Ta valiti 1789. aastal Nancy bailliage'i vaimulikkonna poolt Estates-General'isse, kus ta varsti tegi oma nime üheks Jansenist või Gallican'i sümpaatiaga vaimulikkonna ja laikide esindajate rühma, kes toetasid revolutsiooni. Ta oli üks esimesi vaimulikest, kes ühines kolmanda seisundiga ja seega aitas märkimisväärselt kaasa kolme ordeni ühinemisele; ta juhtis istungit, mis kestis kuuskümmend kaks tundi, kui rünnati Bastille'i
röövli poolt, ja rääkis jõuliselt riigi vaenlaste vastu. Hiljem võttis ta juhtiva rolli aadlike ja kiriku privileegide kaotamisel.