Pärast poliitilist kriisi 1829. aastal, kus kroonprints nimetati peaministriks, võeti kasutusele piiratud reform, mis kehtestas põhiseaduslikud õigused, sarnased Prantsusmaa autokraatliku taastamismonarhi õiguste hartaga; Belgia radikaalid, nagu ka nende prantsuse kolleegid, pidasid sellist õiguste harta ebapiisavaks, mis võib monarhi meele järgi tagasi võtta. Belgia radikaalid jälgisid tähelepanelikult olukorda Prantsusmaal, kui 26. juulist 1. augustini 1830 puhkes konservatiiv-liberaalne revolutsioon
, kukutanud autokraatliku monarhia liberaalse konstitutsioonilise monarhia asemele. Kuu aja jooksul puhkes Brüsselis mässu, mis levis ülejäänud Belgia provintsidesse. Pärast Belgia iseseisvumist kehtestati 1831. aasta põhiseadusega konstitutsiooniline monarhia ja parlamentaarne režiim ning esitatakse Prantsuse inimõiguste deklaratsioonist inspireeritud kodaniku põhiõiguste loetelu.