Kui hispaanlased vallutasid Peruu, kasutas Hispaania valitsemissüsteem põlisrahvaste juhte vahendajatena, et mobiliseerida oma kogukondade tööjõudu ja tasu, et need hüvitised "encomiendas" hispaanlastele üle anda. Süsteem rakendati esmalt Kariibi mere saartel, kus selliseid juhte kutsuti "caciques", siis Mehhikos, kus Arawak termin "cacique" laiendati, ja seejärel Andide piirkonnas, kus termin "kuraka" püsis. Põlisrahvaste eliidid säilitasid oma positsioone nii kaua, kuni nad mängisid oma määratud rolli. Kaheksateistkümnenda sajandi lõpus tõstis põliselanike suurenenud maksustamine "kuraka" lojaalsust oma kogukondadele ja nende soovi säilitada oma staatust kolooniaalses korras. 1781. aasta Tupac Amaru mäss
, mida juhtis "kuraka", José Gabriel Condorcanqui, tuntud kui Tupac Amaru II, oli kõige tõsisem väljakutse Hispaania kolooniale Andides alates Hispaania vallutusest.