Orel sõjaline ringkond moodustati koos teiste tagumiste sõjaliste ringkondadega 31. märtsil 1918 Venemaa kodusõja ajal, peakorter Orelis. Piirkond hõlmas Voroneži, Kurski, Orli ja Tšernigovi guberniate. 8. juunil 1919 allutati see Lõuna-Frondile. 29. juunil lisati Tambovi kubernaat piirkonnale. Selle ülesandeks oli moodustada punase armee jaoks uusi üksusi ja koosseisu ning korraldada vsevobuch, universaalne sõjalise väljaõppe süsteem. 1919. aasta suvel ja sügisel osalesid piirkonna väed lahingutes valge komandör Konstantin Mamontovi rünnaku vastu Nõukogude tagaosas. Ringkond anti üle Lõuna-Lääne-Frondi kontrolli alla 10. jaanuaril 1920 ja tagasi Lõuna-Frondi kontrolli alla kuu hiljem. 1921. aasta jaanuari ja juuli vahel osalesid piirkonna väed Tambovi ülestõusu allasurumisel.
, Nõukogude-vastane talupoegade ülestõus. Sõja ajal kutsus piirkond üles 300 000 meest ja moodustas neli püssidivisiooni, ratsaväedivisiooni ja muid väiksemaid üksusi, koolitades samal ajal 67.000 meest vsevobuchi all. Pärast sõja lõppu lõpetati ringkond 9. märtsil 1922 ja selle territoorium loovutati Moskva sõjalise ringkonnale ja Lääne sõjalise ringkonnale.