Kuigi keele teaduslik uurimine on tuntud kui lingvistika ja seda peetakse üldiselt sotsiaalteaduseks, loodusteaduseks või kognitiivteaduseks, on keelte uurimine endiselt humanitaarteaduste kesksel kohal. Suur osa kahekümnenda sajandi ja kahekümne esimese sajandi filosoofiast on pühendatud keele analüüsile ja küsimusele, kas, nagu Wittgenstein väitis, paljud meie filosoofilised segadused tulenevad meie kasutatavast sõnavarast; kirjandusteooria on uurinud keele retoorilisi, assotsiatiivseid ja korralduslikke omadusi; ja ajaloolised keeleteadlased on uurinud keelte arengut aja jooksul.
kirjandus selles keeles, samuti keel ise