Kirjuta selle lõigu jätkamine - Religioossed kujutised olid hoolikalt uuritud kui tegelikult või potentsiaalselt ebajumalakummardamise alates protestantliku reformatsiooni algusest 1520. aastatel. Martin Luther võttis mõningaid kujutisi vastu, kuid tema kriteeriumidele vastasid vaid vähesed varajased Hollandi maalid. Andreas Karlstadt, Huldrych Zwingli ja John Calvin olid avalike religioossete piltide, eelkõige kirikute, täieliku vastuseisuga ja kalvinismist sai peagi Hollandi protestantismis domineeriv jõud. Alates 1520. aastast puhkesid reformistliku ikoonidevastase meeleavalduse puhangud üle suure osa Põhja-Euroopast. Need võivad olla ametlikud ja rahumeelsed, nagu Inglismaal Tudoride ja Inglise Rahvaste Ühenduse ajal, või mitteametlikud ja sageli vägivaldsed, nagu "Beeldenstorm" või "Iconoclastic Fury" aastal 1566 Madalmaades. 19. augustil 1566 jõudis see rahvahulga hävitamise laine Genti, kus Marcus van Vaernewijck kroonikas sündmusi. Ta kirjutas, et "Genti altaripilt" "võeti tükkideks ja tõsteti tahvlite kaupa torni sisse, et seda mässuliste eest kaitsta". 1566. aastal hävitati Antwerpenis väga põhjalikult kirikuid, millele järgnesid veel suuremad kaotused Hispaania poolt Antwerpenit vallutades
1576. aastal ja veel üks ametliku ikonoklasmi periood 1581. aastal, mis nüüd hõlmas linna ja gildi hooneid, kui kalvinistid kontrollisid linnavolikogu.