Kirjuta selle lõigu jätkamine - 1968. aasta mai sündmuste ajal oli Althusser depressiivse lagunemise tõttu haiglas ja ei käinud Ladina kvartalis. Paljud tema õpilased osalesid sündmustes ja eriti Régis Debrayst sai rahvusvaheline kuulsus revolutsiooniline. Althusseri esialgne vaikimine sai kriitikat meeleavaldajate poolt, kes kirjutasid seintele: "Milleks on Althusseri tarvis?" ("A quoi sert Althusser?"). Hiljem oli Althusser selle suhtes kahepoolne; ühelt poolt ei toetanud ta liikumist ja kritiseeris seda kui "massi ideoloogilist mässu", võttes omaks PCF ametliku argumendi, et üliõpilasliikumise sisse tunginud anarkistliku utoopismi "infantiline häire". Teisest küljest nimetas ta seda "kõige olulisemaks sündmuseks Lääne ajaloos alates Vastupanust ja natsismi üle võitmisest" ning tahtis lepitada õpilasi ja PCF-i. Sellegipoolest nimetas maoistlik ajakiri "La Cause du peuple" teda revisionistiks ja tema endised õpilased, peamiselt Jacques Rancière, mõistsid ta hukka. Pärast seda läbis Althusser läbi "isekriitika" faasi, mille tulemuseks oli raamat "Essays in Self-criticism" ("Éléments d'autocritique", 1974), milles ta vaatas tagasi mõningaid oma vanu seisukohti, sealhulgas tema toetust Nõukogude invasioonile Tšehhoslovakkiasse.
- Jah.