Täida järgmine lause: 7. aprillil 1939 Itaalia, mida juhtis Benito Mussolini pärast pikaajalist huvi ja üleüldist mõjusfääri sõjavahelise perioodi jooksul
ründas Albaaniat. Itaalia fašistliku režiimi liikmed, nagu krahv Galeazzo Ciano, järgisid Albaania irredentismi seisukohast, et see teeniks itaallaste toetust albaanlaste seas, samal ajal langedes kokku Itaalia sõjapõhiste eesmärkidega Balkani vallutada. Itaalia okupatsiooniväge tervitas 1939. aastal enamik katoliiklikke albaanlasi, kes pidasid neid oma usukaaslasteks. Itaalia ametivõimud pidasid põhjapoolseid hõimujuhti üldiselt poliitiliselt tähtsusetuks ja lubasid neil oma asju vabalt juhtida, mis kahjustas tekkivat Albaania natsionalismi, tühistades Zogi katsed asendada kohalikud lojaalsused riigi lojaalsusega. Itaalia Kosovo annekteerimist Albaaniale peeti mõlema piirkonna albaanlaste poolt rahvaaktsiooniks. Uuselt omandatud territooriumidel pidid mitte-albaanlased käima Albaania koolides, kus õpetati õppekavasid, mis sisaldasid natsionalismi koos fašismiga, ja neid sunniti oma nimedele ja perekonnanimetele algatama Albaania vorme. Maaomanike eliidi liikmed, kommunismi vastased liberaalsed natsionalistid koos teiste ühiskonna sektoritega moodustasid Balli Kombëtar organisatsiooni ja Itaalia valitsuse, mis kõik natsionalistid püüdsid säilitada Suur-Albaania. Itaallased väljendasid suuremat muret, et neile ei anta volitusi. Aja jooksul hakkasid Itaalia okupatsioonimeelsused eirama osale Albaania elanikkonnast, nagu intelligentsia, üliõpilased, teised kutsealased klassid ja linnakodanikud, mis tekitasid Zogi aastatel edasiselt tekkiva Albaania natsionalismi.