Teise maailmasõja ajal oli Commissione Italiana d'Armistizio con la Francia ("Itaalia relvarahu komisjon Prantsusmaaga") või CIAF ajutine tsiviil- ja sõjaline organ, kelle ülesandeks oli rakendada 24. juuni 1940. aasta Prantsuse-Itaalia relvarahu ja viia see kooskõlla Prantsuse-Saksa relvarahuga.
22. juuni. Sellel oli laialdane volitused Prantsusmaa ja Itaalia vaheliste sõjaliste, majanduslike, diplomaatiliste ja finantssuhete üle kuni Itaalia-Saksa okupatsioonile Prantsusmaal (operatsioon A) 11. novembril 1942. Seejärel anti selle volitused järk-järgult üle neljandale armeele, mis oli kindral Mario Vercellino juhtimisel ja okupeeris Lõuna-Prantsusmaad. CIAFi peakorter oli Torinos ja see oli allutatud "Comando Supremo" (Itaalia ülemjuhatus). Ta oli sidus Saksa relvarahu komisjoniga (WAKO) Wiesbadenis.