- Relvastatud konflikt tõusis Teise maailmasõja lõppfaasis, kui Irgun kuulutas 1944. aasta veebruaris mässu, lõpetades 1940. aastal alanud operatsioonide katkestuse. Alates Baron Moyne'i mõrvast Lehi poolt 1944. aastal seistas Hagana aktiivselt vastu Irgunile ja Lehi'le, kes võitlesid juutidevaheliste võitluste ajal, mida tuntakse kui jahiperioodi, peatades tõusu tõhusalt. Kuid 1945. aasta sügisel, pärast Teise maailmasõja lõppu nii Euroopas (april kuni mai 1945) kui ka Aasias (september 1945), kui sai selgeks, et britid ei luba märkimisväärset juudi sisserännet ja neil ei ole kavatsust koheselt juudi riiki luua, alustas Hagana koostööperioodi teiste kahe maa-aluse organisatsiooniga. Nad moodustasid ühiselt juudi vastupanuliikumise. Haganah hoidus otsest vastasseisust Briti vägedega ja keskendus oma jõupingutustele Briti immigratsiooni kontrolli ründamisele, samas kui Irgun ja Lehi ründasid sõjaväe- ja politsei sihtmärke. Vastupanuliikumine lagunes 1946. aasta juulis pärast kuningas Davidi hotelli pommiplahvatust. Irgun ja Lehi hakkasid tegutsema iseseisvalt, samas kui peamine maa-alune milits, Haganah, jätkas tegutsemist peamiselt juudi sisserände toetamiseks. Haganah töötas taas lühikest aega, et alandada Irguni ja Lehi operatsioone, kuna Palestiinas oli ÜRO uurimiskomitee. Pärast ÜRO jagamisplaani resolutsiooni vastuvõtmist 29. novembril 1947 oli kodusõda
Palestiina juutide ja araablaste vaheline konflikt varjutas eelmise pingeid Britiga. Siiski jätkasid Briti ja sionistlikud jõud kogu kodusõja kestel kokkupõrkeid kuni Briti mandaadi Palestiina suhtes lõpetamiseni ja Iisraeli iseseisvusdeklaratsioonile 14. mail 1948.