Õigusteadusliku kraadi ja advokaadina liitus ta 1903. aastal irredentistliku rühmitusega "Trento e Trieste" ("Trento ja Trieste" <unk> piirkonnad, mille eesmärk oli lahkuda Austria-Ungarist) ja sai peagi selle presidendiks. 1915. aasta alguses saatis ta Itaalia abi Avezzano maavärinast kannatanud linna ning oli vabatahtlik sõdur I maailmasõjas. Haavata Esimese Isonzo lahingus
Kolmandas oli ta kaks korda medaleeritud.