See nähtus on tihedalt seotud natsionalismi ja irredentismiga, kuna Soome oli just saavutanud oma rahvusliku iseseisvuse ja osa elanikkonnast tundis, et neil on kohustus aidata teistel Balti soomlastel sama saavutada. Eesti, lähim ja arvukalt suurim "sugulane riik", oli samal ajal saanud iseseisvuse, kuid tal oli vähem ressursse, vähem institutsioone, mis olid valmis toetama tema saavutatud positsiooni, ja rohkem Vene vägesid oma piirides. Teised Balti soomlased olid vähem organiseeritud kultuurilises, majanduslikus ja poliitilises võimekuses. Soome kodusõda oli äratanud Soome kodanikel ja teistes Balti riikides elavatel soomlastel tugevaid rahvuslikke tundeid ning nad otsisid käegakatsutavaid viise, kuidas neid tundeid ellu viia. Järgmise kahe aastakümne jooksul osalesid soomlased suhteliselt kõrgel määral natsionalistlikes tegevustes (näiteks karelism ja riigi ja selle institutsioonide soomustamine). See areng oli seotud kodusõja trauma ja lahkarvamusega.
- Jah. Paljud kodusõja valged pooldajad muutusid sõja tagajärjel radikaalselt natsionalistlikeks. Viie aasta pikkus 1939-1945 ulatuslik sõda, mis ühtlustas ka rahvast, vähendas seda entusiasmi.