Ta korraldas novembris 1799 riigipöörde ja sai "vabariigi esimeseks konsuliks". Lahtumatud erinevused brittidega tähendasid, et prantslased seisid silmitsi kolmanda koalitsiooni sõjaga 1805. aastal. Napoleon purustas selle koalitsiooni otsustavate võidudega Ulmi kampaanias ja ajaloolise triumfiga Austerlitzi lahingus, mis viis Püha Rooma impeeriumi lagunemiseni. 1806. aastal, neljas koalitsioon
võttis tema vastu relvad, sest Preisimaa hakkas muretsema Prantsuse mõju suurenemise pärast mandril. Napoleon lõi Pürgi kiiresti Jena ja Auerstedti lahingutes, seejärel marssis Grande Armée sügavale Ida-Euroopasse, hävitades venelased juunis 1807 Friedlandis ja sundides neljanda koalitsiooni alistunud riike Tilsiti lepingutesse. Kaks aastat hiljem astusid austerlased viienda koalitsiooni sõjas uuesti prantslaste vastu, kuid pärast Wagrami lahingus võitu saavutanud Napoleon tugevdas oma mõjuvõimu Euroopas.