Pärast seda, kui Rumeenia kuulutas 15. augustil 1916 Austria-Ungarile sõja, anti Mackensenile Bulgaaria, Osmanite, Austro-Ungari ja Saksa mitme rahvuse armee juhtimine, mille peasekretär oli kindral Emil von Hell. Nad kogunesid Põhja-Bulgaarias ja siis ründasid Dobruja. 8. septembriks olid nad vallutanud kaks peamist kindluspunkti Doonau parempoolsel kaldal, esimesena ühe päeva jooksul väe poolt, mida piiranud väed ületasid, kes olid Mackenseni suurtükiväe all. Seejärel tungis Saksa ja Austria-Ungari armeegrupp Falkenheini juhtimisel Transilvaania Karpaatide Vulkan Passist Wallachiasse, samal ajal kui Mackensen ületas Doonau, haarates vasakul kaldal asuvaid sillapead, et kaitsta pikka pontonsilti ehitanud Austria-Ungari insenere. Rumeenia armee ja selle vene liitlased olid sunnitud tagasi nende klempide vahele. Pärast kolme kuu pikkust sõda okupeerisid Keskvõimud kaks kolmandikku Rumeenia kuningriigi territooriumist. Rumeenia pealinn Bukarest vallutati
Keskvõimude poolt 6. detsembril 1916, tema 67. sünnipäeval. Ta ratsutas valge hobuse seljas ja liikus Rumeenia kuningliku paleesse.