Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  1971 leitud "võitlevad dinosaurused" näidis, mis säilitab Velociraptor mongoliensis'i ja Protoceratops andrewsi võitluses ja annab otseseid tõendeid kiskja käitumise kohta. Esialgu väideti, et need kaks looma uppusid. Kuid kuna loomad olid säilinud iidsetes liivaküvetes, arvatakse nüüd, et loomad maeti liiva alla, kas kokkuvarisenud künnist või liivatormist. Loomade elu sarnaste seisundite põhjal võib järeldada, et matmine toimus väga kiiresti. Protoceratopsi osad on puudu, mida on peetud tõenduseks teiste loomade söömise kohta. Velociraptor, Protoceratops ja kaasaegsed linnud ja roomajad võrdlesid skleral rõngasid, mis näitavad, et Velociraptor võis olla öine, samas kui Protoceratops võis olla katemeraalne, aktiivne kogu päeva jooksul lühikeste ajavahemike jooksul, mis viitab sellele, et võitlus võis toimuda pimeduses või vähese valgusega tingimustes. Erinevat küünarnukit, dromaeosauride teisel numbril, on traditsiooniliselt kujutatud kui lõikamisrelva; selle eeldatav kasutamine on lõikamine ja saalide kõhulahendamine. Võitlevate dinosauruste näidises on velociraptor allpool, kus üks tema sarvkarvadest on ilmselt oma saagi kõri sees, samas kui protoceratops'i nokk on kinni kinni ründaja paremale esijalgule. See viitab sellele, et Velociraptor võis kasutada oma sarvkarva, et läbistada kõri elutähtsad elundid, nagu kaelavein, kõriarteria või hingamistee, selle asemel, et lõigata kõhtu. Küünise siseranna oli ümmargune ja mitte ebatavaliselt terav, mis võib olla välistanud igasuguse lõikamise või lõikamise, kuigi ainult küünise luuline tuum on säilinud. Suurte röövliikide paksu kõhu seina, mis koosneb naha ja lihasest, oleks olnud raske lõhkuda ilma spetsiaalse lõikamispinnata. Seda hüpoteesi testiti 2005. aastal BBC dokumentaalfilmis "Tõde tapja dinosauruste kohta". Programmi tootjad loovad...  Küsimus: Milleks Velociraptor oma küünised kasutab?
oma saaklooma kurgusse.