Ta võitles Fontenoy'l ja juhtis 1745. aasta ülestõusu ajal brigaadi Falkirki lahingus.
, kus ta kannatas raske kokkupuude. Ta lahkus poliitikast 1747. aastal ja lõpetas oma aktiivse sõjaväeteenistuse 1750. aastal, kuigi 1770. aastal edutati ta kindraliks.