Alates 1920ndatest aastatel domineeris Austraalia kaitsekorralduses nn Singapuri strateegia. See strateegia hõlmas Singapuri suurte mereväebaaside ehitamist ja kaitsmist, kust Suurbritannia laevastik reageeris Jaapani agressioonile piirkonnas. Selle eesmärgi saavutamiseks kontsentreeriti Aasia suur osa Austraalia vägesid 1940. ja 1941. aastal Malajas, kuna Jaapani oht suurenes. Sõja puhkemisel koosnesid Austraalia väed Malajas 8. diviisist (vähemalt 23. brigaadist) kindralmajor Gordon Bennetti juhtimisel, neljast RAAF eskadronist ja kaheksast sõjalaevast. RAAF sai esimeseks teenistuseks Vaikse ookeani liidus, kui 6. detsembril 1941 tulistati Austraalia lennukid, mis varjasid Jaapani sissetungi konvoi Malajale.
Kindralmajor Gordon Bennett