Kirjuta selle lõigu jätkumine - McCain edutati komandöriks 1973. aasta juulis ja käis 1973.-1974. õppeaastal Washingtonis Fort McNair'is National War College'is. Seal uuris ta intensiivselt Vietnami ajalugu ning Prantsuse ja Ameerika sõdu.
, ja kirjutas "The Code of Conduct and the Vietnam Prisoners of War", pikka artiklit Vietnami sõjavangide kogemustest USA käitumisjuhendi testimiseks. Lõpetades oli ta jõudnud järeldusele, et Ameerika poliitiliste ja sõjaväejuhtide eksimused olid sõjategevuse hukka mõistnud. Ta aktsepteeris sõjavastase liikumise õigust USA-s kasutada oma vabadust protestida ja ta võttis vastu elu-ja-lask-elu hoiaku nende suhtes, kes olid sõjalise teenistuse vältinud. Samuti ei häirinud teda Ameerika ühiskondlikes kombedes toimunud suured muutused, mis toimusid tema äraolekul, nagu seda tegid paljud teised endised sõjavangid. McCain naasis Saigoni 1974. aasta novembris; tema ja paar teist endist sõjavangit said Vietnami Rahvusliku Ordeni, selle riigi kõrgeima au. Ta rääkis ka Lõuna-Vietnami sõjakolledžis, viis kuud enne Saigoni langemist. McCain otsustas mitte saada "professionaalseks sõjavangiks", vaid liikuda edasi ja ehitada oma elu uuesti üles. Vähesed arvasid, et McCain suudab uuesti lennata, kuid ta oli otsustanud proovida ja selle aja jooksul käis ta üheksa kuud väsitavat, valusat füüsilist teraapiat, eriti selleks, et saada põlved uuesti painduma.