Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Mõned liitlaste sõdurid kogusid jaapanlaste kehaosi. Selle juhtumit Ameerika isikkoosseisu poolt toimus "nii suures ulatuses, et see puudutas liitlaste sõjaväeasutusi kogu konflikti jooksul ja sellest teatati ja kommenteeriti laialdaselt Ameerika ja Jaapani sõjapidamises". Jaapani kehaosade kogumine algas sõja üsna varajases staadiumis, põhjustades 1942. aasta septembris sellise suveniiride võtmise vastu distsiplinaarmeetmete võtmise. Harrison jõudis järeldusele, et kuna see oli esimene reaalne võimalus võtta selliseid esemeid (Guadalcanali lahing), "[c]learly, the collection of body parts on a scale large enough to concern the military authorities had started as soon as the first living or dead Japanese bodies were encountered". Kui Jaapani jäänused saadeti pärast sõda Mariana saartelt koju, puudus umbes 60 protsenti nende koljudest. 13. juuni 1944. aasta memorandumis kinnitas USA armee kohtujurist, (JAG) kindralmajor Myron C. Cramer, et "selline kohutav ja brutaalne poliitika" oli nii "kõigi tsiviliseeritud inimeste tundlikkusele vastupandamatu" kui ka Genfi konventsiooni rikkumine haavatute ja haigete seisundi parandamiseks väeväes, mis ütles: "Pärast iga lahingu, peab võitlusala okupeerija võtma meetmeid haavatute ja surnute otsimiseks ja nende kaitsmiseks ja piinamise ja väärkohtlemise eest". Cramer soovitas jagada kõikidele komandöridele direktiivi, mis käskis neil keelata vaenlase kehaosade väärkasutamine. Need tavad olid lisaks ka kirjutamata traditsiooniliste maismaa sõjapidamise reeglite rikkumine ja võisid viia surmanuhtluseni. USA mereväe JAG peegeldab seda arvamust nädal hiljem ja lisab ka, et "mõne USA personali kohutav käitumine võib viia Jaapani kättemaksu, mis oleks õigustatud rahvusvahelise õiguse alusel".  Küsimus: Milline rühm inimesi võib kättemaksu võtta, kuna surnukehad olid rikutud?
Jaapani