Kui ta pärast kaheksa aastat poliitilise pagenduse aktivistina Londoni jõudis, ei olnud Heine'i natsismivastasuses kahtlustki, kuid suhted Briti poliitilise establišmentiga ei olnud siiski täiesti hõõrumata. Saksa natside vastased ei suutnud nõustuda eeldusega, et kogu Saksa rahvas oli süüdi natside kuritegudes. Nad ei nõustunud - nagu paljud mõtlevad Briti vaatlejad - tööstusliku ulatuse pommitamisega Saksa tsiviilisikutel Hamburgis.
, Dresdenis ja paljudes väiksemates linnades: nad olid vastu ideele, et pärast natside kaotust jagada Saksamaa tööstuslikult ja poliitiliselt. Pärast sõjaliste liitlaste järsku vahetamist 1941. aastal oli Londonis märgatavalt vähem sümpaatiat reservatsioonide suhtes, mida paljud Saksa poliitilised pagulased, sealhulgas Heine, jätkasid Stalini ja pagendatud Saksa kommunistide suhtes, kes olid ka sõja ajal Londonis väga olulised.