Kokkuvõte artiklist:  Suremas olev isa, keda tuntakse kui "servetise isa" oma igapäevaste südamlikest märkustest tütrele, tähistas, et ta saavutas veel ühe teekonna: ta sai keskkooli varsity pehmepalli meeskonna. 45-aastane Garth Callaghan Glen Allenist Virginia osariigist on oma 15-aastase tütrele Emmale alates lasteaias käimisest kirjutanud salvrätikutele lühikesi sõnumeid - ja nüüd ootab ta neid iga päev. Südantsoojendav rituaal andis talle raamatulepingu ja räägitakse, et ka film on plaanis. Sellel nädalal laadis mees, kellel on neljanda staadiumi neeruvähk, Facebooki pildi, kus on tema viimane kiri: "Kallis Emma, ma olen nii uhke, et sa said ülikooli softballi meeskonda. Ma ei saa oodata kuni oma esimese mängu! " Vaadake videot. 45-aastane Garth Callaghan Glen Allenist Virginia osariigist kirjutab oma 15-aastase tütrele Emmale alates lasteaias käimisest lühikesi sõnumeid salvrätikutele - ja nüüd ootab ta neid iga päev. Südantsoojendav rituaal: sel nädalal laadis üks poeg, kellel on eesnäärme- ja neeruvähk, Facebooki selle pildi, kus on tema viimane märkme. Garth ütleb, et arstid ei tea, kui kaua tal veel elada on, kuid ta on otsustanud jääda tugevaks. "Minu eesmärk on tegelikult kirjutada märkmeid oma lapselapsed ja ma ei saa mõelda paremat asja, et võidelda iga päev". Emma ütleb, et ta hoiab positiivset suhtumist ka oma isa haiguse suhtes. Ma isegi ei mõtle sellele, et tal on vähk, sest ta on alati kohal. Märkmete kirjutamine on juba ammu olnud Callaghanide peres traditsioon; see algas, kui Garth töötas Emma algkooli päevil hõivatud müügi töökohal ja ei näinud teda tihti. Garth ütleb, et arstid ei tea, kui kaua tal veel elada on, kuid ta on otsustanud jääda tugevaks. Toetus: Emma ütleb, et ta hoiab positiivset suhtumist ka oma isa haiguse suhtes. Märkmike kirjutamine on Callaghanite peres juba ammu traditsioon. See algas siis, kui Garth...
Virginia isa Garth Callaghanil on viimase kahe aasta jooksul kolm korda diagnoositud vähk ja arstid ütlesid, et see võtab ta elu. Ta on oma tütrele Emmale väikestest ajast saadik kirjutanud, ja sellest on saanud isa ja tütre traditsioon. Sellel nädalal laadis üks lapse isa Facebooki pildi, kus on tema viimane kiri: "Kallis Emma, ma olen nii uhke, et sa said ülikooli softballi meeskonda. Ma ei saa oodata kuni oma esimese mängu! " Garth kirjutab nüüd märkmeid ette ja hoiab neid ära, et tema tütar saaks neid veel pärast tema lahkumist kätte.