Portugal ja Jaapan alustasid oma esimest liitumist 1543. aastal, kui portugallased said esimeseks eurooplasteks, kes jõudsid Jaapanisse, maandudes lõunaosa arhipelaagis. Neil oli märkimisväärne mõju Jaapanile, isegi selles esialgses piiratud koostoimes, tuues tulirelvad Jaapani sõjategevusele. Ameerika Perry ekspeditsioon 1853-54 lõpetas täielikult Jaapani eraldatuse; see aitas kaasa šogunaadi langusele ja võimu tagastamisele keisrile Boshini sõja ajal 1868. aastal. Järgneva Meiji perioodi uus riiklik juhtkond muutis eraldatud feodaalse saareriigi impeeriumiks, mis järgis tihedalt lääne mudeleid ja sai suurvõimuks. Kuigi demokraatia arenes ja kaasaegne tsiviilkultuur õitses Taisho perioodil (1912-1926), oli Jaapani vägeval sõjaväel suur autonoomia ja võitis Jaapani tsiviiljuhid 1920ndatel ja 1930ndatel. Jaapani sõjavägi tungis 1931. aastal Mandžuuriasse ja alates 1937. aastast muutus konflikt pikemaajaliseks sõjaks Hiinaga. Jaapani rünnak Pearl Harbour'i 1941. aastal viis sõtta Ameerika Ühendriikide ja nende liitlastega. Jaapani väed muutusid peagi ülekoormatuks, kuid sõjavägi püsis vastu hoolimata liitlaste õhurünnakuist, mis tekitasid rahvaarvulistele keskustele tõsiseid kahjustusi. Keiser Hirohito teatas Jaapani alistumisest.
15. augustil 1945, pärast Hirosima ja Nagasaki aatomipommitamist ja Nõukogude invasiooni Mandžuuriasse.