Henry III (1. oktoober 1207 <unk> 16. november 1272), tuntud ka kui Henry Winchesterist, oli Inglismaa kuningas, Iirimaa isand ja Akvitaania hertsog aastast 1216 kuni oma surmani aastal 1272. Angoulême'i kuninga Johannese ja Isabella poeg, Henry astus troonile, kui ta oli vaid üheksa aastane, keset Esimest Baronite sõda. Kardinal Guala kuulutas sõja mässuliste baronite vastu religioosseks ristisõjaks ja Henry väed, mida juhtis William Marshal, alistasid mässulisi Lincoln'i ja Sandwichi lahingus 1217. aastal. Henry lubas järgida 1225. aasta Suurhartat, mis oli hilisem versioon "Magna Carta"st 1215, mis piiras kuninglikku võimu ja kaitses suurte baronite õigusi. Tema varajases valitsemisajas domineerisid kõigepealt Hubert de Burgh ja seejärel Peter des Roches, kes taastas pärast sõda kuningliku autoriteedi. Aastal 1230 püüdis kuningas vallutada Prantsusmaa provintsid, mis olid kunagi kuulunud tema isale, kuid sissetung
oli katastroof. 1232. aastal puhkes William Marshali poja Richard Marshali juhitud ülestõus, mis lõppes kiriku poolt läbiräägitud rahukokkuleppega.