Hollandi Ida-India valitsus palus Frans Carel Wilsenil, Hollandi inseneriametnikul, uurida monumendi ja joonistada sadu reljeefide joonistusi. Jan Frederik Gerrit Brumund määrati ka monumendi üksikasjalikuks uurimiseks, mis lõpetati 1859. aastal. Valitsus kavatses avaldada artikli, mis põhineb Brumundi uuringul, mida täiendasid Wilseni joonistused, kuid Brumund keeldus koostööst. Valitsus palus siis teise teadlase Conradus Leemansil, kes koostas monograafi Brumundi ja Wilseni allikate põhjal. 1873. aastal avaldati Borobuduri esimese üksikasjaliku uuringu monograafia, millele järgnes aasta hiljem selle prantsuse tõlge.
1882. aasta