Lalouette nõudis töö jagamist: ta ise tegeleks Saigoni läbirääkimistega Ngo perekonnaga, samas kui Maneli peaks tegelema Ho ja teiste Põhja-Vietnami juhtidega. Maneli teatas Varssavile, et USA ja Lõuna-Vietnami suhted halvenevad järk-järgult ja Diem soovis "mõttetute ameeriklaste" eest vabaneda. Prantslased ei saanud endale lubada toetada Lõuna-Vietnamit sama ulatuses kui ameeriklased ja Maneli märkis: "Nii soovitavad nad sellele armukesele muuta oma elustiili vähem ekstravagantseks: sõlmida rahu Põhja ja Rahvusliku Vabastamisrindega. Järgmine samm on neutraliseerimine, mitte India juhtimisel, vaid Charles de Gaulle'i juhtimisel. Nii saavad Vietnam, lisaks neutraalsetele Kambodžale ja Laosele, taas "prantsuse hiilgusest" pärliks. Ta nimetas Prantsuse plaani "üheks kõige julgemaks plaaniks kahekümnenda sajandi poliitikas". Paar päeva hiljem, 8. mail 1963, toimus Huế Phật Đản tulistamine.
Lõuna-Vietnami politsei tulistas rahvahulka Hue's, kes pidutsesid rahumeelselt budistlikku Vesak'i püha, mis tähistas budistliku kriisi algust.