Kirjuta selle lõigu jätkamine - 1978. aastal tegi Merzario partnerluse Šveitsi Formule 1 võistleja Guglielmo Bellasiga ja rajas oma meeskonna aluse. Merzario esimene ise ehitatud Formule 1 auto, A1, ilmus 1978. aastal ja see oli põhimõtteliselt tavaline auto, mis põhines suuresti tema March 761B-l, punase värviplaaniga ja toores kerega, mis hämaralt meenutas Ferrari 312T2-d, kasutades õhu sissevõtmiseks kokpitis olevaid kanalisatsioone. Sellel kasutati tolleaegselt levinud Cosworth DFV mootori ja Hewlandi käigukasti kombinatsiooni. Livery muutus punasest mustaks enne 1978. aasta Monaco Grand Prix't.
, kuigi alles Rootsi Grand Prix'is lõpetas ta võistluse, kuigi klassifikatsiooni ei saanud, olles pärast pikka peatust kaheksa ringi kaugusel võitjast. Austria Grand Prix's esitleti teine A1, kuigi kahtlustati, et see oli tegelikult meeskonna vana March 761B uue kerega. Selle autoga oli Merzario kvalifikatsioonis veidi parem, kuid ta ei suutnud siiski võistlusel klassifikatsiooni saada. Itaalia Grand Prix's kandideerisid mõlemad A1-d, kusjuures Alberto Colombo sõitis algse A1-ga ja Merzario võitis uuema teise A1-ga. Colombo oli kvalifikatsiooni ajal kõige aeglasem ja ei jõudnud võistlusringi, samas kui Merzario kvalifitseerus mugavalt, ainult selleks, et mootor võistluse ajal katkestaks. Meeskond kvalifitseeris auto kaheksa korda 1978. aastal, kuid seitse korda jäi mehaaniliste vigastuste tõttu pensionile.