Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbisõit: Marshall'i plaani abi kasutati peamiselt kaupade ostmiseks Ameerika Ühendriikidest. Euroopa riigid olid sõja ajal peaaegu ammendanud oma välisvaluutareservid ja Marshalli plaani abi oli peaaegu ainus vahend, kuidas nad võtsid välismaalt kaupu sisse. Kava alguses olid need impordid peamiselt hädavajalikud põhivarad, nagu toit ja kütus, kuid hiljem suunati ostud ümberkorraldamise vajadustele, nagu algselt kavatseti. Viimastel aastatel kulutati Ameerika Ühendriikide kongressist tuleneva surve ja Korea sõja puhkemisega üha suurema hulga abi Lääne-Euroopa sõjaväe taastamisele. 1951. aasta keskpaigaks eraldatud umbes 13 miljardist dollarist oli 3,4 miljardit kulutatud toorainete ja pooltoodete impordile; 3,2 miljardit toidule, söödale ja väetisele; 1,9 miljardit masinatele, sõidukitele ja seadmetele ning 1,6 miljardit kütusele. Samuti loodi vastasfondid, mis kasutasid Marshall'i plaani abi kohalikus valuutas fondide loomiseks. Vastavalt ECA eeskirjadele pidid toetusesaajad investeerima 60% nendest vahenditest tööstusse. See oli silmapaistev Saksamaal, kus need valitsuse poolt hallatavad fondid mängisid olulist rolli laenu andmisel eraettevõtjatele, kes kulutasid raha ülesehitamiseks. Need fondid mängisid Saksamaa taasindustrialiseerimisel keskse rolli. Näiteks aastatel 1949-1950 oli 40% Saksamaa söetööstuses tehtud investeeringutest nende fondide poolt. Ettevõtted olid kohustatud laenude tagasimaksmisega valitsusele ja raha laenati seejärel välja teisele ettevõtete rühmale. See protsess on jätkunud kuni tänaseni riigile kuuluva KfW panga (Kreditanstalt für Wiederaufbau, mis tähendab Rekonstruktsiooni Krediidiasutust) varjus. Erifond, mille järelevalvet teostas tollal majandusministeerium, oli 1971. aastal väärtusega üle 10 miljardi Saksa marki. 1997. aastal oli selle väärtus 23 miljardit Saksa marki. 1995. aasta lõpuks andis fond ümberpaigutatavate laenude süsteemi kaudu Saksa kodanikele madala intressimääraga laene ligikaudu 140 miljardi Saksa marki ulatuses. Ülejäänud 40%...  Küsimus: Kui suur osa valitsuse poolt hallatavatest fondidest oli aastatel 1949-1950 söetööstuses?
40%