Kirjuta selle lõigu jätkamine - Kuigi illyrilased saavutasid eesmärgi tõsta Horvaatia rahvuslikku teadlikkust 1850. aastaks, ei õnnestunud neil mujal. 1850-ndatel aastatel toetasid illyri ideed HPS ja Rooma katoliku piiskopid Josip Juraj Strossmayer ja Franjo Rački. Kartes "Drang nach Osten", uskusid nad, et germaniseerimisele ja maagiaariseerimisele saab vastu seista ainult ühtsuse kaudu teiste slaavi, eriti serblastega. Nad propageerisid Horvaatia, Slavonia ja Dalmaatsia ühendamist, kuna Kolmikkuningriik laienes, et hõlmata teisi Lõuna-Slaavi Austria (või Austria-Ungari pärast 1867. aasta kompromissi), enne kui liituda teiste Lõuna-Slaavi riikidega föderaadis või konföderatsioonis. Eeldatud erinevalt määratletud Horvaatia või Lõuna-Slaavi maade konsolideerimine viis Austria-Ungarisse trialismi ettepanekute juurde, mis hõlmasid Lõuna-Slaavi riigivõimu Ungari kuningriigiga võrdse auastega. Horvaatia ja Slavonia ühendati sõjaväelise piiriga Horvaatia-Slavoniasse aastal 1881. Sellest hoolimata jäid jagunemised püsima, nagu see oli Püha Stefanuse krooni maade vahel - Ungari osa monarhia - samal ajal kui Dalmaatsia ja Istria kuulusid Austria Cisleithania. Samuti oli märkimisväärne horvaatide elanikkond Austria-Ungari poolt annekteeritud Bosnias ja Hertsegoviinas.
1908. aastal. Nende maade ühendamine sai trialistliku kontekstis Horvaatia-Slavoonia poliitika keskseks küsimuseks.