Kui sõda lõppes, jäi ta sõjaväkke garnisoni komandörina Emdenisse. 1766. aastal abiellus Courbière Sophie von Weiss'iga. Paril oli kuni tema surmani 1809. aastal üheksa last. Viimase eraõpetajate hulgas oli Johann Gottfried Seume. Courbière oli tuntud duellija, võitles vähemalt kahe duelli ajal Emdenis. Courbière'i järeltulijate seas oli René de l'Homme de Courbière, kes teenis Teise maailmasõja ajal Wehrmachi generalleutnantina. Wilhelm René de l'Homme de Courbière sai generalmajoriks 1780. aastal ja oli generalleutnant, kui Prantsuse revolutsioonilised sõjad algas. Nende seas juhtis ta Verduni ja Pirmasensi vägesid.
Ta sai punase kotka ordeni. Seejärel sai temast korpuse komandör ja 1798. aastal edutati ta kindral der Infanterie. Aastal 1802 anti talle Musta Kotka ordeni rüütellik tiitli.