Gallipoli (kreeka Kallipolis, türgi Gelibolu) oli alati erilise strateegilise tähtsusega koht, kuna see kontrollis Dardanellide väinaid. Juba Bütsantsi keisririigi ajal oli see mereväebaas. Osmani türklased vallutasid
1354. aastal, koos teiste asukohtadega piirkonnas, aitas maavärin, mis lõhkus nende müürid. Gallipoli kindlustas osmanlastele tugeva positsiooni Balkanil ja sai Rumelia peamise osmanlaste kuberneri asukohaks. Savoyardide ristisõja ajal 1366. aastal vallutati kindlus tagasi Bütsantsi jaoks, kuid piiratud bütsantsilased olid sunnitud selle septembris 1376 tagasi andma.