Pärast Napoleoni ajastut sai Maastricht 1815. aastal Hollandide Ühendkuningriigi osaks. See sai Limburgi provintsi pealinna (1815-1839). Kui uuest kuningriigist lõunapoolsed provintsid aastal 1830 eraldusid,
, Hollandi garnison Maastrichtis jäi lojaalseks Hollandi kuningale Vilhelm I-le, isegi kui enamik linna ja selle ümbruse elanikke asus Belgia revolutsionäride poolele. Aastal 1831 eraldasid suurriikide vahekohtumenetlused linna Hollandile. Siiski ei nõustunud seda ei hollandlased ega belgilased ning kokkulepet rakendati alles 1839. aasta Londoni lepinguga. Selle eraldatuse ajal arenes Maastricht varajaseks tööstuslinnaks.