Varsti pärast Esimese maailmasõja puhkemist, kui Rumeenia oli endiselt neutraalne territoorium, tegi frankofiil Rosetti kampaaniat, et Rumeenia liituda Entente võimudega, ja käsitles seda küsimust Rumeenia Kirjanike Ühingu aruteludes. Siiski pälvis ta tunnustuse Hasan Tahsini, Entente pooldajate Noel ja Charles Buxtoni mõrvarite kaitsmise eest. Lõpuks ühines Rumeenia Entente'iga ja Rosetti kutsuti sõjaväkke. Ootamatult saadeti ta hobuseväe üksusse, kuid kindral Alexandru Averescu hoidis teda aktiivsest teenistusest ja määras ta ainult oma vägedele esirinnas patriootlikke kõnesid pidama. Bukaresti piiramise ajal
, Rosetti oli Periš'is koos Constantin Prezan<unk>Ion G. Duca personaliga, kes ühines temaga seal, meenutas, et ta "tegi ennast tähtsaks". Tema alluvate hulgas oli Cristache Ciolac, kes oli tsiviilmaal kuulus kui "Lăutar" esineja ja Rosetti poolt sonettiga austatud.