Tema 1919. aasta raamat "Geometrische Kristallographie des Diskontinuums" mängis olulist rolli kosmosegrupiteooria täiustamisel. Selles raamatus näitas Niggli, et kuigi röntgenkiirguse peegeldusolud ei määra alati ainulaadselt kindlaks kosmosegrupit, kuhu kristall kuulub, paljastavad nad siiski väikese arvu võimalikke kosmosegruppe, kuhu see võiks kuuluda. Niggli kasutas morfoloogilisi meetodeid sisemise struktuuri arvestamiseks ja oma 1928. aasta Kristallographische und theoretische Strukturische Grundfefe, võttis ta üles, mis on sisuliselt vastupidine protsess, ühenduse loomine laiuste ja välise kosmose morfoloogia vahel.
Šveitsi föderaalne tehnoloogiainstituut (ETH) Zürichis ja Zürichi ülikool