Walpole'i toetajad kindlustasid oma häälte suurenemise valimisringkondades, mida otsustasid massilised valijad, kuid ei suutnud võita paljudes taskupiirkonnades (valimisringkonnad, mis olid allutatud mitteametlikule, kuid tugevale kaitsjate mõjule). Üldiselt saavutas valitsus kasumit Inglismaal ja Walesis, kuid see ei olnud piisav, et ümber lükata 1734. aasta valimiste tagasilöögid ja edasised kaotused Cornwallis, kus paljud valimisringkonnad olid kuulekad Walesi prinsi tahtele (kes oli ka Cornwall'i hertsog). Need valimisringkonnad tagastasid parlamendi liikmed, kes olid sõdalane peaministri vastu. Samamoodi vastas Argyll'i hertsogi mõju Walpole'i valimisringkonnadele, kes olid vastu mõnedes Šotimaa osades. Walpole'i uuel valimistel oli raske kindlaks teha, kas Walpole'i peaministrid olid kindlad, kuid paljud ei suutnud võita.
Argylli hertsog