Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Timoshenko on töötanud praktiseeriva majandusteadlase ja akadeemiku ametikohal. Enne poliitilist karjääri sai temast gaasitööstuses edukas, kuid vastuoluline ärine naine, kellest sai mõne hinnangu kohaselt üks rikkaimaid inimesi riigis. Enne kui temast sai 2005. aastal Ukraina esimene naissoost peaminister, juhtis Timošenko kaasa oranži revolutsiooni. Pärast Dnipropetrovski Riikliku Ülikooli lõpetamist 1984. aastal töötas Timošenko kuni 1988. aastani Dnipropetrovski "Dnipro masinate ehitamise tehases" (millega toodeti rakette) insener-majanduseks. 1988. aastal võtsid Julia ja Oleksandr Timošenko perestroika algatuste raames 5000 Nõukogude rubla ja avasid video-rendi ühistu, võib-olla Oleksandri isa Gennadi Timošenko abiga, kes juhtis piirkondlikku filmi levitamise võrku provintsnõukogus. Aastatel 1989-1991 asutasid Julia ja Oleksandr Timošenko Dnipropetrovski kaubandusliku video-rendi ettevõtte "Terminal", mille Timošenko asutas koos oma abikaasa Oleksandr Timošenkoga (ühiselt 1991. aastal) ja Oleksandr Gravadiets, 1991. aastal Ukraina Petrol Corporation, mis varustas Dnipropetrovski põllumajandust kütusega. Tymoshenko töötas peadirektorina. 1995. aastal reorganiseeriti see ettevõte Ukraina Ühtseks Energeetiliseks Süsteemiks. Alates 1995. aastast kuni 1997. aasta 1. jaanuarini oli Timošenko Ukraina Ühinenud Energia Süsteemide, eraomanduses oleva vahendajaettevõtte, mis sai peamiseks Venemaa maagaasi importija Ukrainale, presidendina. Sel ajal sai ta hüüdnime "gaasiprintsess". Samuti süüdistati teda "Pavlo Lazarenkole altkäemaksu andmises vastutasuks tema ettevõtte käes hoidmise eest riigi gaasitarnetes", kuigi 7. mail 2004 lükkas USA Põhja-California ringkonnakohtu kohtunik Martin Jenkins tagasi väited UESU, Somoli Ent. et al. kohta rahapesu ja vandenõu kohta.  Küsimus: Millal ta presidendiks sai?
1995 kuni 1. jaanuarini 1997