Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbisõit: Klaipėda (saksa Memel), oluline mere sadam Ida-Preisimaal, eraldati Saksamaalt Versailles'i lepingu artikli 28 alusel ja seda valitsesid liitlased vastavalt artiklile 99. Prantsusmaa võttis üle piirkonna haldamise, samal ajal kui Leedu jätkas lobitööd selle kontrollimise nimel, väites, et see peaks kuuluma Leedule, kuna sellel oli märkimisväärne leedu rahvaarv (vt Väike-Leedu) ja see oli selle riigi ainus juurdepääs Läänemerele. Ka Poola nõudis territooriumi. Kuna liitlased kõhklesid otsuse tegemisel ja tundus, et piirkond jääb vabaks riigiks nagu Danzigi vaba linn, võttis Leedu algatusel ja korraldas 1923. aasta jaanuaris Klaipėda ülestõusu. Nõukogude Liit ja Saksamaa toetasid seda tegevust. Piirkond, kui autonoomne territoorium oma parlamendiga (Klaipėda parlament), liideti Leeduga. Piirkonna pindala oli umbes 2400 km2 ja elanikkonna arv oli ligikaudu 140 000. 1920. aastatel hoidsid Leedu ja Saksamaa suhteliselt normaalseid suhteid, kuna neid ühendas poolavastased tunded. 1928. aasta jaanuaris allkirjastasid Saksamaa ja Leedu pärast pikki ja rasket läbirääkimisi piirilepet, mis jättis Klaipėda Leedu poolele. Kuid pinged hakkasid tõusma 1930. aastatel pärast Weimari Vabariigi asendamist Natsi-Saksamaaga. Eriti pingeline periood tuli 1934. aasta veebruaris, kui Leedu valitsus arreteeris kümneid natsismi toetavaid aktiviste. Vastuseks nendele vahistamisele ja kohtuprotsessidele kuulutas Saksamaa välja boikoti Leedu põllumajandustoodete impordile. Boikott põhjustas majanduskriisi Suvalkijas (Lõuna-Leedu), kus farmerid korraldasid vägivaldsed protestid. Kuid pärast rahvahääletust Saaris sai enamik natsisõltlasi amnestia. Amnestiate tagajärjel kannatas Leedu prestiiž nii välismaal kui ka Klaipėdas, võimaldades Saksamaal tugevdada oma mõju piirkonnas.  Küsimus: Keda Leedu valitsus vahistas?
Natside pooldajad