Kokkuvõte artiklist:  Pean silmas seda, et kui hea on teada, millised on jalgpalli karistusmängude väljakutsed - karjuv publik, surve all olev vastutus ja psühholoogiline isoleeritus - siis pole ime, et enamik klubisid on kalduvad treeninguväljakul aega pühendama sellele, kuidas nendega toime tulla. Austria kolmandas diviis FC Pinzgau on otsustanud proovida üsna kummalist tehnikat, et harjutada oma punktilisi lööke. Mängijatel oli ülesanne teha punkt 12 jardi kauguselt pärast seda, kui nad olid pööranud kogu oma keha umbes 20 korda. Mängijad käisid 20 korda ringi, enne kui lasid 12 jardi kaugusest. Unikaalne karistuspraktika viis mitmele lõbusale ebaõnnestunud katsetusele, kui mängijad põrandale kukkusid. Selle harjutuse põhjused on ebaselged, kuid võib eeldada, et kui mängija saab peapöörituse ajal karistust võtta, siis võib ta seda tõenäoliselt mängus juhtida. Kas pole nii? See, mis järgnes, oli lõbus. Pole üllatav, et mitmed Pinzgau mängijad ei suutnud oma katsetega võita ja mõned isegi palliga kokku puutuda, selle asemel maandudes põrandale. See mängija ei saa isegi palliga kontakti enne kui ta läheb turvasse kukkuma. Pärast veel kaks kukkumist õnnestub ta lõpuks oma löögi ära saada ja lööb avatud värava. Karistuspüha võtmine on piisavalt raske, ilma et peaks ka peapööritust tundma.
Karistuspall on jalgpallis üks raskematest asjadest. See on veelgi raskem, kui sa oled 20 korda ringi pööranud, enne kui palli lööd. FC Pinzgau mängijatel oli just see ülesanne treeningu ajal.