António Salazari (ametis 1932-1968) ajal tegi "Estado Novo" diktatuur mõned ebaõnnestunud katsed oma viimastesse ülejäänud kolooniatesse kinni hoida. Plurikontinentalismi ideoloogia kohaselt nimetas režiim oma kolooniad ümber "ülemere provintsideks", säilitades sunnitöö süsteemi, millest tavaliselt vabastati vaid väike põlisrahvaste eliit. 1961. aastal annekteeris India Goa ja Damaoni ning Dahomey annekteeris São João Baptista de Ajudá kindluse. Portugali koloonia sõda Aafrikas kestis 1961. aastast kuni "Estado Novo" režiimi lõpliku kukutamiseni 1974. aastal. 1974. aasta aprillis Lissabonis toimunud Nelgite revolutsioon viis Portugali Aafrika kiireloomulisele dekoloniseerimisele ja 1975. aastal Portugali Timori annekteerimisele Indoneesia poolt. Dekoloniseerimine põhjustas peaaegu kõigi Portugali kolooniale asunute ja paljude kolooniatest pärit segavereliste inimeste lahkumise. Portugali tagastamine
Macau Hiinale 1999. aastal. Ainsad Portugali valitsuse all jäänud ülemeremaad olid Azorid ja Madeira, kus oli valdavalt portugali elanikke, ning Lissabon muutis nende põhiseadusliku staatuse ülemeremaadest autonoomseteks piirkondadeks.