2011. aasta Liibüa kodusõja edenedes pakkusid Ameerika Ühendriigid ja nende liitlased kolonel Muammar Gaddafi ja tema abilisele valikuvõimalust: anda võimust alla või seista silmitsi rahvusvahelise vastusega. Rice pakkus Gaddafi vastu kõige karmimat retoorikat, kritiseerides tema eitamist oma kodanike vastu tehtud julmuste kohta kui "tõeliselt, eksinud". Rice teatas 2011. aasta aprillis suletud uste taga toimunud Julgeolekunõukogu koosolekul, et Gaddafi lojaalid tegelesid julmustega, sealhulgas terroriseerisid rahvast seksuaalse vägivallaga, ning et Gaddafi vägedele on välja antud Viagra. Amnesty Internationali, Human Rights Watchi ja Piirideta Arstide uurimused olid Rice'i väidetega vastuolus ning väitsid, et nad ei leidnud otseselt tõendeid, et massilise vägistamise toimus, nagu Rice väitis. Koos riikliku julgeolekunõukogu esindajaga Samantha Power, kes toetas juba USA juhitud sõjalist sekkumist Liibüas
, ja riigisekretär Hillary Clinton, kes tulid seda toetama, kolm ületasid sisemise vastupanu kaitseminister Robert Gates, julgeoleku nõunik Thomas E. Donilon ja terrorismivastane nõunik John Brennan, et administratsioon edendada ÜRO ettepanek kehtestada lennukeelu üle Liibüa ja volitada muid sõjalisi meetmeid, kui vaja.