Strauß võttis lahkarvamuse lähtepunktiks, et hinnata CSU laiendamise võimalusi föderaalsel tasandil, näiteks eraldi valimisnimekirjade olemasolu Põhja-Reini-Vestfaalias, Alam-Saksias, Hamburgis ja Bremenis. Ta lootis tõmmata paremäärmuslikud valijad FDP-st CSU poole ja läks nii kaugele, et pidas privaatseid kohtumisi tööstusmeestega Põhja-Reini-Vestfaalias. Need katsed põhjustasid ebamugavust CDU liikmeskonna baasis ja takistasid mõlemat parteid tulemas valimistel. Kohl ise jäi nende pingete ajal vait, mida mõned tõlgendasid juhtimise puudumisena, samas kui teised, näiteks tulevane president Karl Carstens, kiitsid teda, et ta otsis konsensust partei keskel. 1976. aasta föderaalvalimistel võitis CDU/CSU koalitsioon väga hästi, juhtides FDP-st CSU-st CSU-st valijateid.
Rheinland-Pfalzi minister-president