Ta ühines oma üksusega 1864. aasta augustis ja juhtis rügementi Teises Deep Bottom'i lahingus, Weldoni raudtee lahingus, Teises Ream'i jaama lahingus.
, ja Hatcher's Run'i lahing; ta oli Fort Stedmani ja Peterburi, Virginia ees asuva 11. ja 12. patarei komandör. Ta oli kohal Konföderatsiooni sõjaväe alistumisel Appomattoxi kohtumajas ja naasis tsiviileelule 30. juunil 1865. Kokku sai ta kolm korda haavata. Vaid aasta hiljem astus ta Ameerika Ühendriikide armeesse ja sai 1866. aasta juulis 40. jalaväe esimeseks leitnandiks.