Täida järgmine lause: See artikkel uurib Lõuna-Carolina ajalugu, rõhutades afroameeriklaste elu, staatust ja panust. Aafrika orjad saabusid piirkonda esimest korda aastal 1526 ja orjuse institutsioon püsis kuni kodusõja lõpuni aastal 1865. Kuni orjapidamise kaotamiseni ei ületanud Lõuna-Carolina vaba mustanahaline rahvastik kunagi 2%. Alates Rekonstrueerimisperioodist valiti afroameeriklased poliitilistele ametikohtadele suurel arvul, mis viis Lõuna-Carolina esimeseni enamuslikult mustanahalisele valitsusele. 1870. aastate lõpus sai demokraatlik partei võimu tagasi ja võttis vastu seadused, mille eesmärk oli afroameeriklaste hääleõigus kaotada, sealhulgas hääleõiguse eitamine. 1870ndate ja 1960ndate vahel elasid afroameeriklased ja valged segregeeritud elu; värvilised ja valged inimesed ei saanud kasutada samu koole või avalikke rajatisi. Afroameeriklasi koheldi teisejärguliste kodanikena, mis viis 1960. aastate kodanikuõiguste liikumiseni. Kaasaegses Ameerikas moodustavad afroameeriklased 22% osariigi seadusandlikust organist ja 2014. aastal valiti esimene afroameerika senaator pärast rekonstrueerimist Tim Scott. 2015. aastal eemaldati Konföderatsiooni lipp Lõuna-Carolina riigimajast pärast
Charlestoni kiriku tulistamine.