המנגינות הקיימות ברוב המוזיקה האירופית שנכתבה לפני המאה ה-20, ומוזיקה פופולרית לאורך המאה ה-20, הציגו "דפוסי תדר קבועים וניתנים להבחין בהם בקלות", "אירועים חוזרים ונשנים, לעתים קרובות תקופתיים, בכל רמות המבנה" ו"החזרה של משך זמן ודפוסי משך זמן". למרות שעדיין נעשה שימוש בסולם הדיאטוני, "הסולם הקומפוזיאלי, עם כל היבטים הבסיסיים של המנגינה, עשוי עדיין לשחק תפקיד חיוני", אמר קליברס, "הסולם הקומפוזיאלי, עם כל היבטים הבסיסיים של המנגינה, יכול להיות בעל איכות נרחבת יותר, יכול להיות בעל איכות נרחבת יותר, יכול להיות בעל איכות נרחבת יותר, יכול להיות בעל איכות נרחבת יותר, יכול להיות בעל איכות נרחבת יותר, יכול להיות בעל איכות נרחבה יותר, יכול להיות בעל איכות נרחבה יותר, יכול להיות בעל איכות נרחבה יותר, יכול להיות
משך, גובה, ואיכות (טמפר), מרקם, ורמות קול