Kui mõõtmised on kättesaadavad rohkem kui ühel kõrgusel (näiteks maapealsed vaatluskeskused ja satelliidid), võib sfäärilist harmoonilist analüüsi kasutada sisemiste ja väliste allikate eristamiseks. Sellisel juhul võib iga osa, mille koefitsient gml või hml on kättesaadavad rohkem kui ühel kõrgusel (näiteks maapealsed vaatluskeskused ja satelliidid), jagada kahte osale: üks, mis väheneb raadiusega 1/rl+1 ja teine, mis suureneb raadiusega rl. Kasvav osa sobib välistele allikatele (voolud ionosfääris ja magnetosfääris). Kuid keskmiselt mõne aasta jooksul keskmine väline panus nullini. Ülejäänud osad ennustavad, et dipoleeritud allika (l=1) potentsiaal langeb 1/r2. Magnetvälja, mis on potentsiaalide derivaat, langeb 1/r3.
kuni 14 kraadi või vähem