Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  William of Orange tungis 5. novembril 1688 Inglismaale, mida tuntakse kui hiilgavat revolutsiooni, mis lõpuks vallandas kuningas James. Kuna James keelas Marile planeeritud külastuse 1687. aasta kevadel, kirjutas Anne temaga kirju ja oli kursis invasiooniplaanidega. Churchilltide nõuande põhjal keeldus ta pärast Williami maandumist James'i poolel seismast ja kirjutas selle asemel Williamile 18. novembril, et kinnitada tema tegu. Churchill hülgas ebapopulaarse kuningas James'i 24. Prints George järgis seda samamoodi sel ööl ja järgmisel päeval andis James käsu panna Sarah Churchill koduarestile St James'i palees. Anne ja Sarah põgenesid Whitehall'ist taga trepist, pannes endid piiskop Comptoni hoole alla. Nad veetsid ühe öö tema majas ja saabusid 1. detsembril Nottinghami. Kaks nädalat hiljem saabus Anne suure seltskonna saatel Oxfordi, kus ta kohtus triumfiliselt prints George'iga. "Jumal aidaku mind!", kurtis James, kui ta avastas oma tütre lahkumise 26. novembril. "Isegi mu lapsed on mind hüljanud". 19. detsembril naasis Anne Londoni, kus teda külastas William. James põgenes Prantsusmaale 23. Anne ei tundnud muret oma isa lendamise uudiste pärast ja selle asemel palus lihtsalt oma tavalist kaardimängu. Ta õigustas ennast, öeldes, et ta "oli harjunud mängima ja ei armastanud kunagi teha midagi, mis nägi välja nagu mõjutatud piirang". 1689. aasta jaanuaris kogunes Inglismaal Konventsiooni parlament ja kuulutas, et James oli põgenedes tõhusalt abdiceerinud ja Inglismaa ja Iirimaa troonid olid seetõttu vaba. Šotimaa parlament või riigid astusid sarnasesse sammu ja William ja Mary kuulutati kõigi kolme kuningriigi monarhideks. 1689 aasta õiguste deklaratsioon ja 1689 aasta õiguste nõude seadus leppisid pärimisega kokku. Anne ja tema järeltulijad pidid olema William ja Mary järeltulijate järjekorras ja neile järgnesid kõik William'i järeltulijad tulevase abielu kaudu. 24. juulil 1689...  Millest Anne ei mures?
uudised tema isa lennust