą Europos Sąjunga ir jos vadovais" ir "panaikintume atotrūkį tarp Europos Sąjungos ir jos piliečių".