Aprillis 1789. aastal, kui valitsus oli finantskriisis, kutsuti Prantsusmaa parlament kokku esimest korda pärast 1614. aastat, et välja tuua ideid valitsuse rahapuuduse lahendamiseks. Nagu asjad välja ilmusid, saabusid delegatsioonid omaenda päevakorraga ja Prantsuse revolutsiooniga
purunes paar kuud hiljem. Parlament oli jagatud kolme klassi (majapidamised): kirik, aadel ja rahvahulk. Beauchamps'i markkis, kes oli nüüd ratsaväe kolonel, oli valitud märtsis teisele seisundile ja osutunud ohtliku Ancien Régime kirglikuks toetajaks. Arvestades, et tema oskused sobisid paremini mõõgaga kui sõnadega võitlemiseks, veenis ta oma sõpra Michel-Louis-Étienne Regnaud de Saint-Jean d'Angély esitama oma nimel jõulise protesti Generalstaatide tegude vastu, mida d'Angély nõuetekohaselt tegi, kuigi Beauchamps'i konservatiivsed vaated olid vastuolus tema enda seisukohaga.