Kirjuta selle lõigu jätkamine - 1990. aasta augustis tungis Saddam Husseini Iraagi valitsus Kuveiti
Gorbatšov toetas president Bushi hukkamõistmist. See tõi kaasa kriitika paljudelt Nõukogude riigiaparaadi liikmetelt, kes nägid Huseinit Pearse lahe võtmeliitlasena ja kartsid Iraagis elavate 9000 Nõukogude kodaniku ohutuse pärast, kuigi Gorbatšov väitis, et iraaklased olid selgesõnaliselt agressioonid. Novembris kiitis Nõukogude Liit heaks ÜRO resolutsiooni, mis lubas kasutada jõudu Iraagi sõjaväe väljaajamiseks Kuveitikust. Hiljem nimetas Gorbatšov seda maailmapoliitiliseks "veekoguks", "esimest korda, kui supervõimud tegutsesid koos regionaalses kriisis". Kuid kui USA teatas maapealse sissetungi plaanidest, oli Gorbatšov selle vastu ja kutsus selle asemel üles leidma rahumeelse lahenduse. 1990. aasta oktoobris pälvis Gorbatšov Nobeli rahupreemia; ta oli meelitatud, kuid tunnistas auhinna suhtes "kahekordseid tundeid". Uuringud näitasid, et 90% Nõukogude kodanikest ei kiidanud auhinda heaks, mida peeti laialdaselt Lääne ja Nõukogude Liidu vastase auhinnana.