Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Kaiser Wilhelm II oli andnud korralduse, et sõja korral peaksid Goeben ja Breslau läbi viima rünnakuid Vahemere lääneosas, et takistada Prantsuse vägede tagasitulekut Põhja-Aafrikast Euroopasse, või murda Atlandi ookeani ja püüda naasta Saksa vetes, eskadril komandöri diskreetsus. 3. augustil 1914 olid mõlemad laevad teel Alžeeriasse, kui Souchon sai teada Prantsusmaa vastu sõjakuulutamisest. Goeben pommitas Philippeville'i (nüüd Skikda, Alžeeria) umbes 10 minutit 3. augusti varahommikul, samal ajal kui Breslau pommitas Bône'i (nüüd Annaba, iidse Hippo linna asukohas) vastavalt keisri käsule. Seejärel edastasid admiralid Alfred von Tirpitz ja Hugo von Pohl Souchonile salajased korraldused, mis käskisid tal sõita Konstantinoopolile, mis oli otseselt vastuolus keisri juhistega ja ilma tema teadmata. Kuna Goeben ei saanud jõuda Konstantinoopolile ilma sütteta, suundus Souchon Messinasse. Sakslased kohtasid Briti lahinguristlasi HMS Indefatigable ja Indomitable, kuid Saksamaa ei olnud veel Suurbritanniaga sõjas ja kumbki pool ei avanud tule. Briti väed pöördusid Goebeni ja Breslau järel, kuid Saksa laevad suutsid briti väed ületada ja jõudsid Messinasse 5. augustiks. Kütustamine Messinas muutus keeruliseks pärast Itaalia neutraalsuse deklaratsiooni 2. augustil. Rahvusvahelise õiguse kohaselt lubati sõjalaevadel olla neutraalses sadamas ainult 24 tundi. Itaalia mereväe võimud lubasid Goebenil ja Breslau'l jääda sadamasse umbes 36 tundi, kuni laevad lahkusid Saksa söevarast. Vaatamata lisateabele ei piisanud Goebeni kütusevarud sõiduks Konstantinoopoli, nii et Souchon korraldas kohtumise teise söevaruga Egeuse mere ääres. Prantsuse laevastik jäi Vahemere lääneosas, kuna Prantsuse mereväe ülem Vahemerel, admiral Lapeyrère, oli veendunud, et sakslased kas püüavad põgeneda Atlandi ookeani või liituda Austriaga Polas.  Küsimus: Mitu tundi olid Breslau ja Goeben sadamas?
36