1860ndatel aastatel olid vana-tsehhid dominantse osapoolekuna Boheemia poliitikas. Neid kritiseeriti selle eest, et nad keeldusid Boheemia Riigikogu valimistest, et protestida veebruari patendi tsentralistlike teooriate vastu. Pingeid tõusis, kui noored tšehid toetasid mässulisi 1863. aasta Poola revolutsiooni ajal.
Ja vanad tšehid mõistsid selle hukka. Julius ja Eduard Grégr ründasid vana-tsekeid selle eest, et nad ohverdasid liberaalsed rahvuslikud eesmärgid Boheemia feodaalsete aadlike eesmärkide kasuks Praha dieedi ja Viini keiserliku parlamendi heakskiidetud boikoti ajal. Protestid levisid, kuna rahvuslik rahulolematus vanade tšekkide vastu kasvas. See andis Noorte Tšehhidele tugeva toetusbaasi, et laiendada oma poliitilist kontrolli.