Kirjuta selle lõigu jätkamine - Peruu majandus on sõltuv tooraineekspordi, mis muudab majanduse riskiks rahvusvahelistel turgudel esineva hinnakõrguse tõttu, kuigi viimastel aastakümnetel on majandus hakanud mitmekesistuma. Selliste kaupade kaevandamine on toonud kaasa konflikti riigis, mis on tingitud selle keskkonnamõjust ja sotsiaalsest mõjust. 1980. aastate alguses seisis Peruus ees majandusraskused 1980. aastate alguse majanduslanguse ja poliitilise vägivalla suurenemise tagajärjel.
, kus Alan García valitsus kehtestas hinnakontrolli, mille tulemuseks oli hüperinflatsioon. Vastuseks sellele koostasid Peruu relvajõud Plan Verde - operatsiooni, mille eesmärk oli luua neoliberaalne, avatud turumajandus vaesete peruulaste "täieliku hävitamisega", - mida teatas Alberto Fujimori autoritaarne valitsus majandusteadlase Hernando de Soto ettekirjutuste kõrval perioodil, mida tuntakse kui "Fujishock". Selle šoki ajal lõpetati hinnakontrollid, toimus riiklike organisatsioonide erastamine ja välisinvesteeringute edendamine toimus reguleeringute kaotamise kaudu. Fujimori administratsiooni majandusmeetmed koos poliitilise vägivalla julma repressiooniga Perus tegid riigi makromajanduslikult stabiilseks, kuigi poliitika suurendas vaeste kannatusi ja ei muutnud vaesuse määra, jättes maha polariseeritud pärandi. Riik on hiljuti kogenud suurenenud arengut pärast 2000. aasta toorainebuumi, mille tulemuseks on valitsuse rahanduse paranemine, vaesuse vähendamine ja sotsiaalsetes sektorites saavutatud edusammud. Vaesus on märkimisväärselt vähenenud - peaaegu 60%lt 2004. aastal 20,5%le 2018. aastal -, samas kui inflatsioon oli 2012. aastal Ladina-Ameerikas kõige madalam - 1,8%, kusjuures viimasel aastal oli see 1,9%.