Kirjuta sellele lõigule jätk - Pärast Yaziidi ja tema vanema poja ja järeltulija Mu'awiya II surma aastatel 683 ja 684 lagunes omajaadide valitsus kalifaadi üle. Enamik Süüria provintsidest ja sõjalistest ringkonnadest tunnistasid omajaadide vastast Abd Allah ibn al-Zubayr'i kaliiviks. Banu Kalb, Sufianiidide vanad hõimuliikmed (Umayyadide liin põlvnes Yazidi isalt, Umayyadide kalifaadi asutajast Mu'awiya I-lt), kelle all olid nad kalifaadi õukonnas privileegsetes kohtades, kogusid Umayyadide lojaalseid hõimu Süürias, et määrata Mu'awiya II asendaja. Damaskuses omavaheliste süüdistuste tõttu omavalitsus Dahhak ibn Qays al-Fihri, kes toetas Ibn al-Zubayr'i, arreteeris Yaziidi nõo Walidi ibn Utba ibn Abi Sufyani, kuid Abd Allah, tema vend Khalid ja nende kalbiidide toetajad vabastasid ta. Kalbi juht Ibn Bahdal oli Yazid'i nõbu ja nimetas Khalid'i ja Abd Allah'i oma kandidaatideks kaliifliku ametikohale. Khalid ja Abd Allah olid noorte vanuse tõttu teiste lojaalsete hõimude poolt vastu. Selle asemel määrati kaugele omajaadide sugulane Marwan ibn al-Hakam, kes juhtis omajaadide sõjategevust Süüria Zubayridide pooleliste hõimude vastu, võites Marj Rahiti lahingus nende liidri Dahhaki.
684. aastal.