Täitke järgmine lause: 1812. aastal, kuuenda koalitsiooni sõja ajal teenis Glebov Teises Lääne-Armees, osaledes Pjotr Bagrationi taganemisel Volkoviskist. Pärast vasturünnakut suutsid venelased prantslaste väljapostid tagasi lükata, jõudes kell 08:00 Saltanovka sillale (praegune Mogilev). Glebov mängis hiljem olulist rolli Saltanovka rasketes lahingutes, kus tema juhitud jahimeeste korpus suutis ületada sillal asunud kaitsjad, võimaldades nii venelaste edasiminekut. Pärast Mogilevi lahingut lõpetas 2. Läänearmee, mille osa Glebov oli, Novy Bukhovis silla ehitamise, mida nad kasutasid jõe ületamiseks, ja seejärel jätkas marssimist Smolenski suunas. Glebov osales hiljem Smolenskis, Shevardinos ja kurikuulsas Borodino lahingus, kus ta sai peahaava. Pärast vigastuste taastumist osales ta Malojaroslavetsi ja Krasni lahingus. Viimase eest pälvis ta 3. klassi Püha Vladimiri ordeni. Aastal 1813 võitles ta taas mitmel rindel ja lahingus, mis hõlmasid
Lützen, Bautzen, Modlin, Dresden, Leipzig (auhinnatud Püha George'i ordeniga (3. klassi) ja viimaks Hamburgi piiramises. Oma viimastel aktiivse teenistuse aastatel eristas ta end taas Soissons'is, Craonne'is ja Laonis. Prof. Alexander Mikaberidze lisab, et 6. jahimeeste rügemendi osas, mille osaliseks ta oli pikka aega, sai ta 12. mail 1814 kokaks ja teenis kuni 1815. aastani 6. diviisi sõjaväelise komandöri abilisena. Tema viimane sõjaline tegu oli 20. märtsil 1816 12. diviisi 1. brigaadi juhtimise üle võtmine. Varsti pärast seda ta lahkus sõjaväest 23. septembril 1816 46-aastaselt, pärast seda, kui ta oli vabastatud ja talle anti käsk minna teise rügemendile.