Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Hegeli peamine saavutus oli idealismi iseloomuliku sõnastuse väljatöötamine, mida mõnikord nimetatakse absoluutseks idealismiks, milles näiteks vaimu ja looduse ning subjekti ja objekti dualismid on ületatud. Tema vaimufilosoofia ühendab kontseptuaalselt psühholoogia, riigi, ajaloo, kunsti, religiooni ja filosoofia. Tema ettekujutus isanda-orja dialektikast on olnud väga mõjukas, eriti 20. sajandi Prantsusmaal. Erilist tähtsust omab tema mõiste vaimust (Geist, mõnikord ka tõlgitud kui "mõistus") kui loogilise kontseptsiooni ajaloolisest ilmingust ja näiliselt vastuoluliste või vastandlike tegurite "sublatsioonist" (Aufhebung, integreerimine ilma kõrvaldamiseta või vähendamiseta): näited hõlmavad ilmse vastuseisu vajaduse ja vabaduse ning immanentsuse ja transsendentsuse vahel. Hegeli on 20. sajandil peetud teesi, antiteesi ja sünteesi triadi loojaiks, kuid selgesõnalisena on see alguse leidnud Johann Gottlieb Fichte'st. Hegel on mõjutanud paljusid mõtlejaid ja kirjanikke, kelle seisukohad on väga erinevad. Karl Barth kirjeldas Hegeli kui "protestantlikku Akvinilast", samas kui Maurice Merleau-Ponty kirjutas, et "kõik möödunud sajandi suured filosoofilised ideed - Marxi ja Nietzsche filosoofiad, fenomenoloogia, saksa eksistentsiaalism ja psühhoanalüüs - said alguse Hegelis".  Küsimus: Kuidas integreerib Hegel oma filosoofiasse psühholoogiat ja ajalugu?
kontseptuaalselt