Kokkuvõte artiklist:  Lapsena tundis ta, et ta pole kellegi laps. Jessica Stoate kaotas oma isa, kui ta oli vaid nelja-aastane. Kümme aastat hiljem suri tema ema vähki. See oli see hetk, kui Jessica, kes oli 14 aastane, kaotades oma vanemad, tõotas aidata teisi. "Ma andsin lubaduse, et ükski teine väike tüdruk ei pea kunagi kaotama seda, mida mina kaotasin, või elama nii, nagu ma olen elanud", ütles ta MailOnline'ile. Ja täna, emadepäeval, täidab 23-aastane Walton-on-Thames, Surrey oma lubadust. Vaadake videot. Jessica Stoate oli nelja-aastane, kui tema isa Richard suri südamepuudulikkuse tõttu. Kümme aastat hiljem, 2006. aasta juunis, suri tema ema Samantha pärast viieaastast võitlust vähiga. Ta alustab kampaaniat, et koguda raha ja teadlikkust verekarva heategevuseks Anthony Nolan. Mäletades hetke, mil ta mõistis, et tema ema on surnud, ütles Jessica: "Ma mäletan, et ütlesin: "Ma ei ole veel lõpetanud koos sinuga päikese loojangut vaatamist". Ja kui ta kaotas oma isa, lisas ta: "Ma ei suuda kunagi kirjeldada, mis tunne on kuulda, et see on lõpp, kui need sõnad tulevad teiselt poolt su südamelöögist". Kasvades hoidis Jessica oma traagilist minevikku sõprade eest saladuses, soovides, et keegi teda erinevalt ei kohtleks. Kuid emadepäeva tähistamiseks on ta leidnud oma hääle, laulmas esimest korda avalikult pärast oma vanemate kaotust, et oma kampaaniat käivitada. "Ma räägin lõpuks oma lugu, et täita oma vanematele antud lubadust - teha kõik, mis mulle pähe tuleb, et võimalikult paljud emad ja isad saaksid vähki üle elada, olla kohal, et näha, kuidas nende lapsed kasvavad", ütles ta. Keegi ei peaks üles kasvama tundes, nagu mina, et ta pole kellegi laps. Anthony Nolan on heategevusorganisatsioon, mis võib takistada seda, et see juhtuks teistele peredele. Selgitades, miks ta aastaid oma saladust hoidis, lisas Jessica: "Ma ei tahtnud kunagi, et mind määratleks see, mida ma kaotasin. Emapäev oli tulemas ja ma olin väga õnnetu, ma igatsesin oma ema järele ja võitlesin oma kraadiga. Ma hakkasin mõtlema...
Jessica Stoate'i isa Richard suri, kui ta oli nelja-aastane, südame defekti tõttu. 10 aastat hiljem suri tema ema Samantha pärast viieaastast võitlust vähiga. Ta andis vanematele lubaduse, et ei lase ühelgi teisel tüdrukul kaotada seda, mis tal on, ega elada oma elu nii, nagu ta tahaks. Kasvades kirjeldas ta, et tunneb end "kellegi lapsena" Ta hoidis oma traagilist minevikku saladuses, soovides, et teda ei koheldaks teisiti. Emapäeval täidab ta oma lubadust ja alustab uut kampaaniat. Ta jookseb maratoni, et koguda raha vähi heategevuseks Anthony Nolanile.