Septembris 1944 andis Cole NWA üle kommodor Alan Charlesworthile. Sõja sel etapil ronisid liitlased põhja poole ja Darwini piirkonnas oli operatsioonide tempo vähenenud. Grupi kapten Peter Jeffrey juhtis 1. tiibet Tanimbari saartesse ja ründas Selaru sihtmärke, kuid ütles Caldwellile, et ta peab rünnakut raiskatud jõupingutusteks ja oli seda teinud ainult oma pilootide vaimu tõstmiseks. Charlesworth tõstis muret No. 80 Wing'i suhtes, hoiatades ülemjuhtimist, et selle moraal langeb, kui seda ei anta kas aktiivsemat rolli sõjas või ei vii puhkamiseks Lõuna-Austraaliasse. Oktoobris sai tiib korralduse lahkuda NWA-st Morotai poole, et liituda esimese taktilise õhuväega; see jättis NWA-l oma käsutuses kaksteist eskadriini, sealhulgas ühe Liberator'i üksuse ja kolme teise Spitfire'i eskadriini. Vahepeal toetas NWA rünnakut Leyte'i.
rünnakud sadamate, nafta rajatiste ja laevanduse Hollandi Ida-Indias kasutades Beaufighters, Mitchells ja Liberators. Need operatsioonid jätkusid novembris ja detsembris. 31. eskadril on üle viidud Coomaliest 1. taktilise õhuväe juurde detsembris. Selleks ajaks oli NWA peakorteris 651 töötajat, sealhulgas 156 ohvitseri.