След директивата относно трафика на хора и предстоящата директива относно жертвите на насилие, обявена от г-жа Малмстрьом, считам, че Договорът от Лисабон постави основите за постигане на по-голяма правна хармонизация в начина, по който държавите-членки признават престъпленията, свързани с насилие срещу жени и деца, за специфични форми на насилие, както и за определяне на основните стандарти за консултациите, правната помощ и защитата на жени и деца, в сътрудничество с неправителствени организации.
Po direktyvos dėl prekybos žmonėmis ir neišvengiamos direktyvos dėl smurto aukų, apie kurią paskelbKomisijos narC. Malmström, manau, kad Lisabonos sutartyje buvo nustatyti pagrindai siekti didesnio teisinio suderinamumo valstybėms narėms pripažįstant smurto prieš moteris ir vaikus kaip specifinės smurto formos nusikaltimų svarbą, taip pat bendradarbiaujant su nevyriausybinėmis organizacijomis nustatant pagrindinius konsultavimo, teisinės pagalbos ir moterų ir vaikų apsaugos standartus.