tokens: А Василина тоді схопила на руки Польдуса ... а Барс тихенько сидів за каміном , він не хотів нікуди йти в ту неймовірно лячну ніч ... і не пішов , вони його просто забули , тоді він навіть образився , що забули , не покликали , і Василинине « кицю , киць-киць , Барсуню , киць !.. » ще довго снилося Барсу , який блукав довгі роки в самотньому саду й почувався всіма покинутим котом , але потім дещо пташки розповідали , він чув , і трава , і дерева , і небо ... він багато чого почув і зрозумів .