Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Üleminek: klassikalise mehaanika aluseks on arusaam, et keha liikumist saab kirjeldada vaba (või inertsiaalse) liikumise ja sellest vabast liikumisest kõrvalekaldumise kombinatsioonina. Sellised kõrvalekalded on põhjustatud välistest jõudest, mis mõjutavad keha vastavalt Newtoni teisele liikumiseadusele, mis ütleb, et keha suhtes mõjuv võimsus on võrdne selle keha (inertsiaalse) massi ja selle kiirendusega korrutisega. Eelistatavad inertsiaalsed liikumised on seotud ruumi ja aja geomeetriaga: klassikalise mehaanika standardsetes tugiraamistikes liiguvad vaba liikumisega objektid pideva kiirusega sirgjoonte mööda. Tänapäeva keeles on nende teekonnad geodeetilised, sirged maailmalinad kõveras ruumi-ajas. Vastupidi, võib eeldada, et inertsiaalsel liikumisel, kui see on tuvastatud kehaste tegelike liikumiste jälgimise ja väliste jõudude (nagu elektromagnetism või hõõrdumine) arvestamise abil, saab määratleda ruumi geomeetria, samuti aja koordinaat. Siiski tekib kahemõtteline küsimus, kui gravitatsioon mängusse tuleb. Vastavalt Newtoni gravitatsiooniseadusele ja sõltumatult kinnitatud eksperimentidega nagu Eötvös ja tema järeltulijad (vt Eötvös'i eksperiment), on vaba languse universaalsus (tuntud ka kui nõrga ekvivalentsuse põhimõte või inertsiaalse ja passiivse-gravitatsioonilise massi universaalne võrdsus): testivahendi trajektoor vaba languses sõltub ainult selle asukohast ja algkiirusest, kuid mitte mis tahes selle materjali omadustest. Selle lihtsustatud versioon on illustreeritud Einstein'i liftekatses, mida on kujutatud paremal joonisel: vaatlejale väikeses suletud ruumis on võimatu otsustada, kas ruum on gravitatsiooniväljas või vaba ruumis raketi pardal, mis kiireneb gravitatsioonivälja kiirusega. Võttes arvesse vaba languse universaalsust, ei ole jälgitavat vahet inertsiaalse liikumise ja gravitatsioonijõudude mõju all oleva liikumise vahel. See viitab...  Küsimus: mis paneb objekti vabalt alla kukkuma?
gravitatsioon