1989 aasta alguses jooksis Branković Torinos 200 meetrit 21.24 sekundiga, mis on Serbi riiklik rekord. 1989. aasta IAAF siseruumide maailmameistrivõistlustel jäi ta 400 meetri medali eest vaevalt vahele, olles neljandal kohal Hispaania Cayetano Cornet'i taga. Samal aastal võitis ta Jugoslaavia tiitli 200 ja 400 meetrit. Ta säilitas oma 200 meetri tiitli järgmisel aastal ja võistles oma riigi eest 1990 aasta Euroopa kergejõustikumängudel.
Splitis. Ta jooksis oma karjääri parima ajaga 45,30 sekundit 400 meetrit, et kvalifitseeruda finaali (aeg, mis on praegune Serbia rekord) ja lõpetas kuuendana. Ta aitas Jugoslaavias viiendat kohta saavutada. Teine Jugoslaavia stafetise rekord tuli talle 1991. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel: võistles meeskonnas, kus olid ka Dejan Jovković, Nenad Đurović ja Mačev. Ta jõudis võistluse finaali, olles riigi esimene all-kolme minuti märgi sündmusel (2:59.95 min). Jugoslaavia meeskond sai finaalis neljandaks, veidi üle kahe kümnendise sekundiga Jamaika eest, kes võitis pronssmedali.