Kokkuvõte artiklist:  Kapten St Mirrenil 17-aastaselt, muutus Tony Fitzpatricki elu üks jaanuari hommik 1983. aastal. Päev, mil ta kaotas oma kuueaastase poja. Tema eelmine elu oli olnud silmapaistev, keerles ümber perekonna, jalgpalli ja usu. Tema perekond oli mures, kui poeg Anthony suri pärast kahe aasta pikka võitlust ägeda müeloidleukeemiaga. Mingil moel jalgpall ja usk, mis järgnenud kuudes olid läbinud piinlikud ja kurbade eksamid, jäid ellu. "Ma olen alati uskunud Jumalasse", mõtleb Fitzpatrick, jootes gaasitud vett Glasgow lääneosas asuvas kohvikus. Aga see, mis juhtus väikese Tonyga, tegi mind vihaseks. Ma mõtlesin, kuidas midagi sellist võib juhtuda. Tony Fitzpatrick tahab, et tema raamat oleks pärand 6-aastasele pojale, kelle ta leukeemia tõttu kaotas. See katsus mu usku pisut. See vaidlustas mu tundeid. Seal oli viha, kibedus, kõik emotsioonid, mida võib seostada leinamisega. Ma lihtsalt ei suutnud mõista, miks Jumal seda tegi. Isegi tänaseni küsin endalt seda küsimust. Ta otsis varjupaika ja vastuseid kirjalikult. Tema harjumuseks muutus, kui ta kirjutas oma kogemuste ja emotsioonide kohta märkused. Tema kirjutiste tulemuseks on "The Promise, Together Again", 59-aastane kirjaniku esimene raamat. Selles on kirjeldatud Babakoochi karu seiklusi, lemmiknime, mida ta kasutas oma 32 aastat tagasi kadunud pojale. Mälestused pole aja möödudes hävinud. Ta mäletab kõige rohkem kohutavat ilmat. Glasgowi haigla haigeid lapsi ümbritseva halli pilve ja vihma vahele püüdis ta leida õnne. Ma mäletan alati, kuidas ma oma naisega pärast Tony surma parkimiskohale tulime ja seal oli kõige vapustavam vikerkaar, mida ma kunagi näinud olin. Võib-olla ma otsisin midagi. Kuid värvid olid nii elavad, see oli vapustav. Minu jaoks oli see märk. Märk... millestki". Ta oli pühendunud kirikuskäija ja tõlgendas vikerkaared lootuse sümboliks. Mingi sõnum ülalt. Kuid järgnevatel kuudel uuris ta oma usku ja leidis, et see puudub. Ratsionaalselt mõeldes, milline jumal võib võtta...
Tony Fitzpatrick kaotas kuueaastase poja 1983. aastal pärast leukeemiaga võitlust. Fitzpatrick on endine kapten ja juhataja St Mirrenis. 59-aastane on välja andnud oma esimese raamatu "The Promise, Together Again".