Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbipääs: Mäe põhja- ja lõunaosas ehitati vaatluskeskused, lisaks ka varustuse ja teadlaste majutamiseks sobiv ruum. Suurem osa tööjõust oli aga majutatud karmides telkides. Maskelyne'i astronoomilised mõõtmised olid esimesed. Tal oli vaja kindlaks teha tähtede komplekti zenidi kaugused loodriini suhtes täpse ajaga, mil iga täht möödus lõunast. Ilmastikutingimused olid tihtipeale ebasoodsad udu ja vihma tõttu. Kuid lõunapoolses vaatluskeskuses sai ta teha 76 mõõtmist 34 tähe kohta ühes suunas ja seejärel 93 vaatlust 39 tähe kohta teises suunas. Seejärel tegi ta põhjapoolsel küljel 68 vaatlust 32 tähe kohta ja 100 vaatlust 37 tähe kohta. Kui ta tegi mõõtmisseadmed, kus zenitisektor oli esmalt itta ja seejärel läände suundunud, vältis ta edukalt kõik süsteemsed vead, mis tulenevad sektori kollimatsioonist. Et määrata kindlaks mäe tõttu tekkiv kaljumine, oli vaja arvestada Maa kõverusega: vaatleja, kes liigub põhja või lõuna poole, näeb kohalikku zenitist sama nurga all kui laiuskraadi muutust. Pärast jälgimise mõjude, nagu eelkäigu, valguse aberratsiooni ja nutatsiooni arvestamist näitas Maskelyne, et erinevus kohalikult määratud zenidi vahel vaatlejate jaoks Schiehallionist põhja ja lõuna pool oli 54,6 kaarsekundit. Kui maadeuurimise meeskond oli andnud kahe jaama vahel 42,94′′ laiuskraadi erinevuse, suutis ta selle lahutada ja pärast oma vaatluste täpsust ümardada, teatas, et põhja- ja lõuna-hälbe summad olid 11,6′′. Maskelyne avaldas oma esialgsed tulemused 1775. aastal Royal Society'i filosoofilistes tehingutes, kasutades esialgsed andmed mäe kuju ja seega selle raskuskeskuse asukoha kohta. See viis teda ootama 20,9′′ kõrvalekaldumist, kui Schiehallioni ja Maa keskmine tihedus oleks võrdne. Kuna kõrvalekaldumine oli umbes pool sellest, oli ta võimeline tegema esialgse teate...  Küsimus: Kus oli observatoorium ehitatud?
mägi