- Rumeenia sisenemine sõtta 1916. aasta augustis põhjustas Saksa jaoks suuri muutusi. Kindral Erich von Falkenhayn vallandati ja saadeti juhtima Keskvõimude vägesid Rumeenias, mis võimaldas Hindenburgi hilisemat võimule tõusmist. Kuna oli vaja võidelda kõigi Keskvõimude vastu Euroopa pikimal rindel (1600 km) ja vähese välisabiga (ainult 50 000 venelast aitasid 650 000 Rumeeniat 1916. aastal), vallutati Rumeenia pealinn.
See detsembris. Vlaicu III vangistati ka ja saadeti Saksamaale, viimati nähti 1942. aastal. Rumeenia administratsioon asutas uue pealinnas Iași ja jätkas võitlust liitlaste poolel 1917. aastal. Hoolimata suhteliselt lühikesest, andis 1916. aasta Rumeenia kampaania Lääne liitlastele märkimisväärse puhkeaega, kuna sakslased lõpetasid kõik oma teised rünnakud Rumeeniaga tegelemiseks. Pärast taktilist lüüasaamist Rumeenlaste (kelle aitasid venelased) vastu juulis 1917 Mărăști juures algatasid Keskvõimud kaks vasturünnakut, Mărășești ja Oituzi juures. Saksa rünnak Mărășești juures kukkus põhjalikult, saksa vangid rääkisid hiljem oma Rumeenia vangistajatele, et Saksa kaotused olid äärmiselt rasked ja et nad "ei olnud kohtunud nii karmi vastupanu pärast Somme'i ja Verduni lahinguid". Ka Austria-Ungari rünnak Oituzis kukkus läbi. 22. septembril uppus Brăila lähedal Rumeenia kaevandusele Austria-Ungari "Enns" klassi jõgijärelevalve laev SMS "Inn". Pärast seda, kui Venemaa allkirjastas Brest-Litovski rahu ja lahkus sõjast, jäi Rumeenia Keskvõimude ümbritsetud ja kirjutas lõpuks 7. mail 1918 alla sarnasele lepingule. Vaatamata sellele, et Rumeenia oli sunnitud loovutama maad Austria-Ungarile ja Bulgaariale, sai Rumeenia Bessaraabia liiduga seotud territoriaalse kasumi. 10. novembril astus Rumeenia uuesti sõtta ja võitles Ungariga, mis kestis kuni 1919. aasta augustini.