Kokkuvõte artiklist:  Hiljutine vaidlus Oklahoma Ülikooli üliõpilaste video üle, kes olid ka Sigma Alpha Epsiloni vennaskonna liikmed, tsiteerides rassistlikku laulu, paljastas lapse kasvatamise lähenemisviisides olulist erinevust. Ülikool ütles, et Levi Pettit ja Parker Rice julgustasid oma vendi laulma lauluteoseid, mis sisaldasid mitut viidet "n-sõnale" ja mainisid lintsimist. Need kaks noort meest visati välja. Ja vennaskond suleti. Minu tähelepanu juhtis perekondade - Pettitide ja Riceide - reaktsioon. Nad ei oleks võinud olla teistmoodi. See veenis mind, et see lugu ei puuduta mitte ainult rassistlikku ja alaealist käitumist, vaid ka lapsevanematust. Kes neid lapsi kasvatas? Ja kas neid ei oleks pidanud paremini õpetama? Kas neil noortel meestel ei tulnud mingil hetkel pähe, et nad ei häbistanud mitte ainult ennast, vaid ka oma perekondi? Dallases kogunesid meeleavaldajad Rice'i kodu ees, kandes plaate, millel olid sellised sõnumid nagu: "Rassism on õpetatav". Parker Rice andis välja avalduse, mille tema isa Bob Rice toimetas Dallas Morning News'ile. Selles vabandas Parker oma tegude eest, mida ta nimetas "valesti ja hoolimatuks". Kuid Bob Riceil ei olnud vastust vaidlusele. Ta ütles ajakirjanikele: "Praegu me ei anna intervjuusid". Sellest ei piisa. Lapsevanemaks olemine pole nagu poliitika. See ei tule koos "ei kommenteeri" nuppuga, mida me saame vajutada, kui töö muutub ebamugavaks. Me pole Levi Pettitist midagi kuulnud. Tema vanemad, Brody ja Susan, käsitlesid oma poja käitumist avalduses, mis anti ajalehele ja postitati perekonna veebilehel. See oli osaliselt: "Levi vanematena armastame teda ja hoolime tema eest sügavalt. Ta tegi kohutava vea ja peab selle tagajärgedega igavesti elama. Kuid me teame ka oma poja iseloomu sügavust. Ta on hea poiss, aga see, mida me nägime nendel videol, on vastik. Kuigi see võib olla raske neile, kes teavad Levi videost, mõista, me teame tema südant, ja ta ei ole rassist.... "Muidugi oleme kurvad...
Oklahoma Ülikooli üliõpilaste rassistliku laulmise vastuolu tekitab mitmeid küsimusi. Kas on vaja, et vanemad vabandaksid oma täiskasvanud laste halbade tegude eest?