Gibbon oli tagasi 2. diviisi juhatajana kindral Granti maavälise kampaania ajal 1864. aasta mais ja juunis, nähes tegevust lahingutes Wildernessis, Spotsylvania kohtumajas ja Cold Harbouris. 7. juunil 1864 edutati ta vabatahtlike kindralmajoriks. Järgmisel Peterburi piiramise kampaanial (juuni 1864 kuni aprill 1865) läks Gibbon masendusse, kui tema väed keeldusid võitlemast Reami jaamas.
1864. aasta augustis. Ta juhtis lühikest aega XVIII korpust, enne kui ta läks haiguspuhkusele, kuid kuna tema teenistus oli liiga väärtuslik, pöördus ta tagasi, et juhtida äsja loodud XXIV korpust James'i armees. Tema väed aitasid saavutada otsustava läbimurde kolmandas Peterburi lahingus aprillis 1865. aastal, vallutades Fort Gregg, mis oli osa Konföderatsiooni kaitsest. Appomattoxi kampaania ajal aitas ta blokeerida Konföderatsiooni põgenemisteed Appomattoxi kohtumaja lahingus, mille tulemuseks oli Gen. Lee alistumine. Ta oli üks kolmest konföderatsiooni alistumise eest vastutavast.