19. sajandil domineeris Ungari võitlus iseseisvuse ja moderniseerimise nimel. Rahvuslik ülestõus Habsburgide vastu algas Ungari pealinnas aastal 1848
Ja võeti poolteist aastat hiljem, Vene impeeriumi abiga. 1867 oli leppimise aasta, mis tõi Austria-Ungari sünni. See muutis Budapesti kahekordse monarhia pealinna. Just see kompromiss avas Budapesti ajaloo teise suure arengufaasi, mis kestis kuni Esimesse maailmasõjani. Aastal 1849 avati Buda ja Pesti ühendav ahelsilt kui esimene püsiv sild üle Doonau ja aastal 1873 ühendati Buda ja Pest ametlikult kolmanda osaga, Óbuda (vana Buda), luues seega uue Budapesti metropoli. Pestist sai riigi haldus-, poliitiline, majandus-, kaubandus- ja kultuurikeskus. 19. sajandi teisel poolel võitsid etnilised ungarlased sakslased üle üle-Donau ja Suur-Ungari tasandikust pärit massilise rände tõttu. Aastatel 1851-1910 kasvas ungarlaste osakaal 35,6%-lt 85,9%-le, ungari keel sai domineerivaks keeleks ja saksa keel oli välja surutud. Juutide osakaal saavutas tipptaseme 1900. aastal 23,6%. Tänu jõukusele ja suurele juudi kogukonnale 20. sajandi alguses kutsuti Budapesti sageli "juudi Mekkaks" või "Judapestiks".