Täitke järgmine lause: Miheliči esimesed romaanid "Obraz v zrcalu" (1941) ja "Tiha Voda" (1942) on elu kirjeldused mugavas maailmas ja perekondlike traditsioonide aristokraatlikus atmosfääris, kus valitseb õiglaselt teenitud rikkuse, austuse ja uhkuse kultuur. Hiljem avastas ta oma isikliku vaate kirjanduse kirjeldavale maailmale, kus ta seob austuse ja iroonika, entusiasmi ja vastumeelsuse, klassi truuduse ja sellest põgenemise katsetega jne. Tema tegelased on lõhestatud traditsioonide, austuse, oma tundeid kontrollivate ühelt poolt ja iha ja ambitsioon teiselt poolt, kus armastus, intriigid, poliitiline võim ja rikkad mängivad võtmerolli. Eriline koht on antud emantsipeeritud ja sõltumatule kaasaegsele naisele, kes mässab oma ema ja vanaema põlvkonna naiste traditsioonilise pühendunud rolli vastu emotsionaalse täitmise kasuks, kuigi see ei tähenda tingimata naiste idealiseerimist. Selle näide on tema 1959. aasta romaani "April" kangelane, mis toimub Teise maailmasõja esimestel kuudel. "Stolpnica osamelih žensk" (1969) ja "Vrnite se, sinovi" (1972) arendab ta veelgi iroonilist iseloomustamist tegelastel ja žesteel. "Tujec v Emoni" (1978) ja "Cesta dveh cesarsjev" (1981) on ajaloolised romaanid iidse Emona intriigidest ja armulugu
Laibachi kongress. Tema viimane romaan "Ure mojih dni" (1985) on memuaar. Ta kirjutas ka noorematele lugejatele mõeldud romaane nagu "Pridi, moj mili Ariel" (1965) ja "Puhkova kresna noč" (1972).