Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - 2-poodiline likorne hüljati ebapraktiliselt raske 1762. aastal, kohe pärast Shuvalovi surma. Pärast 1805. aastat kasutas Vene armee 2-, 10- ja 18-naela likorne. Kerge jalaväe suurtükiväe kompanii koosnes neljast 10 naela suurusest likornist, neljast kergest ja neljast keskmisest 6 naela suurusest relvadest; raskel suurtükiväe kompanii oli neli kerget ja nelja rasket 12 naela suurust relva ning neli 18 naela suurust ja kaks 2 naela suurust likornit. Kuus kerget kuue naela suurtükki ja kuus kümne naela likornit moodustasid hobuste suurtükiväe kompanii. Üldjuhul paigutati ükssarved patareide külgedele. Seda korda nimetatakse nüüd tavaliselt "Süsteemiks 1805" ja seda kujundas suuresti Aleksey Arakcheyev pärast Austerlitzi lahingus saadud õppetunde.
, kus vene suurtükivägi oli kehvasti töötanud. (1805. aasta süsteemis nimetatakse mõnikord kaheaastast licorne'i kaheaastaks ja kaheksateistkümneaastast licorne'i kahekümneaastaks). 1812. aasta sõjas ei kasutatud kahekilolikku, kuid teised kaks mudelit kasutati kuni Krimmi sõjani, mil paljud brittide poolt vangistati preemia. Neil oli suurem täpsus kui konkurentsis olevatel 6-tollistel prantsuse haubiitsidel.