Kirjuta sellele lõigule edasi - Poliitikas tuleneb vasak- ja parempoolse tiiva eristamine istekohtade korraldusest, mis algas 1789. aasta "Assemblee Nationale" ajal (radikaalsemad "jakobid" istusid saali vasakul asuvatel istekohtadel). Kogu 19. sajandi vältel oli Prantsusmaal vasak- ja parempoolse vaheline põhiline lõhe vabariigi ja monarhia pooldajate vahel. Paremal poolel olid legitimistidel vasterevolutsioonilised vaated ja nad lükkasid tagasi igasuguse kompromissi kaasaegsete ideoloogiatega, samal ajal kui orléanistid lootsid luua konstitutsioonilise monarhia, mis oleks olnud nende eelistatud kuningliku perekonna haru all, mis oli lühike reaalsus pärast 1830. aasta juuli revolutsiooni. Vabariik ise või, nagu seda radikaalsed vabariiklased nimetasid, demokraatlik ja sotsiaalne vabariik ("la République démocratique et sociale") oli Prantsuse töölisliikumise eesmärk ja Prantsuse vasakpoolsuse madalaim ühine nimetaja. Juunipäevade ülestõus Teise Vabariigi ajal oli vasakpoolsete püüd ennast pärast 1848. aasta revolutsiooni kinnitada.
, mis põhines oma jagatud radikaalsusel, mida jagas liiga vähe (siiani valdavalt maapiirkondade) elanikkonnast.