1813 kevadel võttis Ricard komandöriks 11. jalaväedivisiooni marssal Michel Ney III korpuses. 1. brigaad koosnes 9. kerge jalaväe 3. ja 4. pataljonist ning 17. ja 18. ajutise rügemendi kahest pataljonist. 2. brigaad koosnes neljast pataljonist 142. ja 144. liini jalaväest. Seal oli 7608 jalaväelast, 175 tulistajat, 152 sappijat ja 305 vagunijuhti. Mõlemad jalgväe suurtükiväekompaniid olid relvastatud kuue kuue naela ja kahe 51⁄2-tollise haubitseriga. Lützeni lahingus
2. mail 1813 saavutas vene-preisi armee üllatuse, kui ründas III korpust. Joseph Souhami 8. ja Jean-Baptiste Girardi 10. diviis absorbeerisid esialgse rünnaku jõudu. Girardi suurtükivägi ei olnud kohe kättesaadav, nii et Antoine François Brenier de Montmorandi 9. diviisi ja Ricardi diviisi relvad kasutati toetuseks. Metsik võitlus kestis nelja küla ümber, mis võeti korduvalt ja võeti tagasi. Ricardi väed vallutasid pärastlõunal Kaja küla.