1942 liitus Buršík Nõukogude organiseeritud Esimese Tšehhoslovakkia Iseseisva Väepataljoniga Ludvík Svobodan juhtimisel. Ta alustas koprallikraadiga ja edutati allohvitseriks. Pataljon nägi esimest korda lahingut Sokolovo lahingus märtsis 1943 ja Buršík sai lahingute ajal haavata. Kiievi lahingu ajal
Buršík oli üks esimesi, kes jõudis linna keskpunkti, mille eest talle anti Nõukogude Liidu kangelase kuldtäht 1943. aasta detsembris. Tšehhoslovakkia pataljon võitles Ida-Frontil sõja lõpuni. Buršík lõpetas sõda kaptenirangiga.