Ta toetas isolatsionistlikke neutraalsuse seadusi 1930. aastatel, kuid soovis ja toetas karmimate eelnõude loomist, mille eesmärk oli loobuda kõikidest traditsioonilistest neutraalsetest "õigustest" ja piirata ja vältida mis tahes presidendi tegevust, mis võib põhjustada Ameerika Ühendriikide sõtta tõmbumist. Ta oli üks kõige tõhusamaid isolatsioniste senatis. Välja arvatud toetus Soomele pärast Nõukogude sissetungi.
Selle riigi valitsuse ja kutsudes "quid pro quo" Kaug-Idas, et vältida sõda Jaapaniga Mandžuuria-Hiina küsimuses, oli tema seisukoht järjekindlalt isolatsionistlik.