בשנת 1744 הוא הצליח להבטיח את פיטורו של קרטרט ואת מינויו של הנרי פלהאם, אותו הוא ראה כמגן פוליטי. הוא ייעץ לפלהאם להשתמש במושב שלו בבית הנבחרים כדי לשמש כגשר בין שושלת המלך ופרלמנט, בדיוק כפי שעשה וולפול. בתקופה זו, וולפול גם עשה שתי התערבות בממשל. הראשון היה בינואר 1744, כאשר נפטר מרטין וולפול, בנו הבכור, רוברט סטוארט, שבמשך כמעט תשעה שנים נהנה מהזמן החם שקיבל את מושבו בבית הנבחרים של יורדו הנורדרי פלהפול, אך סביר להניח כי הוא לא הצליח להחזיק בו בשל יציאתו של פרלמנט וולפול. הוא נפטר ב-1720 בפברואר 1744 בעקבות יציאתו של אביו הנורדרי פלהפול, שרכש לו על ידי ג'יימס וולפול. הוא נהנה מהר מאוד מהזכרותיו של ג'יימס וולפול, אך סביר להניח כי הוא נהנה מהז
-1744.