tokens: Ішов поволеньки лісом , здригався на кожен подув вітру у верховітті , на хрускіт галузки , на стукотіння дятла , кожне дерево , кущик ворушились у нього в очах , і треба було зупинитись , аби й вони зупинилися , не перебігали йому дороги .