1856. aastal sai Kekulé Heidelbergi Ülikooli Privatdozentiks. 1858. aastal palgati ta täisprofessoriks Gent'i Ülikoolis, seejärel kutsuti ta 1867. aastal Bonnisse, kus ta jäi kogu oma karjääri. Tuginedes oma ideedele eelkäijate nagu Williamson, Edward Frankland, William Odling, Auguste Laurent, Charles-Adolphe Wurtz ja teiste ideedele, oli Kekulé peamine keemilise struktuuri teooria (1857<unk>58) formuleerija. See teooria lähtub aatomi valentsi ideest, eriti süsiniku tetravalentsi (mille Kekulé kuulutas 1857. aasta lõpus) ja süsiniku aatomite võimet üksteisega siduda (kuulutati 1858. aastal avaldatud artiklis), kuid ta oli palgatud ametisse organilise molekuli kõigi aatomite sidumise kindlaksmääramiseks.
keemiline struktuur