Kirjuta selle lõigu jätkamine - Kaks nädalat hiljem tuli Pogrom Night (sageli identifitseeritud inglise keele allikate kui "Kristallnacht")
, mille ajal, üle Königsberg, tema vanemate vara hävitati või rüüstati riikliku valitsuse juhitud anti-juudi pogrom. Rachel Lewin magas kogu öö häiritud oma tädi majas. Järgmisel hommikul oli ta aga tunnistajaks sellele, kuidas natside poolväelased piitsutasid ja taga ajasid läbi Hamburgi tänavad juute. Olles ebakindel, mis toimub, ajas ta end läbi rahvahulga, kes oli kogunenud ajalehtede kioski, kus olid koondatud ajalehed, näidates fotodeid üleöö toimunud tulekahjude, rüüstamise ja verevalamise kampaaniast. Ajalehtede müüja, kes seni oli alati tundunud sõbralik hing, märkas teda, ja annab õiglase esitamise Berliini murret, "Niisiis, väike juut, kas sa tahad ka näha, kuidas teie sünagoogid põletatud?" Mälestus sellest hommikust ei lahkunud temast kunagi. Kui ta oma tädi juurde tagasi läks, sai ta tädilt rohkem teada. Enamik õpetajaid ja mõned õpilased, kus Flora Rosenbaum õpetas, olid juba arreteeritud. Perekonna pärast meeleheitlikult mures, suutis Rachel Lewin oma isaga ühendust võtta, kes käskis tal koju tulla. Kui ta jõudis Königsbergi, leidis ta oma vanemad koos oma noorema venna Abraham'iga väikeses korteris, kuhu nad olid sunnitud kolima. Vägivald ja hävitamine, mida ta oli näinud, oli Aabrahami nii traumaatiliselt mõjutanud, et ta oli äkitselt ja tõsiselt rääkimise takistuseks saanud. Samal ajal kandis ta isa hiljutisi armid tõsise peavigastuse tõttu, mis, nagu ta teada sai, oli põhjustatud ahju käepideme abil.