Dilip Mahalanabis (sündinud 12. novembril 1934) on India lastearst, kes on tuntud selle poolest, et ta on olnud esirinnas suukaudse rehidratatsioonravi kasutamisel kõhulahtisuse haiguste raviks. 1960. aastate keskpaigas uuris ta kolera ja muid kõhulahtisuse haigusi Johns Hopkinsi meditsiiniliste uuringute ja koolituse rahvusvahelises keskuses Kalkutas Indias. Bangladeshi iseseisvusõja ajal
ta juhtis Johns Hopkinsi keskuse jõupingutusi, mis näitasid suukaudse rehidratatsioonravi dramaatilist elupäästvat tõhusust, kui kolera puhkes 1971. aastal Ida-Bengali (nüüd Bangladesh) põgenike seas, kes olid taotlenud varjupaika Lääne-Bengali.