Barići ametiajal asendati enamik "kuldse põlvkonna" mängijaid järk-järgult nooremate mängijatega Euro 2004 kvalifikatsioonide käigus. Horvaatia kvalifitseerus turniirile, võites Sloveenia vastu play-off'is, võites 2<unk>1 pärast Dado Pršo otsustavat hilist väravat teises mängus. Finaalturniiril.
Portugalis võitis Horvaatia Šveitsiga 0-0 ja Prantsusmaaga 2-2, kuid kaotas Inglismaale 2-4 ja kukkus grupipõhiselt uuesti välja. Barici kaheaastane leping lõppes 2004. aasta juunis ja seda ei pikendatud. Endine Horvaatia rahvusmängija Zlatko Kranjčar, kes määrati Bariči järeltulijaks 2004. aasta juulis, juhtis meeskonda 2006. aasta maailmameistrivõistluste kvalifikatsioonis, kaotamata ühtegi mängu ja tippu grupis Rootsi ja Bulgaaria ees. Kohalikud meediaasutused süüdistasid teda oma poeg Niko Kranjčar'i meeskonda valimises. 2006. aasta maailmameistrivõistlustel kaotas Horvaatia oma avamängu Brasiilia vastu ja võitis 0:0 Jaapaniga, kuna Darijo Srna ei saanud esimesel poolajal karistust. 2×2 võrdlus Austraalia vastu, kus kolm mängijat saadeti välja, kinnitas Horvaatia väljumist rühmade etappist. Mängus oli ka kohtunik Graham Poll, kes andis kolm kollast kaarti Horvaatia kaitsjale Josip Šimunićile. Hiljem ütles ta, et ta pidas Šimunić'i Austraalia aktsendi tõttu Austraalia mängijaks. Pollit kritiseeriti, kuna ta kaotas mängu kontrolli ja ta lahkus pärast seda kohtunikust.