Kokkuvõte artiklist:  (CNN) Mäletan, et ühel päeval sõitsin Mumbai kohaliku rongiga koos ema, noorema õe ja vennaga. Oru oli äärmiselt täis. Kui olime valmis maha jääma, tundsin, kuidas mu seelik tõsteti ja keegi puudutas mu erimeelsusi. See oli kohutav. Ma tahtsin karjuda, aga mu hääl oleks rahvahulga alla uppunud. Tahtsin käed eemale lükata, aga mu käed olid mu keha külge kinnitatud. Ma tahtsin nutta, kuid suutsin ainult mõelda: "Lõpeta! Palun ära puutu mind". Ma olin 13-aastane. Ma ei rääkinud sellest päevast kellelegi kuni hiljuti. 25 aastat hiljem kuulen ma endiselt sarnaseid lugusid naistest ja tüdrukutest, keda ahistatakse kohalikus transpordivahendites ja teistes avalikes kohtades. Lugu võib olla kõhuvärisev: mehed masturbeerivad bussides ja peatuspaikades, poisid jälitavad noori tüdrukuid - nii füüsiliselt kui ka internetis, mehed võtavad naiste pilte ilma loata ja laadivad need internetti. Ja siis on ka igapäevased, ebamugavad pilgud, millele sageli kaasnevad seksuaalseid mõtteid sisaldavad kommentaarid. See kõik pole lihtsalt anekdoot. "Meie rahva" uuring näitas, et 80% Mumbais elavatest naistest on olnud tänaval ahistatud, peamiselt rahvarohketes kohtades nagu rongid ja raudteeplatvormid. Enamik inimesi, kaasa arvatud naised, mõtlevad seksuaalsest vägivallast ainult vägistamise kohta ja kipuvad tähelepanuta jätma puudutamist, haputamist ja jälitamist, rääkimata "valgematest" pilkimise, peegeldamise, karjumise ja vilistamise vormidest, kuigi kõik see võib olla hirmutav. Tõepoolest, paljud naised otsustavad piirata oma väljasõitu, valida konservatiivsemad riided või valida pikema, kuid ohutumate koduteede. Alles hiljuti mõistsin, et mu hirm rongide ees on ilmselt pärit sellest halvast kogemusest, mis mul lapsena oli. Ma ikka veel väldin rongid, kui saan. Enamik inimesi on vait, kui naistele juhtub sobimatu seksuaalne käitumine. Oli masendav kuulda üht noort üliõpilast, kes ütles mulle hiljuti seksuaalse ahistamise töökoolis, mida ma juhtin, et "meeste pilkamine ja kommentaarid on normaalsed ja ma olen õppinud seda ignoreerima". Reaalsus on see, et seksuaalne...
Naisi India tänaval ahistatakse, peamiselt rahvarohketes kohtades nagu rongid ja raudteeplatvormid. Elsa Marie D'Silva: On aeg rääkida; me ei saa aktsepteerida ahistamist kui osa meie igapäevasest rutiinist.