לאחר נפילת צרפת ביוני 1940, בריטניה והאימפריה עמדו לבדם נגד גרמניה, עד לפלישה הגרמנית ליוון ב-7 באפריל 1941. ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל השתדל בהצלחה עם הנשיא פרנקלין ד. רוזוולט לקבל סיוע צבאי מארה"ב, אך רוזוולט עדיין לא היה מוכן לבקש מהקונגרס לחתור את המדינה למלחמה. באוגוסט 1941, צ'רצ'יל נפגש עם רוזוולט וחתם על אמנת האטלנטי, שכללה את ההצהרה כי "זכויות כל העמים לבחור את צורת הממשל שבה הם חיים" צריכות להיות מכובדות. המילה הזו התייחסה באופן מעורפל לשאלה האם היא מגיעה למדינות אירופאיות או נפגעת על ידי בריטניה, קנדה, ניו זילנד, ניופאונדלנד ודרום אפריקה. כולם הכריזו את המלחמה נגד גרמניה, אך אירלנד לא הבינה בכך. התגובה הזאת נראתה כעת כבינה מעורפלת בין בריטניה למדינות אירופא
וינסטון צ'רצ'יל