Osaliselt tänu jätkuvatele vägivaldsetele poliitilistele vastasseisudele Kansasis, jäi Kansas-Nebraska seaduse vastupanu tugevaks Illinois'is ja kogu põhjaosas. Kui 1856. aasta valimised lähenevad, hülgab Lincoln tühjaks jäänud Whig'i partei, et toetada vabariiklasi. Ta osales 1856. aasta mais Bloomingtoni konventsioonis, kus ametlikult loodi Illinoisi vabariiklaste partei. Konventsiooni foorum kinnitas, et Kongressil on õigus reguleerida orjuse toimumist territooriumidel, ja kutsus üles viivitamatult tunnustama Kansas'i vaba osariigina. Lincoln pidas konventsioonis lõplikku kõnet, milles ta toetas partei platvormi ja kutsus üles säilitama liitu. 1856. aasta juuni Vabariikliku Rahvusliku Konventsiooni ajal
, sai Lincoln märkimisväärse toetuse asepresidendivalimistel, kuigi partei nomineeris John C. Frémonti ja William Daytoni. Lincoln toetas tugevalt vabariiklasi, kandideerides erakonna eest kogu Illinois'is. Demokraadid nomineerisid endise suursaadiku James Buchanan'i, kes oli olnud riigist väljas alates 1853. aastast ja seega vältinud arutelu orjuse üle territooriumidel, samas kui teadmatused nomineerisid endise Whig presidendi Millard Fillmore'i. 1856. aasta valimistel võitis Buchanan mõlemad oma väljakutsetajad, kuid Frémont võitis mitmed Põhja osariigid ja vabariiklane William Henry Bissell võitis Illinoisi kuberneri valimised. Kuigi Lincoln ise ametit ei võitnud, oli tema jõuline kampaania teinud temast Illinoisi juhtiva vabariiklase.