И така имаме две възможности: или да сметнем, че с нашите кредити Гърция и Ирландия вече не представляват риск и че следва да им предоставяме заеми при лихва, която съответства на нулев риск, или поне на изключително ограничен риск; или пък че има риск от кредитно неизпълнение, а тогава гнойният мехур трябва да бъде пробит, дългът да бъде преструктуриран и да се сложи край на несигурността.
Taigi, yra dvi galimybės: Arba mes manome, kad gavusios mūsų paskolas Graikija ir Airija nebekelia rizikos ir kad joms turėtume skolinti taikydami palūkanų normą, atitinkančią nulinę riziką arba bent jau itin mažą riziką, arba manome, jog yra rizikos, kad jos bankrutuos.