Iraani intellektuaal Muhammed Nakhshabi peetakse esimeseks sünteesiks shiiismi ja Euroopa sotsialismi vahel. Nakhshabi liikumine põhines põhimõttel, et islam ja sotsialism ei ole kokkusobimatud, kuna mõlemad püüavad saavutada sotsiaalset võrdsust ja õiglust. Tema teooriad olid väljendatud tema bakalaureuse väitekirjas eetika seaduste kohta. 1943. aastal asutas Nakhshab Jumala kummardamise sotsialistide liikumise, mis oli üks kuuest rahvusliidu algsest liikmesorganisatsioonist. Organisatsioon loodi kahe rühmituse, Dar al-Fanouni keskkooliõpilaste Nakhshab'i ringkonna ja Teherani ülikooli inseneriteaduskondade umbes 25 üliõpilast koosneva Jalaleddin Ashtiyani ringkonna ühinemise kaudu. Organisatsioon oli algselt tuntud kui Patriootlike Moslemite Liit. See ühendas religioossed tunded, natsionalism ja sotsialistlikud mõtted. Pärast 1953. aasta riigipööret
Iraani Rahva Mujahedinid moodustati 1965. aastal, liites islamistliku kujutise ja keele marksistlike ideedega Ali Shariati mõju all ja osaledes relvastatud võitluses Iraani ðahi valitsuse vastu, mille kulmine oli osalemine Iraani revolutsioonis, mis kukutas ðahi 1979. aastal. Kuid liikumine ei rahuldanud pärast revolutsiooni asutatud islamivabariiki ja võttis relvad kätte uue valitsuse vastu.