Kirjuta selle lõigu jätkamine - Sõjavõistlused, mida korraldasid "Generalmajor" Kurt von Tippelskirch, sõjaväe luureülem ja "Fremde Heere West" (FHW, Välisväed Lääne) Oberst Ulrich Liss, katsetasid Ardenne'i kaudu rünnaku kontseptsiooni. Liss arvas, et "süsteemse prantsuse või raske inglise" kiiret reaktsiooni ei saa oodata, ja kasutas prantsuse ja briti meetodeid, mis ei võimaldanud üllatust ja reageerisid aeglaselt, kui see tekkis. Sõjamängude tulemused veensid Halderit, et Ardenne'i plaan võib toimida, kuigi tema ja paljud teised komandörid ootasid selle ebaõnnestumist. May kirjutas, et ilma luureanalüüside ja sõjamängude tulemuste kinnitusteta oleks Saksamaa võimalus võtta kasutusele viimane versioon "Fall Gelbist" olnud kaugel. Prantsuse Dyle-Breda variant liitlaste kasutuselevõtuplaanist põhines Saksa kavatsuste täpsel ennustamisel, kuni talve ilmaga põhjustatud viivitused ja Mecheleni intsidendi šokk viisid "Fall Gelbi" radikaalse läbivaatamiseni. Prantslased püüdsid kindlustada brittidele, et nad tegutsevad, et takistada "Luftwaffe" kasutamisel baase Madalmaades ja Meuse orus ning julgustada Belgia ja Madalmaade valitsusi. Kava poliitilis-strateegilised aspektid kinnitasid Prantsuse mõtlemist ja võltssõda viis nõudmiseni liitlaste rünnakuteks Skandinaavias või Balkanil ning plaani alustada sõda Nõukogude Liiduga. Muudatused Dyle-Breda variandis võivad viia vägede lahkumiseni Lääne-Fronti.