Kirjuta selle lõigu jätkamine - Stefan Lazarević sai Serbia despoodiks aastal 1402 ja teda järgnes Đurađ Branković aastal 1427. Psaltri esimese lehekülje eespool olev kaasaegne kirjutis näitab, et raamat oli osa despoot Đurađi raamatukogust ja et ta saatis selle mingil hetkel ühele oma pojale. Arvatakse, et raamat võis olla pulmakink tema noorimale pojale ja järeltulijal Lazar Brankovićile, kes abiellus aastal 1446. Serbia despoot langes 1459. aastal osmanlaste kätte ja Brankovićide perekond läks vangistusse Sýrmiasse, mis oli tol ajal Ungari kuningriigi osa. 17. sajandi alguses asus salter Süüria Fruška Gora mäe Privina Glava kloostris, mis oli tol ajal Osmanite võimu all. Aastal 1627 külastas Serbia patriarh Pajsije kloostrit ja viis käsikirja oma raamatukokku Vrdnikisse, kus see jäi kuni 1630. aastani. Samal ajal tehti salmi koopia; tehti ka miniatuure. Seejärel võttis patriarh raamatu tagasi ja tagastas selle Privina Glavale. Seda koopiat, mida tuntakse Belgradi psalmikirjana, hoitakse hiljem Serbia Rahvusraamatukogus. See hävitati koos raamatukoguga Belgradi saksa pommitamisel
1941. aasta aprillis.