Kokkuvõte artiklist:  Prints Charlesi võib sageli leida oma töötoast hilja öösel, kirjutades kirju ministritele, riigiteenistujatele ja teistele silmapaistvatele isikutele. Kaua pärast seda, kui teenijad - ja tema naine - on Clarence House'is oma voodidesse tagasi läinud, võib prints Charles'i sageli tema töötoast leida, lambi põlemas laual, kui ta musta tindiga kraapib. Tema kõige produktiivsemal perioodil on tema kirglikud sõnad valanud 1000 kirja võrra aastas ministritele, riigiteenistujatele ja teistele silmapaistvatele avaliku elu tegelastele. Tavapäraste adressaatide jaoks on see kirjavahetus tuntud kui "must ämblik" märkused, mis on olnud valitsuse järjestikuste liikmete laua peal üle kolme aastakümne. Siin allkirjastatud fraas, seal hüüdmärk ja rõhutunnid kõikjal. See on olnud prinsi tegevusviis päevapealsete probleemide lahendamiseks nii kaua, et keegi tema personalist ei mäleta aega, mil ta ei kirjutanud neid sageli südamlikke sõnumeid keset ööd. Ta peab seda oma põhiseaduslikuks kohuseks rääkida oma arvamust tema jaoks olulistest teemadest. Ja mida lähemal ta troonile jõuab, seda rohkem ta oma arvamust väidab. Ta tunnistab vabalt, et ta on "kinnitatud sekkuja ja sekkuja". Alles eelmisel nädalal tegi ta haruldase avaliku kaitsmise oma sekkumiste kohta Washingtonis käies. Küsimusele, miks ta tegi veel nii palju hoolib keskkonnaküsimustest, vastas ta: No ma pööran asja teisele poole. Ma arvan, et sa oleksid üllatunud, kui ma ei hooli asjadest, lisades: "On kohutavalt palju muretseda". Mõnele on need kuninglikud sissetungid muutunud ohtlikult erapooletuks ja poliitiliseks - süüdistus, mida Charles eitab. Isiklikult väidab ta, et kuna ta on nii kaua elanud ja kohtunud nii paljude erinevate inimestega, on tema enda kogemused paljudes asjades sageli suuremad kui nendega tegeleva ministri omad. On väiteid, et ta oleks vältinud vaidluse 27 kirja üle, mis kirjutati seitsmele Whitehalli osakonnale kuue kuu jooksul...
Prints Charles kirjutab tihti ministritele, ametnikele ja avalik-õiguslikele isikutele. Kõige produktiivsemal perioodil kirjutas Charles 1000 kirja aastas. Tavapäraste vastuvõtjate jaoks on need kirjad tuntud kui "must ämbliku" märkused. Kuid varasemalt lekkinud kirjad paljastavad tema poliitiliste vaateid.