Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - 5. mail 1789. aastal koondunud liidumaade üldkoosolek; alustas arutelu selle üle, kas delegaadid peaksid hääletama pea või liidumaade kaupa. Kui see on seisundite järgi, siis on aadel ja vaimulikud võimelised hääletama rahvast üle; kui see on peast, siis võib domineerida suurem Kolmas seisund. Enne koosolekut, kui "Kolmekümne komitee" liige, agiteeris Lafayette hääletamise eest pea, mitte vara järgi. Ta ei suutnud saada enamust oma kinnisvara nõustuda, kuid vaimulikud olid valmis liituda üldinimestega ja 17. päeval kuulutas rühm end Rahvusassambleeks. Lojalistide vastuseks oli grupi, sealhulgas Lafayette'i välja lukustada, samal ajal kui need, kes Assambleed ei toetanud, kohtusid sees. See tegevus viis tenniseväljaku vande juurde, kus välistatud liikmed vandusid, et nad ei lahku enne, kui põhiseadus on kehtestatud. Assamblee jätkas kohtumisi ja 11. juulil 1789 esitas Lafayette assambleele "Inimese ja kodaniku õiguste deklaratsiooni" eelnõu, mille kirjutas ise koos Jeffersoniga. Järgmisel päeval, pärast rahandusminister Jacques Neckeri (kes oli reformistlik) vallandamist, kogus advokaat Camille Desmoulins 700-1000 relvastatud mässulist. Kuningas käskis hertsog de Broglie juhtimisel kuninglikku sõjaväge Pariisi ümber piirata. 14. juulil vallutati Bastille'i kindlus.
mässuliste poolt.