Leone lahkumine tuli Itaalia Vabariigi jaoks väga raskel hetkel. "Plii aastate" ja pinge strateegia tugevas ahistuses oli riik kogenud kümne aasta jooksul suuri terrorirünnakuid, nagu 1974. aasta Piazza della Loggia pommitamine ja 1974. aasta Italicus Express pommitamine.
- Jah. Pinge tippkohtumiseni jõudis 1978. aasta märtsis, kui endine peaminister Aldo Moro rööviti ja tapeti militantse vasakpoolse organisatsiooni üksuse poolt, mida tuntakse kui Punaseid Brigade, kui ta oli teel esindajatekoja istungile, kus peeti arutelu uue valitsuse usalduse hääletuse üle, mida toetaks esimest korda Itaalia Kommunistlik Partei. Poliitiliselt oli Moro seisukoht leida kristliku demokraatia ja Itaalia kommunistliku partei vahel kokkulepe, et viia riik välja pingetest ja muuta vabariigi institutsioonid tugevamaks ja stabiilsemaks vastuseks kodumaisele terrorismile. Ajalooline kompromiss sai võimalikuks uue kommunistliku liidri Enrico Berlingueri poolt avatud uue kursuse tõttu, kes 1973. aastal algatas kommunistlikus ajakirjas "Rinascita" ettepaneku "demokraatliku liiduga" kristliku demokraatiaga, et vältida Tšiili riigipööret sarnast. Kuid Moro järsk surm oli raske löök ajaloolise kompromissi poliitikale ja suur lüüasaamine vabariiklikele institutsioonidele avalikkuse ees.