Oma jõuluülekannes 1942. aastal märkis endine konservatiivne peaminister R.B. Bennett sarkastiliselt, et see oli neljas jõulud järjest, mil Kanada armee istus Suurbritannias tegemata midagi ja et ainsad lahingud maismaal, mida Kanada oli võitlenud, olid Hong Kong ja Dieppe
, mis mõlemad olid kaotused. 1943. aasta märtsis oli operatsiooni Spartan sõjamängu ajal Kanada esimese armee juhataja kindral Andrew McNaughton tugevalt lüüa saanud ja mõistetud sobimatuks sõjaväe juhtimiseks. Sõjamängu kohtumõistjad kritiseerisid McNaughtoni, et ta jättis oma peakorterit silla ehitamise üle vaatama, samal ajal kui tema varustusliinid olid suures liiklusummikus. Pärast operatsiooni "Spartan" olid britid tugevalt survenud kanadalasi eemaldama McNaughtoni enne, kui ta juhtis Esimese Kanada Armeed tõelisesse lahingus. King oli püüdnud hoida Kanada armeed tegevusest eemal, et vältida ohvreid, mis võisid nõuda raske otsuse välismaise värbamise kohta, kuid 1943. aasta kevadel, kui liitlased võitsid sõda selgelt, haaras teda hirm, et sõda võib lõppeda sellega, et Kanada ei võida ühtegi lahingut maismaal, mis oli kindel, et kahjustab liberaale sõjajärgsetel valimistel. Seetõttu nõudis King, et 1. Kanada jalaväedivisioon, mis oli saadetud Suurbritanniasse 1939. aastal, kaasataks operatsiooni Husky, liitlaste sissetungi Sitsiiliasse. Kindral McNaughton ei tahtnud, et üks diviis tema juhtimisest võetaks, kuid talle lubati, et 1. diviis naaseb pärast Sitsiilia vallutamist Suurbritanniasse.