Tituba oli Samuel Parrise ja tema pere jaoks orjastatud naine; ta ja Sarah Good olid mõlemad vaesed naised, samas kui Osborne ei olnud. Osborne ei käinud peaaegu kolm aastat kirikusse pika haiguse tõttu ja tegeleb endiselt õiguslike küsimustega Putnami perekonnaga. Osborne'i vastu esitatud süüdistused olid tõenäoliselt Putnami perekonna võimsaid ettepanekuid. Sarah Osborne'i vahistamismäärus kirjutati 1. märtsil 1692. Ta pidi olema Bostoni vanglates tema uurimuste ja kohtuprotsesside kestuse jooksul ja saadeti Bostoni koos Tituba ja Sarah Good'iga 7. märtsil 1692. Oma uurimuste ajal väitis ta, et ta on süütu ja eitas, et ta on seotud kurjade vaimude või laste vigastamisega. Ta ei tunnistanud, ega surnud, ega süüdistanud kedagi teist, kes oleks osalenud tema kirikus nõiduse ja nõiditeo eest.
pikaajaline haigus