Kofaktorid võivad olla kas anorgaanilised (näiteks metallioonid ja rauda-kahvritüved) või orgaanilised ühendid (näiteks flaviin ja heme). Need kofaktorid täidavad paljusid eesmärke; näiteks metallioonid võivad aidata stabiliseerida nukleofüülised liigid aktiivses kohas. Orgaanilised kofaktorid võivad olla kas koensüümid, mis vabanevad ensüümi aktiivsest kohast reaktsiooni ajal, või proteesrühmad, mis on tihedalt seotud ensüümiga. Orgaanilised proteesrühmad võivad olla kovalentsed (näiteks biotinide ensüümides nagu karboksüül).
orgaanilised ühendid