Kirjuta selle lõigu jätkamine - 1964. aasta oktoobris asendati Hruštšov Leonid Brežnjeviga, kes jäi ametisse kuni oma surmani 1982. aasta novembris. Tema valitsemise ajal olid Stalini vastuolud vähem rõhutatud. Andres Laiapea seob seda "paljude dissidentite, eriti Aleksandr Solzhenitsyni pagendamisega", samas kui Laiapea kirjutab, et "Stalini rehabilitatsioon käis käsikäes Brežnjevi ümber isiksuskulti loomisega". Poliitiline sotsioloog Viktor Zaslavski iseloomustab Brežnjevi perioodi kui "neo-stalinistliku kompromiss" kui Staliniga seotud poliitilise atmosfääri põhialuseid säilitati ilma isiksuskulti. Alexander Dubčeki sõnul "Brejnev'i režiimi tekkimine kuulutas välja neo-stalinismi ja 1968. aastal Tšehhoslovakkia vastu võetud meetmed
olid uus-stalinistlike jõudude lõplik konsolideerimine Nõukogude Liidus, Poolas, Ungaris ja teistes riikides". Brejnev kirjeldas Hiina poliitilist liini kui "neo-stalinistlikku". Ameerika politoloog Seweryn Bialer on kirjeldanud Nõukogude poliitikat kui pöördumist neo-stalinismi suunas pärast Brezhnevi surma.