Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  1919. aastal võttis India seadusandja, mis koosnes riigikogust ja seadusandlikust assambleest, üle Viceroy nõukogu seadusandlikud funktsioonid. Sellegipoolest säilitas asevalitseja märkimisväärse võimu seadusandluse üle. Ta võis lubada ilma seadusandja nõusolekuta kulutada raha "kiriku, poliitika [ja] kaitse" eesmärkidel ning mis tahes eesmärgil "hädaolukordade" ajal. Tal oli lubatud panna veto või isegi peatada arutelu mis tahes seaduseelnõu üle. Kui ta soovitas seaduseelnõu vastuvõtmist, kuid ainult üks koda koostööd tegi, võis ta teatada seaduseelnõu vastuvõtmisest teise koja vastuväidetest hoolimata. Seadusandjal ei olnud võimu välisasjade ja kaitse üle. Riiginõukogu esimehe määras asevalitseja; seadusandlik kogudus valis oma presidendi, kuid valimiseks oli vaja asevalitseja heakskiitu.  Küsimus: mida valitseja endale hoidis?
märkimisväärne seadusandliku mõjuvõim