Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  1785. aastal määrati Carey Moultoni küla koolijuhiks. Teda kutsuti ka kohaliku baptistide kiriku pastoriks. Selle aja jooksul luges ta Jonathan Edwards'i raamatut "Reverend David Brainerd'i elulugu" ja maadeuurija James Cooki päevikud ning hakkas sügavalt tegelema kristliku evangeeliumi levitamisega kogu maailmas. John Eliot (k. 1604 <unk> 21. mai 1690), puritaani misjonär Uus-Inglismaal ja David Brainerd (1718 <unk> 47) said Carey "kantsuse kangelasteks" ja "tõmblejaks". 1789 sai Carey Leicesteris Harvey Lane'i baptistide kiriku täistööajaga pastoriks. Kolm aastat hiljem, aastal 1792, avaldas ta oma murrangulise misjonärmanifesti An Enquiry into the Obligations of Christians to use Means for the Conversion of the Heathens. See lühike raamat koosneb viiest osast. Esimene osa on misjonitöö teoloogiline põhjendus, väites, et Jeesuse käsk teha jüngriteks kogu maailma (Matteuse 28:18<unk>20) jääb kristlastele siduvaks. Teine osa kirjeldab misjonitöö ajalugu, alustades varajasest kirikust ja lõpetades David Brainerd'iga ja John Wesley'ga. 3. osa koosneb 26 leheküljelt tabelitest, loetelualast, rahvaarvust ja religiooni statistikast iga maailma riigi kohta. Carey oli need arvud koondanud oma kooliaastate jooksul. Neljas osa vastab vastuväidetele misjonäride saatmise suhtes, näiteks keele õppimise raskustele või eluohtule. Viiendaks kutsub viies osa üles moodustama baptistide konfessioonil misjonäride ühing ja kirjeldab praktilisi vahendeid, millega seda toetada. Carey põhiline brošüür kirjeldab tema missioonide aluseid: kristlik kohustus, olemasolevate ressursside arukas kasutamine ja täpne teave. Carey kuulutas hiljem misjonäride poolt kõnet (nn Surematut kõnet), kasutades oma teksti Jesaja 54:2 <unk> 3, milles ta korduvalt kasutas epigrammi, mis on saanud tema kõige kuulsamaks tsitaatiks:  Millal Carey manifest avaldati?
1792. aasta