Kirjuta selle lõigu jätkamine - Regentskonna nõukogu taotles 1918. aasta alguses Berliini ja Viini reisimise ajal luba läbirääkimisteks bolševikide valitsusega, kuid sai ainult Saksa kantsler Georg von Hertlingilt lubaduse Poola valitsusele nõustajana. Seda aga keeldusid bolševike esindajad, kes eitasid Poola valitsusele igasuguse legitiimsuse. Saksamaa esindaja Max Hoffmann väljendas veendumust, et "sõltumatu Poola on minu jaoks alati olnud utoopia ja mul ei ole kahtlust, et toetan Ukraina nõudmisi". Kui 9. veebruaril allkirjastatud Brest-Litovski leping andis Uus-Ukrainale Chełmi provintsi, mis oli kuni 1913. aastani olnud osa Kongressi-Poolast, pidasid paljud Poolas seda "Poola neljandaks jagamiseks", mis põhjustas 14. veebruaril Varssavis "poliitilise üldstreigi" ja Jan Kucharzewski administratsiooni tagasiastumise samal kuul. Poola abiväeosade osad Józef Halleri juhtimisel protesteerisid, murdes läbi Austria-Venemaa rindjoone Ukraina poole, kus nad ühinesid tsaarväest lahkunud Poola eraldistega. Pärast ägedat lahingut Saksa armeega
Kaniówis interneeriti allesjäänud, kuigi Halleril õnnestus põgeneda Moskvasse.