Kirjuta selle lõigu jätkamine - Kleopatra reisis Rooma kliendina kuningannana aastal 46 ja 44 eKr, viibides tema villas. Pärast Caesari mõrva aastal 44 eKr püüdis Kleopatra nimetada Caesarion tema pärijaks. Caesari vanavennapoeg Octavianus (tuntud kui Augustus aastal 27 eKr, kui temast sai esimene Rooma keiser) takistas seda. Kleopatra lasi siis oma venna Ptolemaios XIV tappa ja tõstis oma poja Caesarioni kaasvalitsejaks. Vabastajate kodusõjas
43-42 eKr. astus Kleopatra Rooma Teise Triumviraadi poolele, mille moodustasid Octavianus, Mark Antony ja Marcus Aemilius Lepidus. Ta arendas isiklikku suhet Mark Antonyga, kellest sai lõpuks kolm last: kaksikud Alexander Helios ja Cleopatra Selene II ning Ptolemy Philadelphus. Antonius kasutas oma võimu triumviirina, et Cleopatra nõudmisel viia läbi Arsinoe IV hukkamine. Ta sai üha enam sõltuvaks Kleopatrast nii rahastamise kui ka sõjalise abi saamiseks, kui ta ründas Partia impeeriumi ja Armeenia kuningriiki. Kuigi tema sissetung Parthiasse ei õnnestunud, õnnestus tal okupeerida Armeenia. Ta tõi kuningas Artavasdes II tagasi Aleksandriasse aastal 34 eKr vangina oma Cleopatra poolt korraldatud võltsitud Rooma triumfis. Sellele järgnesid Aleksandria annetused, milles Kleopatra lapsed Antony'ga said erinevaid territooriume Antony triumviraalse autoriteedi all. Kleopatra nimetati kuningate kuningannaks ja Caesarion kuningate kuningaks. See sündmus koos Antoniuse abieluga Kleopatraga ja Octavianuse õe Octavia Minor'i lahutamisega tähistas pöördepunkti, mis viis Rooma vabariigi lõplikku sõda.