Täitke järgmine lause:
Greensboro istumised, neli afro-ameerika kolledži üliõpilast protesteerisid segregatsiooni ja Jim Crow seaduste vastu, istudes "ainult valgedele" lõunasöögilaual. Protestide vahendina istumisstreikide kasutamine muutus üha populaarsemaks kogu Lõuna-Ameerikas ja segregatsioonivastased organiseerijad hakkasid nägema kolledži üliõpilasi kui potentsiaalset ressurssi. Üliõpilaste vägivallatut koordineerimiskomitee (SNCC) mängis keskset rolli 1960ndate kodanikuõiguste liikumises. Student Nonviolent Coordinating Committee asutati 1960. aasta alguses Põhja-Carolina osariigis Raleigh's, vastuseks lõunapoolsetes kolledži linnades aset leidnud istumisstreikide edule, kus mustanahalised üliõpilased keeldusid lahkumast restoranidest, kus neile ei antud teenust nende rassi tõttu. See vägivallatult toimunud protestivorm tõi SNCC-le kogu riigi tähelepanu, heites avalikkusele karmi valguse valge rassismile Lõunas. Martin Luther King Jr. Lõuna-kristliku juhtkonna nõukogu (SCLC) kutsus samal aastal koosoleku uue organisatsiooni rajamiseks ja sellest kasvas üliõpilaste vägivallatut koordineerimiskomitee (SNCC, tavaliselt hääldatakse "snick"). Rassilise võrdõiguslikkuse kongress (CORE) ühines valge ja mustanahaliste aktivistidega, kes sõitsid koos bussiga lõunapoolsetesse linnadesse, et protesteerida bussipeatuste vastu. SNCC sai varsti maine kodanikuõiguste liikumise "hämmastavate rühmade" hulka.