Idea ohverdada jalaväelane b5 ja a6 on üsna vana. Karel Opočenský rakendas seda ideed muu hulgas Gideon Ståhlbergi vastu Poděbrady 1936, Paul Keres Pärnu 1937, Erich Eliskases Praha 1937 ja Theo van Scheltinga
Buenos Airese maleolümpia 1939. aastal. Hiljem tõi tähelepanu mängu Mark Taimanov vs. David Bronstein kandidaatide turniiril Zürichis 1953. aastal. Enamik nendest mängudest algab kuninga indiaanlasena, kus must mängib alles hiljem...c5 ja...b5. Võimalik, et esimene mäng, mis kasutas nüüd standardset 1.d4 Nf6 2.c4 c5 3.d5 b5 oli Thorvaldsson <unk> Vaitonis, Müncheni olümpia 1936. aastal.