Kokkuvõte artiklist:  Calvi jaamast lahkudes oli juba koidik ja linna keskaegne kindlus, mis asus mäetipul, oli täis esmaste päikesekiirte roosast sära. Ma kõndisin kitsasõiduteel ranniku ääres, suundudes sügavale Korsika keskosse, et teha iseennast juhendav jalutuskäik. "Kas sa teed GR20?" küsisid kõik, kui nad mu matkarampusid nägid. Vastasin rõhutatud "ei". See rada, mis kulgeb saare mägise selgroo mööda, on juhtumisi kõige raskem teekond Euroopas. Korsika muflon ehk mägilam, teeb rasketest GR20 matkaradaist kergemat tööd. GR20 rada jookseb mööda Korsika mägist selgroogu ja see on kõige raskem teekond Euroopas. Ma olin valinud palju õrnama tee, vähemalt nii ma arvasin. Ma järgnesin iidsetele Sentiers de Transhumance'ile, jalutuskäigule, mida karjased on üle tuhande aasta veetnud, juhtides oma loomi suve karjamaadele. See algas kaugel Golo orus, metsikul ja tühjal kanjonil, mida külgitasid karmid kaljud. Pärast seda, kui olin esimesel hommikul kõndinud kõrgemale üle orgu põranda kivimise kalda, hakkasin mõtlema, mida ma olin võtnud. Järgnevate päevade vältel ajasin ma üle kuivad jõevood, ronisin üle kivisete jõeorgude ja klammerdusin kaabelkäepidemete külge, kui astusin sammhaaval mööda rappevaid rippsildu. Kõikjal, kuhu ma vaatasin, olid vaated vapustavad. Õnneks reisin ma mugavalt koos oma pagasiga ühest hotellist teise, nii et kõik, mida vajasin, oli päevapakk ja veepudel, mis olid täis. Golo orus, kus algab iidne Sentiers de Transhumance, mida on kasutatud rohkem kui 1000 aastat. Enamik rada oli selgelt märgistatud oranžist värviga ja mul olid kaardid ja üksikasjalikud juhised. Siiski oli aegu, mil ma olin lootusetult eksinud. Majas oli kõikvõimalikke majutusvõimalusi - alates väikestest võõrastemajadest kuni perejuhitud hotellide juurde. Esimesel ööl peatusin Casa Balduinas, lihtsas öömajas Calacuccia's, kus omanik Jeanne tervitas mind Earl Grey teed ja kodus valmistatud...
Sentiers de Transhumance'i rada on kasutatud karjaste poolt sajandeid. Märgitud marsruut on lihtsam võrdväärne kuulsa GR20 matkaradaga. Majas oli kõikvõimalikke majutuskohti, alates väikestest võõrastemajadest kuni perekondlike hotellide juurde. Porto mereäärses kuurordis valvab 16. sajandi Genova torn.