George III on sageli süüdistatud, et püüab kangekaelselt hoida Suurbritanniat sõjas revolutsionääridega Ameerikas, hoolimata oma ministrite arvamustest. Victoria autor George Trevelyani sõnadega oli kuningas otsustanud "ei tunnusta kunagi ameeriklaste iseseisvust ja karistada nende vastumeelsust sõja lõputu pikendamisega, mis lubas olla igavene". Kuningas tahtis "pidada mässulisi ahistatavaks, ärevaks ja vaeseks, kuni päevani, mil loomulik ja vältimatu protsess muutis rahulolematuse ja pettumuse kahetsuse ja kahetsuse". Kuid hilisemad ajaloolasijad väidavad, et George'i ajal ei kaitsnud kuningas sellist territooriumi tahtlikult ja tema käitumine oli kaugelt vähem häiriv kui kaasaegsete monarhiate omavahelisel sõjal Ameerikas. Pärast Briti peaministri Gordon Saratoga surma ja Briti peaministri Lord Goethami lahkumist 1778. aasta juunis, kui ta oli tagasi astunud, ütles ta, et Suurbritannia ei saa jääda võitlusele, kuigi nad olid võimelised võitlema nii
George III