Owen Racing Organisation kandideeris Pedro Rodríguezile Lõuna-Aafrika Grand Prix's, ta kvalifitseerus 10. ja lõpetas kütusekomplekti rikke tõttu. Meeskond palkas Richard Attwoodi kuue võistluse ajamiseks. Esimene üritus, kus Attwood võistles, oli Monaco, kus ta kvalifitseerus kuuendaks ja lõpetas teisena. Belgia Grand Prix's oli Attwood kvalifitseerunud 18. ja lõpetas katkise õli toruga. Hollandis
, ta kvalifitseerus 15. ja lõpetas seitsmes. Prantsuse Grand Prix's kvalifitseerus inglane 12. ja lõpetas 7. kohal. Britannias lõpetas Attwood 15. kohaga ja lahkus katki jäätmepaagist. Saksamaa Grand Prix's kvalifitseerus ta 20. ja lõpetas 14. kohal. Atwoodi asendas Itaalia Grand Prix's Bobby Unser, kes tegi varajases kvalifikatsioonis kiire aja. Unseri kavatsus oli lendada järgmisel päeval tagasi Ameerika Ühendriikidesse Indiana osariigi näitusel ja seejärel naasta Milanosse ja võistelda Grand Prix's. Võistluse korraldajad teatasid, et kui ta naaseb Ameerika Ühendriikidesse ja võistleb, keelatakse tal võistlemine Grand Prix's, mis keelab sõitjatel lõpetada teise võistluse 24 tunni jooksul pärast Grand Prix'i algust. Unser lendas tagasi USA-sse ja ei tulnud enam tagasi. Owen Racing Organisation keskendas oma jõupingutused BRM P133 arendamisele.