Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  16. detsembril käivitasid Nõukogude Liit operatsiooni "Väike Saturn", mille eesmärgiks oli tungida Donil asuva Akse armee (peamiselt itaallased) läbi ja vallutada Rostov. Sakslased seadsid väikeste üksuste "mobiilse kaitse" ette, mis pidid linnasid hoidma, kuni tugipüssid saabusid. Nõukogude sillapealt Mamonis ründas 15 diviisi, mida toetas vähemalt 100 tanki, Itaalia Cosseria ja Ravenna diviise ja kuigi itaallased olid arvukalt vähem kui 9-1, võitlesid itaallased alguses hästi, saksalased kiitsid Itaalia kaitsjate kvaliteeti, kuid 19. detsembril, kui Itaalia liinid lagunesid, käskis ARMIR-i peakorter purustatud diviisidel taganeda uutele liinidele. Võitlus sundis Saksa olukorda täielikult ümber hindama. Tundes, et see oli viimane võimalus põgenemiseks, palus Manstein 18. detsembril Hitleri, kuid Hitler keeldus. Paulus ise kahtles ka sellise põgenemise teostatavuses. Üritus Stalingradi murdmiseks jäeti maha ja A-armee rühmale anti käsk Kaukaasiast taganeda. 6. armee oli nüüd üle igasuguse lootusest Saksamaalt abi saada. Kuigi esimesel paaril nädalal oleks olnud võimalik mootorsõit, ei olnud kuuendal armeelil piisavalt kütust ja Saksa sõduritel oleks olnud raske murda läbi Nõukogude liinide jalgsi karmides talvisetes tingimustes. Kuid oma kaitsepositsioonis Volgal jätkas 6. armee märkimisväärse arvu Nõukogude armeesid kinnipidamist. 23. detsembril loobuti katsest vabastada Stalingrad ja Mansteini väed läksid kaitsesse, et tegeleda uute Nõukogude rünnakutega. Nagu Zhukov ütleb: "Natsi-Saksamaa sõjaline ja poliitiline juhtkond ei püüdnud neid vabastada, vaid panna neid võitlema nii kaua kui võimalik, et siduda Nõukogude väed. Eesmärk oli võita võimalikult palju aega, et tõmmata väed Kaukaasiast (armeegrupp A) ja kiirustada vägesid teistelt rindedelt, et moodustada uus rind, mis oleks mõnevõrra võimeline kontrollima meie vastulööke. "  Peale ilmastikutingimuste, mis peatas 6. armeed?
piisav kütus