Seitsmeaastase sõja alguses koosnes armee kaheksast jalaväe, kahest dragoonist ja kolmest kuuratsiirregimendist ning üks suurtükiväebrigadist. Aastal 1757 purustati üks kuirassier-regimendist ja selle mehed jagati teiste regimendite vahel, samal ajal kui iga regimendi draakonite kompanii oli ainult üks. Jalaväerügemendid koosnesid kahest pataljonist, kus oli neli Füsilierkompanien'i (igaüks 130 meest) ja üks jalaväekompanii (100 meest), samuti kaks nelja-poondi pataljoni kahurit. Nominatiivset jõudu ligikaudu 1800 meest iga rügemendile ei jõutud kunagi lahinguväljal. Kui päästjaväel oli kolm pataljoni, siis ainult kaks olid lahinguväljal. Kümme pataljoni jalaväge anti Habsburgidele vastavalt Baieri keisririigi sõjalistele kohustustele. Nad võitlesid ebaõnnestunult Schweidnitzis, Breslaus.
1757. aastal Leuthenis ja 1758. aastal Troppaus, Olmützis ja Neißes.