Подкрепям позицията, че настоящите икономически ограничения и разпоредбите на Договора от Лисабон може да помогнат на държавите-членки да правят по-интелигентни разходи за отбрана чрез обединяване и споделяне на по-голяма част от техния отбранителен капацитет, бюджет и изисквания, постигайки същевременно по-голяма сигурност за гражданите, въпреки че в действителност икономическата и финансовата криза се отразяват на бюджетите за национална отбрана, програмите и силовите структури и затова, повече от година след влизането в сила на Договора от Лисабон, все още няма ясни признаци за всеобхватен подход на ЕС след Лисабон, който да спомага за преодоляване на традиционните процедурни и институционални пречки.
Pritariu nuomonei, kad dabartinės ekonominės griežto taupymo priemonės ir Lisabonos sutarties nuostatos gali valstybėms narėms padėti sumaniau panaudoti gynybai skirtas lėšas sutelkiant didesnę savo gynybinių pajėgumų, biudžeto ir reikalavimų dalį ir ja dalijantis, tačiau kartu užtikrinant didesnį saugumą savo piliečiams, nors tikrovta, ekonomikos ir finansų krizveikia ES nacionalinius gynybos biudžetus, programas ir jėgos struktūras, todėl, praėjus daugiau nei vieneriems metams nuo Lisabonos sutarties įsigaliojimo, iki šiol nėra aiškių ženklų apie laikotarpio po Lisabonos sutarties priėmimo visapusį požiūrį, kurį taikant būtų galima įveikti procedūrines ir institucines kliūtis.