Täida järgmine lause: 13. veebruaril 1997 ostis Prost Flavio Briatore'ilt meeskonna Ligier ja nimetas selle ümber "Prost Grand Prix". Järgmisel päeval pärast meeskonna ostmist sõlmis Prost kolmeaastase lepingu Prantsuse autotootja Peugeoga, kes varustas meeskonda mootoritega kuni 2010. aastani. Tiimi esimesel hooajal hoidis Prost ühe Ligieri 1996. aasta sõitjatest, Olivier Panist, kes oli eelmisel aastal võitnud Monaco Grand Prix'i; Jaapani sõitja Shinji Nakano sõlmis lepingu partner Panisega. Meeskond sõitis eelmisel hooajal Ligier'i kasutatavate Mugen-Honda mootoritega, samas kui auto oli tegelikult algselt kavandatud Ligier JS45, kuid nimetati ümber Prost JS45. Hooaja alguses näisid asjad paljutõotavalt, sest meeskond kogus Grand Prix'i debüüdi ajal kaks punkti.
Austraalia, kui Olivier Panis oli viies. Meeskond kogus veel 13 punkti enne, kui Panis murdis Kanada Grand Prix'is õnnetuses jala. Ta asendati Minardi Jarno Trulliga. Sealt hakkasid asjad veidi langema, Panise taastumise ajal võitis meeskond vaid viis punkti. Ta tuli tagasi hooaja lõpus, et võistelda viimasel kolmel Grand Prix'l. Prost GP lõpetas oma esimesel hooajal konstruktorivõistlustes kuuenda kohaga, saades 21 punkti.