 Някои прогнози дори предвиждат свилане на заедостта в развитите економики с между 30% и 45% до 2050 година. Разбира се, има и оптимистичен сценарий. Възгледите са, че отпадането на физическия труд във все повече сектори е неизбежна част от прогреса и че новите економически реалности водят до нови възможности. Работната сила ще става все по-образована и по-квалифицирана, човешкият потенциал ще бъде в много по-голяма степена ангажиран в творчески и иновативни дейности.