Pärast 1991./92. aasta hooaega, mis lõppes Cremonese'i allajäämisega, kolis Rampulla 1992. aastal Juventusse, kus ta nautis väga edukat 10-aastast ametiaega klubis; ta mängis alguses alguses, asendades Juventus'i endist legendaarset väravavaht Stefano Tacconi, ja seejärel varuks väravavahtis ülejäänud karjääri jooksul, Angelo Peruzzi, Edwin van der Sar ja Gianluigi Buffoni taga, ja hiljem reserveväravavahtis Andreas Isakssoni ja Fabian Carini taga, ta lahkus aktiivsest jalgpallist 2002. aastal, pärast Juventus'i Serie A tiitli võitu ja Coppa Italia finaali lüüasaamist. Vaatamata sellele, et ta oli peamiselt varurühm, mängis ta Juventusis peaaegu iga hooaja jooksul kõikides võistlustes, eriti Peruzzi juhtimisel 90ndate keskpaigas, kui viimane võitles korduvate vigastustega. Rampulla võitis klubis UEFA karika 1993. aastal (pealinna mängides), Coppa Italia 1995. aastal (pealinna mängides), 4 Serie A tiitlit, 2 Supercoppe Italiane'i (asendas Peruzzit pärast seda, kui ta oli 1995. aasta turniiril välja saadetud, aidates oma meeskonna võidule mitmete otsustavate päästetega), UEFA Meistrite Liigit, UEFA Superkupi,
Intercontinental Cup ja UEFA Intertoto Cup.