Liszt seob teose eri osad kokku keeruliste skaalade ja arpeggio mustritega, mis tõusevad kõrgemale ülemisse registrisse, langevad tagasi alla ja maagiliselt muutuvad tagasi ilusa meloodiaks, see võimaldab kogu teosel voolata kui üks.
Muidugi on lause keerulisem versioon: "Liszt ühendab teose eri osi keeruliste skaalade ja arpeegiote mustritega, mis tõusevad kõrgele ülemisse registrisse, langevad tagasi alla ja maagiliselt muutuvad tagasi ilusaks meloodiaks; need nõuavad klaviatuuril laitmatut tehnikat, et õigesti täita. "