Alexander Macomb Mason (1841-1897), tuntud ka kui Mason Bey, oli Ameerika mereväe ohvitser, palgasõdur, maadeuurija ja diplomaat. Ta oli kindral Alexander Macombi lapselaps ja George Masoni lapselapselaps. Sündinud Washingtonis, D.C., perekonnas, kus oli palju professionaalseid ohvitsere Ameerika Ühendriikide sõjaväes ja mereväes, teenis Mason teismelisena fregat USS Niagara pardal, kui see laev 1858. aastal lõi esimese eduka transatlantilise kaabli. Mason õppis seejärel kolm aastat Ameerika Ühendriikide mereväeakadeemias, enne kui ta lahkus aprillis 1861. aastal, et liituda Konföderatsiooni mereväega Ameerika kodusõja ajal. Tema sõja-aegne karjäär hõlmas osalemist Hamptoni teede lahingus,
Drewy's Bluffi lahing ja Charlestoni blokaad. Aastatel 1863 ja 1864 reisis ta Inglismaale ja Prantsusmaale, töötas lühidalt oma onu James Murray Masoni privaatsekretärina. Mason vangistati 1865. aasta aprillis Sailor's Creeki lahingus ja vangistati esmalt Washingtonis vanas Kapitooliumi vanglas ja seejärel Ohios Sandusky lähedal asuvas Johnsoni saarel.