Valgevene (tuntud ka kui Valgevene Nõukogude Sotsialistlik Vabariik), tänapäeval tuntud kui Valgevene, oli Teise maailmasõja alguses Nõukogude Liidu vabariik. Valgevene piirid laiendati oluliselt 1939. aasta Poola sissetungi ajal ja viimistleti pärast Teist maailmasõda. Pärast Saksa sõjalisi katastroofe Stalingradis ja Kurskis
Sakslased moodustasid kollaboratiivse Valgevene omavalitsuse, et koguda kohalikku toetust oma Nõukogude-vastastele operatsioonidele. Valgevene BCR omakorda moodustas 23 veebruarist 1944 kuni 28 aprillini 1945 tegutseva kahekümne tuhandeliikmelise Valgevene Kodukaitse (BKA). Abi pakkusid kohalikud haldusvalitsused Nõukogude ajastust ja sõjaeelseid avalikke organisatsioone, sealhulgas endise Nõukogude Liidu Valgevene Noorte Liit. Kohe vallutas punane armee kogu riigi. Sõjaga laastatud Valgevene kaotas märkimisväärse hulga elanikkonnast ja majandusressurssidest. Paljud lahingud toimusid Valgevene ja naaberriikide territooriumil. Valgevenelased osalesid ka piirkondlikes konfliktides.