Walker veetis oma varajased mereväe aastad esmalt Briti vetes 1779. aasta sissetungi ajal ja seejärel Põhja-Ameerika vetes, kus ta osales enamikus sõja otsustavates merelahingutes, eriti Chesapeake'is, St.
Pühad. Ta saavutas leitnandi auastme enne sõjategevuse lõppu ja veetis sõjavahelised aastad mandril reisides. Sõja algusega Prantsusmaaga naasis ta taas teenistusse ja osales paljudes selle perioodi olulisemates mereväeoperatsioonides, kusjuures tema teenistus 1. juuni kuulsusel kindlustas tema edutamise oma komandodeni. Tema karjäär oli peaaegu lõppenud, kui teda süüdistati käskude täitmata jätmises, mis viis tema vallandamiseni mereväest, kuid ta taastati õigel ajal, et töötada välja plaan Spitheadi ja Nore'i mässuliste alistamiseks. Ta juhtis ühte laeva Camperdowni lahingus ja teist Kopenhaageni lahingus, teenides oma tegude eest Nelsoni kiitust.