Kokkuvõte artiklist:  Sajad jalgad kõrgusel õhus, säravate jääpuude keskel, mida valgustavad kummituslikud tuled altpoolt, võib see olla arvuti loodud stseen viimasest sci-fi superfilmist. Aga tegelikult need eeterlikud pildid on tehtud reaalses elus ja näitavad 43-aastast äärmussportlast ja mägironijat Stephan Siegrist'i ronimas Voringsfossen'i jääjuurde, mis on osa hiiglasest Eidfjord'ist Norras. Hämmastavate piltide tegi oma kaasmägironija ja fotograaf Thomas Senf. Kuigi mägironijad ronivad regulaarselt üle 500 jala külmunud veejuure päevavalges, ütles ta, et ta tahab püüda veejuure ilu öösel. Vaadake videot. 43-aastane Stephan Siegrist ronib üle Voringsfossen'i jääjuurde, 150 meetri kõrgune külmunud veejuurde, mis moodustab osa Norra liustikust. Seal ta ongi: kuigi tuhanded mägironijad püüavad päeva jooksul kukkuda, püüavad seda öösel vaid vähesed. Kui Mr Siegrist vaatab allapoole, paistab, et ta on mingi teadusliku fiktsiooni filmi stseenil. Hämmastav: Härra Siegrist (pilt) õppis puuseppeks enne, kui teismelisena suusatamise ajal suusatamise peale armus. Ta loobus puidutööst 26-aastaselt ja on sellest ajast alates oma elatist teeninud ronimisega. Ta ütles: "Väikese valgustuse tõttu on fotode tegemine ja filmimine suur väljakutse. Ma olen alati vaimustuses valguse, aja ja keskkonnaga mängimise viisidest. "Olen pikka aega mõelnud, kuidas töötada kunstliku valgusega, mis on tavaliselt võimalik ainult fotostuudios, suurtes mägedes. "Jää läbipaistvus ja peegeldavad omadused päikese käes olid mind tihti tähelepanu tõmmanud. Norra, kus on peaaegu piiramatu hulk jäälaineid, tundus olevat ideaalne koht nende ideede elluviimiseks". Mr Siegrist sündis Meikirchis, Šveitsis, Berni lähedal, mis on Põhja-Alpide vaateväljas. Ta õppis puuseppaks, kuid armus mägironamisse pärast suusatamist teismelisena. Ebaelu: härra Senf (piltil...
Fotograaf Thomas Senf pildistas 43-aastase mägironija Stephan Siegrist'i, kes tõusis külmunud kaevandusele. Voringsfossen'i kukkumine on enamiku aasta jooksul vedelik, kuid talvel külmub 500 jala kõrgusele kaljule, mis on mägironijate lemmik. Sajad seiklejad püüavad päeva jooksul ronida, kuid väga vähesed püüavad üles ronida öösel, nagu siin pildil.