Pärast kahte Balkani sõda 1912. ja 1913. aastal ning Osmanite impeeriumi lagunemist jagati enamik selle Euroopa territooriumidest Kreeka, Bulgaaria ja Serbia vahel. Peaaegu kogu Põhja-Makedoonia territoorium annekteeriti Serbiale vastavalt Bukarestis sõlmitud rahuleppele. Strumica piirkond jäi aga Bulgaariale. Pärast jagamist viidi läbi Bulgaaria-vastane kampaania Serbia ja Kreeka kontrolli all olevates piirkondades. Serbid sulgesid 641 Bulgaaria kooli ja 761 kirikut, samal ajal kui eksarhistide vaimulikkond ja õpetajad saadeti välja. Kõigi makedoonia murde ja standardbulgaaria keele kasutamine oli keelatud. IMRO korraldas koos kohalike albaanlastega Ohrid<unk>Debari ülestõusu.
Serbia valitsuse vastu. Mõne päeva jooksul vallutasid mässulised Gostivari, Struga ja Ohridi linnad, ajades välja Serbia väed. Carnegie Rahvusvahelise Rahu Sihtasutuse aruande kohaselt alistas Serbia 100.000-meelne sõjavägi ülestõusu. Paljud tapeti ja kümned tuhanded põgenikud põgenesid Bulgaariasse ja Albaaniasse.