Pärast teenistusse asumist saadeti laev 1861. aastal Itaalia poolsaare, et kaitsta Preislasi ja teisi Saksa kodanikke Itaalia iseseisvuse teise sõja ajal, mis oli osa Itaalia ühendamisest. Seejärel läks ta Kreekasse, Ottomani impeeriumi ja seejärel Rumeeniasse, enne kui 1862. aastal Prussiasse tagasi kutsuti. Ta teenis oma kavandatud rolli Teise Schleswigi sõja ajal, olles Balti merele asuvate viie kanonilaevastikku juhtiv laev. Ta osales sõjas Taani mereväe vastu Jasmundi lahingus.
, kus ta sai ühe löögi, mis tappis ühe mehe. Pärast sõda lõpetati tema teenindamine ja kümne aasta jooksul toimus vähe tegevust, mis ajaks oli ta halvas seisundis.