Septembris 1808 saadeti kolonel Calès ja tema rügemend Hispaania armeesse, mis kuulus endiselt I korpusesse, mida juhtis marssal Victor, et osaleda Hispaania sõjas. Sommosierra mäe lahingus
30. novembril oli 96. jalaväerügemend üks kõige raskemalt katsetatud surnukehadest, kus hukkus umbes kümme sõdurit, neljakümmend haavatud ja kolm haavatud ohvitseri, sealhulgas kolonel Calès, keda tulistati paremas jalas. Prantsuse vägede võit avas tee Madridi. Calès sai 28. juulil 1809. aastal Talavera lahingus (umbes 120 kilomeetrit Madridi lõuna-lõuna pool), mis oli üks Hispaania sõja verisemaid lahinguid, kus igale laagrile läks kokku umbes 7000 elu.