Pärast üsna palju vastupanu Ameerika meeskondade poolt, kes üldiselt uskusid, et tagumootoriga autod on mõeldud "juhtidele, kellele meeldib ringi lükata", oli Lotus 38 tõestanud, et keskmootoriga autod võiksid The Brickyard'is klassifitseerida, ja eesmootoriga roadsterite päevad olid tõhusalt läbi (tõesti öeldes olid 1965. aastal ainult 4 33 startiist eesmootoriga autod). Clark võitis 1965. aasta Indianapolis 500 võistluse tolleaegse rekordilise keskmise kiirusena 150,686 miili tunnis (242,506 km/h), mis oli esimene kord, kui Indianapolis 500 võistlustel oli läbitud kiirusega üle 150 miili tunnis. Eelmise rekordi lõi Foyt 1964. aastal.
keskmiselt 237,137 km/h. Foyti võit 1964. aastal eesmootoriga Watson-Offy roadsteris oli viimane kord, kui eesmootoriga auto võitis Indy 500.