Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbisõit: Tähtede pöörlemiskiirust saab kindlaks määrata spektroskoopilise mõõtmise abil või täpsemalt nende tähepildude jälgimisega. Noortel tähtedel võib ekvaatoril olla pöörlemiskiirus üle 100 km/s. Näiteks B-klassi tähe Achernari ekvaatori kiirus on umbes 225 km/s või suurem, mis põhjustab ekvaatori väljapoole paisumist ja ekvaatori läbimõõdu, mis on rohkem kui 50% suurem kui poolte vahel. See pöörlemiskiirus on veidi allapoole kriitilist kiirusest 300 km/s, mille juures täht laguneb. Päike aga pöörleb ümber iga 25-35 päeva, sõltuvalt laiuskraadist, ekvatoriaalkiirusel 1,93 km/s. Peamiste järjekordse tähe magnetväli ja tähttuul aeglustavad selle pöörlemist märkimisväärselt, kui see areneb peamiste järjekordse peal. Degeneerunud tähed on kokkutõmbunud kompaktseks massiks, mille tulemuseks on kiire pöörlemiskiirus. Siiski on neil suhteliselt madal pöörlemiskiirus võrreldes sellega, mida eeldaks nurgimomendi säilitamine - pöörleva keha kalduvus kompenseerida suuruse kokkutõmbumist, suurendades selle pöörlemiskiirust. Suur osa tähe nurgimomendist hajub tähe tuule massikaotuse tagajärjel. Sellele vaatamata võib pulsaari pöörlemiskiirus olla väga kiire. Näiteks krabi udu südames asuv pulsar pöörleb 30 korda sekundis. Pulsari pöörlemiskiirus aeglustub kiirgusest tulenevalt.  Küsimus: Kui suur keha pöörleb, siis kuidas see oma suuruse kokkutõmbumisega toime tuleb?
suurendab pöörlemiskiirust