Lääne teatri konföderatsiooni väed, mida juhtis kindral Albert S. Johnston, olid sunnitud lahkuma Kentuckyst ja suurest osast kesklinnast ja lääne-Tennessist pärast Fort Donelsoni ja Fort Henry kaotust veebruaris. Kahe kindluse vallutamine muutis liidu väejuhi Ulysses S. Granti rahvuslikuks kangelaseks. Johnston, järgides plaani, mille oli välja pakkunud tema teise komandöri kindral P. G. T. Beauregard, koondas nii palju vägesid kui ta sai lähedal Corinth, Mississippi ja ründas Granti armeed Tennessee lähedal Shiloh Church
- Jah. Ehkki Johnstonil õnnestus 6. aprillil liitu sõita peaaegu Tennessee jõkke, sai ta lahingus surmavalt haavatud, samal ajal kui Grantit tugevdati öösel Ohio armee, mida juhtis kindralmajor Don Carlos Buell. Grant juhtis järgmisel hommikul vasturünnakut ja ajas konföderatsioonid lahinguväljast välja, kes siis taandusid tagasi oma baasi Korintosse. Majordgeneraal Henry W. Halleck võttis juhtimise üle Tennessee lääneosas tegutsevate liidu vägede üle ja ronis edasi Korintosse, kus mõlemad armeed asusid sisse kuu-pikkuks piiramiseks. Kartes, et täielik liidu rünnak konföderatsiooni kaitsele on lähedal, evakueeris Beauregard Korintose 29. mai öösel, ilma et Hallecki väed seda teaksid kuni järgmisel hommikul.