Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - Zykov lahkus kodukülast töötama kullakaevanduses ja kutsuti 1911. aastal Vene keisririigi armeesse, saades allohvitseriks. Esimese maailmasõja ajal teenis ta reserviüksuses, osales Oktoobri revolutsioonis Ašhhabadis ja ühines Vene kodusõja ajal Punase Armeega. Ta võitles Põhja-Venemaal ja sai oma tegude eest autasustuse, lõpetades sõda rügemendi abikomandörina. Alates 1920. aastate lõpust oli Zykov reserviüksuste komandör. 1930. aastate lõpus tõusis ta diviisi komandöriks. Ta juhtis 121. relvastiku diviisi alates operatsiooni Barbarossa algusest, juhtides seda Białystokis, Minskis, Smolenskis, Moskvas ja Voronežis.
- Jah. Pärast ametiaega 60. armee asejuhina 1942. aasta lõpus juhtis Zykov 18. püssikorpuse Nõukogude edasiminekul Ukrainasse pärast Stalingradi lahingut 1943. aasta alguses, enne kui ta naasis oma vanasse ametikohale 60. armee asejuhina. Ta hoidis seda ametikohta kuni 1944. aasta lõpuni, kui ta tervisehäirete tõttu üle viidi lahinguvälisele ametikohale sõjalise piirkonna aseülema ametikohale. Zykov läks pensionile vahetult pärast sõja lõppu.