Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Passage: Kui küsitakse, millistel lauludel ta mängis, eriti need, kus on vastuolu tema täpse rolli kohta, osutab Page sageli sellele, et on raske täpselt meenutada, mida ta tegi, arvestades tohutut arvu istungeid, mida ta tol ajal mängis. Raadio intervjuus selgitas ta, et "ma tegin kolm seanssi päevas, viisteist seanssi nädalas. Mõnikord mängisin koos grupiga, mõnikord filmitunne, see võis olla rahvussessioon... Kuigi Page salvestas koos paljude märkimisväärsete muusikutega, on paljud neist varajastest lugude ainult bootleg-salvestiste kujul saadaval, millest mitmed on välja andnud Led Zeppelini fännide klubi 1970. aastate lõpus. Üks kõige haruldasem neist on tema ja Stones'i kitarrist Keith Richards'i varane jam-sessioon, mis hõlmab Robert Johnsoni "Little Queen of Spades". Mitmed varased laused koguti albumile Jimmy Page: Session Man. Ta salvestas koos Richards'iga kitarri ja laulu Olympic Sound Studios'is 15. oktoobril 1974. Koos bassibassiga Ric Grech'iga ja trummidel Bruce Rowland'iga, tehti välja lugu nimega "Scarlet". Page mõtles hiljem intervjuus Rolling Stone'i Cameron Crowe'iga: "Ma tegin seda, mis võiks olla järgmine Stones'i B-pool. See oli Ric Grech, Keith ja mina tegime numbri nimega "Scarlet". Ma ei mäleta trummarit. See kõlas stiilis ja meeleolu poolest sarnaselt Blonde on Blonde lugudega. See oli suurepärane, väga hea. Me jäime üleval kogu öö ja läksime Island Studios'i, kus Keith pani reggae kitarrid ühe osa peale. Ma panin sellele mõned sooloid, aga ma tegin seda alles järgmisel päeval kell kaheksa hommikul. Ta viis lindid Šveitsi ja keegi sai neist teada. Keith ütles inimestele, et see on lugu minu albumist. "Page lahkus stuudiotööst, kui Stax Records'i üha suurenev mõju populaarsele muusikale viis suurema vaskide ja orkestri korralduste lisamiseni salvestistesse kitarrite arvelt. Ta väitis, et tema aeg sessiooni mängijana...  Küsimus: Keda küsiti nende rolli kohta teatud laulude puhul?
Lehekülg