Pärast Briti rünnakut Mers-el-Kebiri (ja mujal) Prantsuse laevastu vastu 3. juulil 1940 oli Suurbritannia ja Vichy Prantsusmaa vahel sõjaseisund. Alates 1940. aasta juulist kuni liitlaste sissetungini
Prantsuse Põhja-Aafrikas 8. novembril 1942 Laghouati kasutati "de facto" sõjavangide laagrina Briti impeeriumi ja Rahvaste Ühenduse vangidele, enamasti vangistatud meremehedele ja lennukitöötajatele. Laghouat'i vangide seas oli viieteistkümmend kanadalast ja seitse meest Newfoundlandi Dominionist, kellest üks oli seal 472 päeva. Interneeritute seas oli ka Lõuna-Aafrika kodanikud ja kuningliku mereväe personal hõlmas mereväelasi, kes olid vangistatud pärast HMS "Havock" liivastumist Kelibia lähedal, Tuneesia, aprillis 1942 ja pärast HMS "Manchesteri" kaotust 1942. aasta augustis.