Marburgi konverentsi ajal piiras Suleiman Suur Viini.
Suur armee. Luther oli väitnud türklaste vastupanemise vastu oma 1518. aasta "Üheksakümne viie teesi selgituses", provotseerides süüdistusi kaotamises. Ta nägi türke kui Jumala poolt kristlasi karistama saadetud nuhtlust, kui Piibli apokalüpsise esindajaid, kes hävitaksid Antikristuse, keda Luther uskus olevat paavstlik ja Rooma kirik. Ta lükkas püha sõja idee järjekindlalt tagasi, "nagu meie rahvas oleks kristlaste armee türklaste vastu, kes olid Kristuse vaenlased. See on täiesti vastuolus Kristuse õpetuse ja nimega". Teisest küljest toetas Luther oma kahe kuningriigi doktriini kohaselt mitte-religioosset sõda türklaste vastu. Aastal 1526 väitis ta raamatus "Kas sõdurid võivad olla armuolukorras", et rahvuslik kaitse on õiglase sõja põhjus. Aastal 1529 kutsus ta kirjas "Sõjas türklaste vastu" keisrit Karl V ja Saksa rahvast aktiivselt üles võitlema ilmalikku sõda türklaste vastu.