Täitke järgmine lause: Leičiai etnonüümiline tähendus, nt. "Leedulased" on teada mitmest allikast. Seda sõna kasutavad leedlased, et nimetada leedlasi: leiši, ehk leitis. Samogitsi dialektis olid sõnad "leičiuoti" (kõnelda muul kui samogitsi keeles või rääkida Aukštaitsi dialektis) ja "leičiukas, leičiūkas" (isik, kes räägib muus dialektis kui samogitsi keeles, on aktsent). Võrdle näiteks kaasaegse leedu "žemaičiuoti" (kõnelda samogitsi dialektis). Ajaloolistes kirjutatud allikates on üks oluline näide tuntud ühe osaleja kohta Lutski konverentsil aastal 1429. John Steinkeller, kes oli Wrocław (Breslau) nõukogu liige, kirjutas oma kodulinnale adresseeritud kirjas, et Püha Rooma keisri Sigismund kavatses anda Vytautasele Leedu kuninga tiitli: "her wolde machen herczog Wytolten eynen konyng der Leytten". Sõnavormid, millel on tähendused leedu, leedulased, Leedu ja mis on kõige tõenäolisemalt tuletatud sõnast "leitis", leidub pidevalt 14. ja 15. sajandi ajaloolistes allikates. Näiteks tõlgitakse Leedu kirjalikult kui "czwicshen Lythen und Prewssen" (1415); kui "das land Litten" koos täiendava selgitusega, et see oli Aukštaitija osaleja või tunnistaja narratiivis.
Strėva lahing. Leedu valitseja nimetati Wigand von Marburgi kroonikas "die Litischen konige". Tundub, et selliste -ei-ga vormidele olemasolu leedus (kõige tuntum lääneosas), saksa ja samogitsi dialektis ise on suur võimalus, et vormid võivad pärineda läänemalt Baltidelt, kuid pole selge, miks neil ei ole -uva / -ava sufixi.