Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  1870. aastaks oli maakonna rahvaarv kasvanud 75% eelmise loenduse põhjal ligi 132 000 elanikule. Vaatamata linna kasvule olid Washingtonis ikka veel mullateed ja puudus sanitaar. Mõned kongressi liikmed soovitasid pealinna edasi läände viia, kuid president Ulysses S. Grant keeldus sellist ettepanekut kaaluma. Kongressi poolt võeti vastu 1871. aasta orgaaniline seadus, millega tühistati Washingtoni ja Georgetowni linnade individuaalsed põhikirjad ja loodi kogu Columbia piirkonna jaoks uus territoriaalne valitsus. President Grant nimetas Alexander Robey Shepherd 1873. aastal kuberneri ametikohale. Shepherd autoriseeris ulatuslikke projekte, mis moderniseerisid Washingtoni, kuid lõpuks pankrotis maakonna valitsus. 1874. aastal asendas kongress territoriaalse valitsuse kolmeliikmelise komisjoniga. 1888. aastal hakkasid linna esimesed mootorsõidukid teenima ja tekitasid kasvu linna piirkonna aladel väljaspool Washingtoni esialgseid piire. Järgnevatel aastakümnetel laienes Washingtoni linnaplaneering kogu piirkonnale. Georgetown annekteeriti Washingtoni linna poolt 1895. aastal. Siiski oli linnas halvad elamise tingimused ja pingelised avalik-õiguslikud ehitustööd. Washington oli esimene linn riigis, mis läbis 1900. aastate alguses linna uuendamise projektidest osana "City Beautiful liikumisest". Suurenenud föderaalsed kulutused New Deal'i tulemusel 1930. aastatel viisid uute valitsuse hoonete, mälestusmärkide ja muuseumide ehitamiseni Washingtonis, kuigi piirkonna eraldiste alamkomisjoni esimees Ross A. Collins Mississippist õigustas kohalike elanike heaolu ja hariduse rahastamise kärpeid, väites, et "mu valijad ei toeta raha kulutamist neegritele". Teine maailmasõda suurendas veelgi valitsuse tegevust, lisades föderaalsete töötajate arvu pealinna; 1950. aastaks jõudis piirkonna rahvaarv 802 178 elanikule.  Küsimus: Millised teed olid linnal pärast selle kasvamist veel olemas?
põrandateed