Täitke järgmine lause: Nagu väitis ajakirjanik M. Gh. Carpen, Stroescu oli Transilvaanias juba terve kümme aastat enne tema surma unustatud; huvi lühike taastumine 1920. aastal oli andnud võimaluse, et ta politsei "muldpudelist" hävines. Stroescu tegevust uuriti esmakordselt metoodiliselt Alexandru Ciulcu essees, mis ilmus ajakirjas "Viața Basarabiei" 1940. aastal. Ainult mõned kuud hiljem langes Bessaraabia
Nõukogude okupatsioon, mille ajal Ciulcu ise tapeti NKVD poolt. Stroescu mälestus peeti kinni Moldova SSR-is ja hiljem ka kommunistlikus Rumeenias. Riiklikult omastatud Brînzeni mõisa muudeti psühhiaatriliseks kliinikaks. 1960. aastate rahvuskommunismi ajal püüdsid Halippa ja Bessaraabia kogukond Bukarestis oma endist liidrit mälestada, kuid väidetavalt takistasid ametivõimud seda. Kuid 1968. aastal õnnestus Halippa kutsuda Stroescu ja tõsta tema "unustatud" küsimuse ametliku aadressiga Akadeemiale. Sellist tööd jätkas osaliselt Ameerikas Stroescu vennapoeg, ajakirjanik Gheorghe Ștefan Donev (1909-1993).