Hoolimata kulukast rekonstrueerimisest, peeti mõlemat laeva Vaikse ookeani sõja eelpäeval vananenuks ja ei näinud sõja algusaastatel olulist tegevust. Pärast suurte IJN-i lennukikandjate kaotust Midway lahingus 1942. aasta keskpaigas ehitati need ümber, kus lennukipongi asendati tagapaaride tornikud, et anda neile võime kasutada ujuvlennukite õhuruumi. Õhusõidukite ja kvalifitseeritud pilootide puudumine tähendas aga seda, et nad ei käivitanud oma õhusõidukeid kunagi lahingus. Oodates oma õhureeglit, kasutati õelaevu aeg-ajalt sõdurite ja materjalide transportimiseks Jaapani baasidesse. Nad osalesid lahingus Cape Engaño lähedal 1944. aasta lõpus, kus nad meelitasid Ameerika lennukikandjate laevastiku, toetades Leyte sissetungi.
kaugel maandumisrannast. Pärast seda viidi mõlemad laevad üle Kagu-Aasiasse; 1945. aasta alguses osalesid nad operatsioonis Kita, kus nad transpordisid bensiini ja muid strateegilisi materjale Jaapanisse. Seejärel viidi õed reservi, kuni nad USA õhurünnakute ajal juulis uppusid. Pärast sõda hävitati need 1946.-1947. aastal.