Kokkuvõte artiklist:  Kujutage ette, et mängite koos Oxfordi ülikooli üliõpilaste rühmaga, kes ei suuda ära tunda Taj Mahal'i, püramiide või Eiffel'i torni. Tere tulemast Põhja-Korea paralleelsele universumile, kus mõned eremiitide kuningriigi kõige säravamad noored mõtted on ilmalikest teadmistest puudulikud, mis häbistaks Lääne algkooli õpilast. 2011. aastal läks kirjanik ja ajakirjanik Suki Kim kahe semestri jooksul salaja inglise keele õpetama Pyongyangi teaduse ja tehnoloogia ülikoolis, mis asub maailma kõige salajasema riigi pealinna lähedal. Vaadake videot. Suki Kim (vasakul) saabus oma esimese ametiaja jooksul Põhja-Koreasse 2011. aasta juulis ja lahkus oma teise ametiaja lõpus vahetult pärast seda, kui riigi kallis juht Kim Jong-Il (paremal) suri samal aastal detsembris. Pyongyangi teaduse ja tehnoloogia ülikooli õpilased teevad oma kohustuslikku hommiku harjutust. Preili Kim võtab tunde. Üks õpilane küsis temalt kord, kas on tõsi, et kõik maailmas räägivad korea keelt. Kim Il-Sungi ja Kim Jong-Ili portreed ripuvad seinal üle tahvli. Teestudes üheks Kristliku misjonäriks, kes seda rajatist juhib, veetis Miss Kim kuid oma kogemusi salaja dokumenteerides raamatu jaoks "Ilma sinuta pole meid: Minu salajane elu, õpetades Põhja-Korea eliidi poegi". 270 19-20-aastast poissi olid režiimi kõige lojaalsemate kodanike lapsed - mõned neist vähestest, kellele lubati elada pealinnas, mille väljastpoolt on valdav enamus vangistatud maapiirkondades vaesuses. Nende uus õpetaja tõusis igal hommikul kell 5 üles, et kirjutada üles märkmed, mida ta oma kogemuste kohta oli teinud, veendumaks, et ta kopeerib kõik viiele USB-lehtmele ja ei jäta oma sülearvuti arvutisse midagi, mida tema peremeesvõimud saaksid jälgida. Kui Miss Kim, kes oli siis 40-aastane, oleks kinni püütud, riskis ta spiooniks märgistamise ja Põhja-Korea gulaagis või sunnitöölaagrisse heitmisega, kus peetakse arvatavasti 120 000 poliitilist vangit. Iga õppetunni materjal pidi olema esitatud ja heaks kiidetud kasutamiseks varjulise grupi poolt...
Korea-Ameerika ajakirjanik Suki Kim õpetas Pyongyangi Tehnoloogiaülikoolis kaks ametiaega, teeseldes end kristlikuks misjonäriks. Ta tõusis kell 5 hommikul, et teha märkmeid oma raamatuks "Ilma sinuta ei ole meid", säilitades kõik USB-d, et teda ei avastataks. PUST-i 270 poissi olid riigi kõige targemad, kuid neil polnud aimugi, mis on Facebook ja nad ei tundnud ära Taj Mahal'i ega Eiffel'i torni. Nad kannavad riigi asutaja presidendi Kim Il-Sungi pilt ja peavad tema püha "uuringute saali" üleöö valvata isegi külmas. "Harry Potteri ja Azkabani vang" vaatamine on selline uudis, sest nad ei puutu kunagi kokku maailmaga, mis ei ole Suurest Liidrist".