Kirjuta selle lõigu jätkamine - 1979 Three Mile Islandi tuumaõnnetuse tervisele avalduvad mõjud
on laialdaselt, kuid mitte üldiselt nõus, et need on väga madalad. Ameerika Tuumaühendus jõudis järeldusele, et keskmine kohalik kiirguse kokkupuude oli samaväärne rindkere röntgeniga ja maksimaalne kohalik kokkupuude oli samaväärne vähem kui aasta taustkiirgusega. Ameerika Ühendriikide BEIRi raport ioniseeriva kiirguse bioloogiliste mõjude kohta ütleb, et "kollektiivse annuse ekvivalent, mis tekkis Three Mile Islandi õnnetuses vabanenud radioaktiivsusest, oli nii madal, et eeldatav liigne vähkkasvaja juhtude arv, kui need üldse tekkiksid, oleks tühine ja tuvastamatu". Mitmed epidemioloogilised uuringud on jõudnud järeldusele, et õnnetusel ei ole täheldatavaid pikaajalisi tervisemõjusid. Üks erinev uurimus on "A reevaluation of cancer incidence near the Three Mile Island nuclear plant" ("Tre Miili saare tuumajaama lähedal esineva vähi uuesti hindamine"), mille on kirjutanud doktor Steven Wing Põhja-Carolina ülikoolist. Selles uuringus väidavad dr Wing ja tema kolleegid, et varasematel uuringutel olid "loogilised ja metoodilised probleemid", ning jõuavad järeldusele, et "vähi, eriti kopsuvähi ja leukeemia esinemissagedus suurenes pärast TMI-õnnetust piirkondades, kus radioaktiivsete pluumide liikumisviis oli hinnanguliselt suurem kui teistes piirkondades".