Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - Reageerimine poliitilisele survele Roomas ja Ameerika ja Briti vägede saabumisele
Sitsiilias, 25. juulil 1943 andis kuningas lõpuks käsu Mussolini arreteerida. Umbes samal ajal oli Oliviero Zuccarini taas ilmnenud, Giovanni Conti ikka veel tema kõrval. Kuna monarhia oli fašismiga seotuse tõttu diskrediteeritud ja fašism oli diskrediteeritud osalusel katastroofilises Saksa sõjas, tundus olevat aeg vabariikliku taastumiseks küps. Kuigi üksikud vabariiklaste partei liikmed osalesid Rahvusliku Vabastuskomitees (CLN), ei olnud tekkiva partei juhtkonna poolt mingit soovi, et kogu partei liituda monarhistide ühendustega saastunud poliitilise rühmitusega. Aastal 1943/44, kui Itaalia vabariikliku partei moodustati uuesti ja pagendatud liikmed hakkasid naasma Inglismaalt ja Ameerikast, tulid Conti ja Zuccarini välja mitteametliku partei juhtimismeeskonna liikmetena. "La Voce Repubblicana" avaldamine jätkus. Alates 1944. aastast oli Zuccarini silmapaistev oma kriitikaga CLNi liialt alandliku suhtumise suhtes monarhia suhtes. Samuti oli ta vastu Aktsioonipartei ühinemisele CLNiga. Lisaks oli ta üks neist, kes edukalt väitis, et põhiseaduslik küsimus - kas on tulnud aeg Itaalia vabariigiks saamiseks - tuleks tõsta partei päevakorda.