Jaanuaris 1755 sai Howe komandöriks neljanda astme HMS "Dunkirk" ja saadeti Põhja-Ameerikasse admiral Edward Boscaweni juhitud eskadri osana: tema Prantsuse "Alcide" vallutamine oli Seitsmeaastase sõja esimene lask. Ta valiti Dartmouthi parlamendiliikmeks 1757. aasta mais ja sai Kolmanda astme HMS "Magnanime" komandöriks 1757. aasta juulis La Manche'is. Alates sellest ajast kuni 1763. aasta rahuni teenis ta La Manche'is mitmesugustes enam-vähem kasutute ekspeditsioonides Prantsuse ranniku vastu, omandades reputatsiooni kindla ja oskusliku ohvitseri rolli eest Prantsuse rannikul toimunud laevastiku allamiste sarjas, sealhulgas 1757. aasta septembris Rocheforti rünnakul. Ta edutati komodooriks ja osales kolmanda klassi HMS "Essex" laevastikuga St Malo rünnakus juunis 1758, Saint Casti lahingus septembris 1758 ja Cherbourgi rünnakus.
augustis 1758. Ta oli eriti tuntud oma käitumise poolest Rochefortis, kus ta oli võtnud Île-d'Aix'i, ja George Rodney kirjeldas seda, et ta täitis oma kohustusi "sellise külma ja kindla resolutsiooniga, mis on talle õigustatult teeninud sõjaväe ja mereväe üldise aplausi".