Täida järgmine lause: Esimese maailmasõja alguses sai Kirchheim 10. Hannoveri Jägerbataaljoni kompanii komandöriks. Oma pataljoniga osales ta lahingutes Lääne-Frontil, kus teda edutati 24. augustil 1914 kapteniks. Samal päeval tulistati Kirchheimi kaela läbi, kui ta üritas võtta Fontaine aux Pierre'i Inglise patarei. Pärast taastumist viidi ta koos oma pataljoniga üle uuele Alpide korpusele 1915. aasta mais.
Esimene Isonzo lahing. Ertshertsog Karl külastas pataljoni 27. juunil ja andis talle Edelweiss'i märgi, mida kandti kuni kampaania lõpuni Shako ja Cap'i juurde. Tema pataljon viidi 1916. aasta alguses tagasi Lääne-Fronti, osaledes Verduni lahingus, kus Kirchheim sai haavata ja saadeti Charleville'i haiglasse. 15. augustil määrati Kirchheim pataljoni komandöriks. 25. augustil 1918 juhtis Kirchheim oma pataljonit Kemmeli ründama, kui suurtükiväe kuuli vigastas teda peas. Kirchheimi rünnaku eest esitati 12. mail Pour le Mérite'ile, kuid ta ei saanud seda. Somme ja Oise vahelises kaitses lahingus eristasid Kirchheim ja tema pataljon end uuesti nii, et tema rügemendi komandör esitas talle teist korda auhinna. 13. oktoobril 1918 andis Keiser Wilhelm II välja kabineti korralduse, et anda Pour le Mérite väärikale ohvitserile. Sõja viimastel nädalatel paigutati Kirchheim ja tema pataljon uuesti ümber, seekord nägid nad tegevust Balkanil. Pärast taganemisvõitlusi Serbias ja Makedoonias pöördusid nad tagasi Saksamaale Ungari ja Doonau ja Sava jõgede kaudu.