Kokkuvõte artiklist:  Ühte linnavalitsust on kritiseeritud, sest see rebis üle 12 000 kiviplaati ajaloolisest teest, et need saaksid edasi anda, et teha sellest kergem jalgratturite jaoks. Bristoli ujuva sadama ääres asuva 19. sajandist pärineva tee kiviplaat tõstetakse praegusest kohast ja lõigatakse pooleks, enne kui see uuesti paigaldatakse. Nõukogu katsetas seda tehnikat väikesel maastikul ja ütles, et reageerimine oli olnud rataste, jalakäijate ja ratastooli kasutajate poolt "ülekaaluline". Kivi kivi tõstetakse oma praegusest kohast, lõigatakse pooleks ja seejärel paigutatakse uuesti, et teha pind jalgratturite jaoks sujuvamaks. Piirkonna ajalugu ulatub tagasi 1809. aasta maikuuni, kui 83 aakrit Avoni jõge konfiskeeriti, et hoida Bristoli sadamas laevu pidevalt üleval. Maggie Shapland, Bristol'i tööstusliku arheoloogilise ühiskonna liige, on kahtlustanud, kuidas töö mõjutab ajaloolise sadamavälja. Ta ütles: "12000 kivipilti on tõstetud. Neid lõigatakse pooleks ja paigutatakse ümber, nii et tekib tasane pind. Selle piirkonna ajalugu ulatub tagasi 19. sajandisse, kui ehitati Bristoli ujuv sadam. "Jalgratturid on seda ilmselt taotlenud, kuigi tegemist on sadamaäärse jalutuskäiguga, mitte määratud jalgratturiteedega. "See on suur töö, see pidi maksma terve varanduse, kuna kivi kivi on raske lõigata ja see muudab täielikult piirkonna välimust". Töö on osa linnavolikogu ja jalgrattasõidu ambitsioonifondi üldisest visioonist muuta linn kasutajate jaoks atraktiivsemaks. Proua Shapland lisas, et ala on II klassi loetletud ja ta ei usu, et nõukogu oli enne töö alustamist nõuetekohast luba saanud. Ta ütles: "Nad ei ole taotlenud loetletud ehitusloa, seega ei ole konsulteerimist toimunud". Bristol'i linnavolikogu esindaja ütles: "Muudatused ei nõua planeerimise nõusolekut ega muid lubasid. Enne töö alustamist katsetasime väikest kivijalgpalli ala Olive Shedi taga ja saime...
Kaldad tõstetakse praegusest kohast, lõigatakse pooleks ja paigutatakse uuesti. Pavimist kivid jooksevad mööda 19. sajandi Bristoli ujuvat sadamat. Nõukogu katsetas tehnikat väikesel alal ja sai "kõrge" toetuse. Bristol Industrial Archaeological Society väidab, et see muudab välimust.