10. aprillil 1940, seitse kuud pärast Teise maailmasõja puhkemist, edutati MacMillanile kolonellileitnant ja määrati GSO1-ks peakorterisse 55. (Lääne-Lankashire) mootordivisjonisse, esimesele rindele Territoriaalse Armee (TA) moodustumisele. Diviisioni juhtis kindralmajor Vivian Majendie, kes oli umbes 11 aastat MacMillani vanem ja teenis Põhja-kommando (peagi läks Ida-komandole). Diviis oli motoriseeritud jalaväevorm, mis koosnes vaid kahest, mitte kolmest, brigaadist ja oli vastutav ranniku kaitsmise eest ja võimalike vaenlase õhusõidukite maandumise eest Saksamaa sissetungi korral. Juuni lõpus, pärast Briti ekspeditsioonirühma (BEF) evakueerimist Dunkirkist ja Prantsusmaa langemist
, diviis <unk> koosnes algselt 164. ja 165. jalaväebrigadist koos diviisionaalsete vägedega <unk> reorganiseeriti standardse jalaväediviisjoniga, lisades 199. jalaväebrigadi lahutatud 66. jalaväediviisist.