Kokkuvõte artiklist:  Üheaastane Viktoria elab peaaegu täielikult pimeduses. Ta sündis eelmisel aastal Donetskis, kui kriis Ida-Ukrainas võimsaks muutus. Nüüd elavad tema ja tema vanemad linnast väljas, mäda keldris, mis on ka pommivarjupaik. Tavaliselt on nad koos kümnete teiste inimestega tihedalt kokku pakitud. Nende nägusid on vaja näha fakliga: lapsed, naised, mehed ja eakad, kes istuvad räpase mere all. Siin pole vett ega tualetti, vaid õhutavad ämbrid ruumis, kus inimesed peavad sööma ja magama. See on maailm, mida Viktoria on seni kogenud, koht, kus ta peab õppima rääkima ja kõndima. See on erakordne kontrast vaid mõne aasta eest, kui Donetsk oli õitsev linn, mis aitas võõrustada Euroopa jalgpalli meistrivõistlust. Tänavad on tühjad ja enamik poode on suletud. Laskmine on nii pidev, et meie autojuht ütles mulle, et see on nagu tekno muusika, mis mängib taustal pidevalt. Ma kuulen palju Ukraina konflikti poliitikatest: milline liider on kellele midagi öelnud, relvade päritolu, suur pilt. Debatist puuduvad inimesed - tavalised kodanikud kannatavad kõige rohkem. Suurte pealkirjade taga on lapsed, kes on hädasti abivajajaid, kes kannatavad praegu ja kannatavad kriisi tagajärgede all veel aastaid. Ukraina konflikti mõjutab umbes 1,7 miljonit last - sealhulgas üle tuhande, kes otsivad varjupaika Donetski pommivarjendites. Need pole kaasaegsed bunkrid. Need on tavaliselt maja keldris asuvad külmutusraudud, mis pole inimelu jaoks lihtsalt sobivad. Kui hoone pommitamisel kokku kukub, on kõik maetud. Sellepärast toovad näiteks Debaltseves abiorganisatsioonid kaasa surnukehad. Lapsed on uskumatult stressis. Nad on näinud oma sõprade ja sugulaste surma. Nad kardavad isegi keldrist välja astuda, sest kardavad, et ei tule kunagi tagasi. Hiljutises ÜRO abi konvoolis...
Radoslaw Rzehak: Ukrainas on konflikti tõttu mõjutatud umbes 1,7 miljonit last. Sotsiaalsüsteemid lagunevad ja lapsed kannatavad kõige raskemalt.