Praegune Laos leiab oma ajaloolise ja kultuurilise identiteedi Lan Xangist, mis eksisteeris 14. sajandist 18. sajandini kui üks suurimaid kuningriike Kagu-Aasias. Kuna kuningriik asus Kagu-Aasias kesklinnas, muutus see maismaa-kaubanduse keskuseks ning majanduslikult ja kultuuriliselt rikkaks. Pärast sisekonflikti perioodi jagunes Lan Xang kolmeks eraldi kuningriigiks: Luang Phrabang, Vientiane ja Champasak. Aastal 1893 said need kolm territooriumi Prantsuse protektoraadi alla ja ühendati, moodustades praeguse Laose. See saavutas lühikest aega iseseisvuse 1945. aastal pärast Jaapani okupatsiooni, kuid Prantsusmaa koloniseeris seda uuesti, kuni see saavutas autonoomia 1949. aastal. Laos sai iseseisvaks 1953. aastal, kus Sisavang Vongi juhtimisel oli põhiseaduslik monarhia. Sõltumatusejärgne kodusõda
Algas kommunistlik vastupanu, mida toetas Nõukogude Liit, võitles monarhia vastu, mis hiljem sattus Ameerika Ühendriikide toetatud sõjaliste režiimide mõju alla. Pärast Vietnami sõja lõppu 1975. aastal tuli Dowopabunya kommunist Pathet Lao võimule, lõpetades kodusõja. Laos oli siis kuni Nõukogude Liidu lagunemiseni 1991. aastal sõltuv Nõukogude Liidu sõjalisest ja majanduslikust abist.