Brett Levinson kirjutab, et maagiline realism, "lähiajalise Ladina-Ameerika väljamõeldise peamine esteetiline režiim... materiaalne, kui Ladina-Ameerika ajalugu paljastab end kui võimetu iseenda päritolule aru andma, võimetuus, mis traditsiooniliselt... esindab nõudlust müüdi järele: müto kui vahend, et selgitada algusi, mis põgenevad ajaloo narratiivist. "Indienide kroonikute kirjutised kujutasid eksootilist "uut maailma" ja nende uudiste võimule võetavate uute maade kohta võeti vastu ajaloo. Need sageli fantastilised lood aitasid luua uue esteetika, mis muutus maagiliseks realismiks ja " (nagu Alejo Carpentier mõtles) imelise reaalsuse või reaalse esteetilisuse. Vastavalt sellisele esteetilisele plaadile ei saa selliseid ebareaalseid tegelasi käsitleda kui ebareaalseid tegelasi, ja kui need on traditsiooniliselt... esindavad müüdi nõudlust: müto kui vahend, et selgitada algusi, mis põgenevad
reaalsed kogemused