 Моделът за изпълнение на политиката предвижда повече субсидиарност на държавите членки. Това е нещо много положително. По този начин ще може да се зачетат особеността на държавите членки по-добре, ще се обърне по-голямо внимание и на разнообразието във всяка една държава членка.