Georges Cuvier oli 1790. aastate lõpus väitnud väljasuremise reaalsuse kohta, tuginedes tema analüüsile mammutside fossiilide kohta. Siiski kuni 1820. aastate alguseni uskusid paljud teaduslikult kirjaosalised inimesed, et nii nagu uusi liike ei ilmnenud, nii ei kadunud ka olemasolevad, osaliselt sellepärast, et nad tundsid, et väljasuremine tähendaks, et Jumala looming oli ebatäiuslik; kõik leitud veidrused seletati ära, et need kuuluvad loomadele, kes elavad endiselt kuskil Maa uurimata piirkonnas. Anning'i leitud fossiilide kummaline olemus, näiteks plesiosaurid, nii ebatavalised mis tahes teadaolevalt elavate olendite suhtes, tõi selle idee vastu.
Anning