Bismarcki esialgsest skeptitsismist hoolimata olid Saksa kolooniaimperiumi alused juba tema ametiajal alates 1884. aastast, kui valitsus hakkas panema kolonoomide nagu Adolf Lüderitz, Adolph Woermann, Carl Peters ja Clemens Denhardt eraõiguslikult omandatud omadused Saksa Riigi kaitse alla, mis nõudis kulukaid meetmeid, nagu näiteks 1888. aasta Abushiri ülestõusu
- Jah. Saksa ajaloolase Hans-Ulrich Wehleri sõnul oli Saksa kolooniapoliitika 1880ndatel aastatel näide "pragmaatilisest" sotsiaalsest imperialismist, mis võimaldas valitsusel avalikkuse tähelepanu kodustest probleemidest kõrvale juhtida ja säilitada olemasolevat sotsiaalset ja poliitilist korda.