Brenier mängis 1813. aasta kampaanias auväärset osa. Juhtis 9. diviisi marssal Michel Ney III korpuses. Ta sai Lützeni lahingus raskelt haavatud.
Saksimaal 2. mail 1813. Aastal 1814 sai ta 16. sõjaväepiirkonna komandöriks ja juhtis Lille'i kindlustamist. Seejärel võttis ta üle Bresti linna juhtimise, kus tema teod sada päeva jooksul teenisid talle au mõõga, mille talle hääletas linnavolikogu. Brenierist sai krahv, jalaväe kindralinspektor aastatel 1816-1818 ja Korsika ülemjuhataja aastatel 1820-1823. Ta jäi pensionile aastal 1827 ja suri 8. oktoobril 1832.