Schreieri isa oli Göstingi tekstiilikaupmees, kelle äri lagunes 1920ndatel; pärast Austria natside okupatsiooni üritasid Schreierid välismaale põgeneda ja Bernhard viidi koos ühe õega 1939. aastal Palestiinasse (teistel kahel oli luba reisida Ühendkuningriiki); nende vanemad ühinesid hiljem Palestiinas. Teise maailmasõja ajal oli ta Briti armee vabatahtlik; pärast Iisraeli kaitseväe moodustamist 1948. aastal määrati ta uuesse inseneride korpusse ja teenis nendega Araabia-Iisraeli sõjas.
sel aastal. Seejärel sai temast tsiviilmehhaaniline insener, kes töötas teede ja infrastruktuuri kallal ning lõpuks asutas oma enda ehitusettevõtte.