Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Newtoni kohtuprotsessi ajal taotles parlament ettepanekut uurida Parke'i väiteid varjamise kohta. Henry Labouchère, liberaalse partei radikaalse tiiva parlamendiliige, oli tugevalt homoseksuaalsuse vastu ja oli edukalt kampaaniat läbi viinud, et lisada kriminaalõiguse muutmise seaduse 1885. aasta muudatusettepanekusse "gross indecency" (tuntud kui "Labouchère'i muudatus") muudatusettepanek. Ta oli veendunud, et skandaali varjamise vandenõu läks valitsuses kaugemale, kui eeldati. Labouchère tegi oma kahtlused parlamendile teatavaks 28. veebruaril 1890. Ta eitas, et "väga kõrge positsiooniga härrasmees" - arvatavasti prints Albert Victor - oleks mingil moel seotud skandaaliga, kuid süüdistas valitsust vandenõus, et moonutada õigusemõistmist. Ta väitis, et peaminister Lord Salisbury ja teised ametnikud tegid koostööd, et takistada uurimist, lubades Somersetil ja Hammondil põgeneda, viivitades kohtuprotsesse ja ebaõnnestudes kohtuasja jõuliselt menetlemas. Labouchère'i süüdistusi tõrjus peaprokurör Sir Richard Webster, kes oli ka Newtoni juhtumi süüdistaja. Charles Russell, kes oli süüdistanud Parke'i ja kaitses Newtoni, istus Liberaalide laua peal Labouchère'iga, kuid keeldus debatti kaasamast. Pärast seitsme tunni pikka, sageli kirglikku arutelu, mille käigus Labouchère saadeti parlamendist välja pärast seda, kui ta ütles: "Ma ei usu Lord Salisbury" ja keeldus oma märkust tagasi võtma, lükati ettepanek 206 vastu 66 suure häälteenamusega tagasi. Järgnevas kõnes Lordide Koja ees andis Salisbury iseenda vastu tunnistuse, väites, et tema mälu tema juhtumi käsitlemisest oli vigane.  Küsimus: Kui kaua kestis Labouchere parlamendi arutelu, enne kui ta välja visati?
üle seitsme tunni