Sündinud Poseni provintsis Schrimmis, kutsus Wilcke end 1934. aastal vabatahtlikuks sõjaväeteenistusse Kolmanda Reichi "Reichswehris". Esialgu teenis ta "Heer"is (armee), 1935. aastal läks ta üle Luftwaffe'i (õhujõudud). Pärast lennuõpet saadeti ta aprillis 1936 Jagdgeschwader Richthofenisse. Pärast võitluslennurite instruktori määramist vabatahtlikuna teenis ta Kondori leegionis Hispaania kodusõja ajal 1939. aasta alguses. Pärast Hispaaniast tagasitulekut määrati ta 7. "Staffel" (7. eskadron) "Jagdgeschwader" 53 (JG 53 <unk> 53. võitlusvägi). Pärast Teise maailmasõja puhkemist saavutas ta 7. novembril 1939 oma esimese õhuvõidu. 18. mail 1940. aastal Prantsusmaa lahingus tulistati ta alla ja ta võeti sõjavangiks. Pärast relvarahu Prantsusmaaga
, ta naasis vangistusest ja määrati III rühma komandöriks. "Gruppe" (3rd group) JG 53 ajal Battle of Britain, väites 10 võitu Inglismaa.