Kirjuta selle lõigu edasi - Pärast Esimese maailmasõja lõppu nägi Kreeka Belgradi kui võimsat naabrit, kellel olid potentsiaalsed hegemoonilised kalduvused Balkanil. Jugoslaavia võimekus meelitada toetust suurvõimudelt, peamiselt Prantsusmaalt, tekitas Ateenas muret, et Jugoslaavia avaldaks Kreekale survet Kreeka Makedoonia slaavi keelt kõnelevate elanike staatuse ja potentsiaalselt isegi Thessaloniki sadama suhtes. Kreeka oli mures, et tihedad etnilised, keelelised ja usulised sidemed Jugoslaavia ja Bulgaaria vahel viivad liitu. See liit ei saanud siiski toimuda, kuna Jugoslaavia oli status quo riik, mis püüdis tugevdada Lõuna-Slaavi ühendusliikumise edu, samas kui Bulgaaria oli revisionistlik riik. Sarnaselt Serbia Kuningriigi olukorraga Teises Balkani sõjas ühines Jugoslaavia Kreeka Kuningriigi, Rumeenia Kuningriigi ja Türgiga, et luua Balkani pakt, mille eesmärk oli säilitada geopoliitiline status quo. Võrreldes emotsionaalse pingega, mida Bulgaaria eliitide seas Makedoonia küsimus tundis, avaldasid Jugoslaavia Kuningriigi valitsevad serblased (ja vähemal määral horvaadid ja sloveenlased) eliidid küsimuse vastu vähem huvi. Serbia Kuningriik orienteeris oma ekspansionistliku huvi lõunasse (väikeste etniliste serblaste piirkondadesse) alles pärast Bosnia kriisi.
ja kartes ümberpiiramist võimsamate Austria-Ungari ja Bulgaaria vahel. Jugoslaavia ajal oli riigi lõunaosa tuntud kui Vardar Banovina.