כתוב המשך לפרק זה - בגמר, היריב שלו היה היפני שיניצ'י שינוהרה, אלוף העולם פעמיים ב-1999. המשחק הזה נחשב כנקמה על אליפות העולם בג'ודו ב-1997.
הגמר, שבו דואיל הכה את הכבד היפני. ההתנגדות בין שני הג'ודואים הייתה טקטית ביותר, ורק לאחר דקה וחצי, הצרפתי לקח את ההובלה הודות לקיצוץ על ידי החלק הפנימי של הירך ("אוצ'י-הכופף"). החלטת השופט הקצתה "יוקו" לדואילט, החלטה שנויה במחלוקת על ידי שינוהרה, שטען שהוא התחמק ואז היכה את הצרפתי. עם זאת, השופט הראשי לא הועבר, ושינוהרה לא הצליח לפצות על הזמן האבוד. אחרי חמש דקות של קרב, דוד דויל הצליח סוף סוף לזכות במדליית הזהב האולימפית השנייה שלו. זה היה גם ניצחון עבור ספרי ההיסטוריה של ג'ודו, כי הוא הפך למאבק עם הכי הרבה תארים בינלאומיים. עם שישה תארים בינלאומיים גדולים (2 תארים אולימפיים, 4 תארים עולמיים), הוא עבר את היפני יאסוהירו יאמאשיטה (1 תואר אולימפי, 4 תארים עולמיים) שזכה בתארים בשנות השבעים. הטורניר האולימפי בסידני, עם זאת, סימן את סוף הדרך עבור הג'ודוקאי הצרפתי, שהודיע מיד על פרישתו לאחר התחרות, הוא ניצח 88 משחקים והפסיד 21.