Ta töötas ka oma kodulinna ajaloo kallal ja avaldas oma uurimistööd kaheksas köites: "Il lago maggiore Stresa e le isole Borromeo" (Prato, 1875<unk>78); "Memorie storiche di Borgomanero e del suo mandamento" (1859; 2. trükis, 1880); "Adria e le sue antiche epigrafi illustrate" (Prato, 1888); "La provincia romana dell' Ossola ossia delle Alpe Atreziane" (Pratom 1892). Kõik need teosed koguti "Opere varie" sarjas (11 köide, Prato, 1875-92), mis sisaldab ka arvukaid antiikmaa ja leksikograafia mälestusi, millest kõige tuntum on "Della distinzione tra i Britanni o Brittonnni dell' Isola e i Britanni o Brittonni del continente" (Modena, 1867-72). De Viti sõnul anti Armoricale nimi Bretagne, sest mõned brütonid olid asunud sinna Julius Caesari ajal Reini idapoolsetelt kallastelt. Need peavad olema brittid, saarel elavad aga brittid. Seejärel tekkis nimede segadus. Seda teooriat ei ole aga teadlased aktsepteerinud. Teine väitekiri (1873-1874 ja 1881), mis käsitleb Cimbri sissetungi teed ja Aquae Sextiae lahingu kohta
, tekitas samuti vastuolusid.