Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbisõit: Paleontoloogid tunnistavad Allosaurus suurte loomade aktiivse kiskja. On dramaatilisi tõendeid allosauruse rünnakute kohta Stegosaurusele, sealhulgas Allosauruse saba selgrool osaliselt paranenud punktuurhaavaga, mis sobib Stegosauruse sabapikkusega, ja Stegosauruse kaelaplaat U-kujulise haavaga, mis korreleerub hästi Allosauruse suu. Sauropodid on tõenäoliselt kandidaadid nii elava saaki kui ka sauropodide luudele, mis sobivad hästi allosauruse hammastega, ja sauropodide luudega allosauruse hammastega. Kuid nagu Gregory Paul märkis 1988. aastal, ei olnud Allosaurus tõenäoliselt täielikult kasvanud sauropodide kiskja, välja arvatud juhul, kui see jahtis karjas, kuna tal oli tagasihoidliku suurusega kolju ja suhteliselt väikesed hambad ja see oli kaasaegsete sauropodide poolt oluliselt suurem. Teine võimalus on see, et ta eelistas jahtida noori, mitte täiskasvanuid. 1990ndatel ja 21. sajandi esimesel kümnendil tehtud uuringud võivad sellele küsimusele leida ka teisi lahendusi. Robert T. Bakker võrdles Allosauruse kenosooiku mõõkhammaste lihasööjatega, leidis sarnaseid kohanemisviise, nagu lõua lihaseid ja kaela lihaseid ning võimet lõua äärmiselt laialt avada. Kuigi Allosaurusel ei olnud mõõkhammasid, pakkus Bakker välja teise rünnakumeetodi, mis oleks kasutanud selliseid kaela- ja lõua kohandusi: lühikesed hambad muutusid tegelikult väikesteks saepärasel lõikekärvel, mis kulges ülemise lõua pikkuse mööda, mis oleks olnud saagiks. Selline lõualuu võimaldaks rünnata palju suuremat saaki, eesmärgiga ohvrit nõrgestada.  Küsimus: Kes võrdles Allosauruse ja Kenozooika?
Robert T. Baker