Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbimine: Kuigi plahvatuslikum lavaallikate etapp kestab vaid paar päeva kuni nädalat, võivad plahvatuste domineerivad plahvatused kesta nädalaid kuni kuid, tekitades suuri, mahukaid silikaatlavavooge. Suur purse 1997. aastal Pillan Patera lõhe loodes tekitas rohkem kui 31 kuupkilomeetrit värsket laavat 2 1⁄2 kuni 5 1⁄2 kuu jooksul ja seejärel üleujutas Pillan Patera põrandat. Galileo tähelepanekud näitavad, et Pillanis oli 1997. aasta purse ajal laavakatte määr 1000-3000 ruutmeetrit sekundis. Pillan'i voolu leiti olevat 10 m paks, võrreldes 1 m paksusega vooladega, mida täheldati Prometheuse ja Amirani õhustatud väljadel. Samalaadseid, kiiresti asetsevaid laavivooge jälgis Galileo 2001. aastal Thoris. Sellised vooluhulgad on sarnased Islandi 1783. aasta Laki purse ja maismaa üleujutusbasalti purskete nähtustega. Plahvatuslikult domineerivad pursked võivad põhjustada pursepaiga ümbruses dramaatilisi (kuid sageli lühiajalisi) pinnamuutusi, nagu suured püroklastilised ja pluumid, mis tekivad, kui gaas lahustub laavaallikatest. 1997. aasta Pilani plahvatus tekitas 400 km laiuse pimeda, silikaatmaterjali ja heleda vääveldioksiidi ladestuse. 2000. ja 2007. aasta Tvashtari plahvatused tekitasid 330 km (210 mi) kõrguse pluumi, mis deponeeris punase väävli ja vääveldioksiidi sõrmuse 1200 km (750 mi) laiusega. Vaatamata nende funktsioonide dramaatilisele välimusele, ilma materjali pideva varustamata, pöörduvad ventilatsiooni ümbrus sageli tagasi oma eruptsioonieelsele välimusele kuude jooksul (Grian Patera puhul) või aastate jooksul (nagu Pillan Pateras).  Küsimus: kui kaugele ulatus lava 1997. aasta purse?
31 km3