Kokkuvõte artiklist:  1950ndatel oli see vähk. Vaikust, vaikust, sosista, sosista. "Nad nimetasid seda "C" sõnaks ja sellest ei räägitud arstide kabinetis", ütles Beth Kallmyer Alzheimeri tõve assotsiatsioonist. "Kindlasti ei räägitud sellest avalikkuses, vaid sosistati". Tänapäeval on see Alzheimeri tõbi, ja 55% patsientidest ja nende hooldajate sõnul ei öelnud arstid neile kunagi, et neil on see laastav haigus, vastavalt Alzheimeri tõve assotsiatsiooni sel nädalal avaldatud eriraportile. Võrrelge seda nelja suurema vähiga - rinna, kolorektaalse, kopsu ja eesnäärme vähki - rohkem kui 90% ütles, et nende arstidel ei olnud probleemi diagnoosida neid. "Alzheimeri tõest ei räägita, paljud arstid ei tee diagnoosi", lisas Kallmyer veebiülekannes. "Me peame seda muutma. See on haigus, pole midagi, mille pärast häbeneda". "Olgem ausad", ütles Banner'i Alzheimeri instituudi direktor dr Pierre Tariot, "see on väga kaasaegne, väga hästi tehtud ja üsna dramaatiline uurimus". "Mulle meenub üsna tõsiseltvõetav fakt, et kuni 60% dementsusega inimestest sureb, ilma et nende arst oleks dementsust diagnoosinud". Miks vaikimine? See ei ole esimene aruanne, mis näitab, et arstid väldivad seda rasket vestlust. Aga miks? Seda on ka uuritud, ja arstid annavad põhjuseid, mis ulatuvad diagnoosimise ebakindlusest ja hirmust põhjustada emotsionaalset kurbust, ajapiirangutest, toetuse puudumisest ja stigmatiseerimisest. "Siin on aju ja vaimse tervise probleemide suhtes üldiselt stigma", ütles Tariot. "Ma nimetaksin seda professionaalseks ebamugavuseks. Ma ei saa sellest seisundist midagi teha, miks kulutada aega ja energiat sellest rääkimisele, see ajab mind närvi". "Arvan, et Alzheimeri tõve võrdlemine vähiga on kohane", ütles Emory ülikooli geriatria kliiniku meditsiiniline direktor dr Tom Price. "Annan patsientidele Alzheimeri tõve diagnoosi mitu korda nädalas ja iga kord on see ebamugav ja ma olen seda teinud üle 10 aasta. Nüüd on kergem rääkida vähist, kui on nii palju...
Ainult 45% patsientidest ja nende hooldajate sõnul ütles arst neile, et neil on Alzheimeri tõbi. Kuid rohkem kui 90% tavalistest vähipatsientidest sai diagnoosi. Selle eestkõnelejad ütlevad, et tõeline diagnoos on elukvaliteedi ja tuleviku planeerimise seisukohast kriitiline.