Kirjuta selle lõigu edasi - Pärast "Anschluss" märtsis 1938, mille käigus Saksamaa annekteeris Austria, sai Jugoslaavia jagada oma loodepiiri Saksamaaga ja langes suureneva surve all, kuna tema naabrid seostasid end teljejõududega. 1939. aasta aprillis tungis Itaalia
ja okupeeris Albaaniat, luues seeläbi teise maismaapiiri Jugoslaaviaga. Teise maailmasõja puhkemisel kuulutas Kuninglik Jugoslaavia valitsus välja oma neutraalsuse. 1940. aasta septembrist novembrini liitusid Ungari ja Rumeenia Kolmekondse paktiga, seostades endid Aksi poolega, ja Itaalia tungis Kreekasse. Jugoslaaviat olid tollal peaaegu täielikult ümbritsenud teljeväed ja nende allkäijad ning tema neutraalne hoiak sõja suhtes muutus pingeliseks. 1941. aasta veebruari lõpus ühines Bulgaaria paktiga. Järgmisel päeval tungisid Saksa väed Rumeeniast Bulgaariasse ning sulgesid Jugoslaavia ringjoone. Et kindlustada oma lõunapoolset külge Nõukogude Liitu ähvardava rünnaku jaoks, hakkas Saksa diktaator Adolf Hitler Yugoslaviat tugevalt surve alla suruma, et nad liituksid Aksi liiduga. 25. märtsil 1941 allkirjastas kuninglik Jugoslaavia valitsus lepingu. Kaks päeva hiljem tõi pro-Lääne, Serbia natsionalistide rühm Kuningliku Jugoslaavia Õhujõudude ohvitserid veretult riigipöörde läbi riigi regendi, prints Pauli. Nad panid tema teismelise vennapoja Peetruse troonile ja tõid võimule väidetava rahvusliku ühtsuse valitsuse, mida juhtis Kuningliku Jugoslaavia õhujõudude juht, kindral Dušan Simović. See riigipöörde ärritas Hitleri, kes soovis pöördumatult purustada Jugoslaavia, mida ta nimetas "Versailles' konstruktiks". Seega andis ta kohe korralduse tungida Jugoslaavia, mis algas 6. aprillil.