Kirjuta selle lõigu jätkamine - Natsi propagandas kujutati kangelaslikku surma sageli kui hiilgavat. Seda ülistati sellistes filmides nagu "Flüchtlinge", "Hans Westmar" ja "Kolberg". "Wunschkonzert", kuigi põhiliselt kodulinnast, on üks tegelaskuju, kes sureb, mängides orgu kirikus, et juhtida oma seltsimehi, kuigi ta teab, et vaenlase väed leiavad ka tema. Esimese maailmasõja surnuid kujutati ka kangelaslikena; filmis "Operation Michael
" ütleb kindral majorile, et nad mõõdetakse ohverduste suuruse järgi, mitte võidu järgi, ja "Leave on parole" -s kujutatakse rahvast, kes on rikutud rahumeelsete loosungite poolt, samas kui sõdurid seisavad kõvasti. Isegi film "Morgenrot", mis toimus enne natside võimuvõitu ja sisaldas selliseid mitte-natsistlikke asju nagu naise keeldumine rõõmustamast kannatuste pärast teisel pool, kiitis selliseid surmasid ja leidis selle eest natside ametnike seas kiidu. Karl Ritteri filmid, mis olid suunatud noortele, olid "sõjaline haridus" ja ülistasid surma lahingus.