Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbipääs: Lahingu aluseks olid Diokletiani tetrarhiale omased rivaalitsed. Pärast seda, kui Diocletianus 1. mail 305 tagasi astus, hakkasid tema järeltulijad peaaegu kohe võitlema Rooma impeeriumi kontrolli üle. Kuigi Konstantinus oli Lääne keisri Constantiuse poeg, ei võimaldanud tetrarhia ideoloogia tingimata pärilikku järeltulekut. Kui Constantius suri 25. juulil 306, kuulutasid tema isa väed Konstantini Augustusiks Eboracumis (York). Roomas oli lemmik Maxentius, Constantiuse keiserliku kolleegi Maximianuse poeg, kes võttis 28. oktoobril 306 keisri tiitli. Kuid samas kui Ida provintside valitseja Galerius ja keisririigi kõrgeim keiser tunnustas Konstantini väidet, kohtles Maxentiust usurpatorina. Kuid Galerius tunnistas, et Konstantinus oli vaid keisri madalama auastmega. Galerius käskis oma kaas-Augustusel Severusel 307. aasta alguses Maxentius maha võtta. Kuid kui Severus Itaaliasse jõudis, läks tema sõjavägi Maxentiuse poole. Severus võeti kinni, vangistati ja hukati. Galerius ise marssis sügisel Rooma peale, kuid ei suutnud linna vallutada. Konstantinus vältis konflikte nii Maxentiuse kui ka Ida keisritega enamiku selle perioodi jooksul. Aastaks 312 olid Konstantinus ja Maxentius aga avatud vaenulikkuses üksteisega, kuigi nad olid Constantine'i abielu Faustaga, Maxentiuse õega. 312. aasta kevadel kogus Konstantinus kokku 40.000 sõduri armee ja otsustas Maxentiust ise vallutada. Ta vallutas kergesti Põhja-Itaalia ja võitis kaks suurt lahingut: esimene Torini lähedal, teine Veronas, kus sai surma prefekts Ruricius Pompeianus, Maxentiuse kõrgeim kindral.  Küsimus: mis oli võitluse peamine põhjus?
sisemine rivaalsus