1944. aasta oktoobris oli "Zuikaku" admiral Jisaburo Ozawa lõksu Põhja-jõudude lipplaev operatsioonis Shō-Gō 1
, Jaapani vasturünnak liitlaste maandumise vastu Leyte'l. Sel ajal oli laeval 28 A6M5 Zero hävitajat, 16 A6M2 Zero hävitajat, 7 D4Y luurelennukit ja 15 B6N-i. 24. oktoobri hommikul käivitas ta 10 hävitajat, 11 hävitajat, 6 torpeedobomberit ja 2 luurelennukit, sest tema panus õhurünnakusse oli mõeldud selleks, et meelitada Ameerika lennukikandjate tähelepanu eemale teistest töörühmadest, kes pidid hävitama maandumisjõude. Jaapani lennukid ei suutnud kaitsvaid hävitajaid ületada; ellujäänud maandusid Luzoni lennuväljadele. Ameeriklased olid hõivatud teiste Jaapani merevägedega tegelemisega ja õhurünnakute eest kaitsmisega ning lõpuks leidsid Põhja-jõud hilja pärastlõunal, kuid admiraal William Halsey, Jr., Task Force 38 komandör, otsustas, et päev oli liiga hilja, et tõhusa rünnaku korraldada. Ta pööras kõik oma laevad põhja, et ennast rünnakuks positsioneerida.