Kokkuvõte artiklist:  See artikkel sisaldab sõnu, mis võivad olla mõnele solvav. Pärast seda, kui möödunud nädalavahetusel leiti, et Hillary Clinton on kandideerinud, on uudiste laine hulgas tähelepanuväärne, et paljud viitavad talle kui mononoomsele "Hillaryle", nagu oleks ta püksikuülikonnas popstaar. The New York Post avaldas artiklit pealkirjaga "Lena Dunham toetab Hillary't presidendiks", samal ajal kui kuulujutte veebisait TMZ viitab endisele FLOTUS'ile, USA senaatorile ja riigisekretärile eesnime alusel kogu oma uudiste lugemisel. Isegi "The New Republic" postitas selle jooksmise kohta artikli "Hillary juures pole midagi vältimatut". Ta on juba piisavalt kuulus, et kasutada ühte nime, aga kas peaks? Kuigi Clinton on ilmselt laiemalt tuntud kui tema praegused oponendid, on ta ka endine USA senaator ja riigisekretär. Ta pole Beyoncé. Ja ikkagi, hoolimata tema kaunistatud karjääri valitsuses, oleme me juba ammu Clintoni kutsunud tema eesnime järgi, ja ainult eesnime järgi, viisil, mida me ei tee meestega, kes on pidanud sarnaseid, või isegi veidi sarnaseid, võimupositsioone. Utah' ülikooli uuringu kohaselt kutsuti Clintoni eesnimega neli korda sagedamini kui tema 2008. aasta rivaali Barack Obamat. Lõppude lõpuks kandideerib Rand ka presidendiks. Nagu ka Marco. Kui need tüübid aga avaldasid, said nad pealkirjad, mis sisaldasid nende perekonnanime. Sellel on väga hea põhjus. Presidendi kandidaadid ei ole pelgalt professionaalid, vaid professionaalid, kes deklareerivad oma kandidatuuri ametikohale, mida paljud peavad maailma kõige võimsamaks. See ei vääri mitte ainult formaalsust ja austust, vaid globaalses kontekstis tundub seda nõuda. Ameerika Ühendriikide presidendiks olemine on tõsine töö. Kas tulevikus on "Ted presidendiks" märke? Väga ebatõenäoline. Kas meid julgustati "Hääletama Mittit"? - Ei ole. Ameerika Ühendriikide armee on samal ajal üks maailma kõige korrapärasematest organisatsioonidest, mille väärtused panevad väärikuse ja austuse esikohale. Kadedid ei kutsu oma komandöre oma...
Meedia, isegi kandidaat ise kutsub Clintoni lihtsalt "Hillary'ks". See tugevdab stereotüüpe, et naised peavad olema ligipääsetavad. Ta ütleb, et eriti globaalses kontekstis on usalduse ja lugupidamise tähtsus vaba maailma potentsiaalseks juhiks, mitte tuttavuse. Lihtsalt "Hillary" pole kohane.