Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Üleminek: nii kaasasündinud kui ka kohanemisvastane immuunsus sõltub immuunsüsteemi võimest eristada oma- ja mitte-oma-molekuleid. Immunoloogias on isemolekulid need organismi keha komponendid, mida immuunsüsteem saab eristada võõrastest ainetest. Vastupidi, mitte-oma molekulid on need, mida tunnustatakse võõraste molekulidena. Ühe klassi mitte-oma molekuleid nimetatakse antigeenideks (antikehade generaatorite lühend) ja neid määratletakse ainetena, mis seonduvad spetsiifiliste immuunsete retseptoritega ja tekitavad immuunvastuse. Emal on mitu passiivset kaitset. Raseduse ajal kantakse teatud tüüpi antikeha, mida nimetatakse IgG-ks, emalt lapsele otse platsenta kaudu, nii et inimlapsel on isegi sünnitusel kõrge antikehade tase, millel on sama antigeeni spetsiifilisus kui emal. Emapiim või kolostrum sisaldavad ka antikehi, mis kantakse lapse soolestikule ja kaitsevad teda bakteriaalsete infektsioonide eest, kuni vastsündinu suudab sünteesida oma antikehi. See on passiivne immuunsus, sest loote ei tooda tegelikult mingeid mälu rakke ega antikehi - ta ainult laenab neid. Passiivne immuunsus on tavaliselt lühiajaline, kestab mõnest päevast kuni mitmeks kuuks. Meditsiinis saab passiivset kaitsvat immuunsust ka kunstlikult üle kanda ühelt inimeselt teisele antikeha rikkaliku seerumi kaudu.  Küsimus: Kuidas saab lootele mälu rakud?
Laenab neid.