Seifert pöördus isiklikult Adolf Gallandi poole, "General der Jagdflieger" (hävitajate väe kindral) ja tema endine "Geschwaderkommodore" (tiivukomandör) JG 26-st, et ta saaks aktiivse teenistuse. Selle tulemusena lõppes tema teenistus RLM-is ja ta naasis Prantsusmaale 1943. aasta septembris ja nimetati "Gruppenkommandeur" II-ks. JG 26 "Gruppe", asendades selles ametis "Hauptmann" Johannes Naumannit. Naumann juhtis lühidalt II. "Gruppe" pärast oma eelmise komandöri "major" Wilhelm-Ferdinand Gallandi, Adolf Gallandi venna surma 17. augustil. Seifert võttis 9. septembril "Gruppe" juhtimise üle, seejärel Beauvais-Tillé lennuväljal. II-le lähetamise ajal. "Gruppe", Lääne Liitlased viisid läbi operatsiooni "Cockade", seeria pettusoperatsioone, et leevendada Saksa survet operatsioonidele Sitsiilias.
Ja Nõukogude Liidul Ida-Frontil. Cockade'i idee oli sundida Luftwaffe massiivsetesse õhusaatlustesse RAF-i ja Ameerika Ühendriikide armee õhujõudude (USAAF) VIII pommirühma vastu, mis annaks liitlastele õhuvõimu Lääne-Euroopas. Selle operatsiooni osana ründasid Martin B-26 Marauder pommitajad Beauvais-Tillé lennuvälja 23. septembril. Selle rünnaku kaitseks väitis Seifert, et 308. Poola hävitajate eskadrilli saatja Spitfire-hävitaja lasti alla.