Kirjuta selle lõigu jätkamine - Kahekümnendates aastatel võitles ta Prantsuse invasioonil Venemaale, nähes 12. juunil 1812 Smolenskis, 26. augustil Borodinos, 6. oktoobril Tarutinos ja 12. oktoobril Maloyaroslavetsis. Malojaroslavetsi lahingute eest anti talle Püha Vladimiri 4. klassi orden, mõõgad ja vibu ning lõpuks 3.-10. novembril Krasnois. Tema vapruse eest edutati ta 4. detsembril 1812 teiseks leitnantiks. Kui venelased Saksamaale tungisid, võitles ta Lutzenis.
20. aprillil 1813, 16. augustil Dresdeni lähedal, 17. ja 18. augustil Kulmis (mille eest ta sai Kulmi risti) ja seejärel 4. ja 6. oktoobril Leipzigi lähedal. 1814. aastal reservis olles võitles ta ka Brienne'is, Arcis-sur-Aube'is, Fère-Champenoise'is, 18. märtsil Pariisi lähedal toimunud kokkupõrkel ja lõpuks 19. märtsil Pariisi vallutamisel. Suurhertsog Konstantin Pavlovitš nimetas ta oma isikliku staabi liikmeks ja Dannenberg sai samuti edutused leitnandiks ja kapteniks koos 2. klassi Püha Anna ordeniga. 1. augustil 1814 viidi ta üle Gardide peastaabisse. Seejärel edutati ta kolonelliks (1818) ja kindralmajoriks (1827), nimetades teda tsarevitši peasekretäriks.