Kokkuvõte artiklist:  Vaatades George Osborne'i nautimas scampi ja friikartuleid klaasi õunapiimaga ja vestlemas kohalikega Somerseti pubiaiaia aias, on raske uskuda, et vaid kolm aastat tagasi oli ta peaaegu hirmunud lahkuma oma rahandusministeeriumi ohutusest kontorist. Ta tundis end piiratud ja hirmutatud. Oli vähe tõendeid, et tema karmi liiniga "austeriteed Briti" poliitika toimib. Tema närviline käitumine ja kahvatu nahaluu peegeldasid haiget majandust. Kriitikute silmis oli ta vihkamise näitaja ja see hakkas teda häirima. <unk>Võib öelda, et 2012. aastal oli majanduslikult raske ja ma sattusin olukorda, kus ma olin peidetud rahandusministeeriumis,<unk> George Osborne joob pinti Somerseti siidrit, kui ta intervjueerib poliitilist toimetajat Simon Waltersit Cotley Inn'is, Chardi lähedal, Somerset. Osborne mõtiskleb, kui me vestleme Cotley Inn'is Chardis, vahepeal valimiskampaania ringkäigul Lõuna-Läänes. Ma ütlesin, et kui inimestele plaan ei meeldi, siis olgu nii. Nadir tuli, kui kantsler oli hüppab Paralümpiamängudel. Veel hullem oli see, et see juhtus tema laste, Luke'i ja Liberty'i ees, kes olid nüüd 13 ja 11 aastased. Kas ta tundis, et ei suuda enam? "Ma ei ole kunagi tundnud end halvasti", ütleb ta aeglaselt, andes haruldase pilgu oma emotsioonidele. Aga ma ei teeskle, et see oli lihtne. <unk> Kõige raskem oli seda oma lastele seletada <unk> see pole kerge vestlus.<unk> Osborne'i on paraolümpiamängudel kahe lapse ees piitsutatud, kuid nüüd peetakse ta Inglismaa majanduse ümberpööramiseks vajalikuks. Osborne ei mõelnud, et loobub, aga ta teadis, et peab oma riigikassa bunkerist välja murdma. Mõtlesin, et sa ei saa seda selles töös teha. Sa pead välja minema ja end selgitama, kohtuma inimestega, ennast uute ideedega tuttavaks tegema. Ta liigutab sirutatud käsi, käed kokku, meenutades hetke, mil ta haaras. Sellest ajast alates on usaldus majanduse vastu tõusnud samal aeglasel, kuid kindlal teel, nagu ka kantsleri enda. Ja ta tegi enamat kui vaatas...
Osborne räägib kampaania ajal " Mail on Sunday " -ga. Paljastab, kui palju on muutunud pärast seda, kui teda 2012. aasta Paralümpiamängudel hüüati. Hoiatab, et Suurbritanniast saab tööväe ajal majanduslik korvik. Rüütleb rivaalide "püha rämpsust" selle kohta, et ta seisab paljude eest.