Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  C. Auguste Dupin on üldiselt tunnustatud kui esimene detektiiv väljamõeldis. Tegelane oli prototüüp paljudele hilisematele, sealhulgas Arthur Conan Doyle'i Sherlock Holmes'ile ja Agatha Christie'le Hercule Poirot'le. Conan Doyle kirjutas kord: "Iga [Poe uurijategu] on juur, millest on välja kujunenud terve kirjandus... Kus oli detektiiviraamat enne, kui Poe sellesse elu hingetõmbe sisse hingas?" Paljud detektiiviraamatus hiljem levinud troppid ilmusid esmakordselt Poe lugudes: ekstsentriline, kuid geniaalne detektiiv, puhalik politsei, lähedase isikliku sõbra esimene isiklik jutustus. Dupin käivitab ka lugude jutustamise seadme, kus uurija teatab oma lahenduse ja selgitab seejärel sellele viinud põhjendusi. Nagu Sherlock Holmes, kasutab Dupin oma märkimisväärset deduktiivset oskust ja tähelepanekut kuritegude lahendamiseks. Poe kujutab politseit ka ebameeldival viisil kui detektiiviga sarnast fooliumi. Tegelane aitas luua detektiivifiktsiooni žanri, mis erineb mõistatustest, rõhutades analüüsi ja mitte katse ja vea. Brander Matthews kirjutas: "Tõeline detektiiviraamat, nagu Poe seda mõtles, ei ole mitte müsteerium iseenesest, vaid pigem järjestikustes sammudes, mille kaudu analüütiline vaatleja on võimeline lahendama probleemi, mida võidakse kõrvale lükata kui inimliku selgituseta". Tegelikult lõi Poe kolmest Dupini peategelastest jutust kolm tüüpi uurijat, mis moodustasid mudeli kõigile tulevastele jutustustele: füüsiline ("The Murders in the Rue Morgue"), vaimne ("The Mystery of Marie Rogêt") ja mõlema tasakaalustatud versioon ("The Purloined Letter"). Fyodor Dostoevsky nimetas Poe'd "väga andekas kirjanik" ja kommenteeris Poe uurijategu positiivselt. Dostojevski romaanis "Kuritegu ja karistus" oli Dupin'i poolt mõjutatud tegelaskuju Porfiry Petrovich.  Kes mängis Poe lugudes esimest detektiivi rolli?
C. Auguste Dupin