Другият ми въпрос: как е възможно селското ни стопанство да претърпи подобен неадекватен обрат, да произвеждаме селскостопански суровини на обширни площи в промишлен мащаб, преди всичко, простете ми за израза - по колониален начин, само за да ги преработим в чужбина, където се реализират печалби, след което да ги върнем в Унгария, където се продават на високи цени?
Kitas mano klausimas: kaip gali būti, kad mūsų žemės ūkis padartokį disfunkcinį posūkį, kai gaminame žemės ūkio produktų žaliavą didžiuliuose rajonuose pramoniniu lygiu, pirmiausia tam tikru - atleiskite man už pasakymą, - kolonijiniu būdu tik tam, kad ji būtų perdirbta užsienyje, kuriame uždirbamas pelnas, o tada produktus grąžiname į Vengriją, kurioje jie parduodami aukštomis kainomis?