Kokkuvõte artiklist:  Robert Downey Jr. on pealkirjades, sest ta lahkus intervjuust Briti ajakirjanikuga, kes julges superkangelase filmist kõrvale kalduda, mida Downey seal reklaamimas oli. Selle asemel hakkas ajakirjanik küsima näitleja poliitilisi uskumusi ja "mustade perioodide" kohta, mil ta oli sõltuvuses ja vanglas. Twitteris on muidugi kõhklemas: kas ajakirjanik Krishnan Guru-Murthy läks liiga kaugele? Kas iga intervjuu peab olema luba ajakirjanikule küsida, mida iganes ta tahab? Seitsme minutilise intervjuu algusest peale tundub ilmne, et Downey ei ole eriti huvitatud seal olemisest, isegi kui seal olemine oli talle lõppkokkuvõttes kasulik - ta reklaamib ju oma viimast filmi "Kättemaksjad: Ultroni Aeg". Ta kasvab üha ärritunud, isegi kui rida küsitlus jääb teema; tema suhtumine, vahepeal kasvas üha enesekindlam. Tema silmad on reporteril silmapaistvad, ta teeb alandlikke kommentaare ja žeste, mis näivad olevat mõeldud hirmutamiseks ja viitavad sellele, et ta on palju targem kui Guru-Murthy, ja ta vaatab korduvalt oma juhendaja poole, nagu ütleks: "Kas ma tõesti pean siin selle kutiga istuma?" Ühel hetkel naerab ta Guru-Murthy närvilisuse üle, öeldes: "Sinu jalg hakkab pisut hüppama. Mine parem järgmisele küsimusele". Aga pärast seda, kui Guru-Murthy küsib Downey'lt, kas ta arvab, et ta on "vaba kõigest sellest", viidates Downey ajaloole "narkootikumide võtmise, joomise" kohta, tekib pinge. "Mul on kahju", ütleb Downey, "mida me teeme?" Kellele Guru-Murthy vastas: "Ma lihtsalt küsin küsimusi", mis oli tõesti nii. Downey'l on õigus keelduda küsimusele vastamast, aga see pole tema järgmine samm. Selle asemel teeb ta kuulsuste intervjuu sarnaselt tantrumile: ta naeratab ülbalt, ütleb "head aega!" ja tõuseb lahkuma. Ta tõesti näitas talle! On tõsi, et me elame kultuuris, kus me tunneme, et meil on õigus teada kõike kuulsuste kohta - kellega nad käivad, mida nad söövad, kus nad puhkavad, mida nad mõtlesid, kui nad...
Filmi reklaami intervjuus lahkus Robert Downey Jr. pärast isiklikke küsimusi. Ta ütles, et tema käitumine oli ebaviisakas, alandlik intervjueerijale, kes lihtsalt tegi oma tööd.