Kuigi Ludendorffi raporti ja lüüasaamise uudistega šokeeritud, olid enamusparteiid Reichstagis, eriti SPD, valmis valitsuse vastutust võtma. Hertling oli veendunud rojalistina vastu võimu üleandmisele Reichstagile, nii et keiser Wilhelm II nimetas 3. oktoobril uue keiserliku kantsleriks Badeeni prints Maximilian. Prints peeti liberaalseks, kuid samal ajal kuningliku perekonna esindajaks. Tema kabinetis domineerisid sotsiaaldemokraadid. Kõige silmapaistvam ja kõrgeim oli Philipp Scheidemann, kui aseekretär ilma portfellita. Järgmisel päeval pakkus uus valitsus Alliididele relvarahu, mida Ludendorff oli nõudnud.
Riigikoda