בואינג העריכה כי מחצית מכירות 747 המוקדמות היו לחברות תעופה שרצו את הטווח הארוך של המטוס ולא את קיבולת המטען שלה. בעוד ל-747 היה את העלות הפוטנציאלית הנמוכה ביותר לנסיעה לכל מושב, ניתן היה להשיג זאת רק כאשר המטוס היה טעון במלואו; העלויות לכל מושב גדלו במהירות ככל שהעסיפות ירדו. ב-747 טעון במלואו, עם רק 70 אחוז מהמושבים הקטנים יותר, שימשו יותר מ-95 אחוזים מהדלק הדרוש למטוס אמריקאי שכבד. עם זאת, בעיות טכניות התרחשו, הן היו מזערות יחסית ופתרו במהירות. לאחר שהמטוס הוצג עם פאן אמ, חברות תעופה אחרות שקנו את ה-747 כדי להישאר תחרותיות החלו להפעיל את ה-747 שלהם. ב-1983 כשבואינג העריכה כי מחצית מכירות המוקדמות של ה-747 היו לחברות תעופה שרצו את הטווח הארוך של המטוס ולא את קיבולת המטען שלו. לאחר מכן, ב-1970-747
סוללות פסנתר