Jaapanlased lubasid mitte sekkuda Hue's toimunud kohtusse, kuid 1945. aastal, pärast prantslaste väljaheitmist, sundisid Bảo Đại Vietnami iseseisvust Prantsusmaalt kuulutama Jaapani "Suurema Ida-Aasia heaolu sfääri" liikmena; riik sai siis Vietnami impeeriumiks. Jaapanlastel oli Vietnami pretendent, prints Cường Để, kes ootas võimu üle võtmist juhuks, kui uue keiserit oli vaja "elimineerida". Jaapan alistus.
1945. aasta augustis liitlastele ja Viet Minh (kommunistliku Hồ Chí Minh juhtimisel) püüdis võimu võtta vaba Vietnami. Tänu oma populaarsele poliitilisele seisukohale prantslaste ja 1945. aasta näljahäda vastu suutis Hồ veenda Bảo Đại'd 25. augustil 1945 tagasi astuma, andes võimu Viet Minh'ile - sündmus, mis suurendas oluliselt Hồ legitiimsust Vietnami rahva silmis. Bảo Đại nimetati Hanoi's Vietnami Demokraatliku Vabariigi (DRV) "kõrgeimaks nõustajaks", mis kinnitas oma iseseisvust 2. septembril 1945. DRV võeti seejärel 1946 novembris välja uuest Prantsuse neljandast vabariigist.