Täitke järgmine lause: 26. veebruaril 1939, pärast Kataloonia langemist, asutasid CNT, FAI ja FIJL Hispaania Libertariaani Liikumise Prantsusmaal, nii et sellest ajast alates tegutsesid kolm anarkistlikku organisatsiooni ühiselt, eriti seoses abiga tuhandetele anarkosündikalistlikele pagulastele, kes olid Prantsusmaal. Algatus tuli kolme komponendi piirkondlike komiteede täiskogu istungil. Kuid anarkistid, kes jätkasid võitlust
Keskus-Levant piirkonnas süüdistas ML rahvusnõukogu, väites, et nad esindavad ainult kataluse ja Aragoni anarkiste ja eelkõige, et see oli domineeritud nende poolt, kes olid vastu "koostöömeestele" - need, kes olid pooldavad jätkuvalt osaleda vabariiklikes institutsioonides, mida juhtisid anarkistid, kes olid seni olnud riigi ametikohtades, nagu Federica Montseny - Largo Caballero valitsuses tervishoiuminister, Francesc Isgleas i Piarnau - endine Kataloonia valitsuse kaitseminister ja Valeri i Mas Casas - Kataloonia majandusminister. MLE rahvusnõukogu domineerimist tugevdas "kollaborationismi" või "reformismi" kaitsja Horacio Martínez Prieto tagasiastumine ja Mariano Rodríguez Vázquezi surm, kelle peasekretäri ametikohta asus Germinal Esgleas. Ülejäänud rahvusnõukogu liikmed olid Germinal de Souza, Pedro Herrera Camarero, Roberto Alfonso, Juan Gallego Crespo, Rafael Iñigo, Serafín Alaga, José Xena, Juan Rueda Ortiz ja Juan García Oliver. Mõned neist emigreerusid Ameerikasse, teised jäid Prantsusmaa koonduslaagritesse või värvisid Prantsuse vastupanuliikumise abiüksustesse.