 Т.е. работникът може едва по-късно да приключи с работата си. Директивата обаче предвижда именно едно такова референтно време и това означава, че работникът ще може да отказва, да кажем, да работи извънредни часове, което не е в интерес пък на предприятията, на работодателите. Освен това, член 9 се отнася и до други лица.