1940 sai ta ametisse britti-india armee suurtükiväeohvitserina, et osaleda Teises maailmasõjas. Ta sai komandöriks 8. ja 15. jalaväedivisioonis 1965. aastal Indias. 1969. aastal määrati ta IV korpuse juhiks, samal ajal kui ta oli president Yahya Khani ajal Lääne-Pakistani sõjaseisukorra halduri. 1971. aastal võttis ta üle sõjaväe idajuhatuse juhtimise Ida-Pakistanis ja nimetati Ida-Pakistani kuberneriks, kus ta vaatas üle planeerimise ja sõjalise kasutuselevõtu, et täita sõjalisi operatsioone, et peatada vabanemisõja jõupingutusi.
Awami Liiga poolt. Tema karm retoorika poliitiliste vaenlastega tegelemisel tõi talle kurikuulsa kuulsuse ja hüüdnime "Touka" (mis tähendab "Põhnikut"), ning peagi vabastas president Yahya Khan ta oma juhtimisest.