Pärast seda, kui Rumeenia kuulutas 15. augustil 1916 Austria-Ungarile sõja, anti Mackensenile Bulgaaria, Osmanite, Austro-Ungari ja Saksa mitme rahvuse armee juhtimine, mille peasekretär oli kindral Emil von Hell. Nad kogunesid Põhja-Bulgaarias ja siis ründasid Dobruja. 8. septembriks olid nad vallutanud kaks peamist kindlust.
Esimene rünnak ühe päevaga, väe poolt, mis oli piiratud väe poolt vähem kui piiratud väe poolt, kes olid Mackenseni suurtükiväe poolt ületatud. Seejärel tungis Saksa ja Austria-Ungari armeegrupp Falkenheini juhtimisel Transilvaania Karpaatide Vulkan Passist Wallachiasse, samal ajal kui Mackensen ületas Doonau, haarates vasakul kaldal asuvaid sillapead, et kaitsta pikka pontonsilti ehitanud Austria-Ungari insenere. Rumeenia armee ja selle vene liitlased olid sunnitud tagasi nende klempide vahele. Pärast kolme kuu pikkust sõda okupeerisid Keskvõimud kaks kolmandikku Rumeenia kuningriigi territooriumist. Rumeenia pealinna Bukaresti vallutasid Keskvõimud 6. detsembril 1916, tema 67. sünnipäeval. Ta ratsutas valge hobuse seljas ja liikus Rumeenia kuningliku paleesse.