Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Kuid tegelikud uuringud näitavad, et demokraatiad võidavad sõdu tõenäolisemalt kui mitte-demokraatiad. Üks seletus annab selle põhjuseks peamiselt "poliitiliste võimude läbipaistvuse ja nende eelistuste stabiilsuse, mis on kord kindlaks määratud, demokraatlikud riigid suudavad paremini teha koostööd oma partneritega sõdade läbiviimisel". Teised uuringud seostavad selle ressursside kõrgema mobiliseerimisega või sõdade valikuga, mille võitmise tõenäosus on demokraatlikel riikidel suur. Stam ja Reiter märgivad ka, et rõhuasetus individuaalsusele demokraatlikes ühiskondades tähendab, et nende sõdurid võitlevad suurema algatusvõime ja kõrgema juhtimisega. Diktaatorite ametnikud valitakse sageli poliitilise lojaalsuse, mitte sõjaväelise oskuse alusel. Nad võivad olla valitud üksnes väikestest režiimi toetavatest klassidest või religioossetest/etnilistest rühmadest. Demokraatlike riikide juhid võivad reageerida vägivaldselt igasugusele kriitikale või sõnakuulmatusele. See võib põhjustada, et sõdurid ja ohvitserid kardavad esitada mingeid vastuväiteid või teha midagi ilma selgesõnalise loata. Initsiatiivi puudumine võib kaasaegses sõjas eriti kahjulik olla. Vaenlase sõdurid võivad kergemini alistuda demokraatiatele, kuna nad võivad oodata suhteliselt head kohtlemist. Vastupidi, natside Saksamaa tappis peaaegu 2/3 vangistatud Nõukogude sõduritest ja 38% Põhja-Korea vangistatud Ameerika sõduritest Koreas.  Küsimus: mis võib kaasaegsele sõjale kahju teha?
initsiatiivi puudumine