Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - 1394. aastal piiras Osmanite sultan Bayezid I Konstantinopoli. Manuel lahkus linnast 1399. aastal, et reisida Lääne-Euroopas sõjalise abi otsimiseks, ja usaldas Johannes VII-le Constantinopolis asuvaks regendiks, kes jälgis selle kaitset. Vaatamata väidetele, et ta oli osmanlastega vandenõus, hoidis Johannes VII linna lojaalselt kogu Manueli kolme ja poole aasta pikkuse teekonna kestel, keeldudes selle Bayezidile andmast. Konstantinoopoli ohtu lõppes Bayezidi kaotusega Timuride vastu Ankara lahingus
aastal 1402. Pärast seda lahingut läbirääkis Johannes VII ühe Bayezidi pojaga Süleyman Çelebiga soodsast lepingust, millega tagati, et Manueli tegude tõttu aastal 1387 Osmanitele kaotatud tähtis linn Thessaloniki tagastati keiserliku kontrolli alla. Hoolimata Johannese VII lojaalsest teenimisest saatis Manuel ta 1403. aastal tagasi tagasi ja nad olid taas vaenlased. See vaen oli lühike, sest nad leppisid mõne kuu pärast kokku ja sõlmiti uus kokkulepe, milles John VII lubati võtta Thessaloniki ja tunnustati täieliku keiserliku tiitliga. Alates 1403. aastast kuni oma surmani aastal 1408 valitses Johannes VII Thessalonices "Kogu Thessaly keisrina", millel oli oma eraldi keisrikõne. Tessalooniklased pidasid teda võimeliseks valitsejaks ning tema töö kohalike kirikuasjadega ja linna kaitsematerjalide parandamisega andis talle positiivse mälestuse.