Johnston võitles Esimese maailmasõja ajal, teenides Lääne-Frondi eesliinidel esialgse ekspeditsiooniväega, sai neli korda haavata ja sai brigadigeneraali. Esialgu teenis Johnston 7. jalaväebrigaadi signaaliametnikuna. Ta teenis selles ametis 3. diviisil, enne kui sai omakorda brigaadimajooriks, 10. pataljoni Cheshire'i rügemendi komandöriks ja lõpuks 126. jalaväebrigaadi komandöriks. Johnston osales lahingutes Monsis, Le Cateau's
ja seejärel taganemine ja edasiminek Aisne'i suunas. 1916. aastal, kui ta oli 10. pataljoni Cheshire'i rügemendi komandör, anti talle Somme'i lahingus tehtud tegude eest Distinguished Service Order (DSO). Aasta hiljem, 1917, anti talle Ypres'is toimunud rünnakute eest DSO-le bar. Sõja jooksul mainiti teda Despatches'is mitte vähem kui viis korda ja 1916. aastal anti talle Prantsuse sõjakreet. Johnston kirjutas päevikut, milles kirjeldab oma tegevust sõjas.