Järgmine hooaeg tõi talle suure edu, kui ta võitis 1996. aasta Euroopa kergejõustiku siseruumide meistrivõistluste kuldmedali, mille ta võitis ajaga 21,04 sekundit. Tal oli Meeting Pas de Calais'is isiklik parim aeg 20.68, mis viis ta sellel hooajal ülemaailmselt kümne parima hulka. Ta püsis väljas hooajal heas vormis, seades kaks isiklikku rekordit Tallinnas, jookses 100 meetrit 10,23 sekundit ja 200 meetrit 20,42 sekundit. Tema esimene medal tuli varsti pärast Euroopa karika 2. liigas.
, kus ta oli 100 m meister. 1996. aasta Atlanta olümpiamängudel tegi ta esmakordselt oma olümpiamängude debüüdi, kus ta esindas Belgiat nii 100 kui ka 200 meetri võidusõidus.