Sledge'i teine raamat algab 1945. aastal, kui Esimene Merejalaväelaste Diviis jääb Okinawasse pärast 82-päevast lahingut, et puhastada ja valmistada ette oma eeldatavat sissetungi "Yokosuka mereväebaasi Tokyo lahe suunas". Ükski merejalaväelane ei oodanud, et ta sellisest sissetungist ellu jääb. Pärast aatomipommide hävitamist ja Jaapani järsku alistumist
nad ei tähistanud, vaid pigem olid hõivatud tagasi intensiivse käsitöö puhastamisega. Sledge'i sõnadega: "Ma arvan, et me tegelikult kartsime uskuda, et see oli tõsi... nii paljude surnud sõprade mälestus oli veel värske meie peas".