Pärast "Bellerophoni" lunastamist määrati Warren 1810. aasta septembris 44-kanuliku HMS "President" komandöriks. Talle anti ülesanne viia Napoleoni vend Lucien Bonaparte ja tema perekond Maltalt Inglismaale ning seejärel saata Inglismaa eskadroneid Ida-Indiasse. Ta lahkus 31 detsembril 1810. aastal Fregatidega Heade Lootuste Orgu. Pärast Cape'i külastamist jätkas Warren Ida-Indias ja osales Jaava vallutamise operatsioonides.
1811. aasta augustist septembrini. 4. septembril saadeti ta Cireboni, et pidada läbirääkimisi linna üleandmise üle brittidele. Garnison nõustus alla andma, kuid mitmed olulised Prantsuse ja Hollandi ohvitserid langesid Briti kätte. Pärast saare alistumist britidele 18. septembril kindral Jan Willem Janssens'i poolt saatis Warren ülemjuhataja, aseadmiral Robert Stopfordi tagasi Suurbritanniasse. Seejärel määrati ta 74-kanulikule ja juhtis seda Vahemerel alates 1813. aasta juunist kuni rahu sõlmimiseni 1814. aastal.