Kui Austria-Ungari kuulutas Budapestile sõja, lubati feldmarssalil Putnikil sõjapääs tagasi Serbia. See oli austro-ungari keisri Franz Joosefi rüütellik ja tõenäoliselt enesehävituslik tegu. Pärast rasket reisi naasis Putnik Serbiasse ja pakkus Serbia kuningale Peetrusele I-le oma tagasiastumist vanuse ja halva tervise tõttu. See lükkati tagasi, kuningas nõudis, et feldmarshal Putnik võtaks sõjaväe juhtimise üle, kui ainult strateegilises mõttes, samas kui nooremad kindralid, nagu Stepa Stepanović, Živojin Mišić ja Petar Bojović võtaksid üle operatiivsed ülesanded. Putnik pidi veetma enamuse oma ajast hästi soojendatud toas. Kuid tema halvenev tervis ei takistanud tal kampaaniat edukalt korraldada. Serbia alistas Austria-Ungari sõjaväe rünnakud 1914. aasta augustis ja septembris (Ceri ja Kolubara lahingud)
), mis ajas Serbia välja detsembriks 1914.