Täida järgmine lause: 10. juunil lahkus valitsus Pariisist Tours'i. Weygand, ülemjuhataja, kuulutas nüüd, et "võitlusest on saanud mõttetu". Tema, Baudouin ja mitmed valitsuse liikmed olid juba valmis relvarahu sõlmima. 11. juunil lendas Churchill Orléani lähedal Briare'is asuvasse Mugueti lossi, kus ta esitas esmalt oma ideed bretooni reduudi kohta, millele Weygand vastas, et see on vaid "fantaasia". Churchill ütles siis, et prantslased peaksid kaaluma "gerilla sõda". Pétain vastas, et see tähendaks riigi hävitamist. Churchill ütles siis, et prantslased peaksid kaitsma Pariisi ja meenutas Pétain'ile, kuidas ta oli tulnud Briti abiga neljakümne diviisidega
1918. aasta märtsis ja kordades Clemenceau sõnu: "Ma võitlen Pariisi ees, Pariisis ja Pariisi taga". Sellele, nagu Churchill hiljem teatas, vastas Pétain vaikselt ja väärikalt, et tal oli tol ajal kuuskümmend diviisi strateegilist reservi; nüüd neid ei olnud ja brittid peaksid Prantsusmaad abistama. Pariisi hävitamine ei mõjutanud lõplikku sündmust. Konverentsil kohtus Pétain de Gaulle'iga esimest korda kahe aasta jooksul. Pétain märkis oma hiljutist edutamist kindraliks, lisades, et ta ei õnnitlenud teda, kuna auastmed ei olnud kaotuses kasulikud. Kui de Gaulle protesteeris selle vastu, et Pétain ise oli 1914. aastal Marne'i lahingus edutatud brigadigeneraali ja diviisjoni komandöri ametisse, vastas ta, et praeguse olukorraga ei ole "miski võrreldav". De Gaulle tunnistas hiljem, et Pétainil oli vähemalt selles osas õigus.