Kirjuta sellele lõigule edasi - Roosevelt oli igatahes valmis kanalit ehitama, kasutades varasemaid lepinguid Colombiaga, mis andsid USA-le transiidiõigused seoses Panama raudteega. Hay ennustas, et "istmuses [Panamas] toimub mäss selle rumala ja korrumpeerunud... Bogotá režiimi vastu". Bunau-Varilla sai kohtumisi mõlema mehega ja kinnitas neile, et revolutsioon ja Panama valitsus, mis on kanalile sõbralikum, on tulemas. Oktoobris andis Roosevelt käsu panna mereväe laevad Panama lähedusse. Panamalased tõusid 1903. aasta novembri alguses, kui Ameerika Ühendriikide vägede kohalolek Colombia sekkumist takistas. Bunau-Varilla määrati Washingtonis sündinud riigi esindajaks ja sõlmis 18. novembril allkirjastatud Hay-Bunau-Varilla lepingu, mis andis Ameerika Ühendriikidele õiguse ehitada kanalit piirkonnas, mis oli ette nähtud
lai, mille üle USA täidab täieliku jurisdiktsiooni. See ei olnud rahuldav Panama diplomaatidele, kes saabusid Washingtonisse varsti pärast allkirjastamist, kuid nad ei julgenud sellest loobuda. Lepingu kiitsid heaks mõlemad riigid ning töö Panama kanali kallal algas 1904. aastal. Hay kirjutas sõjaministrile Elihu Rootile, kiites "täiuslikult regulaarset kurssi, mida president järgis" kui palju eelistatavamad kui relvastatud okupatsioon.