Oma esinemise eest majapidaja orjana, kes korduvalt karistab oma omaniku tütart Scarlett O'Harat (Vivien Leigh) ja pilkab Rhett Butleri (Clark Gable), võitis McDaniel 1939. aasta
Oscari auhinna parima toetava naise kategoorias, esimene mustanahaline näitleja, kes on Oscarile nomineeritud ja võitnud. "Ma armastasin Mammy't", ütles McDaniel valge ajakirjanikele oma tegelaskuju kohta. "Ma arvan, et ma mõistsin teda, sest mu oma vanaema töötas plantatsioonis, nagu Tara". Tema roll "Vihma käes" oli häirinud mõningaid lõunapoolseid valgeid; oli kaebusi, et filmis oli ta oma valgeid omanikke liiga "tuntud". Vähemalt üks kirjanik märkis, et McDanieli tegelaskuju ei erine oluliselt Mammy tegelaskuju Margaret Mitchelli romaanist ning et nii filmis kui ka raamatus räägib palju noorem Scarlett Mammyga viisil, mida peetakse sobimatuks selle ajastu lõunapoolse teismelise jaoks, kes räägib palju vanema valge inimesega, ning et ei raamat ega film ei vihja Mammy enda laste (surnute või elavate), oma perekonna (surnute või elavate), tegeliku nime ega tema soovi, et tal oleks midagi muud kui Tara elu, teenides orjaplaanil. Pealegi, kuigi Mammy karistab nooremat Scarlettit, ei röövi ta kunagi proua O'Harat, kodumajapidamises vanemat valge naist. Mõned kriitikud arvasid, et McDaniel mitte ainult ei aktsepteerinud rolli, vaid ka oma avaldustes ajakirjanikele nõustus Hollywoodi stereotüüpidega, andes kütust nende kriitikutele, kes võitlesid mustade kodanikuõiguste eest. Hiljem, kui McDaniel üritas oma "Mammy" tegelast rändes näidata, ei olnud mustanahaline publik vastuvõetav.