Kirjuta selle lõigu edasi - 1905. aastal lõpetades sai temast Giurgiu prantsuse keele ja kirjanduse õpetaja. 1907. aastal kolis ta Traiani keskkooli Turnu Severinis, kus ta jäi kuni 1920. aastani, sealhulgas ka direktoriks. Tema õpilaste seas oli ka tulevane kirjanduskriitik Șerban Cioculescu, kes meenutas teda kui ranget distsiplinaarmeest. Suvepuhkuse ajal reisis ta üksi või koos õpilaste ja õpetajatega Austria, Saksamaa, Itaalia ja Prantsusmaa kunstimuuseumidesse. Ta avaldas oma toetust 1907. aasta Rumeenia talupoegade ülestõusule.
1917. aasta jaanuaris, pärast Saksa okupatsioonivõimude hukkamõistmist, oli ta üks kuuekümnest Turnu Severinis arreteeritud intellektuaalistest ja bürokraatidest. Seejärel saadeti Oprescu Bulgaariasse, kus ta vangistati laagrisse enne vabastamist mitu kuud hiljem. Seejärel sai temast Cluji Ülikooli professor, mis asus piirkonnas, mis oli saanud Transilvaania ühinemisega Rumeeniaga Rumeenia jurisdiktsiooni alla. Clujis jätkas ta prantsuse keele ja kirjanduse õpetamist ning asutas ja juhtis ka kunstiajaloolist seminarit. Prantsusmaal spetsialiseerunud kursustel käies sai ta lähedaseks sõbraks Henri Focilloniga, kelle elulugu ta hiljem kirjutas ja kelle kirjad Oprescule avaldati surnuna.