Kirjuta sellele lõigule jätk - Kui Partisan 2nd Proletarian ja 5th Krajina diviisid marssisid 1944. aasta märtsis Serbiasse, vähendati partisanväed Põhja-Montenegros ja Sandžakis 37. Sandžaki diviisiks. Et seda nõrkust ära kasutada, pakkus Đurišić sakslastele, et nad alustaksid rünnaku operatsiooni. Operatsioon Frühlingserwachen
oli kavandatud Montenegro põhjapoolsetele osadele ja Sandžakile; selle peamine eesmärk oli Kolašini vallutamine Pljevljast, Prijepoljest ja Pešterist käivitatud kontsentriliste rünnakute kaudu. See võimaldas neil ühenduda Podgoricast lõuna pool lähenevate jõududega ja tõmmata partisanite rinde keskele kiil. Operatsioonis Frühlingserwachen osales umbes 5000-meheline teljevägi, mis koosnes mõnest Đurišići väest, SS Polizei-Selbstschutz-Regiment Sandschak'ist, SDK 5. rügemendi 2. pataljonist ja kahest tugevdatud Saksa motoriseeritud kompanii. Operatsioon algas 9. aprillil; 12. aprillil jõudsid nad Bijelo Poljele. Đurišić'i väed vallutasid Berane'i 17. aprillil, kuid 37. Sandžaki diviis peatas Mojkovacis Tara jõe liinil edenevad väed. 24. aprillil, pärast üheksa päeva kestnud rünnakuid ja vasturünnakuid, võttis 37. Sandžaki diviis, mida tugevdasid 3. šokkdivisioni 7. Montenegro noortebrigad "Budo Tomović", taas initsiatiivi. Nad vallutasid 30. aprillil Bijelo Polje ja 5. mail Berane.