Kokkuvõte artiklist:  Kodutu merejalaväelane, kes suri vähi tõttu, sai oma viimase soovi, et teda maetataks mundris, mida ta ei saanud endale lubada. Donnie Loneman, 59, oli elanud Oklahoma City tänavatel viimased kümme aastat, kui arstid andsid talle kolm nädalat elada. Loneman, kes oli armastanud merejalaväelastena olla, palus kolm asja: maetud sinises kleidis, "kõrge ja tihe" merejalaväelaste juuksevärviga ja korpuse lipuga oma kirstule. Vaadake videot. Donnie Loneman, kodutu merejalaväelane, kes oli elanud Oklahoma City tänavatel viimased kümme aastat, palus, et teda maetataks sinises kleidis, pärast seda, kui tal diagnoositi surmani jõudnud vähk. Loneman, 59, palus ka, et talle tehti merejalaväelaste "kõrge ja tihe" soeng ja et teda maetaks koos korpuslipuga. Oklahoma City veteranide meditsiinikeskus levitas sõna ja mitmed veteranide organisatsioonid ühinesid, et teha Lonemani soov tõeks. Kokotv teatas, et annetati lipp ja sinised kleidid ning sihtasutused maksid ka Lonemani matusekulud ja andsid talle oma matuse ajal auvalvurit. Loneman, kes oli põlisameeriklane, oli kohaliku veteraniorganisatsiooni poolt armastatud, kes teadsid, et tal on "hea süda" ja "suur huumorimeel". "Me saame sellised tüübid nagu tema kord sinises kuus, kes tõesti muudavad kõik siin", ütles Christine Cleary, kes töötas meditsiinikeskuses. Oklahoma City veteranide asi levitas sõna ja mitmed veteranide organisatsioonid ühinesid, et teha Lonemani soovi tõeks. Tema matus oli ka tasutud ja ta sai oma matuse eest auvahi. Isegi kui organisatsioon võitles, et Loneman tänavalt minema saada, ütles ta, et abi tuleks anda veteranile, kes vajab rohkem abi kui tema. Üks sõber meenutas kirjas, et Lonemanil oli julgust. Kui ta muretses, et ta elab väljas külmas, vastas ta lihtsalt, et merejalaväelased on karmid. Ta meenutas, kuidas isa ütles: "Me saame sellega hakkama". Me saame kõike. Üksik mees ei kartnud isegi surma. Ta ütles Clearyle, et oli õnnelik, sest teadis, et on...
Donnie Loneman oli elanud Oklahoma City tänavatel viimased kümme aastat. Pärast seda, kui talle anti kolm nädalat elada, palus ta ka merejalaväelaste "kõrge ja tihe" soengut ja korpuse lippu oma kirstu jaoks. Veteranide organisatsioonid aitasid kokku ja maksid ka tema matuse eest ja andsid talle auvahi matmiseks. Üksikmees ütles, et ta on "valmis minema" ja et ta teab, et ta näeb merejalaväelast, kes seisab valvamas "paradiisi väravaid".