P-38F-le järgnes 1943. aasta alguses P-38G, mis kasutas võimsamaid Allison'i mootoreid 1400 hj (1000 kW) ja oli varustatud parema raadioga. Tosin planeeritud P-38G tootmist jäeti kõrvale, et olla prototüübideks P-38J-le, millel oli edasised Allison V-1710F-17 mootorid (1425 hj (1063 kW) ümber kujundatud tõukeid, millel olid tiibade esipiiril esialgse süsteemi asemel lõuas paigaldatud interkoolerid ja tõhusamad radiatorid. Lockheed'i alltöövõtjad ei suutnud aga algselt varustada Burbanki mõlemat tootmisliini piisava hulga uute tuuma interkoolerite ja radiatoritega.
P-38G