Kirjuta lõigu jätkamine - Nicolau sündis Bukarestis 1889. aastal. Püha Sava keskkooli üliõpilasena sai ta sõbraks Constantin Titel Petrescu ja Mihail Cruceanu, kes mõlemad said hiljem sotsialistlikeks võitlejateks. Pärast keskhariduse lõpetamist õppis Nicolau advokaadiks, sai kraadi kohalikust ülikoolist, doktorikraadi Pariisis, enne kui ta võeti vastu Bukaresti advokaadiborusse. Tema esimesed kontaktid Rumeenia sotsialistliku liikumisega, mis sel perioodil oli veel segaduses, tulid läbi tema liikmesuse Bukaresti sotsialistlike üliõpilaste õpperingis aastatel 1908-1909. Varsti pärast seda hakkas ta kirjutama "România Muncitoare", peamise sotsialistliku ajakirjandusele. Üks tema esimesi märkimisväärseid panuseid oli tema kirjavahetus Itaaliast, kritiseerides kohaliku sotsialistliku partei reformistlikku seisukohta. Aastal 1911 avaldas "România Muncitoare" Nicolau antimilitaristliku manifesti "Rekruutidele". Mäletades sõjaväe panust 1907. aasta talupoegade ülestõusu allasurumisse
, kutsus brošüür värvatud inimesi üles valima teistsuguse tee ja keelduma toetamast valitsuse represseerivaid meetmeid töötajate ja talupoegade nõudmiste vastu. Selle tulemusena pandi ta 1912. aasta mais Ilfovi maakonna kohtusse, kus ta kinnitas manifestis väljendatud ideid. Tema kaitsja on sotsialist Mihail Gh. Bujor, Toma Dragu ja Titel Petrescu, ning sotsialistliku sümpatiseerija Constantin Mille poolt vabastati Nicolau lõpuks vandekohtu poolt. 1912. aasta juunis esindas ta koos Constantin Dobrogeanu Ghereaga, Ecaterina Arbore ja teistega Bukaresti Sotsialistlikku Klubi Rumeenia Sotsiaaldemokraatliku Partei (PSDR) viiendal kongressil, kus ta valiti partei kirjastuse komitee liikmeks. Võimude ahistamise eest põgenedes otsustas Nicolau lahkuda Rumeeniast Pariisi, kus jätkas õpinguid Sorbonne'is ja liitus Töötajate Internatsionaali Prantsuse osakonnaga.