Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Hollandi arhitekt ja benediktiini munk Dom Hans van der Laan andis sellele numbrile 1928. aastal nime plastiknumber (hollandi keeles: het plastische getal). 1924. aastal, neli aastat enne van der Laani nime kastmist, oli prantsuse insener Gérard Cordonnier juba leidnud numbri ja nimetanud seda kiirgusnumbriks (prantsuse keeles le nombre radiant). Erinevalt kuldse ja hõbedase suhtarvu nimedest ei mõelnud van der Laan sõna plastikut konkreetseks aineks, vaid pigem oma omadussõnas, mis tähendab midagi, mida saab anda kolmemõõtmelisele kujule. Richard Padovani sõnul on see tingitud sellest, et numbri iseloomulik suhe, 3/4 ja 1/7, on seotud inimese tajumise piiridega, mis seostavad ühe füüsilise suuruse teisega. Van der Laan kujundas 1967. aasta St. Benedictusbergi kloostri kiriku nendele plastikulistele numbrite proportsioonidele.Plastikulist numbrit nimetatakse mõnikord ka hõbedasnumbriks, nime andis sellele Midhat J. Gazalé ja hiljem kasutas Martin Gardner, kuid seda nime kasutatakse sagedamini hõbeda suhe 1 + √2 jaoks, mis on üks metalliliste vahendite perekonna suhetest, mida Vera W. de Spinadel esmakordselt kirjeldas 1998. aastal.Donald E. Knuth on soovitanud viidata  Küsimus: kes andis plastile nime?
Dom Hans van der Laan