Kokkuvõte artiklist:  Mainige sõnad "liiv" ja "golf" koos, ja on tõenäoline, et paljud mängijad värisevad mälestusest, et nad on lõksus bunkerides pärast järjekordset meeletu lööki. Kuid mujal maailmas on liivagolf omaette mängu versioon. Mõte mängida ringi ilma roheliste väideta, kus saab astuda alla, või roheliste rohelistega, kus saab panna (ja muidugi ka mitte) tundub kummaline, isegi vale. Mõnikord on vajadus vajalik. Pool sajandit tagasi ei olnud Abu Dhabis golfi entusiastlikele naftatöötajatele mängimiseks kohta. Kuum kõrbe kuumuses, kus niisutamine oli vähe või üldse võimatu, oli võrrand lihtne: nad pidid kas kohanema ümbruskonnaga või siis ei oleks golfi üldse. Tulemuseks oli mängu kehastus, kus ainuke nähtatav muru on kunstlik, mis on leitud mängijate poolt kaasas kantud matilt, et see oleks nii tee kui ka pind, kust lüüa, kui pall on fairway'l. Fairways? Need koosnevad täielikult liivast ja on märgistatud märgipostidega. Kui pall lendab väljaspool neid, on see liivagolfi samaväärne karm - kivine maastik, et ettevaatamatu mängija võib peagi leida koduks mõned maod ja sisalik või kaks. Rohelised? Neid nimetatakse pruunideks, nad on ehitatud saest, mis on kaetud liiva ja õli seguga, et luua tõeline pinnas, mis on saadud katsetamise ja eksimuse abil. See on kummaline keskkond, see golfi maailm kulda-pruuniste värvide paletiga. Ja kiirelt areneva niisutamise ja kasvatamise tehnikatega, mis võimaldavad ehitada rohumaale kõrbekliimas, on see üha ebatavalisem. Aastal 1961 lõid Inglise naftatöötajad liivakursuse Das-saareks tuntud atoolil, umbes 160 kilomeetrit Abu Dhabist Pärsia lahe ääres. See oli riigi esimene golfiklubi. Kuna välismaalaste arv kasvas, kasvas ka mängu nõudlus ja 1971. aastal kolis liivagolf Abu Dhabisse, kus avati merepalee lähedal. Selle edu tõi kaasa kolimise Ratsuklubi, mis tõmbas ligi 500 liiget. See on...
Abu Dhabi naftatöötajad ehitasid liival golfivälja 1961. aastal. Mängu vormis kasutatakse roheliste asemel pruuneid. Ootamatute ohtude hulka võivad kuuluda kõrbe sisalike koobad.