Täitke järgmine lause:
Sõda lõppes 1945. aasta mais ja sellega ka 12 aastat kestnud natsionaalsotsialistlik õudusunenägu. Ina Seidel lahkus viivitamatult Preisi Kunstiakadeemia liikmesusest, mis sel ajal oleks olnud diskrediteeritud oma tihedate sidemete tõttu 1945. aasta eelse valitsusega. Tema ise sai tugeva kriitika alla, kuna ta oli avalikult Hitleri valitsust tugevalt toetanud. Kuid Ameerika, Briti ja Prantsuse okupatsioonipiirkonnas leidsid tema raamatud väga varsti lugejate poolt tagasi ja nad leidsid jätkuvalt palju ostjaid ja lugejaid kuni 1960. aastani. 1950. aastatel kirjutas ta veel kaks suurt romaani, millega ta püüdis oma mainet päästa. "Das unverwesliche Erbe" (1954) laiendas tema töö kristlikke aspekte. Oma viimases romaanis "Michaela" nõustus ta oma ja kõrgema keskklassi nimel selgesõnaliselt vastutama natsionaalsotsialismi eest. Vaatamata Lääne-Saksamaal levinud kirjanduskriitikute ägedale tagasilükkamisele (selliseks olid 1949. aastal muutunud lääne okupatsioon tsoonid), oli tema viimane romaan lugejate seas järjekordne suur edu. Saksamaa sõjajärgse jagamise tulemusena asendati vana Preisi kunstiakadeemia kahe institutsiooniga. 1955. aastal võeti Ina Seidel Lääne-Berliini Lääne Kunstiakadeemia liikmeks. Palju aega enne tema surma 1974. aastal oli tema peamisi teoseid tõlgitud mitmetesse võõrkeeltesse. Vähem kui meelituslik surmajuhtum Die Zeit kirjeldas siiski tema surma aruannet kui ühte neist, mille esimene reaktsioon on üllatus, et surnud ei olnud juba palju aastaid varem surnud ("Ja, hat sie noch gelebt?").