Tavaliselt tehakse uuringud mitmete annustega, sealhulgas suurte annustega. Mitmete erinevate mõjude uuringute puhul võetakse tavaliselt kõige madalama NOAEL. Seejärel jagatakse NOAEL (või teine lähtekoht, näiteks võrdlusannus (BMDL)) ohutusfaktoriga, tavaliselt 100, et võtta arvesse katseloomade ja inimeste vahelisi erinevusi (faktor 10) ja inimeste vahelisi võimalikke tundlikkuse erinevusi (teine faktor 10). Ohutusfaktoritega, mis ei ületa 100, võib üldiselt kasutada, kui teave lähtepunkti väärtuse (NOAEL) või BMDL-i kohta on ebakindel.
mitmed