Kuigi Süüria suhted Nõukogude Liiduga olid head, hakkas Assad pöörduma Lääne poole 1980. aastate lõpus, kui ta nägi, kuidas Iraak oli Iraaniga sõjas kasu saanud. Ta nõustus ühinema Ameerika Ühendriikide juhitud koalitsiooniga Iraagi vastu 1991. aasta Läänesõjas. Ta jätkas Iisraeli peamist piirkondlikku vaenlast. 1991. aasta Lähis-Ida rahu konverentsi lõpus nõudis Assad "maad rahu eest" kokkulepet, nõudes Iisraeli taganemist Golani kõrgendikelt. Assad pidas 1993. aasta septembris Iisraeli ja PLO vahel sõlmitud lepingut, mis lõpetas "esimese intifada"
" (vastupanu) okupeeritud territooriumidel, andmata palestiinlastele mingeid olulisi edusamme" ning Iisraeli ja Jordaania vaheliste üha sõbralikumad suhted kui tagasilöögid.