Kirik purustati 1908. aastal, et teha teed suurele läbipääsule "Avenida D. Amélia" (nimetatud kuninganna Amélie Orléani järgi; vahetati "Avenida Almirante Reis" vahetult pärast 1910. aasta 5. oktoobri revolutsiooni)
, austades üht vabariiklastest revolutsionääridest). Kirik ehitati avenüü läänepoolsele küljele arhitekti José Luis Monteiro poolt: Monteiro austas esialgse kiriku proportsioone, kuid andis sellele väljakujunenud neoklassikalise fassaadi. Esialgse kiriku 17. ja 18. sajandi barokk interjöörid on täielikult säilinud ja üle kantud uude kirikule ning neid on võimalik veel täna jälgida. Mõned maalid on veelgi vanemad, nii manierismi maalikunstniku paneel, mis kujutab pühast Irene'i, kes ravib pühaku Sebastiani haavu, kui ka haruldane maali pühaku Antonius Lissabonist (sakristis) pärineb 16. sajandist.