Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - passiivne vastupanu algas kohe pärast 1848-1849 iseseisvusõda
1849. aasta augustis purustasid austerlased ja venelased ja kristalliseerusid 1840. aastatel reformistliku partei endise mõõduka liidri Ferenc Deáki "juhtimisel". Aastal 1850 palus Austria justiitsminister Anton von Schmerling Deákil osaleda seadusandlikus komitees, et saavutada Austria ja Ungari vaheline konsolideerimine. Deáki vastus ("Pärast lähiajal aset leidnud kurbaid sündmusi on praegustes tingimustes minu koostöö avalikes asjades võimatu") levitati salaja ja kutsus teisi silmapaistvaid inimesi Deáki passiivse vastupanuga liituma. Ajakiri Pesti Napló, mida toimetas romaanikirjanik Zsigmond Kemény, sai liikumise peamiseks organiks, mis aitas säilitada lootust ja vaimu Ungaris, mis oli täielikult Austriaga ühendatud ja mida iseloomustasid repressioonid poliitiliste dissidentite vastu, tuhanded riigireetmise kohtuprotsessid, sõjaline valitsemine, tsentraliseerimine, absolutism, tsensuur ja Viini otsene kontroll avaliku elu igast aspekti üle.