Välispoliitikas on gaullistid seotud nii realismiga kui ka Prantsuse erandlikkusega ja de Gaulle püüdis kehtestada Prantsuse mõju ülemaailmsele korrale. Gaullistid toetasid dekoloniseerimist, mis vabastas Prantsusmaa impeeriumi koormusest. See peegeldus de Gaulle'i lahenduses Alžeeria kriisile.
(1958<unk>62), mis oli tugevalt mõjutatud de Gaulle'i realpolitikist või "poliitilise otstarbekuse teravast tunnetest". Mõistes, et dekoloniseerimine on vältimatu ja et jätkuv kriis ja pikendatud Alžeeria sõda kahjustaks Prantsuse majandust ja jätkaks rahvuslikku lahkarvamust, "mõistas de Gaulle, et Prantsusmaa huvides on anda iseseisvus ja loobuda sõjalisest kaasamisest", säilitades seeläbi Prantsuse ühtsuse ja hiilgus.