Kokkuvõte artiklist:  Paavsti olemine pole kerge. Ta mitte ainult ei karju ligi miljardit katoliku hinge, ta juhib ka väikest, kuid moraalselt olulist riiki, kelle saadikud ja huvid on peaaegu igas riigis. Nagu õpetlastele meeldib öelda, on Vatikan sajandeid käinud vaimsete ja ilmalike asjade vahel. Mõnikord on kiriku moraalne ja poliitiline mõju, nagu näiteks siis, kui püha Johannes Paulus II seisis kommunistliku Poola vastu, saanud tugeva löögi. Teistel juhtudel peavad paavstid tegema raske valiku: kas võtta omaks prohvetite terava keele või diplomaatide diskreetsuse? Sellel pühapäeval Roomas seisis paavst Franciscus just sellise dilemma ees. Esiteks, taustalugu: Aastaid tagasi hukkus türklaste käes üle miljoni armeenlase (mõned hinnangud ulatuvad kuni 1,5 miljonile). Paljud ohvrid kuulusid kristluse haru hulka, mis oli katoliikluse lähedal. Paljud ajaloolased ja vähemalt 20 riiki nimetavad neid tapmisi "genotsiidiks". (USA resolutsioon sama kohta on Kongressis langenud.) Türgi ametnikud ei ole nõus, väites, et surmad, kuigi õnnetu, olid osa pika sõda, mis oli tunnistajaks ohvrid kõikjal. Varasemad paavstid olid oma osaga genotsiidi küsimuses peened. John Paul II kasutas "g" sõna 2001, kuid ei julgenud seda kõvasti öelda. Selle asemel pandi see endise paavsti ja Armeenia kiriku pea allkirjastatud dokumendi sisse pärast seda, kui nad olid koos massat pühitsenud. Emerituspaavst Benedictus XVI nimetas 2006. aasta kõnes tapmisi "suureks kurjuseks" ja "kohutavaks tagakiusamiseks", kuid hoidis neid genotsiidiks nimetamast. (Benediktus leidis teisi viise, kuidas türkeid ärritada, olles alguses vastu nende Euroopa Liitu astumisele.) Kui paavst Franciscus valmistub tähistama pühapäeval erilist massit, et mälestada sada aastat pärast tapmist, olid Vatikani vaatlejad lahus, kas ta kasutab sõna "genotsiid". Ta tegi seda, kuid mööda teed, tsiteerides Johannes Pauluse dokumenti. "Möödunud sajandi jooksul on meie inimkond elanud läbi kolm massiivset ja enneolematut...
Varasemad paavstid olid uurinud küsimust, kas 1,5 miljoni armeenlase tapmine oli genotsiid. Kuna ta sageli särab maailmale naeratavat nägu, võib kergesti unustada, kui otsekohene Francis mõnikord on.