Hill õitses 1970. aastate lõpus, osaliselt tänu kohalike ehitusprojektide plahvatusele, mida rahastas hiljuti asutatud Ameerika Ühendriikide keskkonnakaitseagentuur (EPA). EPA nõudis föderaalse hankemääruse kasutamist ja nõuded (nagu "võrdsete kohanduste taotlused") muutusid kohaliku hanke uue normiks. 1979. aasta lõpuks töötas firmas umbes 20 täistööajaga töötajat. 1980. aastal avas firma oma esimese filiaali Washingtoni pealinnas ja hakkas sellest kohast teenima USA valitsust ja valitsuse töövõtjaid. 1980. aastate lõpuks tõi ehitusvaldkonna teine sündmuste seeria veelgi suurenenud ehitusnõudeid ja Hill'i kasvu - arvukate tuumaelektrijaamade ehitust. Nende elektrijaamade ehitust reguleeriti rangelt ja selle tulemusel ületati peaaegu iga ehitatud elektrijaama kulu ja ajakava. Ainuüksi 1980. aastatel võeti kasutusele üle 46 elektrijaamast. Sel ajal oli tuumaelektrijaamade ehitus kiiresti kasvanud ja hakkas lõpetama paljusid projekte. See langus oli juba alanud, suuresti tänu Three Mile Islandi tuumaõnnetustele.
ja Tšernobõli. See tõi kaasa uue plahvatuse ehitusnõuetes ajakava ja kulude ületamise kohta, samuti lõpetamisnõuetes, sealhulgas kommunaalteenuste, inseneride ja tuumareaktorite tootjate, samuti töövõtjate ja alltöövõtjate kohta. Sel ajal tõi Hill William J. Doyle'i, et jälgida tuumaenergiaga seotud nõuete äritegevuse kasvu. Doyle oli üles ehitanud väikese mehaanilise töövõtja ettevõtte üheks suurima mehaanilise töövõtja ettevõtteks riigis, General Energy Resources, Inc, kelle põhitegevus oli allhankeleping tuumaelektrijaamade projektides. Doyle oli seejärel Northrop Corporation'i asepresident, enne kui ta sai Hill'i juhtkonnaks, jälgides suurt osa tuumajäätmete tööst, samuti teisi mitme miljoni dollari väärtuses projekte.