1992 oli tema viimane hooaeg rahvusvahelisel tasandil. Ta sai 29. koha 1992. aasta IAAF Maailma Ristimeistrivõistlustel
(vähendatud prantsuse naised olid meeskonnaturniiril üheksas). Ta võitis neljanda ja viimase riikliku tiitli 3000 meetri kaugusel ning jooksis Nice'is 8:40,38 minutit (teine kiireim tema karjääris) ja sai kuuendaks selle aasta maailmaklassi. See tõi ta 1992. aasta Barcelonas toimunud olümpiamängudele. Seal avas ta ühe oma parimaid rahvusvahelisi esinemisi, jookses aega 8:42,32 minutit, et kvalifitseeruda kiireimaks. Ta ei jätkanud seda finaalis ja loobus enne 3000 meetri läbimist (teine järjestikune olümpiamängu lõpetamata jätmine). Ta osales ka 1500 meetri võistlusel ja oli oma karjääri parim aeg selles distantsil soojendustes (4:10.14 minutit). Ta oli poolfinaalis kaugel sellest tempost, lõpetades oma võistluse viimasena.