Kokkuvõte artiklist:  Esimese maailmasõja ajal oli hobustel oluline roll Austraalia vägedele varude vedamisel ning sõdurite komandörid pidid sõduritega ühenduses, kes võitlesid eesliinil. Aga kas sa teadsid, et Austraalia sõdurid võitsid sõjas kodukesed ja koerad, kenguruud ja isegi helendavad ussid? Uued uuringud on paljastanud, kui palju erinevaid loomi aitasid meie vägesid hämmastavatel ajaloolistel fotodel. Esimese maailmasõja ajal lahingusse saadetud 130 000 hobust pääses Austraalia rannikule tagasi ainult üks hobune Sandy. Genealoogiaorganisatsiooni Ancestry.com sisujuhataja Ben Mercer ütles, et uuendatud huvi Austraalia sõjaaegse ajaloo vastu ajendas teda alustama uurimist loomade rolli kohta Suurel sõjal, mis viis ta rikkaliku fotograafilise ajaloo avastamiseni. Mercer ütles, et hobused mängisid I maailmasõjas elutähtsat rolli, sest umbes 130 000 hobust saadeti üle mere, et toetada Austraalia sõjategevust. Algselt kavatseti mängida ratsaväe rolli, kuid peagi mõisteti, et hobused ei sobi maastikku ja meestel oleks parem võimalus jalgsi võidelda. <unk> Hobused muutusid ratsaväe abistamisest transpordi ja side abistamiseks. Nad said väga oluliseks varude ja meeste liikumiseks lahinguväljast lahinguväljale. Hobused joovad tavaliselt umbes 30 liitrit vett päevas, kuid kui ressursid olid nende kõrgusel pingelised, olid loomad sageli 60 tundi ilma elutähtsate vedeliketa, kandes igaüks üle 130 kilomeetri varustust, toitu, vett ja varustust. Sõja lõpus jõudis Austraalia rannikule tagasi vaid üks hobune Sandy. Ülejäänud lasti maha või anti Briti üksustele ja kasutati Palestiinas. Hobused joovad tavaliselt umbes 30 liitrit vett päevas, kuid sõja kõrghetkel, kui ressursid olid pingelised, läksid hobused sageli 60 tundi ilma veeta, kandes üle 130 kilogrammi varustust, toitu, vett ja varustust. Kaamelid olid ka ideaalsed kandidaadid pikade teekondade jaoks, kus oli vaja tõmmata raskeid koormusi pikki vahemaid väga vähesest toidust ja...
Simpsoni eesel Gallipoli's ei olnud ainus loom, kes aitas konflikti ajal Austraalia vägesid. Lahinguväljal kasutati erinevaid loomi ja need andsid olulise panuse. Hobused ja eeslid kandsid haavatuid sõdureid või varustust, samas kui kassid mängisid olulist rolli rotte püüdmisel. Pigeonid kandsid esmajoonelt komandöridele elutähtsaid sõnumeid, kui liinid olid katki ja jooksjad olid elujõulised. Uuenduslikud sõdurid kogusid helendavaid ussid ja panid need purkidesse, et kasutada neid lahinguväljal tuledena. Isegi kodust saadetud kängurud said sõdurite kaaslasteks, kes paranesid oma haavadest.