6. sajandil eKr pakkus Anaximander välja kosmoloogia, mille kohaselt Maa kujutab endast samamoodi nagu sammas (silindri) osa, mis peetakse kõrgel kõige keskel. Päike, Kuu ja planeedid olid aukud nähtamatutes ratastes, mis ümbritsevad Maad; läbi aukute nägid inimesed varjatud tuld. Umbes samal ajal arvas Püthagoras, et Maa on sfäär (vastavalt päikesevarjutuste vaatlustele), kuid mitte keskel; nad uskusid, et see liikub nähtamatu tule ümber. Hiljem ühendati need vaated, nii et enamik haritud kreeklasi 4. sajandist eKr arvas, et Maa on sfäär 4. sajandil eKr keskel.
Platon