Kuigi Kauhsen ei olnud edukas Formule 2 võistlusel, otsustas ta siseneda Formula 1 võistlusele aastal 1977 ja pärast seda, kui ei õnnestunud tagada kokkulepe Kojima autodega, mida kasutati 1977. aasta Jaapani Grand Prix's.
Kauhsen veetis 1978. aasta oma šassii kujundamisega. Kauhsen tõi Fordi disainer Klaus Kapitza, kes kavatses ehitada koopia Lotus 79-st, autost, mis oli domineerinud 1978. aasta meistrivõistlustes maapinna efektide kasutamise tõttu. Peale šassii ostis Kauhsen ülejäänud komponendid tarnijatelt, sealhulgas Cosworth DFV mootor, mida enamik meeskondi tol ajal kasutas, ja Hewlandi vananenud viieastmeline käigukast. Kuna Lotus kavatses järgida tolleaegset maapõhiste efektide kasutusviisi, ilmnes prototüübi esialgsetel katsetustel põhjalikud disainiprobleemid; disainerid ei võtnud arvesse autode muutuvat sõidukiirust pidurdamise ja kiirendamise ajal, mis takistas maapõhiste efektide nõuetekohast toimimist. Need probleemid sundisid meeskonda kogu auto ümber kujundama, tuues sõitjad Patrick Nève ja Harald Ertl välja uue auto, et luua piiratud rahaliste vahenditega, mis olid kättesaadavad kuude jooksul enne Formula 1 hooaja algust.