Тоест в крайна сметка той призовава за същия тип монетаристични и неолиберални политики и критерии, затягане на истинската мъртва хватка, която се налага на държавите-членки, без да се разглеждат причините за проблемите или алтернативните политики, които вземат под внимание различната степен на развитие на икономиките на отделните държави.
T. y. pranešime galiausiai raginama taikyti tokias pat monetaristines ir neoliberalias politikos priemones ir kriterijus, dar labiau suvaržant valstybes nares, nesirūpinant problemų priežastimis ar alternatyviomis politikos priemonėmis, kuriomis būtų atsižvelgiama į skirtingą šalių ekonomikos išsivystymo lygį.