221. aastal eKr kuulutas Ying Zheng, kes oli tol ajal Qini kuningas, end "Shi Huangdi" (始皇帝), mis tähendab "esimene keiser". "Huangdi" koosneb "huangist" ("augusti üks", 皇) ja "di" ("tark-kuningas", 帝) ning viitab mitoloogilistele tarkadele keisritele, kes elasid mitu tuhandeid aastaid varem, kellest kolm olid "huang" ja viis olid "di". Seega sai Zhengist Qin Shi Huang, kaotades süsteemi, kus "huang" / "di" tiitlid olid reserveeritud surnud ja / või müütilistele valitsejatele. Sellest ajast alates sai tiitlist "kuningas" madalam tiitli ja seejärel jagunes kaheks astmeks. Kuigi ei olnud nii populaarne, kasutasid tiitlit 王 "wang" (kuningas või prints) veel paljud Hiina monarhid ja dünastiad kuni Taipingideni.
19. sajandil. Viitnamakeeles hääldatakse 王 välja "vương", jaapanikeeles "ō" ja koreakeeles "wang".