Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - Pärast Saksamaa kaotust 1945. aastal
Eichmann vangistati USA vägede poolt, kuid põgenes vangilaagrist ja liikus ümber Saksamaa, et vältida uuesti vangistamist. Ta jõudis väikesse Madal-Saksimaa külasse, kus ta elas kuni 1950. aastani, mil ta kolis Argentina, kasutades võltspabereid, mille ta sai abiga katoliku piiskopi Alois Hudali juhitud organisatsioonilt. Iisraeli luureagentuuri Mossadi kogutud andmed kinnitasid tema asukoha 1960. aastal. Mossadi ja Shin Beeti agendid püüdsid Eichmanni kinni ja viisid ta Iisraeli, et teda kohut mõistetaks 15 kuriteo eest, sealhulgas sõjakuritegude, inimsusevastaste kuritegude ja juutide vastu toime pandud kuritegude eest. Kohtuprotsessi ajal ei eitanud ta holokausti ega oma rolli selle korraldamises, vaid väitis, et ta lihtsalt täitis totalitaarse "Führerprinzipi" süsteemi käske. Ta leiti süüdi kõikides süüdistustes ja hukati 1. juunil 1962 poomise teel. Kohtumõistmist jälgiti meedias laialdaselt ja see oli hiljem mitmete raamatute teema, sealhulgas Hannah Arendti "Eichmann Jeruusalemmas", milles Arendt lõi Eichmanni kirjeldamiseks fraasi "kurjuse banaalsus".