Paljud Saksa üksused Somme jõudis aastal 1914 ja tegi suuri jõupingutusi, et tugevdada kaitseliini, eriti piikviiri võrgustikke eesmine kaevik vähem sõdureid. Raudteed, maanteed ja veeteed ühendasid lahinguvälja Ruhri jõega, materjali allikaks, kaevandatud maa-alused, piisavalt suured igaühe jaoks, kaevandatud iga. 1916. aasta veebruaris, pärast sügiselõppust või Teist Champagne'i lahingut,
1915. aastal oli alustatud kolmas kaitsepositsioon kaugemal Somme'i rindel, mis oli lahingu alguses peaaegu valmis. Saksa suurtükivägi oli organiseeritud (barjäärisektorideks); iga ohvitser pidi teadma, millised patareisid katavad tema eesliini ja patareisid pidid olema valmis rünnakute jaoks. Telefonisüsteem, mis oli kaugel eesliinist, ühendas suurtükiväe.