 Разбира се, ако следваме това определение, опазването на здравето може да спада към националните компетенции. Но в случая говорим за вътрешния пазар, за движението на стоки в рамките на вътрешния пазар, т.е. за вноса на нездравословни продукти от една държава членка в друга. Могат ли държавите членки да се справят с този проблем сами?