Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbisõit: Galileo joonised 28. detsembril 1612 ja 27. jaanuaril 1613 on üks varasemaid teleskoobiga tehtud vaatlusi, mis sisaldavad joonistatud punkte, mis vastavad nüüd teadaolevale Neptuni asukohale. Mõlemal korral näib, et Galileo pidas Neptunit fikseeritud tähega, kui see nägi öösel taevas Jupiteri lähedal; seega ei ole temale Neptuni avastamine antud. Kui ta esmakordselt seda 1612. aasta detsembris märkas, oli Neptune taevas peaaegu paigal, sest ta oli just sel päeval pöördunud tagasi. See nähtav tagurpidi liikumine tekib siis, kui Maa orbiit läheb mööda välise planeedi. Kuna Neptunus oli alles alustamas oma iga-aastast retrogradi tsüklit, oli planeedi liikumine liiga väike, et seda Galileo väikese teleskoobiga tuvastada. 2009. aasta juulis teatas Melbourne'i ülikooli füüsik David Jamieson uuest tõendist, mis viitab sellele, et Galileo oli vähemalt teadlik sellest, et "täht", mida ta oli jälginud, oli liikunud fikseeritud tähtede suhtes. Aastal 1821 avaldas Alexis Bouvard Neptuni naabri Uraani orbiidi astronoomilised tabelid. Järgnevad vaatlused näitasid olulisi kõrvalekaldeid tabelitest, mis viis Bouvardi hüpoteesile, et tundmatu keha häiris orbiiti gravitatsioonilise koostoime kaudu. 1843. aastal alustas John Couch Adams tööd Uraani orbiidiga, kasutades enda käsutuses olevaid andmeid. Cambridge'i observatooriumi direktori James Challise kaudu palus ta kuninglikust astronoomist Sir George Airylt lisateavet, kes andis selle 1844. aasta veebruaris. Adams jätkas tööd aastal 1845-46 ja tegi mitu erinevat hinnangut uuele planeedile.  Küsimus: Millal Sir George Airy lisateavet esitas?
Veebruar 1844