Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - Kolmekümne kuue tunni jooksul pärast valimisi tapeti kuusteist inimest (peamiselt politseinikud, kes püüdsid säilitada korda või sekkuda vägivaldsesse kokkupõrke) ja kolmekümne üheksa said raskelt vigastada, samas kui viiskümmend kirikut ja seitsekümmend konservatiivset poliitilist keskust ründati või põletati. Parempoolne oli kõigil tasanditel kindlalt uskunud, et nad võidavad. Peaaegu kohe pärast valimistulemuste avalikustamist palus üks monarhistide rühm Roblesil riigipööret juhtida, kuid ta keeldus. Kuid ta palus peaministril Manuel Portela Valladaresel kuulutada välja sõjaseisukord, enne kui revolutsioonilised massid tänavatele tormasid. Franco pöördus ka Valladares'i poole, et teha ettepanek kuulutada välja sõjaseisukord ja kutsuda sõjaväest välja. See ei olnud riigipöördekatsus, vaid pigem "politsei tegevus", sarnaneb Asturias'le.
, kuna Franco uskus, et valimisjärgne keskkond võib muutuda vägivaldseks ja püüdis vabaneda vasakpoolsest ohust. Valladares astus tagasi, enne kui uus valitsus moodustati. Kuid Rahvafront, mis oli osutunud tõhusaks valimisvahendiks, ei viinud Rahvafrondi valitsusse. Largo Caballero ja teised poliitilise vasakpoolsuse elemendid ei olnud valmis tegema koostööd vabariiklastega, kuigi nad nõustusid toetama paljusid kavandatud reforme. Manuel Azaña Díaz kutsuti valitsuse moodustama enne valimisprotsessi lõppu ja ta asendas Zamora peaministri ametikohal, kasutades ära põhiseaduslikku aukut: põhiseadus lubas Cortesil presidendi ametist eemaldada pärast kahte varajast lagunemist ja kuigi esimene (1933) lagunemine oli osaliselt õigustatud esimese seadusandja põhiseadusliku missiooni täitmise tõttu, oli teine lihtne pakkumine ennetähtaegsete valimiste käivitamiseks.