Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Polümorfne kood oli esimene tehnika, mis tõi virusskanneritele tõsise ohu. Nagu tavalised krüpteeritud viirused, nakatab polümorfne viirus faile oma krüpteeritud koopiaga, mis on dekrüpteerimismooduli abil dekrüpteeritud. Polümorfsete viiruste puhul aga muudetakse seda dekrüpteerimismodulit ka iga infektsiooni korral. Hästi kirjutatud polümorfse viiruse osad ei ole seega nakkuste vahel identsed, mistõttu on seda väga raske otseselt tuvastada "allkirjade" abil. Viirusevastane tarkvara suudab selle tuvastada, dekrüpteerides viirused emulaatori abil või krüpteeritud viiruse keha statistilise mustrite analüüsiga. Polümorfse koodi võimaldamiseks peab viirusel olema polümorfne mootor (mida nimetatakse ka "muteeriva mootoriks" või "muteeriva mootoriks") kusagil oma krüpteeritud kehas. Selliste mootorite toimimise tehniliste üksikasjade kohta vt polümorfne kood. Mõned viirused kasutavad polümorfset koodi viisil, mis oluliselt piirab viiruse mutatsioonimäära. Näiteks võib viirust programmeerida nii, et see aja jooksul ainult vähe mutatsiooniks või et see ei mutatsiooniks, kui see nakatub arvutifaili, mis juba sisaldab viiruse koopiaid. Sellise aeglase polümorfse koodi kasutamise eeliseks on see, et see muudab viirusetõrje spetsialistide ja uurijate jaoks keerulisemaks viiruse tüüpiliste proovide saamise, sest ühekordse infektsiooniga nakatunud "mööd" failid sisaldavad tavaliselt viiruse identsed või sarnased proovid. See suurendab tõenäosust, et viirusskanneri tuvastamine ei ole usaldusväärne ja et mõned viiruse esinemised võivad vältida avastamist.  Küsimus: mida vajab viirus, et võimaldada polümorfset koodi?
millel on polümorfne mootor