Septembris 1939 reageeris Prantsuse valitsus Poola sissetungile, kuulutades Saksamaale sõja. Kaks nädalat hiljem tungisid Nõukogude väed Poola peale teiselt poolt. Kuigi kõik ootasid närviliselt, et näha, mida valitsused edasi teevad, ei muutunud Pariisi elanike füüsilised tingimused kohe eriti palju. Kuid 1940. aasta mais tungis Saksa armee Prantsusmaale. Relvarahu.
22. juunil 1940 sõlmitud lepinguga kehtestati sõjaväeline okupatsioon riigi põhjapoolsele poolele ja lääne rannikualale, luues samal ajal Lõuna-Prantsusmaal nn "vaba tsooni", mida Vichy'st valitses marionettvalitsus laialdaselt austatava kaheksakümneaastase Prantsuse sõjakanglase juhtimisel. Selma Steinmetz ja Oskar Grossmann olid nende sadade poliitiliste põgenike hulgas, kes ühinesid sadade tuhandete Pariisi elanikega, kes spontaanselt põgenesid lõunasse, kui Saksa armee lähenes Prantsuse pealinnale põhjast. Nad sattusid Toulouse'i piirkonda. Selma Steinmetz liitus Prantsuse vastupanuga.