26. märtsil lahkus "Wichita" Ameerika Ühendriikidest, et tugevdada Scapa Flow's asuvat Briti koduflooti. Task Force 39, mida juhtis kontradmiraal John W. Wilcox, Jr., sisaldas "Wasp", lahingulaeva, rändlaeva "Tuscaloosa" ja kaheksa hävitajat. Teel veetis Wilcox üle pardi ja kaotas. Konteradmiral Robert C. Giffen, kes tõstis oma lipu "Wichitas", võttis üles tööüksuse juhtimise. Pärast Scapa Flow'sse saabumist veetsid "Wichita" ja teised Ameerika laevad mitu nädalat oma Briti kolleegidega treenides. 28. aprillil lahkus "Wichita" oma esimesele suurele operatsioonile Britiga. Ta oli määratud Liitlaste saatjaks Arktika konvoilidele QP 11
ja PQ 15. Ameerika osa, mis oli organiseeritud kui Task Force 99, koosnes "Washingtonist", "Wichitast", "Tuscaloosast" ja neljast hävitajast. Britid määrasid laeva, lahingulaeva, kerge rändlaeva ja viie hävitaja. Pärast konvoide edukalt saatmist naasis "Wichita" Hvalfjörðurisse, jõudes 6. mail.