Kuskova oli üks ajalehe "Nasha Zhizn" ("Meie elu") asutajatest ja toimetajatest, millest sai KDP ametlik organ. Ta sai seotud Isa Gapon, õigeusu preester ja sotsiaalne reformator, kes juhtis relvastamata meeleavaldus verisel pühapäeval
, 9. jaanuar 1905 (OS), mis vallandas 1905. aasta revolutsiooni. Kuskova vahistati lühikest aega, kuna ta oli seotud Gapooniga. Pärast vabastamist aitas ta organiseerida ametiühingute liitu, mis oli üks peamisi režiimi liberaalse opositsiooni fookuseid. Ta oli lühikest aega KDP Keskkomitee liige, kuid astus varsti tagasi ja lahkus KDP-st, sest ta ei nõustunud selle liidri Miliukovi konservatiivse suunaga. 1910-ndatel aastatel pühendas Kuskova ennast ajakirjandusele, asutas, toimetas ja panustas mitmetesse ajakirjadesse, nagu "Tovarich" ("Kaaslane") ja "Bez Zaglaviia" ("Titeluta"), mis võimude poolt suleti. Ta kirjutas ka "Russkie Vedomosti" ("Venemaa ajaleht"). Ta propageeris reformistlikku sotsialismi, mis oli KDP-st vasakul, kuid ei olnud kooskõlas RSDRP-i marksistliku ortodoksiga. Kuigi ta ei püüdnud kunagi RSDRP-sse tagasi liituda, säilitas ta sõbralikke suhteid mõnede menshevikitega, eriti nn likvideerijatega, kes 1910-ndatel aastatel tahtsid RSDRP-i ebaseadusliku maa-aluse aparaadi lahutada ja keskenduda seaduslikule tööle ametiühingutes ja ühistudes. (Liit oli seaduslikuks tunnistatud 1906. aastal.) Enne sõda osales Kuskova ühistuliikumis, vabamüürluses ja naiste õiguste eest võitlemises. Ta oli üks varasemaid feminismi toetajaid Venemaal. Ta oli aktiivne liige ebaregulaarses vabakutselises loos, Venemaa rahvaste Suur-Oriendis.