Ta pöördus tagasi Arrows'i juurde, kes oli kokku pannud muljetavaldav pakett, mis sisaldas Superteci mootoreid, korralikku šassiit, hea sirgjoonelise kiirusega ja palju sponsoreid. Auto osutus ebausaldusväärseks, kuid selle kiirus võimaldas Verstappenil ja tema meeskonnakaaslasel Pedro de la Rosal mitmel ringjoonel eespool olevate jooksjatega täringuid teha (kuigi osaliselt tänu disaini väikesele kütusepaakile, mis tähendas, et autod olid sageli kergemad kui nende rivaalid). Tema teisel võistlusel Interlagosis
Ta oli kuues, enne kui ta pöörles, sest tal oli kaelavalu, mis oli põhjustatud hiljutisest istekohta puudumisest. Kanada Grand Prix's sõitis ta viimastel etappidel suurepäraselt, et jõuda tugevale viiendale kohale ja saada oma esimesed punktid alates 1996. aastast. Pärast esimest kurvi õnnetusi Austrias jooksid de la Rosa ja Verstappen 4. ja 5. kohal, kuid mehaanilised probleemid tõmbasid nad mõlemad kõrvale. Verstappen võitis Monzas ainult ühe korra, tugev 4. koht.