Kokkuvõte artiklist:  (CNN) Lee Kuan Yew jääb igavesti meelde kui mees, kes muutis moskiitide täis koloniaalse kaubanduspunkti jõuka finantskeskuseks puhaste tänavate, säravate pilvelõhkujate ja stabiilse valitsusega. 1923. aastal sündinud Lee sai peaministriks 1959. aastal, kui Singapur, väike maa-ala ilma loodusvaradeta ja hiina, malaja ja indiaanlaste mitmekülgne elanikkonnaga, oli veel Briti territoorium ja hädas mässu ja rahutusi. Ta juhtis Singapuri kibedat lahkumist Malaisiast 1965. aastal ja kujundas iseseisva riigi ülemaailmseks majandusvõimsuseks, mis see on täna. "Ma püüdsin luua kolmanda maailma olukorras esimese maailma oaasi", ütles Lee CNN-ile 2008. aastal. Obama: "Lee on visionäär" Lee mõtlemisel oli ka rahvusvaheline mõju. Tema kapitalistlik stiil, mis rõhutab valitsuse rolli, mitte turu vaba käe, on andnud plaani Hiina ajaloolistele majandusreformidele. Kuid Lee oli ka lõhestav figuur, kes tõmbas kriitikat meediavabaduse ohjeldamise ja poliitiliste oponentide karmide kohtlemise eest. 2013. aastal viitasid protestid plaanide üle lubada rohkem sisserändajaid linna-riiki, kasvavale rahulolematusele Singapuri elanike seas seoses visiooniga riigist, mis on esitatud Rahva Aktsiooni Parteis - Lee poolt kaasasutatud parteis, mis on valitsenud Singapurit viis aastakümmet. Lee astus vabatahtlikult tagasi peaministri ametist 1990. aastal, olles esimene Aasia võimukas, kes seda tegi. Siiski mängis ta rolli riigi kabinetis kuni 2011. aastani, kui tema vanem poeg Lee Hsien Loong valiti peaministriks teiseks ametiajaks. Vanem Lee säilitas oma mõju kogu maailmas. "See on üks 20. ja 21. sajandi legendaarseid Aasia tegelasi", ütles USA president Barack Obama 2009. aasta oktoobris Valges Majas kohtumise ajal Leega. "Ta on keegi, kes aitas käivitada Aasia majandus imet", lisas Obama. Kuid olid märgid, et Lee tervis on viimastel aastatel halvenenud. 2010. aastal viidi ta haiglasse rinnainfektsiooniga ja varases...
Lee Kuan Yew sai peaministriks aastal 1959. Ta juhtis Singapuri lahkumist Malaisiast 1965. aastal. Lee oli kritiseeritud meediavabaduse ohjamise ja poliitiliste oponentide karmide kohtlemise eest.