Да си представим нова държава-членка, чийто БВП е спаднал обратно до предприсъединителното си равнище, от преди 2004 г., само че с 10 пъти по-голям частен дълг и с пет пъти по-голям публичен дълг, и тази държава-членка може да си направи извод от доклада, че дори политиката на сближаване може да се променя по такъв начин, че основният критерий вече да не бъде БВП на глава от населението, а управление на кризи в определена територия, което може да има изключително съществени политически последствия.
Įsivaizduokime naują valstybę narę, kurios BVP nukrenta iki tokio lygio, kuris buvo prieš jai įstojant į Europos Sąjungą, t. y. iki prieš 2004 m. buvusio lygio, tačiau privataus sektoriaus skola būtų dešimteriopai didesnė, o viešojo sektoriaus skola penkis kartu didesnė, ir ši valstybnargalėtų pagal šį pranešimą prieiti išvadą, kad gali būti keičiama net ir sanglaudos politika, keičiama taip, kad pagrindinis kriterijus bus jau nebe viena gyventojui tenkantis BVP, bet krizės valdymas konkrečioje teritorijoje, kas gali turėti labai svarbias politines pasekmes.