See ümbritsemistaktika kasutati laialdaselt Soome vägede poolt Talvises sõjas ja Jätkusõjas.
hea mõjuga. See oli eriti efektiivne Nõukogude armee mõnede mehhaniseeritud üksuste vastu, mis olid tõhusalt piiratud pikkade ja kitsate metsa teedega, millel polnud praktiliselt muud võimalust kui edasi või tagasi. Kui Nõukogude väed olid tee ääres, olid nad tegelikult lõksus. Erinevalt Nõukogude mehaanilistest üksustest suutsid Soome väed liikuda kiiresti läbi metsade suusatades ja purustada Nõukogude soomustatud üksuste kolonnid väiksemateks tükkideks (nt puude raiumine tee ääres). Kui suur kolonn oli jagatud väiksemateks relvastatud üksusteks, võisid Soome väed rünnata metsast nõrgenenud kolonni. Väiksemate vaenlase väeosakondadega võis siis tegeleda ükshaaval, koondades jõudu kõikjal lõksu sattunud üksuse vastu.