Pärast Napoleoni pagendamist aitas värskelt taastatud Bourbonite monarhia Hispaania absoluutsele Bourbonite kuningale Prantsusmaa sekkumise ajal Hispaanias oma trooni taastada.
1823. aastal. Prantsuse monarhia prestiiži taastamiseks, mida vaidlesid revolutsioon ja Esimene Impeerium, võttis Charles X osa Alžeeria sõjalisest vallutamisest 1830. aastal. See tähistas Prantsuse kolooniaimperiumi uue laienemise algust kogu 19. sajandil. Sel sajandil oli Prantsusmaa kontinentaalsetes asjades endiselt suur jõud. Pärast 1830. aasta juulirevolutsiooni toetas liberaalne kuningas Louis Philippe I 1831. aastal Hispaania ja Belgia liberaale. Prantslased põhjustasid hiljem Habsburgidele lüüasaamise 1859. aasta Prantsuse-Austria sõjas, mis viis Itaalia ühinemiseni 1861. aastal, pärast seda, kui nad olid võitnud Venemaa teiste liitlastega Krimmi sõjas 1854-56. Kuid kahjuks oli Prantsuse armee neist võidudest üle enesekindel ja enesekindel. Prantsusmaa lüüasaamine Prantsuse-Preisi sõjas viis Alsace-Lorraine'i kaotamiseni ja ühendatud Saksa keisririigi loomiseni. Mõlemad tulemused olid suured ebaõnnestumised Prantsusmaa pikaajalises välispoliitikas ja vallandasid kättemaksuhimulise, natsionalistliku revanšismi, mille eesmärk oli tagasi võita endised territooriumid. Dreyfusi juhtum leevendas aga neid rahvuslikke kalduvusi, tekitades avalikus kahtluse sõjaväe pädevuse suhtes.