Täitke järgmine lause:
1. novembril 1755. aastal Lissaboni hävitanud kohutav maavärin muutis Perez'i toodangut igaveseks. Ópera do Tejo hävitati kuus kuud pärast avamist ja kohus lahkus teatritest. Järgmise seitsme aasta jooksul ei toodetud ühtegi ooperit ja seejärel ainult vähem tähelepanuväärsel viisil. Viimase 23 eluaasta jooksul kirjutas Perez vaid kolm uut ooperit. Selle asemel kirjutas ta suure hulga kiriku muusikat, mis hõlmas peaaegu kõiki Lissaboni kahe peamise muusikalise kabeli, Kuningliku ja Patriarhaliku Seminario rituaale ja tavasid. Ta ei lahkunud kunagi Portugalist, nii et tema rahvusvaheline tunnustamine aeglaselt vähenes. Gerber märkis siiski, et alates 1766. aastast olid Perezi kompositsioonid Saksamaal tuntud ja nõudlikud ning et ta oli aastal 1790 "üks itaalia meistrite seas kõige kuulsamast ja armastatumast heliloojast... üks viimastest heliloojatest, kes säilitas kontrapunkti rangust". J. C. Krause nimetas Hasse, Perez ja Paisiello rahuldavateks mudeliteks. Aastal 1774 sai Perez Londoni Vana Muusika Akadeemia liikmeks ja tema eluajal trükiti ainuke täismajanduslik tükk, "Mattutino de' Morti" (tema kolmas surnute büroo komplekt), mille avaldas Bremner. Tema muusikat, eriti religioosset, kopeeriti Itaalias laialdaselt. Viimase nelja eluaasta jooksul kannatas Perez kroonilise haiguse all, kaotades lõpuks nägemise, kuid jätkas kompositsiooni. Aastal 1778 tegi tema õpilane, nüüd Portugali kuninganna Maria I, temast Kristuse ordeni rüütli; kui ta suri Lissabonis, korraldas ta kroonilt kulul suurepärast matust.