Kirjuta selle lõigu jätkamine - Kommunistid Nur Muhammad Taraki juhtimisel vallutasid võimu Afganistanis
27. aprillil 1978. Uus režiim, mis oli jagatud Taraki äärmusliku Khalq fraktsiooni ja mõõdukama Parchami vahel, allkirjastas selle aasta detsembris Nõukogude Liiduga sõprussuhtte. Taraki jõupingutusi ilmaliku hariduse parandamiseks ja maa ümberjaotamiseks kaasnesid massilised hukkamised (sealhulgas paljud konservatiivsed religioossed juhid) ja poliitiline rõhumine, mis on Afganistani ajaloos enneolematu, põhjustades mudžahidiinide mässuliste mässu. Pärast üldist ülestõusu aprillis 1979 võeti Taraki septembris Khalqi rivaali Hafizullah Amini poolt. Välismaised vaatlejad pidasid Amini "brutaliseks psühhopaatikuks"; isegi Nõukogude Liit kartis Afganistani kommunistide julmust ja kahtlustas Amini USA Keskluureagentuuri (CIA) agendina, kuigi see ei olnud nii. Detsembriks oli Amini valitsus kaotanud kontrolli suurema osa riigist, põhjustades Nõukogude Liidu sissetungi Afganistani, Amini hukkamise ja Parchami liidri Babrak Karmali presidendiks paigutamise.