Kui 1968. aastal korraldasid Prantsuse keelt kõnelevad sotsialistlikud poliitikud Brüsselis (juhataja Henri Simonet) Brüsseli partei nimekirja, et tagada Piet Vermeylen, Hendrik Fayat ja teised Brüsseli, Halle ja Vilvoorde'i flamandlikud sotsialistlikud poliitikud olid praktiliselt valimatud, astus Vermeylen enneolematu sammu, jagades parteid ja moodustades konkurendi Brüsseli flamandi sotsialistliku partei, mida kutsuti "Red Lions". Pärast üllatuslikku taasvalimist sai temast esimene Belgia hollandi keele hariduse minister uues valitsuses, mida juhtis kristlik-sotsiaalne peaminister Gaston Eyskens. Kui Varssavi pakti armeed tungisid
Tšehhoslovakkia 1968. aasta augustis, Vermeylen, kes oli salaja Brno's kui lihtne turist, õnnestus vaevu Austriasse põgeneda. Ta jäi ministri ametisse kuni 1972. aastani ja loobus varsti aktiivsest poliitikast. Aastal 1984 kirjutas ta autobiograafia.