Kirjuta selle lõigu jätkamine - Kuigi pealtvaatajad võisid nüüd mängijaid öösiti näha, kannatasid nad ikkagi katuste toetavate samba tõttu tekkinud vaatepikkuse probleemi all. 1966. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste kiire lähenemisega, kus staadion võõrustab kolme rühmade mängu, sundis see United direktorit United Roadi (põhja) tribüüni täielikult ümber kujundama. 1965. aastal asendati vanad katusepinnad modernse stiiliga katuse peal olevate kantileeriga, mis võimaldas igal vaatajal täiesti takistamatut vaadet, samal ajal kui seda laiendati ka 20 000 vaatajale (10 000 istunud ja 10 000 ees seisvat) 350 000 naela hinnaga. Uue tribuni arhitektid Mather ja Nutter (nüüd Atherden Fuller) korraldasid tribuni ümber, et saada ees terassid, tagant suurem istekoht ja esimesed Briti jalgpalliväljakul asuvad isiklikud laudad. Ida laua - ainus ülejäänud katmata laua - arendati 1973. aastal samasse stiilis. Kui esimesed kaks tribüüni muudeti kantileivriteks, mõtlesid klubi omanikud välja pikaajalise plaani, et teha sama ka teiste kahe tribüüniga ja muuta staadion kaussi sarnaseks areeniks. Selline ettevõtmine suurendaks atmosfääri maastikul, piirates rahvahulka ja keskendades seda väljakul, kus mängijad tunneksid täisvõimsuse rahvahulga mõju. Samal ajal võõrustas staadion oma kolmandat FA Cup'i finaali, kus võõrustati 62,078 vaatajat 1970. aasta finaali Chelsea ja Leeds United vahel; Chelsea võitis matši 2<unk>1. 1968 võõrustati siin ka Intercontinental Cup'i teine etapp.
, mis nägi Estudiantes de La Plata võidab karika pärast 1 × 1 remis. 1970. aastatel tõusis Briti jalgpalli hooliganism dramaatiliselt, ja 1971. aastal toimus nuga visamise intsident, mis sundis klubi ehitama riigi esimese perimeetri aia, piirates fännide Old Traffordi väljakul.