Piso andestati üldises amnestias ja tundus, et on jõudnud Caesari võiduga leppima. Aga kui diktaatori mõrv aastal 44 vallandas Teise Triumviraadi sõja,
ta liitus Caesari mõrvaritega, "Liberatores", ühinedes Gaius Cassius Longinuse (Cassius) ja Marcus Junius Brutus noorema (Brutus) armeedega. Nad lüüti 42. aastal Filippi lahingus, milles osales 200 000 sõdurit. Piso juhtis sõdurit kampaania ajal, kuid tema täpne roll ei ole teada. Ta sai jälle armu ja naasis Roomasse, kus ta keeldus osalemast poliitilises areenil, mis oli keisri pärija Octavianuse (tulevane Augustus) kontrolli all.