Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - Kui Bukarest oli Keskvõimude okupeeritud
1916. aasta lõpus tõusis ta Iasi. Seal agiteeris ta 1918. aasta kevadel sõlmitud Bukaresti lepingu vastu. Pärast sõda naasis ta riigi pealinna, kus ta asutas Bucovina kirjastuse, mida ta kasutas tõhusalt teiste kirjanike kasuks. Ta juhtis "Convorbiri Literare'i" selle esimese ringkäigu viimasel etapil (1939-1944). Torouțiu avaldas arvukaid kirjandusliku ajaloo teoseid. Tema "magnum opus" on kolmeteistkümne köitega "Studii și documente literare", mis ilmus aastatel 1931-1946, hõlmates umbes 8000 lehekülge ja juhtiv Perpessicius kutsuda teda "a Hurmuzachi kirjandusliku ajaloo". Esimene köide on tehtud koostöös Gheorghe Cardaș; ülejäänud, üksi. Töö sisaldab dokumente ja kirjandusliku ajaloo tükke, mida ta leidis oma isiklikus raamatukogus, arhiivides ja institutsioonides. 1936. aastal valiti ta Rumeenia Akadeemia vastava liikmeks; uus kommunistlik režiim võttis ta liikmesusest 1948. aastal. Lisaks sellele keelati tal 1945. aastal avaldamine, kuna "Convorbiri Literare" oli teise maailmasõja ajal võtnud natsisaks Saksamaale pooldava liini. Surmaga lõppeva haiguse tõttu suri ta oma Bukaresti kodus; tema naine sooritas järgmisel päeval enesetapu.