Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Üleminek: Mitmed relativistlikud mõjud on otseselt seotud suuna relativiteediga. Üks neist on geodeetiline presetssioon: gyroskoobi telje suund vabas languses kõveras ruumi-ajas muutub, kui seda võrrelda näiteks kaugetest tähtedest saadud valguse suunaga, kuigi selline gyroskoop esindab võimalust hoida suunda võimalikult stabiilsena ("paralleeltransport"). Kuu-Maa süsteemi puhul on seda efekti mõõdetud kuu laseri kauguse mõõtmise abil. Hiljem on seda mõõdetud katsemassi puhul satelliidi Gravity Probe B abil täpsusega üle 0,3%. Pöörleva massi lähedal esinevad gravitomaagnetilised või raamide tõmbamise mõjud. Kaugel olev vaatleja saab kindlaks teha, et massi lähedal olevaid objekte "rebivad ringi". See on kõige äärmuslikum pöörlevate mustade aukude puhul, kus iga objekti jaoks, mis siseneb ergosfääri nime all tuntud tsooni, on pöörlemine vältimatu. Selliseid mõjusid saab uuesti kontrollida nende mõju kaudu giroskoobide orienteerimisele vabal langusel. LAGEOSe satelliitide abil on tehtud mõnevõrra vastuolulisi katseid, mis kinnitavad relativistlikku ennustust. Kasutatud on ka Marsi ümbruses asuv Mars Global Surveyor'i sond.  Küsimus: Mis on aidanud mõõta Kuu-Maa süsteemi geodeetilist eelkäiku?
Kuu laseri kaugus