Mimouni karjääri katkestati, kui ta kutsuti võitlema Lääne liitlaste poolt Tuneesia kampaanias ja seejärel Itaalia kampaanias. Tuneesia kampaanias võitles ta kindral Henri Giraud' juhtimisel Afrika Korps'i vastu. 1943. aasta juulis saadeti ta Itaalia kampaaniasse, kus ta oli marssal Alphonse Juini juhitud Prantsuse ekspeditsioonikorpuse Alžeeria 3. jalaväedivisiooni 83. võitlusinsenerite pataljonis. 28. jaanuaril 1944 sai Mimoun Monte Cassino lahingus raskelt vigastada, sest tema vasak jalg oli fragmenteeritud sakslaste tulistatud kuulidest. Ameerika arstid, kes töötasid väikelaagris, soovitasid selle amputeerida. Ta oli otsustanud, et ei kaota oma jalga, nii et ta keeldus. Õnneks suutis seal üks prantsuse kirurg operatsiooni edukalt läbi viia ja tema vasak jalg pääses. Hiljem saadeti ta taastumiseks Napoli haiglasse. Ta taastas piisavalt, et ta võis endiselt osaleda sõjaväes lahingus II maailmasõja viimases osas. 1944. aasta suvel osales kapral Mimoun liitlaste sissetungil Prantsusmaale.
Vahemerest. Pärast seda kampaaniat osales ta Jura mägede vabastamises Saksa vägede käest. Ta veetis 1944.-1945. aasta talve Vosge'i mägedes, enne kui osales Lääne liitlaste sissetungil Saksamaale. Ta veetis umbes aasta Saksamaal.