George Meade (1815-1872) oli karjäärilise sõjaväeohvitser Pennsylvaniast, kes on kõige paremini tuntud oma rolli eest liidu kindraliks kodusõja ajal. Ta lõpetas Ameerika Ühendriikide sõjaväeakadeemia West Pointis 1835. aastal ja teenis lühikest aega sõjaväes Teise Seminooli sõja ajal.
- Jah. Ta hakkas töötama raudteeettevõtete ja sõjaväeosakonna ehitusinsenerina kuni 1842. aastal sõjaväkke tagasi astumiseni. Meade võitles Mehhiko-Ameerika sõjas ja edutati Monterrey lahingus kangelaslike tegude eest leitnandiks. Alates 1850ndatest kuni kodusõja alguseni 1861. aastal osales Meade rannikualade uurimises ja tuletornide projekteerimises, peamiselt topograafiliste inseneride korpuse jaoks. Ta edutati sõja alguses brigadigeneraali, kuid sai 1862. aastal Glendale'i lahingus raskelt haavatud. Ta taastas ja juhtis vägesid suurte lahingute ajal, sealhulgas Antietam ja Fredericksburg. 1863. aasta juunis asendas Meade Potomaci armee ülemohvitserina kindral Joseph Hookeri ja võitles oma suurima lahingu vaid päevi hiljem Gettysburgi lahingus, mis oli sõja verisim lahing. Tal õnnestus võita kindral Robert E. Lee ja konföderatsiooni väed, kuid president Abraham Lincoln kritiseeris teda, et ta lubas konföderatsiooni väedel Virginiasse taganeda. Meade jätkas sõja lõpuni Potomaci armee komandörina teenimist, kuigi Ulysses S. Grant nimetati kõigi liidu armeede ülempealikuks, asendades Meade'i autoriteeti.