Pärast rahvusliku ühtsuse saavutamist 1918. aastal astus Rumeenia kirjandusse, mida võib nimetada kuldseks ajaks, mida iseloomustas Rumeenia romaani areng. Traditsiooniline ühiskond ja hiljutised poliitilised sündmused mõjutasid selliseid teoseid nagu Liviu Rebreanu "Răscoala" ("Põratus"), mis avaldati 1932. aastal, inspireerituna 1907. aasta Rumeenia talupoegade ülestõusust.
, ja "Pădurea Spânzuraților" ("Hangitud metsa"), avaldatud 1922. aastal ja inspireeritud Rumeenia osalemisest Esimese maailmasõjas. Kaasaegse romaani koidikut võib näha Hortensia Papadat-Bengescu ("Concert din muzică de Bach"<unk> "Bach Concert"), Camil Petrescu ("Ultima notte de dragoste, întâia noapte de război"<unk> "Viimane armastuse öö, esimene sõja öö"). George Călinescu on Rumeenia kirjanduse veel üks keeruline isiksus: romaanikirjanik, draamaaktor, luuletaja, kirjanduskriitik ja ajaloolane, esseist, ajakirjanik. Ta avaldas autoriteetseid monograafiad Eminescu ja Creangă kohta ning monumentaalset (ligikaudu 1000 lehekülge) Rumeenia kirjanduse ajalugu alates selle algusest kuni tema kirjutamise ajani (1941).