1830. aastal eraldus Belgia kuningriigist
, mida Holland tunnustas alles 1839. aastal Londoni lepinguga. Sellest hetkest sai Luksemburg täielikult sõltumatuks riigiks, kes oli personaalunioonis Madalmaadega. Luksemburg kaotas Belgiale üle poole oma territooriumist. Selle kaotuse hüvitamiseks Saksa Liitvabariigile sai ülejäänud Hollandi provints Limburg sama staatuse, mida Luksemburg oli varem saanud, kui Hollandi provints, mis samal ajal moodustas Saksa Liitvabariigi hertsogkonna. See staatus pöörati tagasi, kui 1867. aastal Saksamaa Liit lakkas olemast (lühiajaliselt asendati Preisimaa juhitud Põhja-Saksa Liiduga kuni ühtse Saksa impeeriumi väljakuulutamiseni 1871. aastal), Limburg pöördudes tagasi oma staatusele kui tavaline Hollandi provints.