Kokkuvõte artiklist:  Ühe 93-aastase mehe seinal Kentucky hooldekodus oli tema ja tema naise foto kollage. Selle pealkiri oli "Lill & Bill, koos igavesti". See tunne sai tõeks sel nädalal, kui William "Wild Bill" Wilson ja tema abikaasa Lillian Karr Wilson, pärast 73 aastat abielu, surid vaid kahe minuti vahega. Nii 89-aastane Lillian kui ka Bill olid Alzheimeri tõvega patsiendid ja viimased paar aastat elasid nad eraldi hooldekodudes. Lillian elas Richmond Place'is Lexingtonis, samas kui Bill elas Thomson-Hoodi veteranide keskuses Wilmore'is. Pärast 73 aastat abielu, keskkooli armunud Doug Wilson, 93, ja Lillian Kerr Wilson, 89, surid vaid kaks minutit üksteisest sel nädalal. Aga teisipäeval oli nende side tugevam kui kunagi varem, kui üks nende poegadest, Doug, sai kell 3.52 hommikul telefonikõne, et talle teatada, et tema isa on surnud. Viis minutit hiljem helises jälle telefon. Doug ütles, et see on tema ema hooldekodu, helistades sama kurba uudisega. "Me kõik peame seda õnnistuseks", ütles Doug Lexington-Herald Leaderile, "sest me korraldame nende mõlemale ühe matuse". 66-aastane Doug usub, et see teeb ka perekonnale leinamise lihtsamaks. "Me näeme seda kui elu tähistamist, sest neil oli suurepärane elu", ütles ta Washington Post'ile. Paar kohtus esimest korda Corbinis, kus nad olid mõlemad sportlased ja keskkooli armunud. Doug ütles Lexington-Herald Leaderile, et tema vanemad põgenesid, et abielluda ja et ta ei usu, et kumbki neist oleks saanud oma vanemate õnnistust. Kuid see ei peatanud seda paari, kes elas üle sõja ja mitmeid ümberpaigutusi oma pika abielu jooksul. Teise maailmasõja alguses läks Bill sõjaväkke. Pärast Saksamaalt naasmist töötas ta erinevates kaubamajades ja jaemüügipoodides. Doug ütles Washington Post'ile, et tema ema, kellest ta ütles, et tal on "suurepärane maitse", töötas koos oma abikaasaga, kui ta disainis näituse aknaid. Perekond, kuhu kuulusid ka Dougi vennad Mike...
William "Wild Bill" Wilson, 93, ja Lillian Karr Wilson, 89, olid mõlemad Alzheimeri tõvega patsiendid ja pidid elama eraldi hooldekodudes. Aga nende poeg Doug sõitis tihti Lillianiga Billi juurde ja ütles, et ta usub, et nad said üksteist " lugeda " isegi siis, kui neil oli suhtlemisprobleeme. Paaril ei olnud oma vanemate õnnistust, kui nad abiellusid. Aga nad elasid üle sõja ja paljude kolimiste ja töökohtade vahetamise abielu ajal. Nende ühine matus on "elu tähistamine"