Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - Durhami liikumise tempo üllatas isegi Moore'i ise. 1960. aastal korraldasid neli afroameerika üliõpilast oma istumisprotesti.
Woolworth'i kaubamajas Greensboros, Põhja-Carolinas. Sel ajal korraldasid Moore ja McKissick üleriigilist istuma-streiki, mis algas Durhamis. Alguses arvasid nad, et Greensboro õpilased olid liiga vara tegutsenud. Kui McKissick kuulda sai istumisstreikist, hüüatas ta: "Oh mu jumal, need lapsed on kiirustanud!" Sellegipoolest mõistsid Moore ja tema liitlased peagi, et on tulnud aeg tegutseda, mõistes, et Durhami üliõpilaste aktivistid soovisid oma Greensboro kolleege jäljendada. Täpselt nädal pärast Greensboros toimunud istumajahtumist, juhtisid Moore ja McKissick omaenda istumajahtumist. Nad juhtisid kümneid üliõpilasi Durhami südames, kus nad istusid Woolworth'i lõunasöögilauas. Kui juhataja laua sulges, läksid õpilased S.H. Kressi ja Walgreensi laua juurde, mis samuti sulgeti. Kuid sõnum oli saadetud ja nädala lõpuks olid Charlotte'i, Raleigh'i, Winston-Salemi ja Fayetteville'i õpilased ühinenud istumisega, hirmustades valgeid poedomanikke, kes olid hästi riietunud ja olid väärikad. Durhami liikumine oli lõpuks hakanud laienema väljaspool linna piire.