Kriis sai alguse Tai (Thailandis tuntud kui Tom Yum Goongi kriis; Tai: วิกฤตต้มยํากุ้ง) Tai baht'i finantskriisiga pärast seda, kui Tai valitsus oli sunnitud pahtit ujuvaks muutma, sest valuutatoodete puudumine toetas tema valuutatoodete sidumist USA dollariga. Kapitali väljalangemine järgnes, alustades rahvusvahelist ahelareaktsiooni. Sel ajal oli Tailand omandanud välisvõla koorma, mis pani riigi pankrotti isegi enne valuutatoodete kokkuvarisemist. Kriisi levimisel nägi enamik Kagu-Aasiast ja Jaapanist valuutade langust, aktsiaturgude ja muude varade hindade langust ning eravõla järsu tõusu. Kriis mõjutas kõige rohkem riike.
Brunei, Hiina, Singapur, Taiwan ja Vietnam