Teise maailmasõja viimasel kuul Ida-Aasias käivitasid Nõukogude väed suure Manchu strateegilise rünnaku.
Jaapani Kwantung armee vastu Mandžuurias ja Hiina-Mongoolia piiril. See operatsioon hävitas Kvantungi armee vaid kolme nädala jooksul ja jättis NSVL-i okupeerima kogu Mandžuuriat sõja lõpu seisuga kohaliku Hiina vägede täielikus võimuvaakumis. Selle tulemusena andsid piirkonnas asunud 700000 Jaapani sõdurit alla. Hiljem sel aastal mõistis Tšiang Kai-šek, et tal puuduvad ressursid, et takistada Mantsüüria üle võtmist pärast Nõukogude Liidu lahkumist. Ta sõlmis kokkuleppe Nõukogude Liiduga, et lükata nende taganemine edasi, kuni ta on piirkonda saatnud piisavalt oma parimaid treenitud mehi ja kaasaegset materjali. Kuid Nõukogude Liit keeldus lubamast natsionalistlikele vägedele läbida selle territooriumi. KMT väed olid siis USA poolt lennukiga okupeeritud Põhja-Hiina võtme linnades, samas kui maapiirkondades domineeris juba KPK. 15. novembril 1945 alustas ROC kampaaniat, et takistada KP-l oma juba tugeva baasi tugevdamist. Nõukogude Liit kulutas lisatähtaega Mandžuurias asuva ulatusliku tööstusbaasi süstemaatiliseks lammutamiseks (väärtus kuni 2 miljardit dollarit) ja selle tagasi sõjaga laastatud riiki saatmiseks.