Kui kaks laevastiku olid peaaegu võrdsed, otsustasid kaks gooti komandörit, Indulf ja Gibal (endine Belisariuse renegat), koheselt lahingus roomlastega kohtuda ja purjetasid nendega kohtuma. Erinevalt klassikalisest antiikust ei olnud 6. sajandi sõjalaevadel rammid; mereväe lahingul domineeris seetõttu raketivahetus ja pardalveod. Sellises lahinguvõimaluses oli oluline kogemus ja võime säilitada laevade vorming ja Bütsantsi meeskonnad olid kogenematute gootide ees eelised. Varsti, lahingu kuumuses, mõned gooti laevad põgenesid peakorpusest ja hävitati kergesti, samas kui teised purjetasid liiga lähedal kokku ja ei suutnud manööverdada. Lõpuks lahkus gooti laevastiku ja põgenesid, sest nad kaotasid 36 oma parimat laeva.
36