Kasvavava kuulsusega kutsuti ta 1902. aastal Pariisi juhtima Argentiina kunstnike stipendiumi programmi ja sai oma töö eest 1904. aasta maailmatallil kuldmedali.
St. Louis'is (USA). Euroopas viibimise ajal hakkas ta huvituma skulptuurist, ostes mitmeid Berliini Riimumuuseumide kollektsioonist pärit teoste reprodutseerimisi, sealhulgas mitmete iidsete Egiptuse, Kaldeade ja Kreeka büstide ja pronkside. Ta naasis Buenos Airesi, kus ta näitas 1910. aastal Buenos Airese sajandikule vastavas näitusel mitmeid neid teoseid ning tema asutaja, kaasrealistlik maalikunstnik Eduardo Sívori kutsus ta rahvusliku kunstiakadeemia.