Kirjuta selle lõigu jätkamine - Jurchens võitis kontrolli Põhja-Hiinas, vallutades Liao dünastia ja pool Song dünastia poolt 1142. Esialgu ei olnud neil oma ainulaadset valuutat, vaid kasutati Liao või Lõuna-Songi dünastia münte. 1154. aastal andis Wanyan Liang välja Jiaochao pangatähed kolm aastat enne oma erilise mündi sepistamist, mis on Hiina ajaloos järjekord, mis pole kunagi varem või hiljem juhtunud. Jiaochao tuli kümnes vääringus. Väikesed rahatähed olid 100, 200, 300, 500 ja 700 "wénis", suured rahatähed aga 1, 2, 3, 5 ja 10 "guànis". Sarnaselt eelmistele Hiina pangatähtedele oli nende lunastamiseks vaskmüntide eest tasu: 15 "wén" ühe "guàn" eest. Jiaochao emiteerimisel oli esialgu kehtivusaeg seitse aastat, kuid aastal 1189 kaotati see, andes võlakirjadele määramata eluea. Nagu teisedki varased Hiina paberraha, oli see üle trükimise ohver, mis viis inflatsioonile. Aastal 1214 hakkas valitsus tõsise hüperinflatsiooni tõttu trükkima väärtusega kuni 1000 guani väärtuses pangatähte. Järgmisel aastal asendati Jiaochao uue paberraha Baoquaniga (寶泉), mis kannatas sama saatuse all. Kuni mongolite vallutuseni Jin dünastiale.
1234. aastal andis riik pidevalt välja uusi pangatähtede tüüpe, mida rahvas tagasi lükkas, sest nad olid valmis aktsepteerima ainult hõbedas tehinguid.