Но ако разгледаме трите проблема, които останаха спорни до края - правото на изключение от седмичното работно време, условията за времето на разположение и за работници с няколко трудови договора - ще видим, че разликите в позициите бяха толкова съществени, че не беше възможно да се постигне споразумение, което да съответства на резолюцията на Европейския парламент от 17 декември 2008 г.
Vis dėlto, jei atsižvelgsime į tris klausimus, dėl kurių iki pat pabaigos vyko diskusijos, -galimybės susitarus darbuotojui su darbdaviu dirbti daugiau nei 48 val. per savaitę ("opt-out" išimtis), budėjimo laiko sąlygos ir galimybsudaryti kelias darbo sutartis su vienu darbuotoju - nuomonių skirtumai buvo tokie ryškūs, kad pasiekti bendros nuomonės, kuri būtų suderinama su 2008 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento rezoliucija, nebuvo jokių galimybių.