Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbipääs: Borobudur oli sajandeid varjatud vulkaanilise tuhka ja džungli all. Faktid selle mahajätmise taga jäävad saladuseks. Ei ole teada, millal monumendi aktiivne kasutamine ja budistlik palverännak sellele lõppes. Mingil ajal aastatel 928 ja 1006 kolis kuningas Mpu Sindok Medangi kuningriigi pealinnat pärast mitut vulkaanilist purse Ida-Jaava piirkonda; pole kindel, kas see mõjutas mahajätmist, kuid mitmed allikad viitavad sellele kui kõige tõenäolisemale mahajätmise perioodile. Mälestusmärk on vaevalt mainitud nii hilja kui kr. 1365. aastal Mpu Prapanca Nagarakretagamas, mis kirjutati Majapahiti ajastul ja milles mainiti "Buduris vihara". Soekmono (1976) mainis ka levinud uskumust, et templid laiali läksid, kui rahvas 15. sajandil islami vastu astus. Monumendi kohta ei unustatud täielikult, kuigi rahva jutud muutusid järk-järgult selle varasemast hiilgusest ebaõnnest ja viletsusest tingitud ebausklikumateks uskumusteks. Kahes vana jaava kroonikas (babad) 18. sajandist on mainitud monumendiga seotud halva õnne juhtumid. Babad Tanah Jawi (või Jaava ajalugu) järgi oli mälestusmärk 1709. aastal Mataram kuninga Pakubuwono I vastu mässunud mässulane Mas Dana jaoks surmav tegur. Räägiti, et "Redi Borobudur" mägi oli piiratud ja mässulised olid alistatud ja kuningas mõistis nad surma. Babad Mataramis (või Mataram Kuningriigi ajaloos) seostati mälestusmärki 1757. aastal Yogyakarta sultanate kroonprints Monconagoro õnnetusega. Vaatamata sellele, et monumendi külastamine oli tabu, " võttis ta selle, mis on kirjas kui küünis vangistatud rüütel (stuupa ühes puuritud stuubas). " Tagasitulemisel oma paleesse jäi ta haigeks ja suri päev hiljem.  Mis juhtus prints Monconagoroga, kui ta tagasi oma paleesse jõudis?
jäi haigeks ja suri.