שושלת הטאהרידים הייתה שושלת סונית פרסית, ששלטה בפועל על חוראסאן מ-821 עד 873, וכן שימשה כמפקדים צבאיים וביטחוניים בבגדאד העבאסית עד 891. השושלת הוקמה על ידי טאהיר בן חוסיין, גנרל מוביל בשירותו של החליף העבאסיד אל-מאמון. על תמיכתו של אל-ממון בפיטנה הרביעית
, הוא קיבל את השלטון של חוראסאן. בתחילת תקופת הטאהרידים, עיר הבירה שלהם הייתה מרב, אך מאוחר יותר הועברה לנישאפור. עם זאת, הטאהרידים לא היו שושלת עצמאית, על פי יו קנדי: "הטאהרידים נחשבים לפעמים לשושלת האיראנית העצמאית הראשונה, אך השקפה כזו מטעה. ההסדר היה למעשה שותפות בין העבאסידים והטאהרידים". אכן, הטאהרידים היו נאמנים לח'ליפים העבאסידים ובתמורה נהנו מאוטונומיה ניכרת; הם היו למעשה סגני מלך המייצגים את שלטון העבאסידים בפרס. הכנסות המיסים מהוראסאן שנשלחו לאוצר החליפה בבגדאד היו אולי גדולות יותר מאלו שנאספו בעבר.