Kokkuvõte artiklist:  (CNN) 2002. aasta septembris ütles Iisraeli endine peaminister Benjamin Netanyahu USA kongressikomisjonile, et "ei ole absoluutselt mingit kahtlust" selles, et Saddam Husseini Iraak arendas tuumarelvi "massiohtluse kaasaskantavate tootmiskohtade" juures. Netanyahu hoiatas, et kui Huseenil on tuumarelvad, siis "terroristide võrgustikel on tuumarelvad", mis paneb "ohtu kogu maailma julgeoleku". Sellel nädalal oli Netanjahu tagasi, seekord peaministrina, tehes peaaegu identsed väited Iraani kohta. Kuid mitte ainult USA luureühendus ei ole nõus Netanyahu hinnanguga Iraani tuumaeesmärkidest, vaid ka Iisraeli, vastavalt lekkinud dokumentidele. Tegelikult on rohkem kui 200 pensionile läinud julgeolekuametnikku avalikult kritiseerinud Netanyahut kui ohtu Iisraeli julgeolekule. Kahjuks tugevdab Netanyahu ettekanne karikatuure, mida regulaarselt toovad esile Ameerika ja Pärsia lahe Araabia eksperdid - karikatuure Iraanist kui aspirantsest Lähis-Ida hegemoonist, kes on nõus kukutama muidu stabiilse piirkondliku korra. See on vale vaatenurk, mis tegelikult kahjustab Ameerika Ühendriike. Netanjahu arvates peaks Ameerika parandama vaid suhteid Iraaniga, kes lõpetab oma piirkondliku "agressiooni", toetuse "terrorismile" ja "oht hävitada... Iisrael". Teisisõnu, Ameerika ei peaks parandama suhteid Iraaniga, kelle piirkondlik mõjuvõim kasvab. Tegelikult ei ole Iraani tõusu mitte ainult normaalne, vaid see on tegelikult oluline stabiilsema piirkonna jaoks. Teheraniga toimuvate tuumaalaste läbirääkimiste otsustavasse faasi sisenedes on lähendamine tõeliselt sõltumatu Iraaniga - mitte nominaalselt sõltumatu Iraaniga, kelle strateegiline suundumus on USA eelistustele allutatud - elutähtis, et peatada Ameerika strateegilise positsiooni langus. Washington on pikka aega töötanud, et tugevdada kõrgelt militariseeritud, Ameerika-meelset Lähis-Ida korda. Kuid need jõupingutused, mis on jätkunud nii demokraatlike kui ka vabariiklaste valitsuste ajal ja intensiivistunud pärast 11. septembrit, on selgelt ebaõnnestunud. Selle tulemusena on Lähis-Ida täna...
Lähis-Ida on ebastabiilsem kui kunagi varem kaasaegses ajaloos. USA vajab konstruktiivseid sidemeid kõigi piirkondlike suurriikidega, sealhulgas Iraaniga, ütles ta.