Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - Argentiina räpase sõja ajal
Aastatel 1976-1983 tekitasid kinnipidamiskeskused ohvritel kogu riigis tohutut hirmu. Vangid, pärast röövimist ja ülekuulamist, olid sunnitud ellu jääma, elades halvimates tingimustes erinevates keskustes. Kui röövitud olid sunnitud kinnipidamiskeskustesse, muutusid nad kohe kadunudiks (hispaania keeles: los desaparecidos). Kuigi kõigil laagritel olid piinamisviisid "erilised", oli igal vangikeskuses piinamisruum, kus iga ohver pidi kohtuma. Kuid piinamine ei lõppenud siin. Juhtide käe all olid nad alandatud ja ebainimlikud, kaotades võime rääkida, duššida, süüa ja magada. Räpane sõda ja valitud kinnipidamiskeskused olid kurikuulsad massilise tapmise poolest, et kõrvaldada kõik piinamise tõendid, mis olid välja ilmunud. Kui räpane sõda lõppes ja valitsus muutus, vabastati vangid tänavale silmad kinni pandud. Kõigis kinnipidamiskeskustes oli piinajate identiteet alati salajas.