Lihtsalt paar aastat pärast Lusaka manifestit lagunes Lõuna-Aafrika põhjaosa valge valitsusega riikide puhver kiiresti, sundides apartheidi režiimi võtma teist poliitilist kurssi. 1976. aasta keskel Sowetos toimunud ülestõusud
Ja Gugulethu tõi riigi kodusõja äärde. Lõuna-Aafrika Arengu Koordineerimise Konverents (SADCC), tänase Lõuna-Aafrika Arenguühenduse (SADC) eelkäija, asutati 1980. aastal, et "vähendada liikmesriikide sõltuvust, eriti, kuid mitte ainult apartheidi Lõuna-Aafrikast". Lõuna-Aafrika valged valitsejad loovutasid lõpuks 1994. aastal võimu mustanahalisele enamusele, kuid selle asemel, et käituda manifestis esitatud mõõdukaid soovitusi, seisid nad silmitsi iseseisvus sõdadega kõigis mõjutatud riikides.