Teise maailmasõja ajal juhtis Coleman 4. pataljoni Welch'i rügementi 1941.-1944. aastal ja võttis üle oma pataljoni vanemvormistuse, 160. jalaväebrigadi juhataja ametikoha 1943 aasta lõpus, enne kui 1944. aasta jaanuaris saabus komandör Lashmer Whistler, et võtta juhtimine üle, kusjuures Coleman pöördus tagasi 4. Welch'i komandöriks. Juunis 1944 järgnes Coleman Whistler'ile brigadi juhtimises, juhtides seda kogu kampaanias Põhja-Lääne-Euroopas Normandiast väga lähedalt Taani piiridesse Falaise, Antwerpeni, Nijmegenini.
's-Hertogenbosch, Wessem, Ardennes, Reichswald, Rein, Weser ja Hamburg. Ta sai 1945. aastal Distinguished Service Order'i (DSO) ja 1947. aastal Hollandi 4. klassi William'i sõjalise ordeni rüütli. Nagu tema brigaadimeister kirjutas pärast tema surma, andis talle rühmade meeste lugupidamine "võib-olla sama palju rõõmu ja rahuldust kui kõik tema hilisemad saavutused". Kindlasti kirjutas ta väga soojalt 53. (Welsi) jalaväedivisiooni saavutustest, mille osa tema brigaad oli, oma 1955. aastal avaldatud ettekandes II maailmasõja ajalugu kohta ja nagu selle autor selgitab, tegi ta selle aruande jaoks märkimisväärse panuse.