1038 ühines Harald Bütsantsi ekspeditsiooniga Sitsiiliasse George Maniakes'i (saagade "Gyrge") katsega vallutada saar moslemite saraasenide käest, kes olid asutanud saarele Sitsiilia emiraadi. Kampaania ajal võitles Harald koos normannide palgasõduritega, nagu William Iron Arm. Snorri Sturlusoni sõnul vallutas Harald Sitsiilia neli linna. Aastal 1041, kui Bütsantsi ekspeditsioon Sitsiiliasse oli lõppenud, puhkes Lõuna-Itaalias langobardi-normanlaste mässu ja Harald juhtis varagi kaitseväge mitmes lahingus. Harald võitles koos Itaalia Catepaniga, Michael Dokeianosega esialgu edukalt, kuid normannid, mida juhtis nende endine liitlane William Iron Arm, võitsid bütsantsilased Olivento lahingus märtsis ja Montemaggiore lahingus mais. Pärast lüüasaamist kutsuti Harald ja Varagi kaitsevägi tagasi Konstantinopoli, kuna Maniakes oli keisri poolt vangistatud ja tekkisid muud pakilisemad probleemid. Seejärel saadeti Harald ja varagilased võitlema Bulgaariasse, Lõuna-Euroopa piirile, kuhu nad saabusid 1041. aasta lõpus. Seal võitles ta keiser Mihael IV sõjaväes Ostrovo lahingus 1041. aastal Bulgaaria ülestõusu vastu.
Peter Delyani juhtimisel, mille tõttu sai Harald hiljem hüüdnime "Bulgar-burner" ("Bolgara brennir").