Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  1610. aastal avastas itaallane Galileo Galilei teleskoobi abil Jupiteri nelja suurima kuu (praegu tuntud kui Galileuse kuud). Arvatakse, et see on esimene teleskoobiga tehtud vaatlus muude kui Maa kuude kohta. Ühel päeval pärast Galileo avastas Simon Marius iseseisvalt Jupiteri ümber kuud, kuigi ta ei avaldanud oma avastust raamatus enne 1614. aastat. Kuid Mariuse nimed neljale suurele kuule olid need, mis jäid jääma: Io, Europa, Ganymedes ja Callisto. Need leiud olid ka esimesed avastused taevase liikumise kohta, mis ei olnud ilmtingimata keskmes Maal. See avastus oli oluline seisukoht Koperniku heliotsentrilise teooria kasuks; Galileo otsekohene toetus Koperniku teooriale asetas ta inkvisitsiooni ohu alla. 1660-ndatel aastatel kasutas Giovanni Cassini uut teleskoopi, et avastada Jupiteri täppe ja värvilisi ribasid, ja märkis, et planeet nägi välja lahtiseks; see tähendab, et see oli poolides lamedad. Ta oli ka võimeline arvutama planeedi pöörlemisperioodi. 1690. aastal märkas Cassini, et atmosfäär pöörleb erinevalt. Suur punane plekk, Jupiteri lõunapoolkeral esile kerkinud ovaalne kuju, võis olla juba 1664. aastal täheldatud Robert Hooke'i ja 1665. aastal Cassini poolt, kuigi see on vaidlustatud. Apteeker Heinrich Schwabe tegi 1831. aastal teadaoleva kõige varasema joonistuse, mis näitab Suur punase laiguse üksikasju. Punane laig oli väidetavalt mitu korda vaateväljast kadunud aastatel 1665-1708, enne kui 1878. aastal üsna silmatorkavaks muutus. 1883. aastal ja 20. sajandi alguses registreeriti selle taas kadumist. Nii Giovanni Borelli kui ka Cassini tegid Jupiteri kuu liikumiste hoolikad tabelid, mis võimaldasid ennustada, millal kuu möödub planeedi ees või taga. 1670ndatel aastatel täheldati, et kui Jupiter oli Päikese vastupidisel poolel Maalt, toimusid need sündmused umbes 17 minutit hiljem, kui oodati. Ole Rømer järeldas, et valgus ei liigu koheselt.  Kelle hüpoteesi oli Cassini varem tagasi lükanud?
Ole Rømer