Kokkuvõte artiklist:  Ta teadis, et midagi kohutavat oli juhtunud. See oli suitsukas ja kõik, mida ta kuulda sai, olid vaikivad karjud. Tema jalg oli küljele pööratud ja tema jalad ei töötanud korralikult. Ja tema hea sõber, Krystle Campbell, lihtsalt lamas seal maas. Karen Rand - ta on nüüd Karen McWatters - tõmbas ennast mööda kõnniteed. Ta tahtis Krystle'ile lähemale saada, et nad saaksid rääkida ja lohutada üksteist keset seda kaoset. "Ma sain temaga lähedaseks", meenutas ta. "Millegipärast ma jõudsin tema pea lähedale ja me panin oma näod kokku". Krystle ütles, et tal on jalad valus. Need olid viimased sõnad, mida ta ütles. Kaks naist hoidsid käest, kuni Krystle'i käed jäid nõrgemaks. McWatters oli viies tunnistaja Bostoni maratonil pommitanud Dzhokhar Tsarnaev'i terroriteo kohtuprotsessi esimesel päeval, kes on süüdistatud oma vennaga koos survetalgi pommide plahvatamises, et karistada Ameerika Ühendriike poliitika eest, mida nad usuvad moslemitele kannatusi tekitama. Plahvatustes hukkus kolm inimest: Campbell, 29-aastane restoraniketni juht; Martin Richard, 8-aastane poiss; ja Lingzi Lu, 23-aastane kraadiõpilane. Rohkem kui 250 inimest sai vigastada. Esimene kohtuprotsessi päev, pärast avalikke avaldusi, oli seotud rünnaku ellujäänutega, kes jutustasid üksikasjalikult selle päeva kaosest. Prokurörid kutsusid nad kohtusse, et näidata pilti pommitamise põhjustatud hävingutest ja valust. Tsarnaevi advokaadid otsustasid mitte küsitleda ühtegi ellujäänut. McWatters võitles oma emotsioonidega, kui ta vaatas fotot, mis näitas teda ja tema kaheksa aastat vana sõpra, kes lebasid segaduses ja murtud inimeste hulga keskel. Nende kaks nägu, üks kõrval teise, eristuvad jäsemete segaduse seast. Krystle suu on lahti, kuid ta on väga kahvatu. "Ma olin väga hirmul", tunnistas McWatters, "ja mäletan, et karjusin, et keegi meid aitaks. Kõik karjusid, kõik karjusid abi. Tundus, et abi saabumiseni läks palju aega, kuid ilmselt ei tulnudki". Kui esimesed päästjad Krystle'i jõudsid, oli...
Üks ellujäänu meenutab: "Ma mäletan, kuidas ma karjusin, et keegi meid aitaks". Bostoni Maratoni pommiplahvatuste kohtuprotsessi esimene päev keskendub ellujäänutele. Mitmed ellujäänuid räägivad sellest päevast, mida nad nägid, lõhnasid ja tundsid.