Kuid nagu sageli Poola valimismonarhia puhul, vaidlustasid tulemust tugevalt "kaotjad" ja ahne ja kangekaelne Poola aadel, kes toetas Austria pealihertsog Maximilian III. Kuningas Sigismund kuules oma valimisest, libises protestantide käest Rootsis ja maandus 7. oktoobril Poolas. Ta nõustus kohe loobuma mitmest kuninglikust privileegist Rahvaste Ühenduse "Sejmile" (parlamendile), lootes võita mõned oma vaenlased ja lahendada vaidlustatud valimised. Väikse Preisimaa rahandusminister Jan Dulski kuulutas ta kroonmaršali Andrzej Opaliński nimel kuningaks. 27. detsembril krooniti ta Wawel'i katedraalis Krakovas. Tundus, et küsimus, kes saab Poola kuningaks, oli lahendatud, kui Maximilian III tungis oma sõjaväe eesotsas, et nõuda oma krooni. Vaenulikud toimingud ei kestnud kaua, sest hetman Jan Zamoyski kohtus Poola kuninga Sigismundile lojaalse sõjaväe juhatajana ja võitis Austria väed Byczyna lahingus.
ja võttis Maximilian III sõjavangiks. Kuid paavst Sixtus V nõudmisel vabastas kuningas Sigismund III Maximilian, kes andis 1589. aastal oma nõudmised Poola Rahvaste Ühendusele. Ka kuningas Sigismund püüdis hoida rahu oma võimsate naabritega, abielludes 1592. aastal Austria aartshertsoginna Annaga. Ta oli alati kavatsenud liituda katoliku Austriaga protestantlike jõudude vastu, mis lõhestasid ristiusumaailma.