По-конкретно говорим за законите относно свидетелските показания и относно богохулството от 80-те години - правни инструменти, които ефективно са поставили християнството извън закона, тъй като показания, дадени от немюсюлманин на съдебен процес, се считат за наполовина стойностни в сравнение с тези, дадени от мюсюлманин, и то преди всичко, ако съдията пожелае да чуе показанията на християнина.
Konkrečiai kalbame apie XX a. devintojo dešimtmečio parodymų ir šventvagystės įstatymus, teisines priemones, kuriomis veiksmingai uždrausta krikščionybė, nes ne musulmono parodymai teisme verti tik pusės tiek, kiek verti musulmono parodymai - ir iš viso, jei teisėjas norėtų išgirsti krikščionio parodymus!