Enne iseseisvumist 1953. aasta oktoobris puudus Laosel peaaegu täielikult professionaalne sõjaväe koolitus süsteem - ohvitseride, allohvitseride (NCO) ja staabi koolid, samuti tehnilised ja haru koolid - oma relvajõudude jaoks ja toetus tugevalt välisabile oma personali koolitamiseks. 1950. aastate alguses saadeti Laose ohvitserid ja valitud sõjaväelased välismaale, et osaleda spetsialiseeritud kursustel ja kõrgharidusasutustes, ja see praktika jätkus 1960. aastate ja 1970. aastate alguses. Kuid väike põlisrahvaste koolitusinfrastruktuur (algselt juhitud ainult prantslaste poolt) hakkas järk-järgult kujunema esimese Indotsiina sõja viimastel aastatel ja kui Laose kodusõda
Ameerika abiprogrammide abiga laiendati seda, kusjuures enamik koolitust viisid läbi USA nõustajad.