See maa oli Briti impeeriumi mandadiks aastatel 1920-1948, pärast seda, kui Osmanid selle esimese maailmasõja lõpus loovutasid. Teise maailmasõja ajal pommitati mandaati.
Väga tugevasti. Kui britid nõustusid 1944. aastal varustama relvadega ja moodustama juudi brigadi, astusid jisuvi juudid ametlikult konflikti liitlaste poolele. Sõja lõpus, konfliktiväsinud brittidega suureneva pinge keskel, võttis ÜRO, kes soovis rahustada nii araablaste kui ka juutide fraktsioone, 1947. aastal vastu Palestiina jagamisplaani, soovitades iseseisvate araablaste ja juutide riikide loomist ning rahvusvahelistunud Jeruusalemma. Juudi agentuur võttis plaani vastu, kuid araabia liidrid lükkasid selle tagasi. Järgmisel aastal kuulutas Juudide Agentuur välja Iisraeli Riigi iseseisvuse ja järgnenud 1948. aasta Araabia-Iisraeli sõda nägi Iisraeli asutamist enamiku endise mandaadi territooriumi üle, samas kui Läänekaldal ja Gazal olid naaberriigid. Sellest ajast alates on Iisrael pidanud mitut sõda araabia riikidega ning alates 1967. aasta kuuendast sõjast on tal okupeeritud territooriumid, sealhulgas Läänekaldal, Golani kõrgendikul ja Gaza sektoris (mida peetakse endiselt okupeeritud pärast 2005. aasta lahkumist, kuigi mõned juristid vaidlustavad seda väidet). Järgnevate seadusandlike aktide tulemusena rakendati Iisraeli õigust täielikult Golani kõrgendikul ja Ida-Jerusalemmas, samuti osaliselt Läänekaldal Iisraeli asunduste kaudu. Iisrael kontrollib täielikult peaaegu kaks kolmandikku Läänekaldast ja osaliselt 165 Palestiina enklaavi; Iisraeli okupatsiooni Palestiina territooriumidel peetakse rahvusvaheliselt maailma pikimaks sõjaliseks okupatsiooniks tänapäeval. Iisraeli-palestiina konflikti lahendamise jõupingutused ei ole viinud lõplikule rahuleppele, samal ajal kui Iisrael on sõlminud rahulepingud nii Egiptuse kui ka Jordaaniaga.