Wallenstein võitles katoliiklaste poolt 1618 aasta protestantide Boheemia mässu ajal ja sai üle mässuliste valdused, mis konfiskeeriti pärast nende lüüasaamist Valges Mäes.
1620. aastal. Seeria sõjalisi võitu protestantide vastu tõstis Wallensteini mainet keiserlikus õukonnas ja 1625. aastal kogus ta suure 50 000-meelise sõjaväe, et edendada keiserlikku eesmärki. Aasta hiljem andis ta protestantidele Dessau sillal purustava lüüasaamise. Oma edu eest sai Wallensteinist keiserlik krahvpalatiin ja tegi end Friedlandi hertsogkonna maa-alade valitsejaks Põhja-Bohemias.