Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbisõit: alates 8. sajandist jt arendasid astronoomid meetodid, et hinnata ja arvutada suunda Mekka (qibla) ja selle kaugust mistahes asukohast Maal. Alates 9. sajandist kasutasid nad sfäärilist trigonomeetrit ja kaardiprojektsiooni, et neid suurusi täpselt määrata. Arvutus on sisuliselt Mekka ekvatoriaalsete polaarkoordinaatide (st selle pikkus ja laius) ümberkujundamine polaarkoordinaatideks (st selle kibla ja kaugus) võrreldes süsteemiga, mille võrdlusmeridiaan on suur ring läbi antud asukoha ja Maa pooluste ning mille polaaraks on joon läbi asukoha ja selle antipoodilise punkti. On olemas erinevad kontod polaarkoordinaatide kasutuselevõtmise kohta kui formaalse koordinaatide süsteemi osa. Harvardi ülikooli professor Julian Lowell Coolidge kirjutab selles raamatus Polarkoordinaatide päritolu (inglise keeles Origin of Polar Coordinates). Grégoire de Saint-Vincent ja Bonaventura Cavalieri tutvustasid mõisteid iseseisvalt 17. sajandi keskpaigas. Saint-Vincent kirjutas neist privaatselt aastal 1625 ja avaldas oma teose 1647. aastal, samas kui Cavalieri avaldas oma 1635. aastal ja parandatud versioon ilmus 1653. aastal. Cavalieri kasutas esmakordselt polaarkoordinaate, et lahendada probleemi, mis puudutas Arhimedese spiraali piirkonda. Blaise Pascal kasutas hiljem polaarkoordinaate, et arvutada paraboolsete kaare pikkust.  Küsimus: Millist raamatut tuleb teema kirjeldamiseks kasutada?
Polaarkoordinaatide päritolu