Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbilaskmine: sihtstruktuuri moodustavate DNA-kiudude järjestused on kavandatud arvutuste abil, kasutades molekulaarmodelleerimise ja termodünaamilise modelleerimise tarkvara. Nukleiinhappeid sünteesitakse seejärel standardsete oligonukleotiidide sünteesi meetodite abil, mis on tavaliselt automatiseeritud oligonukleotiidide sünteesaatoris, ning kaubanduslikult saadaval on kohandatud järjestuste kiud. Vajaduse korral saab kiude puhastada denatureeriva geeli elektrofooreesi abil ning täpsed kontsentratsioonid määratakse kindlaks mõne mitme nukleiinhappe kvantiteerimismeetodi abil, kasutades ultraviolett-absorbentsspektroskoopiat. Täielikult moodustatud sihtstruktuurid saab kontrollida loodusliku geeli elektrofooreesi abil, mis annab nukleiinhappe kompleksite suuruse ja kuju kohta teavet. Elektroforetilise liikuvuse vahetuskatse abil saab hinnata, kas struktuur sisaldab kõiki soovitud kiude. Komplekside struktuuri iseloomustamiseks kasutatakse mõnikord fluoresceerivat märgistamist ja Försteri resonantsenergia ülekandmist (FRET). Tuumhappe struktuurid saab otse kujutada aatomijõumikroskoopia abil, mis sobib hästi laiendatud kahemõõtmeliste struktuuride jaoks, kuid on vähem kasulik diskreetsete kolmemõõtmeliste struktuuride jaoks, kuna mikroskoobi tipp on koostoimeline habras tuumhappe struktuuriga; selles juhul kasutatakse sageli transmissioonielektronmikroskoopiat ja krüoelektronmikroskoopiat. Kolmemõõtmelisi laiendatud võrke analüüsitakse röntgenkristallograafia abil.  Küsimus: Mida hindab liikuvuse vahetus?
kas struktuur sisaldab kõiki soovitud kiudu