Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbisõit: Merkuriul on tahke silikaatkorus ja mantel, mis katavad tahke rauasulfiidi välise tuumakihi, sügavama vedeliku tuumakihi ja tahke sisemise tuumakihi. Merkurius on üks neljast maapealsest planeedist Päikesesüsteemis ja on kivine keha nagu Maa. See on Päikesesüsteemi väikseim planeet, mille ekvaatori raadius on 2439,7 kilomeetrit. Merkuur on samuti väiksem, ehkki massiivsem, kui Päikesesüsteemi suurimad looduslikud satelliidid Ganymedes ja Titaan. Elavhõbe koosneb ligikaudu 70% metallist ja 30% silikaatmaterjalist. Elavhõbeda tihedus on teisel kohal Päikesesüsteemis, 5,427 g/cm3, vaid veidi vähem kui Maa tihedus, mis on 5,515 g/cm3. Kui mõlema planeedi gravitatsioonilise survestuse mõju välja arvata, oleks elavhõbedast valmistatud materjalid tihedamad kui Maa materjalid, mille tihedus on 5,3 g/cm3 võrreldes Maa 4,4 g/cm3. Elavhõbe tihedust saab kasutada selle sisemise struktuuri üksikasjade järeldamiseks. Kuigi Maa suur tihedus tuleneb märkimisväärselt gravitatsioonilisest survest, eriti tuumas, on Merkuur palju väiksem ja selle sisemised piirkonnad ei ole nii surutud. Seega, et sellel oleks nii suur tihedus, peab tema tuum olema suur ja rikkas rauas. Geoloogide hinnangul moodustab Merkuuri tuum umbes 55% tema mahu; Maa puhul on see osakaal 17%. Aastal 2007 avaldatud uuringud näitavad, et Merkuuril on sulanud tuum. Tuuma ümbritseb 500<unk>700 km mantel, mis koosneb silikaatidest. Mariner 10 missiooni andmete ja maapealsete vaatluste põhjal on Merkuuri koor 35 km paks. Merkuuri pinnal on eripärane, et sellel on arvukalt kitsaseid mäestikke, mis ulatuvad kuni mitusada kilomeetrit. Arvatakse, et need tekkisid, kui Merkuuri tuum ja mantel jahutasid ja kokku tõmbasid ajal, mil pind oli juba tahkenenud. Merkuuri tuumil on kõrgem rauasisaldus kui mis tahes muul Päikesesüsteemi suurel planeedil, ja mitmed teooriad on...  Mis planeedil võis päikesesüsteemi ajaloos varajases etapis olla plantsiimal?
Elavhõbe