Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Passage: Wallensteini armee marssis põhja, okupeerides Mecklenburgi, Pommeranni ja Jütlandi, kuid ei suutnud võtta Taani-Norra pealinna Kopenhaagenit Seelandi saarel. Wallensteinil puudus laevastik, ja ei Hansa sadamad ega poolalased ei lubanud Läänemere rannikul keiserliku laevastiku ehitamist. Seejärel piiras ta Stralsundi, ainsa sõdiva Läänemere sadama, millel oli piisavalt rajatisi suure laevastiku rajamiseks; aga peagi sai selgeks, et sõja jätkamise kulud kaaluvad kaugelt üle ülejäänud Taani vallutamisest saadava kasu. Wallenstein kartis, et kaotab oma Põhja-Saksamaa saavutused Taani-Rootsi liiduga, samas kui Christian IV oli kogenud veel ühe lüüasaamise Wolgasti lahingus (1628); mõlemad olid valmis läbirääkimisteks. Läbirääkimised lõppesid Lübechi lepinguga 1629. aastal, milles öeldi, et Christian IV võib säilitada kontrolli Taani-Norra üle (sealhulgas Sleswichi ja Holsteini hertsogkonnad), kui ta loobub oma toetusest protestantlikele Saksa riikidele. Nii vallutasid katoliku võimud järgneva kahe aasta jooksul rohkem maad. Sel hetkel veenis katoliku Liit Ferdinandi II lunastama luterlaste valdused, mis olid vastavalt Augsburgi rahule õiguspäraselt katoliku kiriku valduses. Restituutiooni ediktis (1629) loetletud nende valduste hulka kuulusid kaks peapiiskopkonda, 16 piiskopkonda ja sadu kloostrit. Samal aastal suri Transilvaania kalvinistlik vürst Gabriel Bethlen. Wallensteini ja keisri vastu püsis vastu ainult Stralsundi sadam, mida toetasid Šoti "vabatahtlikud", kes saabusid Rootsi armeest, et toetada oma kaasmaalasi, kes olid juba seal Taani-Norra teenistuses. Neid mehi juhtis kolonel Alexander Leslie, kes sai linna kuberneriks. Kolonel Robert Monro kirjutas:  Küsimus: millest Wallensteinil puudus isegi sõjaväega?
laevastiku