Kui "Qieyun" sai Tang'i dünastia riiklikuks standardiks, olid mitmed kopeerijad hõivatud käsikirjade tootmisega, et rahuldada suure nõudluse tööde läbivaatamiseks. Eriti hinnatud olid Wáng Rénxū 9. sajandi alguses tehtud Wú Cǎiluáni (), oma kaligraafia poolest tuntud naise koopiad. Üks neist koopiatest sai keisri Huizongi (1100<unk>1026), kes oli ise väga osav kalligraaf. See jäi palee raamatukogusse kuni aastani 1926, mil osa raamatukogust järgnes mahajäetud keiser Puyile Tianjini ja seejärel Manchukuo nukuriigi pealinnasse Changchuni. Pärast Jaapani alistumist 1945. aastal
, see läks Changchuni raamatukaupmehele ja 1947. aastal avastasid kaks õpetlast seda raamatuturgus Liulichangis Pekingis. Selle peaaegu täieliku koopia uuringuid on avaldanud hiina keeleteadlased Dong Tonghe (1948 ja 1952) ja Li Rong (1956).