1902. aastal allkirjastas president Theodore Roosevelt seaduse, mis lubas mündiametil teha 250 000 kuldset ühe dollari väärtuses münti ja maksta need üle 1904. aasta Louisiana ostu näituse korraldajatele.
St. Louis'is, osana valitsuse toetusest messile. Seadus oli piisavalt ebaselge, et võimaldada kulddollari mitmesuguseid kujundusi, ja Zerbe oli nende seas, kes soovitas seda teha, öeldes, et see suurendab müüki. Teisi Zerbe ettepanekuid, nagu näiteks suur kuldmünt, mille nimiväärtus oli 1 miljard dollarit, mida näitusel eksponeeriti, ei võetud vastu ja tugevdasid Zerbe'i kui hucksteri seisukohti. Sellegipoolest sai Zerbe mõjukate teiste müntide kogumise entusiastide soovitusel St. Louisi messil peamise numismatisti ametikoha, kus ta oli vastutav USA valitsuse poolt müügiks pakutud müntide ja medalide, sealhulgas Louisiana ostuekspositsiooni kulddollari kahe variandi müümise eest. Vastavalt seadusandlusele, mis võimaldas kasutada esimesi mälestusmünte, nagu näiteks Zerbe poolt levitatud münte, anti kogu müük volitatud komisjonile, kes teenis kogu võimalikku kasumit, müües neid üldsusele hinnatähtsusega.