Brierre sai 1928. aastal 19-aastaselt maaõpetajate École normale de Chatardi direktoriks. Brierre määrati pärast seda, 21-aastaselt, sekretäriks Pariisis, kus ta võttis kursusi politoloogias. Aastal 1931 hakkas ta õppima õigusteadust ja lõpetas õpingud 1935. aastal. Ta oli välisministri kultuuriosakonna juht, turismibüroo direktor ja seejärel turismiministeeriumi riigisekretär. Brierre oli ka valitsuse nõukogu liige ja nimetati Haiti suursaadikuks Buenos Aireses. Brierre töötas poliitiku ja diplomaadina. Ta ilmus 1930. aastatel kui luuletaja ja aktivist, kes võitles Ameerika Ühendriikide okupatsiooni vastu Haitis.
(1915-1934). Tema eepiline luuletus tähistas Haiti iseseisvuse kangelasi ja mustad. Tema "Must hing" (1947) ja "La Source" (1956) on hästi tuntud Haiti negritüübi luuletuse näited. 1932. aastal asutas Brierre ajalehe "La Bataille", kus tema kriitika Stenio Vincenti režiimi ja Ameerika okupatsiooni vastu teenis talle kaks aastat suletud kinnipidamist riiklikus karistusasutuses.