Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Laila ja Majnun (araabiakeelne: مجنون ليلى ), samuti Leili o Majnun (persakeelne: ليلى و مجنون ), on 584. aastal pärsia luuletaja Niẓāmi Ganjavi poolt koostatud narratiivne luuletus, mis põhineb 7. sajandi Nejdi beduini luuletaja Qays ibn Al-Mulawwah ja tema armuke Layla bint Mahdi (või Layla al-Aamiriya) kohta. Nizami kirjutas 12. sajandil ka Khosrow ja Shirin, Pärsia traagilise romaani. See on populaarne luuletus, mis ülistab nende armulugu. See on kolmas tema viiest pikast narratiivist luuletusest, Panj Ganj (persia keeles: پنج گنج) (Viis aaret). Lord Byron nimetas seda "Ida Romeo ja Julia". Qays ja Layla armuvad teineteisse, kui nad on noored, kuid kui nad suureks saavad, ei luba Layla isa neil koos olla. Qays saab temast kinnisideeks ja tema hõim Banu 'Amir ja kogukond annavad talle epiteedi Majnūn (مجنون "hull", sõna otseses mõttes "Jinni poolt omastatud"). Aastaid enne Nizami sündmust levis see legenda anekdootide kujul Iraani akhbaris. Varased anekdoodid ja suulised aruanded Majnuni kohta on dokumenteeritud Kitab al-Aghani's ja Ibn Qutaybah's al-Shi'r wal-Shu'ara's. Anekdoodid on enamasti väga lühikesed, ainult vabalt ühendatud ja näitavad vähe või üldse ei toimu. Nizami kogus Majnuni kohta nii ilmalikke kui ka müstilisi allikaid ja kujutas kuulsate armukeste elavat pilti. Seejärel imiteerisid teda paljud teised Pärsia luuletajad ja kirjutasid oma versioonid romaanist. Nizami mõjutas udhrite armastuslaule, mida iseloomustab erootiline hülgamine ja armastatu tõmbe, sageli täitumatu igatsuse kaudu. Nizami tööst on loodud palju imiteeringuid, millest mitmed on originaalsed kirjanduslikud teosed, sealhulgas Amir Khusrow Dehlavi Majnun o Leyli (täitetud 1299) ja Jami versioon, mis lõpetati 1484. aastal, moodustab 3860 kopleti. Teised märkimisväärsed ümber töötlemised on Maktabi Shirazi, Hatefi (d. 1520), ja Fuzûlî (d.1556), mis sai populaarseks Osmanite Türgis ja Indias. Sir William Jones avaldas Hatefi romansi 1788. aastal Kalkutas. See on...  Küsimus: Millal hakkasid anekdootide hulk kasvama?
12. sajand