כתוב המשך לפרק זה - בשנות ה-80 של המאה ה-20, ארגנטינה הייתה מדינה מפולגת, מחולקת עמוקות, לאחר שהתמודדה עם דיקטטורות צבאיות
, משברים כלכליים חמורים ותבוסה במלחמת הפוקלנד. הנשיא קרלוס מנם החליט להחזיר את גופתו של רוסס ולנצל את ההזדמנות לאחד את הארגנטינים. מנם האמין שאם הארגנטינים יכולים לסלוח לרוסס ולמשטרו, הם עשויים לעשות את אותו הדבר בנוגע לעבר המזכר העדכני יותר. ב-30 בספטמבר 1989 נערכה לוויה מורכבת ועצומה שאורגנה על ידי הממשלה, ולאחר מכן נקברו שרידי השליט הארגנטיני בקבר משפחתו בבית הקברות לה רקולטה, בונוס איירס. בעלת ברית הדוקה עם הניאו-רביזוניסטים, מנם (ואת יורשיו הנשיאותיים הפרוניסטים, נסטור קירכנר וקרסטינה פרננדז דה קירכנר) כיבדו את רוזס על שטרות, בולים ומנומנטים, מה שגרם לתגובות מעורבות בקרב הציבור. רוזאס נותר דמות שנויה במחלוקת בקרב ארגנטינים, אשר "היו מוקסמים ומעוצבים" ממנו, כפי שציין ההיסטוריון ג'ון לינץ '.