Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Üleminek: sfäärilise harmoonilise analüüsi abil saab eristada sisemisi ja väliseid allikaid, kui mõõtmised on kättesaadavad mitmesugusel kõrgusel (näiteks maapealsed observatooriumid ja satelliidid). Sellisel juhul võib iga gml- või hml-koefitsiendiga osa jagada kaheks: üks, mis väheneb raadiusega 1/rl+1, ja teine, mis suureneb raadiusega rl. Suurenevad tingimused sobivad väliste allikatega (voolud ionosfääris ja magnetosfääris). Kuid mõne aasta jooksul keskmine väline panus on keskmiselt null. Ülejäänud terminid ennustavad, et dipooliallika potentsiaal (l = 1) langeb 1/r2. Magnetväli, mis on potentsiaali tuletis, langeb 1/r3. Nelipoolsed terminid langevad 1/r4 ja kõrgema järgu terminid langevad kiiremini raadiusega. Välise tuuma raadius on umbes pool Maa raadiusest. Kui väljund tuuma-mantli piiril on sobiv sfäärilistele harmoonikutele, on dipoleeritud osa pinnal umbes 8 korda väiksem, neljapoleeritud osa 16 korda väiksem jne. Seega on pinnal märgatavad ainult suurte lainepikkustega komponendid. Mitmesuguste argumentide põhjal eeldatakse tavaliselt, et ainult kuni 14 kraadi või väiksemad terminid pärinevad tuumast. Nende lainepikkus on umbes 2000 kilomeetrit või vähem. Väiksemad omadused on tingitud maapinna anormaaliatest.  Küsimus: mis on ainult mõisteid, mis võivad olla pärit tuum?
kuni 14 kraadi või vähem