Täitke järgmine lause: Koos Ioan Russu-Șirianuga asutas ta 1891. aastal Kõigi Rumeenlaste Ühtsuse Kultuurilise Liiga. Ta oli Rumeenia Rahvuspartei (PNR) "Tribunistide" tiiva (nimega "Tribuna") liige, kes toetas tugevalt Transilvaania memorandumi avaldamist. Eriti läbi oma kirjutiste "Sămănătorul" ja "Luceafărul" sai ta seotud radikaalse rahvusliku ideoloogiaga, mis sobis kahe ajakirja pan-rumanianiismiga. Ta avaldas aastatel 1913-1914 "Românismul" ("Roomaanius"), mis tõi esile kontrasti tema kogu-roomaania vaatevinklite ja kogu-slavismi ning kogu-sakslaste vahel. 1913. aastal avaldas ta tuntud antisemiti "Românii și Ovreii" ("Roomlased ja juudid"). Esimese maailmasõja puhkemisel nõudis ta koos oma Transilvaania kaaslaste Octavian Goga ja Vasile Lucaciuga neutraalse Rumeenia sõtta minekut liitlaste poolel. Pärast Bukarestit
1916. aastal okupeeriti Saksamaa Keskvõimud, tema vabalt rääkimine Saksamaa lähimast kaotusest viis tema hukkamõistmiseni ja arreteerimiseni 1917. aasta juuni alguses. Algselt peeti ta Saveni vanglas, siis võeti ta pantvangiks ja saadeti Bulgaariasse Trojanisse. Vaatamata tema vanema venna eest palvetamisele veetis ta üheksa kuud vangistuses, enne kui ta sõja lõpus vabastati. Seejärel naasis ta keskkooli direktori ametisse, kus ta oli kuni novembrini 1919.