Teise maailmasõja ajal juhtis Coleman 4. pataljoni Welch'i rügementi 1941.-1944. aastal ja võttis üle oma pataljoni vanemvormistuse, 160. jalaväebrigadi juhataja ametikoha 1943 aasta lõpus, enne kui 1944. aasta jaanuaris saabus komandör Lashmer Whistler, et võtta juhtimine üle, kusjuures Coleman pöördus tagasi 4. Welch'i komandöriks. 1944. aasta juunis sai Colemanist komandöriks Whistler, juhtides kogu kampaaniat Põhja-Lääne-Euroopas.
Normandist väga lähedalt Taani piirideni Falaise, Antwerpeni, Nijmegeni,'s-Hertogenboschi, Wessemi, Ardenne'i, Reichswaldi, Reini, Weseri ja Hamburgi kaudu. Ta sai 1945. aastal Distinguished Service Order'i (DSO) ja 1947. aastal Hollandi 4. klassi William'i sõjalise ordeni rüütli. Nagu tema brigaadimeister kirjutas pärast tema surma, andis talle rühmade meeste lugupidamine "võib-olla sama palju rõõmu ja rahuldust kui kõik tema hilisemad saavutused". Kindlasti kirjutas ta väga soojalt 53. (Welsi) jalaväedivisiooni saavutustest, mille osa tema brigaad oli, oma 1955. aastal avaldatud ettekandes II maailmasõja ajalugu kohta ja nagu selle autor selgitab, tegi ta selle aruande jaoks märkimisväärse panuse.