Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Claptoni valiku elektri kitarrid on olnud sama tähelepanuväärne kui mees ise; nagu Hank Marvin, The Beatles ja Jimi Hendrix, Clapton avaldas olulist ja laialdast mõju populaarseks konkreetsed mudelid elektri kitarr. Yardbirds'is mängis Clapton Fender Telecasteri, Fender Jazzmasterit, kahekordset Gretsch 6120 ja 1964. aasta Cherry-Red Gibson ES-335. Alates 1965. aasta keskpaigast oli ta ainuüksi Gibsoni kitarri mängija, kui ta ostis Londoni kitarrikauplast kasutatud Gibson Les Paul kitarri. Clapton kommenteeris kaela õhukest profiili, mis näitab, et see on 1960. aasta mudel. Ta jätkas Les Paulsi mängimist eksklusiivselt Creamiga (üks ostetud Andy Summersilt oli peaaegu identne varastatud kitarriga) kuni 1967. aastani, mil ta omandas oma kõige kuulsam kitarri sel perioodil, 1964. aasta Gibson SG, mida kutsuti "Fool". Clapton kasutas nii Les Paul'i kui ka SG'i, et luua oma ise kirjeldatud "naiste toon". Ta selgitas 1967. aasta intervjuus: "Ma mängin nüüd sujuvamalt. Ma arendan seda, mida ma kutsun oma "naise tooniks". See on magus heli, nagu "I Feel Free" soolo". Kirjanik Michael Dregni kirjeldab seda kui "paksat, kuid läbistavat, üleliigset, kuid siledat, moonutatud, kuid kreemilist". Tooni saab kombineeritult kitarrite toonikontrolli seadistuste ja Claptoni Marshall JTM45 võimendi abil. Ajakiri "Vintage Guitar" ütleb, et "Sunshine of Your Love'i avav riff ja soolo on vaieldamatult parimad illustreeringud täieliku naiseliku tooni kohta". Claptoni "Fool" sai oma nime oma iseloomuliku psühhedeelse värvi tööst, mille lõi visuaalkunsti kollektiiv, mida tuntakse ka Fool'ina (vähemalt enne Cream'i esimest Ameerika Ühendriikides ilmumist 1967. aastal, olid Claptoni SG, Bruce'i Fender VI ja Baker'i trummikapid kõik värvitud psühhedeelistes kujundustes).  Mis tüüpi kitarri Eric Clapton mängib?
elektriline