ב-1885 הועבר בוועידת ברלין שליטה במדינת קונגו החופשית למלך ליאופולד השני כבעלותו הפרטית. החל משנת 1900 הייתה דאגה בינלאומית גוברת לגבי הטיפול הקיצוני והפראי באוכלוסייה הקונגונית תחת ליאופולד השני, עבורם הקונגו הייתה בעיקר מקור הכנסה מפיצוץ של פילן ועצם. רבים נהרגו על ידי סוכני הלוחם הקונגואים של ליאופולד על כך שלא הצליחו לעמוד בקווטאות לייצור פילן ועצם במערב. ההערכה היא כי צרפתית הייתה במקור השפה הרשמית היחידה שאומצה על ידי האצולה והבורגזיה. היא איבדה בהדרגה את חשיבותה הכוללת כאשר ההולנדית הוכרה גם היא. ההכרה הזו הפכה רשמית בשנת 1898 ובשנת 1967 קיבל הפרלמנט גרסה הולנדית של החוקה. ב-1919 נחשבו כמחצית מהשלטות על המדינה הקונגונית החופשית למלך ליאופולד השני כבעלותו הפרטי האישי
מקור הכנסות מהייצור של שנהב וגומי.