Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  1913. aasta novembris sai Tagore teada, et ta on võitnud selle aasta Nobeli kirjanduspreemia: Rootsi Akadeemia hindas tema 1912. aasta Gitanjali: Laulude pakkumised. Ta sai 1915. aasta sünnipäeva austuseks kuningas George V poolt rüütli tiitli, kuid Tagore loobus sellest pärast 1919. aasta Jallianwala Baghi veresauna. Tagore kirjutas India tolleaegsele Briti viisekuningasele lord Chelmsfordile adresseeritud kirjas: "Me oleme veendunud, et ebaõnnestunud inimestele määratud karistuste ebaproportsionaalne raskus ja nende teostamise meetodid on tsiviliseeritud valitsuste ajaloos paralleelsed... On tulnud aeg, mil aumärgid teevad meie häbi oma ebamõistetavas alandamise kontekstis silmatorkavaks ja mina ise soovin seista, ilma igasuguste eriliste eristusteta, oma riigi meeste kõrval. <unk> 1921. aastal asutasid Tagore ja põllumajanduse majandusteadlane Leonard Elmhirst Surul'is, küla lähedal asuvas ashramis, "Maaelu taastamise instituudi", mida hiljem nimetati Shriniketaniks või "Hea elupaigaks". Sellega püüdis Tagore Gandhi Swaraji proteste leevendada, mida ta mõnikord süüdistas Briti India vaimses ja seega lõpuks kolooniaalses languses. Ta palus kogu maailma anneturitelt, ametnikelt ja teadlastelt abi, et "teadmiste elustamisega vabastada külad abitu olemise ja teadmatuse aheldusest". 1930. aastate alguses otsis ta sihikule ümbritseva "ebanormaalse kaste teadvuse" ja puutumatuse. Ta pidas nende vastu loenguid, kirjutas oma luuletuste ja draamade jaoks daliitide kangelasi ning tegi eduka kampaania, et avada Guruvayoori tempel daliitidele.  Millal Tagore loobus rüütlitunnistusest?
pärast 1919. aasta Jallianwala Baghi veresauna