המלך פועל במסגרת מגבלות האמנה והקדימות, ומפעיל את זכותו רק על פי עצתם של השרים האחראים לפרלמנט, לעיתים קרובות באמצעות ראש הממשלה או מועצת המלוכה. בפועל, סמכויות זכות משמשות רק על פי עצתם של ראש הממשלה, ולא של המלוכה, יש שליטה. המלוכה מחזיקה בישיבה שבועית עם ראש הממשלה; אין לקהל של ראשי הממשלה; ההליכים הללו אינם יכולים להישאר סודיים לחלוטין. המלך יכול להביע את דעותיו או הסכמיו באופן ישיר, אך כראש ממשלת הממלכה, ישירות או באופן ישיר, כזכויות זכות משמשות של המלוכה. עם זאת, על פי חוק המלוכה, "הפרלמנט חייב להיות בעל זכות משותפת להצהיר על חקיקה של חוזה חדש, על פי חוק המלוכה, על פי חוק המלוכה, על פי חוק המלוכה, על פי חוק המלוכה, על פי חוק המלוכה, על פי חוק המלוכה, על פי חוק המלוכה, על פי חוק המלוכה, על פי חוק המ
זימון המלך.