במהלך מלחמת הירושה האוסטרית בשנת 1743, הוא היה המפקד העליון של הצבאות הקיסריים והפיימונטזים באיטליה. הוא כיסה את עצמו בתהילה, והביס את הצבא הצרפתי-ספרדי בקרב קמפו סנטו. הוא הצטיין שוב בקרב ולטרי (1744)
ומלחמת פיאצ'נצה בשנת 1746.