Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - 2000. aastal müüsid Milstein ja Gluckstern meeskonna Computer Associates'i juhtidele Charles Wangile ja Sanjay Kumarile. Müügi hind oli 187,5 miljonit dollarit ja see andis fännidele lootust, et meeskond suudab oma ebaõnnestumise ümber pöörata. Uued omanikud lubasid Milbury'l kulutada raha ja investeerida vabaagentesse. Tema esimene katse oli fännide seas ebapopulaarne, kuna ta vahetas tulevasi tähtmängijaid Roberto Luongo ja Olli Jokineni Florida Panthers'ile Oleg Kvasha ja Mark Parrish'i vastu. Milbury üllatas siis veel rohkem jäähoki maailma, kui ta võttis Rick DiPietro esimese valikuna 2000. aasta draftile.
, ees konsensuse valib Dany Heatley ja Marian Gaborik. Reporterid ja fännid olid vaheldumisi segaduses ja vihased, mida Milbury tunnistas, öeldes: "Nii ohtlik kui see võib olla, me arvame, et Mad Mike võib-olla on midagi tema jaoks". Seejärel võttis ta vastu vastuolulised otsused, mistõttu jäi ta aastaid "Mad Mike" hüüdnimeks. Ta jäi kindlalt seisma, et tema liigutused peaksid koheselt parandama meeskonda, kelle nõrk võitmisprotsent sel aastal oli ees vaid franchising'i esimesel hooajal. Tiimi ebainspireeritud mäng viis Milbury'i vallandama peakooli ja endise mängija Butch Goringi. Fännid väljendasid oma vastumeelsust Goringile, kes pigem langes kui Milbury, mis süvenes veelgi, kui Milbury ei palganud Ted Nolani Goring'i järeltulijaks; selle asemel palgati Boston Bruinsi assistent-treener Peter Laviolette.