Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - Veebruari revolutsiooni kuulutamisel
Ta lahkus oma ametist ja asus Bastiasse, kus ta astus poliitilisse areeni. Suurel määral mõjutatud oma raamatust "Histoire des Girondins", oli Borghetti Lamartine'i suur austaja. Esimestel üldvalimistel 13. ja 14. mail 1849 valiti ta oma kodukanton Pero-Casevecchie "Conseiller Général". Ta ei tahtnud oma ideaalidest kergesti kompromisse teha, kuid oli pettunud, kui nägi, et poliitilised intriigid ja kliendilisus võitsid üldise huvide üle, ning lubas end asendada "Conseiller Général" ametikohal ühe oma sõbraga, rahuõiglase Octavian Renucciga, kes hoidis seda ametikohta kuni teise keisririigi lõpuni. Pärast 2. detsembri 1851. aasta riigipööret loobus ta avalikust elust. Aastatel 1849-1870 jäi Borghetti režiimi opositsioonile. Erinevalt paljudest tema positsiooniga inimestest ei saadetud ta pagendusse, kuid ta oli sageli haldusliku ahistamise objektiks.