Kokkuvõte artiklist:  Kui sa tahad linna tutvuda, kiirustades koosolekule minna, sõpra külastada või lihtsalt pärast kokteilide joomist koju jõuda, siis pole midagi paremat, kui see, et sul oleks hea takso teenus. Alates sellest ajast, kui 19. sajandil hakati kasutama mootorsõidukeid, on teede ja vaatamisväärsuste tundjad nõudnud oma teenuste eest tasusid. Vaatamata kõikidele erinevatele transpordiviisidele, olgu see siis takso, tup tup, džipni või džitni, on meid kõiki siduv ja abistav ühine teenus: tagasihoidlik takso. Alates 14. märtsist 2014 on New Yorgis 51 398 meest ja naist, kellel on litsents sõita kollaseid taksoid. Kui 1897. aastal hakkasid tekkima esimesed taksoteenused, oli transport sageli räpane, aeglane ja mootorita, kusjuures nii juht kui ka reisija ei olnud kindel õiges hinnas. 19. sajandi tööstusliku õitsemise tulemusena asendati loomtaksid mootorsõidukitega, kuigi see on endiselt levinud maailma piirkondades, kus sõidukid oleksid ebapraktilised. Nende hulka kuuluvad karusõidukitega sõitvad sõitjad, Sahara kaamelid või Aasias elevantidega sõitjad. Isegi hinnad on väga erinevad, kuna Peruus on levinud kauplemine ja Nigeerias on populaarne taksode jagamine. Hinnad saab arvutada miili kohta, kusjuures Londonis on mõned kõige kallimad kaabid, mille hind on 2,56 naela, võrreldes 0,30 naelaga miili kohta India ekvivalendil. The Taxi Centre'i infograafikas on kõik, mida peate teadma erinevate taksode kohta kogu maailmas, nii et takso võtmine on teie puhkuse kõige vähem stressi tekitav osa.
Olgu see siis must takso Londonis, gondel Veneetsias või merelennuk Maldiividel, takso on alati valmis meid A-st B-ni viima. Haitil 7 penni eest ja Hiinas 3,50 naela eest on taksode hinnad ja stiil sama erinevad kui riigid, kus nad sõidavad. Taksikeskus on loonud infograafiat erinevate taksode kohta üle maailma.