Дали може да бъде ефективен начин на работа, при който всяка държава внася средства в дадена система, която след това предоставя субсидии на най-отдалечените участници в отделни държави, като се има предвид фактът, че тези средства се изплащат от най-богатите?
Ar tai veiksmingas darbo būdas, kai kiekvienai šaliai atliekami mokėjimai į sistemą, kuri tuomet suteikia subsidijas tolimiausiems atskirų šalių elementams, įskaitant tai, kad mokėjimus atlieka patys turtingiausieji?