Kokkuvõte artiklist:  Utah' seadusandjad on vastu võtnud seaduseelnõu, mis muudab selle ainsaks osariigiks, mis lubab surmanuhtlust täita surmanuhtluse läbiviimiseks, kui on puudus surmanuhtluse ravimite osas - mõned isegi väidavad, et surmanuhtlus on inimlikum. Eelnõu vastuvõtmine senati poolt teisipäeval toimub samal ajal, kui osariigid püüavad saada surmavaid süstitavaid ravimeid kogu riigis valitseva puuduse tõttu. Seaduse sponsor, vabariiklane Paul Ray Clearfieldist, kutsus seda meetodit inimlikuma hukkamise vormina. Ray väitis, et treenitud tulistajate meeskond on kiirem ja inimlikum kui hilinenud surmad, mis on toimunud ebaõnnestunud surmava süstiga. Kas minevik muutub tulevikuks?: See 18. juuni 2010. aasta foto näitab Utah osariigi vanglas Draperis Utah osariigi vangla tulistamisruumi, mis võib varsti uuesti kasutusele võtta. Ta ütles, et seadus annab Utah'le valikuvõimaluse. "Meile meeldiks, kui surmav süst saaks välja töötatud, et saaksime sellega jätkata, kuid kui mitte, siis on meil nüüd varuplaan", ütles Ray Associated Pressile. Vangid võivad enne surma saada viimase söögi. Utah'is ei lubata vangidel viimast sigaretti - nagu on ajalooliselt olnud kombeks enne tulistamisrühma ees seismist. Nad võivad enne hukkamist viimast sõna öelda. Tulistamisrühma hukkamisi teevad tavaliselt umbes viis politseinikku, kes on kiirelt järjestikku suunatud.30-kaliibri Winchesteri vintpüssidesse, mis on suunatud rinnasse. Vangile pannakse siis kapuuts ja südamele pannakse väike ümmargune sihtmärk. Ühes vintpüssis on tühi kuuli, nii et iga relvastatud võib uskuda, et see ei olnud tema, kes laskis surmavat lasku. Alates 1976. aastast, mil USA ülemkohus surmanuhtluse taasalustas, on osariik teinud kolm hukkamist. Viimane Utah'i hukkamisüksus oli mõrvar Ronnie Lee Gardner 2010. aastal. Ta kuulutati surnuks vaid kaks minutit pärast hukkamist kell 12:15. Kuid oponendid ütlevad, et tulistamisrühmad on julm jäänus metsikust läänest ja teenivad osariigile rahvusvahelist...
Eelnõu vastuvõtmine senatis toimub samal ajal, kui osariigid püüavad saada surmavaid süstivate ravimite tarbimist üleriigilise puuduse tõttu. Eelnõu sponsor, vabariiklane Paul Ray Clearfieldist, kutsus seda meetodit inimlikuma hukkamise vormina. On olnud mitmeid surmasid, mis on toimunud ebaõnnestunud surmava süsti tõttu. Ralph Dellapiana, Utahans for Alternatives to the Death Penalty (Utahlased surmanuhtluse alternatiivide eest) juht, nimetas laskekeskusi "vähem barbaarse mineviku jäänuks". Utah'i viimane hukkamine toimus 2010. aastal, kui Ronnie Lee Gardner hukati viie ohvitseri poolt.30-kaliibri Winchesteri vintpüssidega.