Tavaliselt tehakse uuringud mitme annusega, sealhulgas suurte annustega. Mitmete erinevate mõjude uuringute puhul võetakse tavaliselt kõige madalama NOAEL. Seejärel jagatakse NOAEL (või teine lähtekoht, näiteks võrdlusannus (BMDL)) ohutusfaktoriga, tavaliselt 100, et võtta arvesse katseloomade ja inimeste vahelisi erinevusi (faktor 10) ja inimeste vahelisi võimalikke tundlikkuse erinevusi (teine faktor 10). Ohutusfaktoritega, mille väärtus on suurem kui 100, võib üldiselt kasutada, kui teave lähtepunkti väärtuse (NOAEL) või inimestega seotud pikaajaliste vaatluste kohta on ebakindel.
NOAEL