Voyager 2 oli esimene kosmoselaev, mis jälgis Enceladuse pinna üksikasjalikult, 1981. aasta augustis. Kõrgeima resolutsiooniga maastiku uurimine näitas vähemalt viis erinevat tüüpi maastikku, sealhulgas mitmed kraaterite maastikku sisaldavad piirkonnad, pehme (noore) maastikku sisaldavad piirkonnad ja sirged maastikud, mis sageli piiravad silmapaistvate aladega. Lisaks sellele täheldati ulatuslikke lineaarseid pragusid ja haruldasi lõhesid. Arvestades kraaterite suhtelist puudumist silmapaistvatel tasanditel, on need piirkonnad tõenäoliselt vähem kui mõned sada miljonit aastat vanad. Vastavalt sellele peab Enceladus olema hiljuti olnud aktiivne "vee vulkaanismi" või muude protsessidega, mis uuendavad pinna.
Lõunapooli lähedal