Demokraatlik president Woodrow Wilson lootis isiklikult kolmandat ametiaega, kuid parteijuhid ei tahtnud haiget ja ebapopulaarset ametis olevat uuesti nomineerida. Endine president Theodore Roosevelt oli olnud vabariiklaste kandidaat, kuid ta suri 1919. aastal, jättes oma progressiivse pärandile ilmselge pärija. Kuna nii Wilson kui ka Roosevelt ei kandideerinud, pöördusid suuremad erakonnad väheteatud tumedate hobuste kandidaatide poole Ohio osariigist, kus oli suur hulk valijate hääli. Cox võitis 1920. aasta Demokraatliku Rahvusliku Konventsiooni
44. hääletusel võitis ta William Gibbs McAdoo (Wilson'i väimees), A. Mitchell Palmer ja mitmed teised kandidaadid. Harding oli erakonna konservatiivsete ja progressiivsete tiibade vaheline kompromisskandidaat ja ta kinnitas oma nominatsiooni 1920. aasta vabariiklaste rahvuskonventsiooni kümnendal hääletusel.