Държавите-членки следва да определят постоянни контактни точки, посредством които другите държави-членки да могат да изискват съдействие или информация.
Valstybės narės privalo paskirti nuolatines įstaigas pasiteirauti, per kurias kitos valstybės narės galėtų kreiptis dėl pagalbos ar informacijos.