Sõltumatute uurijate hinnangul hukkus sel perioodil 300 000 kuni 500 000 tsiviilisikut, Bangladeshi valitsus aga väidab, et surmajuhtumite arv on kolm miljonit, kuid seda arvust peetakse nüüd peaaegu ülemaailmselt liialt suureks. Mõned akadeemikud, nagu Rudolph Rummel ja Rounaq Jahan, ütlevad, et mõlemad pooled sooritasid genotsiidi; teised, nagu Richard Sisson ja Leo E. Rose usuvad, et genotsiidi ei olnud. Vastuseks India toetusele ülestõusule Ida-Pakistanis, algatasid Pakistani õhujõud, merevägi ja merejalaväelased Indiale ennetavaid rünnakuid, mis vallandasid tavapärase sõja.
1971. aastal, mille tulemuseks oli India võit ja Ida-Pakistani iseseisvumine Bangladeshina.