Pärast Washingtoni kolledži lõpetamist sai ta õpetajaks Louisianas kuni Ameerika kodusõja puhkemiseni. Evans naasis Virginiasse, kuigi tema kodulinn oli saanud osa uuest West Virginia osariigist (mis oli liitu lisatud), värvis ta Konföderatsiooni sõjaväe 1. Virginia jalaväega. Ta võitles läbi sõja, sai kapteniks pärast Seitsme Pini lahingut 1862. aastal ja pärast kampaaniat Virginia orus.
, sai temast 20. Virginia ratsaväe kolonel. Sõja lõpus ta vangistati ja veetis pika aja föderaalse vanglas. Peale sõjaväeteenistust valiti ta sõja ajal kaks korda Virginias seadusandlikuks kogukonnaks.