Pessoa pöördus tagasi oma lõpetamata ametlikele õpingutele, täiendades oma Briti haridust iseseisva Portugali kultuuri uurimisega. Revolutsioonieelse atmosfääri ümber mõrvatud kuningas Charles I ja kroonprints Luís Filipe 1908. aastal ja patriootlik puhang, mis tuleneb eduka vabariikliku revolutsiooni
1910. aastal sündinud Pessoa mõjutas noor kirjaniku arengut; samuti tema kasuonu, luuletaja ja pensionile läinud sõdur Henrique dos Santos Rosa, kes tutvustas noorele Pessoale Portugali luuletust, eriti 19. sajandi romantilisi ja sümboolseid teoseid. Aastal 1912 astus Fernando Pessoa kirjandusmaailma kriitilise esseega, mis avaldati kultuuriajakirjas "A Águia", mis vallandas ühe tähtsama kirjandusliku arutelu Portugali intellektuaalses maailmas 20. sajandil: super-Camões'i polemika. 1915. aastal lõi kunstnike ja luuletajate rühm, sealhulgas Fernando Pessoa, Mário de Sá-Carneiro ja Almada Negreiros, kirjanduslehti "Orpheu", mis tutvustas Portugalile modernistlikku kirjandust. Välja anti ainult kaks numbrit (jaanuari-veebruari-märts ja aprill-mai-juuni 1915). Kolmas ei ilmunud rahastamisraskuste tõttu. See aastaid kadunud number leiti lõpuks ja avaldati 1984. aastal. Teiste kirjanike ja luuletajate hulgas avaldas "Orpheu" Pessoa, ortonüüm ja modernistlik heteronüüm, Álvaro de Campos.