Kirjuta selle lõigu jätkamine - piirkonnas esineb karstmorfoloogiat, mille aluskivi koosneb suuresti kalkkivist ja suhteliselt väikestest dolomiitide ja neljandiku settede aladest. Eoseeni flysch moodustab valgla lõuna-läänepiiri, mille poole valgla voolab ja kus Ombla tõuseb. Kivid moodustusid kui Noria ja hilise kriidi vahel aset leidnud paks süsinikkarbonaatide sedimentite seeria, mis moodustasid Adriatia süsinikkarbonaadi platvormi, kuni sügavuseni. Eoseenil ja varajases oligooseenil liikus Aadria laht põhja ja kirde suunas, aidates Alpide orogeneesi läbi Dinaride tektoonilise tõusu. Basseini karsti topograafia tekkis karbonatplatvormi ilmastumise tõttu. Karstifikatsioon algas suuresti pärast Dinaride lõplikku tõusu oligooseenil ja mioseenil, kui karbonadid olid kokku puutunud atmosfääri mõjudega; see ulatus praeguse merepinna tasemele, mis oli kokku puutunud viimase jääaegse maksimumi ajal. Mõned karsti moodustused tekkisid varasemate merepinna languste ajal, eriti Messinian soolalisuse kriisi ajal. Piirkonna geoloogiline struktuur viitab hiljutisele tektoonilisele aktiivsusele vallavooluosas, kus Humi ja Ombla vahel on tekkinud rikketus. Hiljutine tugev maavärin laiemas piirkonnas oli 1979. aasta Montenegro maavärin
, mõõdetuna 7,0 Richteri skaalal. Ainsaks ajalooliseks tugevaks maavärinaks selle piirkonnas oli Dubrovniku maavärin 1667. aastal, millele järgnes tsunami.