Kokkuvõte artiklist:  Londoni (CNN) Tuneesia äärmuslikud fringe on tagasi tulnud hammustama valitsust, mis sündis 2011. aasta Araabia kevadel toimunud revolutsioonidest tuleneva kõige edukama põhiseadusliku reformi eksperimendi tulemusena. Kolmapäevased rünnakud Bardo muuseumi vastu Tuneesias olid karmilt ettearvatavad, tulenesid sellest, mida Tuneesia siseministeerium nimetab vägivaldseks ultra-radikaalseks islamistlikuks frangiks, mis oli sunnitud maa alla - kuid mitte purustatud - julgeolekuteenistuste poolt. Džihaadistid, kes esindavad tuhandeid aktiivseid võitlejaid nii kodus kui ka välismaal, on ähvardanud Tuneesia väljapoole vaatavale, investeeringu-sõbralikule enamusele kättemaksu andma. Rünnakut sooritasid kaks relvastatud meest, keda toetasid vähemalt kaks kaasosalist. See võib torpeerida jõupingutusi, et taaselustada Tuneesia tööhõive tekitavat turismitööstust, ja võib heidutada teisi suurte kulutustega külastajaid. Tõenäoliselt juhatab see Tuneesia inimesi - kes on näidanud tarkust, et liituda suurima raskusega silmitsi olles, hoolimata märgatavast soovist poliitilisteks tülideks - toetama valitud presidendi Beji Caid Essebsi jõulist vastust. Rünnak lisab globaalsele narratiilile, mille kohaselt islamirevolutsionäärid - üha enam lendavad nn Islamiriigi (ISIS) lipu all - tekitavad eksistentsiaalset kriisi Araabia maailma mõõdukatele riikidele, sageli Lääne liitlastele. Tuneesia on ainus riik, mis on Araabia kevadel toimunud revolutsioonist välja tulnud ja oma poliitiline protsess on puutumata - praegune president Essebsi, kes valiti 2014. aasta novembris, ja tema valitsev koalitsioon on pika põhiseadusliku protsessi tulemused. Nelja tormilise aasta jooksul on nad võistelnud, kuid ka näidanud, et suudavad koos töötada opositsiooniparteidega, mida juhib "mõõdukas islamistlik" Ennahda, mis on esindatud valitsuses ja parlamendis. Bardo rünnaku eest vastutasid väga erineva värvi islamistid. Kohalikud salafistlikud rühmitused (neist kõige tuntum on Ansar Al-Sharia) ning rahvusvahelised üksused, sealhulgas ISIS, on olnud kõige tõhusamad, värbades rahulolematuid noori Tuneesia inimesi pealinna vaesemates...
Ultraradikaalsed äärmuslased on varemgi ähvardanud Tuneesia liberaalset enamust. Ta kirjutab, et enamik Tuneesia elanikkonnast toetab tõenäoliselt presidendi jõulist vastust. See on meeldetuletus, et Tuneesia üleminek demokraatiasse on "haavatav", ütleb Marks.