Kirjuta sellele lõigule edasi - Üldisemalt on seda kontseptsiooni nimetatud "pax imperia" (mõnikord kirjutatud kui "pax imperium"), mis tähendab "imperaalse rahu" või vähem sõna otseses mõttes "hegemoniline rahu". Raymond Aron märgib, et imperaatori rahu - hegemoonia kaudu saavutatud rahu - võib mõnikord, kuid mitte alati muutuda tsiviilrahaks. Näiteks 1871. aasta Saksa impeeriumi impeeriumi rahu (selle sisemiste osade üle, nagu Saksimaa) arenes aeglaselt hilisemaks Saksa riigiks. Vastupidi, Aleksander Suure impeeriumi imperaatorlik rahu lagunes, sest Kreeka linnriigid säilitasid oma poliitilise identiteedi ja mis veelgi tähtsam, oma relvajõudude embrüo. Aron märgib, et Pax Romana ajal, juudi sõda
oli meeldetuletus, et keiserlike institutsioonide kattumine kohalike üle ei kustutanud neid ja kattumine oli pinge ja plahvatuste allikas. Aron koondab seda: "Teisisõnu, "imperialistlikust rahust" saab tsiviilrahu niivõrd, kuivõrd varem sõltumatute poliitiliste üksuste mälestus kustutatakse, niivõrd, kuivõrd rahustatud tsooni üksikisikud tunnevad end vähem ühendatuna traditsioonilise või kohaliku kogukonnaga ja rohkem vallutatava riigiga".