Täitke järgmine lause: Kui Condottieri ajastu Itaalia pinnal lõppes, andsid sõjaväejuhid nagu Ottavio Piccolomini ja Raimondo Montecuccoli oma sõdurid Austria keisri käsutusse religioosses sõjas, mis hävitas Saksamaa ja põhjustas 30% selle rahva kaotuse, ehk suurim tragöödia, mida Saksamaa kunagi kannatas. Itaalia väed võitlesid vapralt (kuigi kaotaja poolel) Lutzeni lahingus ja aitasid võita suure võidu
Nordlingeni lahing 1634. aastal rootslaste vastu. Ambrogio Spinola ja tema mehed aitasid samal ajal Hispaanial vallutada Madalmaad sellistes lahingutes nagu Breda piiramine. See oli ehk viimane sõda, kus mõõgad, noad ja piitsid mängisid lahingus olulist rolli, kuna tulirelvade tehnoloogia muutus nüüd usaldusväärsemaks. Itaalia mõõgaväelased, kes olid relvastatud lühikeste mõõkade ja noaga, olid äärmiselt tõhusad oma vastaste piikide väljakutesse tungides ja pikaste piikidega relvastatud kaitsetute piikemeeste langetamisel julma "piikide surves". Lahinguväljal sai domineerivaks mõõga tüübiks nn "Spada da Lato" ehk külgõõk. Samal ajal arenes Itaalia linnades külgmaala uueks mõõga tüübiks, mida kasutati tsiviilkohtades duellide jaoks. Seda mõõka nimetatakse "La Striscia" või inglise keeles Rapier. Prantslased võtsid omaks Itaalia duellivaenlased ja said neist meisterdeks ning arvatakse, et 1600-1700. aasta vahel suri duellides üle 70 000 prantslase, kellest paljud olid surmavalt haavatud rapierite poolt. Alates 16. sajandi lõpust sai Itaalia rööbistõõngas märkimisväärse populaarsuse kogu Euroopas, eriti Salvator Fabris'i 1606. aasta "De lo schermo overo scienza d<unk>arme" traktaadiga, mis avaldas suurt mõju mitte ainult Itaalias, vaid ka Saksamaal. Fabrisele järgnesid Itaalia meistrid nagu Nicoletto Giganti (1606), Ridolfo Capo Ferro (1610), Francesco Alfieri (1640), Francesco Antonio Marcelli (1686) ja Bondi' di Mazo (1696).