Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbipääs: Tol ajal moodustati sipelghappe surnud sipelgade destilleerimisel ja Döbereineri sipelgaaiad sisaldasid tõenäoliselt mõnda taimset ainet. 1840. aastal leidis šoti keemik John Stenhouse, et sama kemikaali saab toota, destilleerides mitmesuguseid põllukultuuride materjale, sealhulgas maisi, kaera, koore ja saepuru, vees oleva väävelhappega; ta määras ka empiirilise valemi (C5H4O2). George Fownes nimetas selle õli 1845. aastal furfuroliks (furfur - marjad ja oleum). See nimi jäi kirjanduses silmapaistvalt kehtima kuni 1901. aastani, mil saksa keemik Carl Harries järeldas furfuraali struktuuri. Furfuraal jäi suhteliselt tundmatuks kuni 1922. aastani, kui Quaker Oats Company hakkas seda massiliselt tooma kaera kooridest. Furfuraali toodetakse endiselt põllumajanduse kõrvalsaadustest, nagu suhkruroo ja maisikarbid. Peamised furfuraali tootvad riigid on tänapäeval Dominikaani Vabariik, Lõuna-Aafrika Vabariik ja Hiina.  Küsimus: Millist maisiosa kasutatakse tänapäeval furfuraali tootmiseks?
maisikarbid