Tema karjäär sõjaväes kulus enamasti sõjaväe luureteenistuses ja ta teenis Ida-Pakistani valitsuses sõjaväelise nõustajana, võitles lühidalt kodusõjas.
naaberriigi India abi. Pärast kodumaale naasmist Pakistanisse 1973. aastal jätkas ta sõjaväeteenistust sõjaväes ja lõpuks tõusis ta sõjaväe luure peadirektoriks, enne kui ta võttis vastu armee peakorteri personali ametikoha. 1984. aastal nimetati ta armee asejuhina, mängis ta olulist rolli president Zia-ul-Haq'i valitsuse stabiliseerimises ja 1987. aasta märtsis sai ta armee peajuhina generaal Mirza Aslam Beg.