Joseph Addisoni hinnangul luges iga numbrit tuhanded londonlased, umbes kümnes osa pealinna elanikkonnast sel ajal. Samal ajal ei pea kaasaegsed ajaloolased ja kirjandusteadlased seda põhjendamatuks väideteks; enamik lugejaid ei olnud ise tellijad, vaid ühe tellijate kohvikute meistrid. Need lugejad tulid paljudest ühiskonna jaamaist, kuid paber teenis peamiselt Inglismaa noorte keskklassi kaupmeeste ja suurte ja väikeste kaupmeeste huve.
3000 eurot