Kokkuvõte artiklist:  (CNN) Olge hirmul - olge väga hirmul. See on hoiatus, mida maailm väärib kuulda. Sest vaba maailma liider keeldub vaatamast 21. sajandi peamisi julgeolekuprobleeme: radikaalse islami vilju. Obama Valge Maja uuenduslike jõupingutuste tulemuseks muuta maailm paremaks kohaks on üha kasvav hulk radikaalse islami ohvreid Lähis-Idas, Põhja-Aafrikas ja Lõuna-Aasias. Rääkimata siin Ameerika Ühendriikides, Kanadas ja Euroopas. Kas pole mitte traagiline irooniline, et araabia kevad-ajastu poliitika, mille järgi Nobeli rahupreemia laureaat Süüriast maailma uusimaks džihadi teatriks sai, jättes samal ajal Liibüa ebaõnnestunud riigiks ja Jeemeni ebaõnnestunud riigiks? Süüria džihaad andis alguse Iraagi ja Süüria Islamiriigile, mis kasutab nüüd Süüria tagumiste operatiivbaasina, et toetada oma džihaadi Iraagis, mis võib peagi Jordaaniasse üle minna. Lisaks kasutatakse Liibüat ISIS-i ja teiste ülemaailmsete džihadistide operatiivbaasiks, kes püüavad ümber joonistada Lähis-Ida kaarti, isegi kui nad plaanivad rünnakuid Euroopas ja Põhja-Ameerikas. Arvestades hirmuäratavalt aeglast tempot, millega Ameerika ülemjuhataja lubab praegu meie sõjaväelistel ja luureorganisatsioonidel tegutseda nii ISIS-i kui ka selle esivanema Al Qaeda vastu, on pildi, mis on varuks, selge: surnute arv kasvab jätkuvalt kohtades, kus need rühmitused saavad oma tegevuskavasse sisse osta. Ja ei Ameerika Ühendriigid ega meie Lääne liitlased pole selle vähi suhtes immuunsed. Akadeemikud, kes peavad ütlema midagi uut või teistsugust, et oma töö vastu huvi äratada, võivad kirjeldada ISISi ja al-Qaeda tegevuskavasid kui selgelt erinevaid. Kuid fakt on see, et nad ei ole - nende tegevuskavad, mis on täna ülemaailmse julgeolekukeskkonna peamiseks ohuks, on radikaalse islami ilmingud. Muidugi ei ole üllatus, et president Barack Obama keeldub seda kõike tunnistamast - president ja tema riikliku julgeoleku nõunikud on liiga sageli osutunud naiivseks,
Autorid hoiatavad, et president Obama peab olema radikaalse islami ohu suhtes selge. Al Qaeda on endiselt ähvardav oht, öeldakse.