Kirjuta selle lõigu jätkamine - Esimese otsese ideoloogilise järeltulijana "Sămănătorul" oli Iorga enda Demokraatlik Rahvuslik Partei. Veiga sõnul: "Iorga ei pöördunud selles uues etapis väga erinevate argumentide poole, vaid püüdis vaid anda "Sămănătorul" kirjanduslikule esteetikale poliitiliselt selgemat väljendust". Stanomiri sõnul on "avatarid", mida esindavad Demokraatlik Rahvuslik programm ja "Neamul Românesc", nagu "Sămănătorul", episoodid "seriisist, mida tähistab Eminesi varade taastamine ja väärtustamine". Vaatamata sellele, et "Sămănătorul" oli suunatud talupoegadele, peeti seda enamasti valge kaelariista töötajatele. Călinescu, kes kontrasteeris selle lähenemisviisi "Junimea" poolt propageeritud eliitlikkusele ja professionaalsusele, jõudis järeldusele: "["Semănătorul"] kogus peamiselt vähekultuurilisi kirjanikke, ohvitsere, noori mehi, kes ei lõpetanud oma haridust [ja] autodidakte [...]. Ajakirja hakkasid armastama kooliõpetajad, provintsialased professorid ja Rumeenlased väljaspool riigipiire ning levinud läbi nende keskkondade, õpetas see massid, et nad saaksid vastu võtta õiget kirjandust. On tõsi, et needsamad lugejad jäid õudusega kõigele, mis oli "võõras", "haige", kuid millal juhtus, et rahvahulgad jõudsid tasemele, mis on vajalik rafineerituma kunsti mõistmiseks? Võiks öelda, et "Semănătorul" ja kõik teised sarnaselt mõtlevad väljaanded võtsid endale tänamatu ülesande edendada "Junistlikke" ideid kõikjal, loobudes samal ajal [kunsti põhimõttest kunsti nimel], riskides iseenda kompromiteerimisega ajakirja eesmärkide suhtes vähem kaastundlike kirjandusajaloolaste ees. " Sandqvist märgib ka, et peamine grupp, keda traditsionalism meelitas, eriti pärast 1907. aasta mässu
, koosnes peamiselt "alatasustatud klassikaliste, ajaloolaste ja advokaatide, kes moodustasid riigi ülekandunud bürokraatiat".