В миналото ваксинирането против болестта син език се извършваше с живи атенюирани ваксини, което наложи въвеждането на редица ограничения върху ваксинирането, за да се предотврати разпространението на вируса към неваксинираните животни.
Praeityje nuo mėlynojo liežuvio ligos buvo skiepijama naudojant gyvas susilpnintas vakcinas, todėl reikėjo nemažai apribojimų, kad šis virusas nepaplistų tarp neskiepytų gyvūnų.