Täida järgmine lause: Euroopa valitsejad pidasid alguses Prantsuse revolutsiooni Prantsusmaa kuninga ja tema alamate vahelise siseküsimuseks. Kui revolutsiooniline retoorika muutus kõvemaks, kuulutasid Euroopa monarhid, et nende huvid on samad kui Louis XVI ja tema perekonna huvides; Pillnitzi deklaratsioon (27. august 1791) ähvardas mitmetähenduslikke, kuid üsna tõsiseid tagajärgi, kui kuninglikule perekonnale peaks midagi juhtuma. Revolutsionääride olukord muutus üha raskemaks ja nende probleemid rahvusvahelistes suhetes süvenesid, kuna Prantsuse emigrantid jätkasid agiteerimist vastarevolutsiooni toetamiseks. 20. aprillil 1792 kuulutas Prantsuse rahvuskonvent Austriale sõja, alustades
Esimese koalitsiooni sõda (1792 <unk> 98). Prantsusmaa seadis ennast vastu enamikule Euroopa riikidele, kellel olid ühised maa- või veekorrad, samuti Portugalile ja Osmanite impeeriumile. Vaatamata mõnele võidule aastal 1792 olid Prantsuse väed 1793. aasta alguses Belgiast välja surutud, Vendée's toimus sisemine ülestõus sõjaväeteenistuse üle, laialt levinud avalik pahameel vaimulikkonna tsiviilkonstitutsiooni vastu ja Prantsuse kuningas oli äsja hukatud. Prantsuse vabariigi armeed olid häiritud; probleemid muutusid veelgi teravamaks pärast massihõivet, "levée en masse", mis küllastas juba hädas olevat armeed tuhandete kirjaoskamatute, harjutamata meestega. Prantslaste jaoks osutus 1795. aasta Reini kampaania eriti katastroofiliseks, kuigi nad olid saavutanud mõningaid edusamme teistes sõjategevuse valdkondades (vt näiteks Püreneede sõda (1793-95).