Theodore Taylori karjäär muutus pärast projekti Orioni. Tal tekkis veelgi suurem hirm oma kogu elutöö võimalike tagajärgede ees ja ta hakkas võtma ettevaatusabinõusid, et neid muresid leevendada. Aastal 1964 oli ta kaitseministeeriumi osakonna (Defense Atomic Support Agency) asedirektor, kus ta juhtis USA tuumarelvade inventuuri. Siis 1966. aastal asutas ta Viinis, Austrias, asuvate rahvusvaheliste teadusuuringute ja tehnoloogia korporatsiooni nimega konsultatsioonifirma, mille eesmärk oli takistada tuumarelvaprogrammide arendamist. Taylor töötas ka külalisprofessorina California ülikoolis Santa Cruz ja Princeton'i ülikoolis. Ta pööras lõpuks tähelepanu taastuvale energiale ja 1980. aastal asutas Taylor ettevõtte Nova Incorporated, mis keskendus tuumaenergia alternatiividele, et täiendada Maa energiavajadusi. Ta uuris energia kogumist sellistest allikatest nagu jääteede ja päikeseenergiaga kütteteede ja lõpuks pöördus ta hoonete energia säästmise poole. Selle töö kohta energiasäästmise alal asutas ta Montgomery maakonnas Marylandis mittetulundusorganisatsiooni nimega Damascus Energy, mis keskendub energiasäästlikkusele kodus. Theodore Taylor oli ka Ameerika Ühendriikide presidendi komisjoni liige
Three Mile Islandi õnnetus, töötavad reaktori lagunemisega seotud probleemide leevendamiseks.