Lorentzi teooriat kritiseeris Abraham, kes näitas, et ühelt poolt järgib teooria relatiivsuse põhimõtet ja teiselt poolt eeldatakse kõigi jõudude elektromagnetilist päritolu. Abraham näitas, et mõlemad eeldused olid kokkusobimatud, sest Lorentzi teoorias kokkuvõttud elektronite kohta vajati mitteelektrilisi jõude, et tagada aine stabiilsus. Kuid Abraham'i kõva elektroni teoorias ei olnud selliseid jõude vaja. Seega tekkis küsimus, kas elektromagnetiline maailma mõistmine (ühilduv Abraham'i teooriaga) või relatiivsuse põhimõte (ühilduv Lorentzi teooriaga) oli õige. 1904. aasta septembris pidas loengut St. Louis'i The Principles of Mathematical Physics, kus ta näitas, et mõningad eeldused olid vastuolus Corcaré'i teooriaga ja teiselt poolt eeldatakse kõigi jõudude elektromagnetilist päritolu. Abraham näitas, et mõlemad eeldused olid kokkusobimatud, sest Lorentzi teoorias kokkuvõttud elektronite kohta vajati mitteelektrilisi jõude, et tagada aine stabiilsus. Abraham'i
Abraham'i teooria jäikest elektronist