כתוב המשך לקטע זה - זה היה ידוע למלחים בריטיים במאות ה -18 וה -19 כמעבר קרמטה. המפרץ שימש כנתיב של הצי הבריטי לפלישה לג'אווה (1811).
, הפליגה מהבסיס הבריטי במלאקה לאי ג'אווה, אז חלק מהאינדיות המזרחית ההולנדית. בתחילה, הבריטים לא היו בטוחים בקיומו של המפרץ, והסתערו בין לקיחתו או מעבר צפון-מזרחי מסביב לצפון בורנאו דרך מיצר מקסאר. דו"ח של סר תומאס סטמפורד ראפלס, אז קצין בריטי במלכה, המליץ לקחת את נתיב קרימטה, אשר הוא חשב "פחות מסוכן מאשר משעמם" מאשר המעבר הצפון-מזרחי בתקופה זו של השנה. ראפלס העריך כי המסע הזה ייקח את הצי הבריטי בין חודש לשש שבועות עבור "הצי המפליג בחטיבות". המושל הבריטי של הודו, הלורד מינטו, החליט לקבל את הצעתו של ראפלס על פני התנגדותם של כמה קציני חיל הים. הצי, הכולל כ-100 ספינות ונושא כ-11,000 חיילים, יצא ממלכה בין ה-11 ל-18 ביוני 1811, והגיע לחופי ג'אווה ב-30 ביולי לאחר מסע חלק, בדיוק שישה שבועות לאחר עזיבתם של מינטו ורפלס.