Täida järgmine lause: Pärast oktoobri revolutsiooni tekkisid erakonna sees erimeelsused. 1921. aastal avaldas partei "Venemaa sotsiaaldemokraatliku töölispartei platvormi", kutsudes üles likvideerima kommunistliku partei poliitilise monopooli, mis oli määratletud kui midagi täiesti erinevat proletariaadi diktatuurist, suurte tööstusharude erastamistest ja täieliku hääleõiguse andmisest talupoegadele ja neile, keda nõukogude valitsus kohtles kui kodanlik klassi. Alates 1921. aasta algusest pärast
Kronstadti garnisoni ülestõus, Kommunistliku Partei 10. kongress ja Uue Majanduspoliitika (NEP) kasutuselevõtt ja talupoegade teravilja vägisi konfiskeerimise lõpetamine sundisid Vene Sotsialdemokraatlikku Tööpartei tegutsema salaja Nõukogude Venemaal ja Nõukogude Liidus ning avalikult ainult pagenduses Euroopas ja Põhja-Ameerikas. Partei välised delegatsioonid asutati 1920. aastal ja asusid alguses Berliinis (kuni 1933. aastani), seejärel Pariisis ja 1940. aastal New Yorgis. Pagulastena koosnes erakond väikestest gruppidest Genfis, Liège'is, Berliinis, Pariisis, Bernis ja New Yorgis. Martov ja Abramovitš juhatasid välisdelegatsiooni kuni 1923. aastani, kui seda juhtis Fyodor Dan ja Abramovitš. Aron Jugov oli välisdelegatsiooni sekretär.