Verviers võeti 6. koalitsiooni vägede poolt 5. veebruaril 1814 osana kampaaniast Põhja-Prantsusmaal. David oli koalitsiooni poolt määratud oma piirkonna "ringkonnakomisjoni" (nõukogu) liikmeks. Sõjajärgse Viini kongress, mis lõppes 1815. aastal, sätestas, et Belgia tuleb lisada uuele Madalmaade kuningriigile. Verviersit valitses siis Regentskonventsioon ja David kindlustas endale koha selles kogukonnas. Aastal 1817 sulges David linna vana kiriku kalmistu ja rajas uue kalmistu linna äärelinnas. Aastal 1830 algas Belgias revolutsioon.
Hollandi valitsuse vastu. David, kes toetas Belgia eesmärki, oli avaliku ohutuse komisjoni liige. Ta oli ka Rahvuskongresi liige; ta oli üks üheksast liikmest, kes hääletas Belgia vabariigi loomiseks ja hiljem hääletas Belgia annekteerimiseks Prantsusmaale. David nimetati 1830. aastal Belgia kuningriigi all Verviers'i esimeseks "burgomasteriks" (linnapeaks).