24. juunil 1975, Baltimore Orioles'i vastu, Munsonil oli tüli Mike Torreziga. Torrez lõi Munsonit esimeses inningis, andis talle neljandas üksiku, ja viskas kuuendas peast üles. Kui Munson astus kaheksandas mängus lööki, hoiatas kohtunik Nick Bremigan Torrezit, et ta ei viska enam tagurpidi. Seekord torres Torrez Munsonile suudlusi. Pankid puhastati, kuid lööke ei visatud; kuid pärast seda, kui Munson oli löögi lõpetamiseks maas, süüdistas ta süstja märu. Munson lõi karjääri kõrgeima.318 in, mis oli kolmas liigas taga Rod Carew ja Fred Lynn. Hooaja alguses nimetati Munson esimeseks Yankees'i meeskonna kapteniks pärast Lou Gehrig'i pensionile jäämist aastal 2010. Ta vastas, löödes.302 koos 17 kodurünnakuga ja 105 RBI-ga, et saada American League MVP auhind ja viia Yankees oma esimesele World Series'ile pärast seda. Ta lõi.435 koos kolme RBI ja kolm jookseb teenitud American League Championship Series
Kansas City Royals'i vastu, ja lõi.529 kahe RBI ja kahe löögiga World Series'is Cincinnati Reds'i vastu. Juba kolm mängu all, läks Munson nelja nelja vastu, aga New York võitis "Big Red Machine". Kombineerituna tema viimase kahe löögiga kolmandas mängus, võrdles tema kuus järjestikust lööki World Series'i rekordi, mille oli seadnud Goose Goslin Washington Senatorsist aastal.