tokens: Іванка зітхає , вкотре задирає голову догори – і знову пильно й довго вдивляється в яскраві небесні колісниці , що збивають зоряний пил на землю , ніби дають їй якийсь потаємний знак серед чорного лісу – грізного , мовчазного і запашного водночас .