ב-1941 סגן המלך של הודו, לורד לינליתגלו, מינה אותו למועצת ההגנה.
כמובן, גרסה מורכבת יותר של המשפט היא "בשנת 1941, סגן המלך של הודו, לורד לינליתגלו, מינה אותו למועצת ההגנה, אבל קאיד-א-עזאם, שהיה בראש הליגה המוסלמית של כל הודו, ביקש ממנו להתפטר".