Kristlaste osakaal Türgis, kus kunagi oli üks suurimaid kogukondi, langes 1914. aastal 19 protsendilt 1927. aastal 2,5 protsendile; see oli peamiselt tingitud Osmanite impeeriumi jagunemisest, mis nägi, kuidas enamik kristlikke territooriume (näiteks Armeenia) said iseseisvaks riigiks. Suuremahuliste genotsiidide tagajärjel vähenes ka kristliku elanikkonna arv, sealhulgas armeni, kreeklaste ja venelaste genotsiidid.
, assüürlaste kogukonnad ja hilisem rahvastikuvahetus Kreeka ja Türgi ning Bulgaaria ja Türgi vahel koos sellega seotud kristlaste emigratsiooniga välisriikidesse (peamiselt Euroopas ja Ameerikas). Tänapäeval kuulub erinevate kristlike kirikute hulka üle 160 000 inimese (umbes 0,2 protsenti).