Teutonite rüütlid hakkasid suunama oma kampaaniad paganliku Leedu vastu (vt Leedu mütoloogia), kuna piirkonnas olid juba pikka aega konfliktid (sealhulgas püha Rooma impeeriumi territooriumile pidevalt sissetungivad paganlikud ründamisrühmad) ja rüütlite jaoks ei olnud nõuetekohast tegevusala pärast Jeruusalemma kuningriigi langemist Akras aastal 1291 ja nende hilisemat väljaajamist Ungarist. Algul kolisid rüütlid oma peakorteri Veneetsiasse, kust nad kavandasid Outremeri taastamist, kuid see plaan jäeti peagi maha ja kord kolis hiljem oma peakorteri Marienburgi, et saaks paremini keskenduda oma jõupingutustele Preisimaa piirkonnas. Kuna "Lithuania Propria" jäi mitte-kristlikuks kuni 14. sajandi lõpuni, palju hiljem kui ülejäänud Ida-Euroopas, ulatusid konfliktid pikemaks ajaks ja paljud Rüütlid Lääne-Euroopa riikidest, nagu Inglismaa ja Prantsusmaa, reisisid Preisimaale osalema hooajalistes kampaaniates ("reyse") Leedu Suurhertsogiriigi vastu. 1348. aastal võitis Ordu suur võit leedulaste üle Strėva lahingus.
, nõrgestades neid tõsiselt. Teutoonide rüütlid võitsid Leedu vastu Rudau lahingus 1370. aastal.