Infanta Pilar veetis oma esimese aasta Hispaania õukonna formaalses atmosfääris. Kuni nelja-aastaseks saamiseni kasvatas teda hoolikalt valitud imetaja. Seitsme aastaselt pandi tema haridus Berwicki ja Alba hertsoginna järelevalve alla. Selleks ajaks oli Isabella II valitsemise stabiilsus kõikuv. Kuninganna kaotas kiiresti järjestikku oma valitsuse kaks kõige silmapaistvamat poliitikut. Leopold O'Donell suri 1867. aasta novembris ja Narvaez 1868. aasta aprillis, olles endiselt valitsuse eesistuja. 1868. aasta suvel kolis Hispaania kuninglik perekond pärast mõningaid päevi veetmist La Granja palees Cantabria rannikule. Nad läksid Lekeitiosse, et veeta aega merevannis, mida oli kuningannale ette nähtud, sest ta kannatas nahahaiguse all. Pilar oli siis seitsmeaastane. Tema püsivad kaaslased olid ta õed Paz, kes oli kuueaastane, ja Eulalia, kes oli neljaaastane. Nende kümneaastase venna, Alfonso, õpetati eraldi, kuna ta oli troonipärija. Pilari vanem õde, infant Isabella oli abiellunud oma nõo Girgenti krahviga maikuus ja ta oli välismaal oma pulmapäeval. Kui kuninglik perekond oli Lekeitios, puhkes sõjaline ülestõus. 28. septembril, rojalistide vägede lüüasaamine kindral Novaliches'i juhtimisel Alcolea lahingus
See tähistas kuninganna valitsemise lõppu. Kaks päeva hiljem läks Hispaania kuninglik perekond rongiga Biarritzi.