Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Üleminek: ainevahetuse reguleerimine toimub mitmel tasandil. Sisemises reguleerimises reguleerib ainevahetus tee end ise, et reageerida substraatide või toodete taseme muutustele; näiteks toote koguse vähenemine võib suurendada voolu läbi tee kompenseerimiseks. Selline reguleerimine hõlmab sageli mitmete ensüümide aktiivsuse allosterilist reguleerimist. Ekstrinsiline kontroll hõlmab rakku mitmeselulises organismis, mis muudab oma ainevahetust teiste rakkude signaalidele reageerimisena. Need signaalid on tavaliselt lahustuvate sõnumitoodete, näiteks hormoonide ja kasvufaktorite kujul ning neid tuvastavad rakupinna spetsiifilised retseptorid. Seejärel edastatakse need signaalid raku sees teise sõnumitooja süsteemi kaudu, mis sageli hõlmab valkude fosforüleerimist. Väga hästi mõistetav välise kontrolli näide on glükoosi ainevahetuse reguleerimine hormooni insuliini abil. Insuliini tekib vere glükoosisisalduse tõusu korral. Hormooni seondumine rakkude insuliini retseptoritega aktiveerib seejärel proteiinkiinaaside kaskaadi, mis paneb rakud võtma glükoosi ja muutma selle säilitusmolekuliteks, nagu rasvhappeid ja glükogeeni. Glükogeeni ainevahetust reguleerib glükogeeni lagundava ensüümi fosforüülaasi ja glükogeeni süntaasi, glükogeeni tootva ensüümi aktiivsus. Neid ensüüme reguleeritakse vastastikku, fosfoorüülimine inhibeerib glükogeensüntaasi, kuid aktiveerib fosfoorüülasi. Insuliin põhjustab glükogeeni sünteesi, aktiveerides valgufosfataase ja vähendades nende ensüümide fosforüleerimist.  Küsimus: Mis on tüüpiliselt kaasas sellise regulatsiooniga?
mitmete ensüümide aktiivsuse allosteriline reguleerimine