Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  John Mayer on kitarrite kollektsionäär ja on oma kitarrite disainimiseks teinud koostööd eliit kitarritootjatega. Tal on üle 200 kitarri. 2003. aastal andis Martin Guitars Mayerile oma autogrammi akustilise kitarri nimega OM-28 John Mayer. Gitarr oli piiratud ainult 404-ga, Atlanta piirkonna kood. Sellele mudelile järgnes 2005. aastal kaks Fenderi Stratocaster'i elektrikitarri. Kolmas Stratocaster, mis oli viimistletud metalli värviga, oli ka piiratud väljaanne, ainult 100 kitarri. 2006. aasta jaanuaris andis Martin Guitars välja Martin OMJM John Mayer akustilise kitarri. Kitarral oli mõeldud palju Martin OM-28 John Mayeri omadusi, kuid taskukohasemate hindadega. 2006. aasta augustis hakkas Fender valmistama John Mayer II SERIESi Stratocastereid. 2007. aasta jaanuaris töötas Two Rock koos Mayeriga koos spetsiaalselt disainitud võimendite tootmisel. Ainult 25 eksemplari (kõik allkirjastatud Mayeri enda poolt) tehti avalikkusele kättesaadavaks koos 500 ringiga John Mayeri allkirjaga Fender Stratocaster Cypress-Mica's, sealhulgas piiratud Cypress-Mica mudel oli INCSvsJM kontserdi kott, milles Mayer töötas koos Incase disainiga. 2006. aastal oli Mayeril oma isiklikus kollektsioonis hinnanguliselt üle 200 kitarri. John Mayer'i kõige ikonilisem kitarr on "Black1". Pärast Heavier Things'i turneed käis Mayer Fender Custom Shop'is, et ehitada kitarri. Ta sai inspiratsiooni kuulsatelt kitarridelt nagu Rory Gallagher ja Stevie Ray Vaughan. Ta otsis meisterehitajat John Cruzi, et ta aitaks disaini välja mõelda. Põhimõtteliselt tahtis Mayer musta versiooni Stevie Ray Vaughani "Esimese naise" Stratocasterist. Kitarr on väga sarnane Stevie Ray Vaughani kitarrile. Black1 sisaldab mint pickguardi, kohandatud haavad, kuldse riistvara ja kuldset tunnerit SRV Tribute Stratocasterist. See oli Continuum'i albumil peamine kitarr. Seda kasutati näiteks laulude "I Don't Trust Myself With Loving...  Küsimus: Kui palju kitareid valmistati?
100 eurot