Milline hormoon, kortisool, norepinefriin või prolaktiin, ei vähene aeglase uinumise ajal? Võttes arvesse eelmist küsimust, kirjuta vastust sisaldava konteksti. See võib olla 1 - 20 lauset. Konteksti:
Lisaks magamispuuduse negatiivsetele tagajärgedele on näidanud, et unel ja seotud ööpäevase süsteemil on tugev reguleeriv mõju immunoloogilistele funktsioonidele, mis mõjutavad nii kaasasündinud kui ka adaptiivset immuunsust. Esiteks, aeglase laine uni algusajal, kui kortiisooli, epinefriini ja norepinefriini tase veres järsku langeb, suureneb hormoonide leptiini, hüpofüüsi kasvuhormooni ja prolaktiini tase veres. Need signaalid indutseerivad põletikulist seisundit põletikuliste tsütokiinide interleukiin-1, interleukiin-12, TNF- alfa ja IFN- gama tootmise kaudu. Seejärel stimuleerivad need tsütokiinid immuunsüsteemi funktsioone, näiteks immuunsüsteemi rakkude aktiveerimist, proliferatsiooni ja diferentseerimist. Selle aja jooksul on mitteseotud või vähem seotud, nagu naiivsed ja keskse mälu T-rakud, tipptasemel (st aeglaselt areneva adaptiivse immuunvastuse ajal). Lisaks nendele mõjudele toetavad sel ajal tekkivad hormoonid (leptiin, hüpofüüsi kasvuhormoon ja prolaktiin) APCde ja T- rakkude vahelisi koostoimeid, Th1/ Th2 tsütokiini tasakaalu nihkumist selle suunas, mis toetab Th1- t, üldise Th- rakkude proliferatsiooni suurenemist ja naivsete T- rakkude ränne lümfisõlmedesse. Arvatakse, et see keskkond toetab ka pikaajalise immuunsuse mälu moodustumist Th1 immuunvastuse alguse kaudu.