Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Indial on olnud tuumarelvad alates 1974. aastast. Tema viimane tuumakatse toimus 11. mail 1998, kui algati operatsioon Shakti (Pokhran-II) ühe tuumapommi ja kolme lõhkemispommi detoneerimisega. 13. mail 1998 lõhestati veel kaks lõhestusseadet. Kuid India säilitab tuumarelva "esimest kasutamisest hoidumise" ja tuumarelva vastaste vastu tuumarelva tõkestamise poliitika. Selle tuumadoktriin näeb ette usutava miinimumkaristuse loomise, et säilitada "teise löökvõime", mis oleks massiivne ja kavandatud, et tekitada vastuvõetamatut kahju vaenlasele. India on üks neljast riigist maailmas, kellel on tuumatread. India tuumarakettide hulka kuuluvad "Prithvi", "Agni", "Shaurya", "Sagarika", "Dhanush" ja teised. India korraldas oma esimese katse Agni-V-ga 2012. aasta aprillis ja teise katse 2013. aasta septembris. Selle 5000 kilomeetri ulatusega võib see viia tuumapommi ida poole, mis hõlmab kogu Hiinat, ja läände sügavale Euroopasse. Agni-VI, mille ulatus on hinnanguliselt 6000-8000 kilomeetrit (3700-5000 miili), arendatakse ka selliste omadustega nagu mitmed iseseisvalt sihtivad re-entry tuumapommid (MIRV). Indial on ka pommitajad nagu Tupolev Tu-142 ning võitluslennukid nagu Sukhoi Su-30MKI, Dassault Mirage 2000, MiG-29 ja HAL Tejas, mis on võimelised relvastuma tuumapommidega ja rakettidega. Kuna Indial ei ole vastase vastu tuumarelva esmakordse kasutamise poliitikat, on oluline kaitsta esmakordse rünnaku eest. Seda kaitset arendatakse kahe kihist ballistiliste rakettide vastase kaitse süsteemi kujul. India strateegiline tuumakommando kontrollib oma maismaa tuumarelvi, samas kui merevägi kontrollib laevade ja allveelaevade rakette ning õhuvägi õhupealseid tuumarelvi. India tuumarelvad on paigutatud viiesse valdkonda:  Küsimus: Millist tuumapoliitika on Indias vastu võtnud?
ei ole esmakordselt kasutatud