Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Joan oli Jacques d'Arci ja Isabelle Romée tütar Domrémys, külas, mis oli tol ajal Bar hertsogkonna Prantsuse osa. Joani vanematel oli umbes 20 hektarit maad ja tema isa täiendas oma põllumajandustööd väiksema ametikohaga küla ametnikuna, kogudes makse ja juhtides kohalikku valvet. Nad elasid Ida-Prantsusmaa eraldatud piirkonnas, mis jäi Prantsuse kroonile ustavaks, kuigi seda ümbritsesid pro-Burgundi maad. Tema lapsepõlves toimus mitu kohalikku rünnakut ja ühel korral põletati tema küla. Juana oli kirjaoskamatu ja arvatakse, et ta dikteeris oma kirju kirjatäitjatele ja kirjutas need teiste abiga alla. Kohtus ütles Juana, et ta on umbes 19-aastane, mis tähendab, et ta arvas, et ta on sündinud umbes 1412. aastal. Hiljem tunnistas ta, et ta koges oma esimese nägemuse 1425. aastal 13-aastaselt, kui ta oli oma "isa aias" ja nägi nägemusi figuuridest, keda ta tuvastas Püha Miikaliks, Püha Katariina ja Püha Margreti, kes käskisid tal inglased välja ajada ja tuua Dauphin Reims'i tema kroonimiseks. Ta ütles, et nuttis, kui nad lahkusid, sest nad olid nii ilusad. 16-aastaselt palus ta sugulasel Durand Lassois'el viia teda Vaucouleurs'i linna, kus ta palus garnisoni komandör Robert de Baudricourtilt relvastatud saatust, et viia ta Prantsusmaa kuninglikule õukonnale Chinonis. Baudricourti sarkastiline vastus ei takistanud teda. Ta naasis järgmisel jaanuaril ja sai toetust kahelt Baudricourt' sõdurilt: Jean de Metz'ilt ja Bertrand de Poulengylt. Jean de Metzi sõnul ütles ta talle, et "ma pean olema kuninga kõrval... ei saa (kuningriigile) abi, kui mitte minult. Kuigi ma oleksin pigem jäänud oma ema kõrval [hundi] loomisele... siiski pean ma minema ja tegema seda asja, sest mu Issand tahab, et ma seda teeksin. " Jean de Metzi ja Bertrand de Poulengy eestkoste all korraldati talle teine kohtumine, kus ta ennustas sõjalist pöördumist...  Küsimus: mis juhtus Jon'i vanema külaga?
Tema küla põletati maha.