Kuna Prantsusmaa lüüasaamine oli ilmselgelt vältimatu, astus Itaalia sõtta 10. juunil 1940, täites oma kohustusi terase pakti suhtes. Mussolini lootis kiiresti vallutada Savoia, Nice, Korsika ja Aafrika kolooniad Tuneesia ja Alžeeria prantslaste käest, kuid Saksamaa allkirjastas relvarahu (22. juuni: teine relvarahu Compiègne'is) marssal Philippe Pétain'iga Vichy Prantsusmaa, mis säilitas kontrolli Lõuna-Prantsusmaa ja kolooniate üle. See otsus ärritas fašistlikku režiimi. 1940. aasta suvel andis Mussolini käsu pommitada Mandateeriva Palestiina
ja Briti Somaalimaa vallutus. Septembris andis ta käsu tungida Egiptusse; hoolimata esialgsest edu, ajasid brittid Itaalia väed varsti tagasi (vt operatsioon Kompass). Hitler pidi sekkuma, saates kindral Erwin Rommeli Afrika Korps, mis oli Põhja-Aafrika kampaania peamine tugisamba.