Briti sõjaväelastele oli hästi teada, et kolm kuud või rohkem vaenlase taga kadunud viibimine tähendas automaatset lähetamist koju, mida Smith ei tahtnud; seetõttu oli ta ettevaatlik, kui ta läks intervjuule Napoli transiitbaasis. Kui talle pakuti võimalust naasta Egiptuse kaudu Rodeesiasse, palus Smith selle asemel Briti, öeldes, et tal on seal palju sugulasi ja ta peab seda teise koduna. Inglismaal saadeti ta kuue nädala pikkune täienduskursus Shropshire'is, kus ta lendas Spitfire'iga. Smith oli harjutustes väga edukas ja tema enda soovil saadeti ta tagasi aktiivsele teenistusele pärast ainult kolme nädala kestnud kursust. Ta oli seotud No. 130 (Punjab) eskadrilliga, mis oli osa No. 125 tiigist, mida juhtis rühmakapten (hiljem õhuväe asejuht) Johnnie Johnson, üks sõja edukamaid RAF-i lendavaid ässe. 23. aprillil 1945 läks ta Saksa Lääne-Celle'i 130. eskadrillile, kus ta lendas lahingutegevuses, "millega oli natuke lõbus, tulistades kummalisi asju", mäletas ta, kuni Euroopa sõda lõppes.
7. mail Saksamaa alistumisega.