Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Sõja alguses oli FRELIMO-l vähe lootust tavapärasele sõjalisele võidule, sest tema 7000 võitlejat olid palju suurema Portugali väe vastu. Nende lootused põhinesid kohalike elanike innustamisel toetada ülestõusu, et jõuda läbirääkimiste teel iseseisvuseni Lissabonist. Portugal võitles oma versiooniga pikka sõda ja Portugali valitsus saatis rahutuste peatamiseks suure sõjalise jõu, mille sõdurite arv suurenes 8.000-lt 24000-ni aastatel 1964-1967. FRELIMO sõjalise tiiva juhtis Filipe Samuel Magaia, kelle väed said Alžeeriast väljaõpet. FRELIMO sissetungijad olid relvastatud mitmesuguste relvadega, millest paljud olid pärit Nõukogude Liidust ja Hiinast. Tavalised relvad olid Mosin-Nagant, SKS ja AK-47 automaatrelvad ning Nõukogude PPSh-41. Masinpüstole nagu Degtyarev'i kerge masinpüstoli kasutati laialdaselt koos DShK ja SG-43 Gorunoviga. FRELIMO-d toetasid müüritorud, tagasilöögita vintpüssid, RPG-2 ja RPG-7, õhutõrje relvad nagu ZPU-4 ja alates 1974. aastast Strela 2. Konflikti suremas staadiumis varustati FRELIMO-d Hiinast mõne SA-7 MANPAD õlguga raketiheitjaga; neid ei kasutatud kunagi Portugali lennuki alla tulistamiseks. Konflikti ajal kaotati vaid üks Portugali lennuk, kui leitnant Emilio Lourenço G.91R-4 hävitati enneaegse detonaatoriga. Portugali väed olid kindral António Augusto dos Santos'i juhtimisel, kellel oli tugev usk uutele mässuliste vastu võitlemise teooriatele. Augusto dos Santos toetas koostööd Rodeesiaga, et luua Aafrika skautide üksused ja teised eriväed, kusjuures Rodeesia väed viisid konflikti ajal läbi isegi oma iseseisvaid operatsioone. Portugali poliitika tõttu säilitada ajakohased seadmed metropoli jaoks, samas kui saata vananenud seadmed oma ülemereterritooriumidele, olid Portugali sõdurid, kes võitlesid konflikti algusjärgus, varustatud Teise maailmasõja raadio ja...  Küsimus: Kes toetas koostööd?
Augusto dos Santos