 Който да предаде стойност на предобитите езикове познания. Независимо на кой език, как и къде са предобити. Не хармонизация, а механизъм по избор на държавите. Дали с национални изпеди, дали с признаване на сертификати или по друг начин. Подобен механизъм ще се яви като административна мярка, а не като образователна. С заключение бих казал, че въпросът не стои само пред българските ученици и родители, а пред стотици хиляди европейски граждани.