כתוב המשך לפרק זה - כניסת עיראק לכווית
באוגוסט 1990, הסנקציות הכלכליות הבינלאומיות שלאחר מכן על עיראק, והנזק מהפעולה הצבאית של קואליציה בינלאומית החל בינואר 1991, הפחיתו באופן דרסטי את הפעילות הכלכלית. המשטר החריף את המחסור על ידי תמיכה בכוחות צבאיים וביטחוניים פנימיים גדולים ועל ידי הקצאת משאבים לתומכים מרכזיים של מפלגת הבאת. יישום תוכנית הנפט למזון של האו"ם בדצמבר 1996 עזר לשפר את התנאים הכלכליים. בששת השלבים הראשונים של התוכנית, שישה חודשים, איפשרו לעיראק לייצא כמויות גדלות של נפט בתמורה למזון, תרופות וסחורות הומניטריות אחרות. בדצמבר 1999, מועצת הביטחון של האו"ם אישרה לעיראק לייצא כמות נפט נדרשת כדי לענות על צרכים הומניטריים. יבוא המזון לנפש גדל באופן משמעותי, בעוד אספקה רפואית ושירותי בריאות השתפרו באופן קבוע, אם כי הייצור הכלכלי לנפש ורמת החיים עדיין היו הרבה מתחת לרמה שלפני המלחמה.