Stepan Fyodorovich Shutov (, ; 30. jaanuar 1902 <unk> 17. aprill 1963) oli Punase Armee kolonel ja Nõukogude Liidu kahekordne kangelane. Shutov võitles Vene kodusõjas ja Poola-Vene sõjas. Ta demobiliteeriti pärast seda, kui ta 1921. aastal tüfüstist taastas, kuid 1924. aastal kutsuti ta uuesti Punase Armee. Ta teenis alguses ratsaväe üksustes ja sai hiljem tankiväe ohvitseriks. Kui Saksamaa tungis Nõukogude Liitu, oli Šutov tankbataljoni komandör. Ta võitles Moskva lahingus. 1941. aasta detsembris sai ta tankibrigadi asejuht ja 1942. aasta augustis sai ta komandöriks 9. tankikorpuse 187. tankibrigadil. Shutov määrati oktoobris 50. eraldiseisva kaardiväe rügemendi komandöriks. Alates 1943. aasta maist käis ta Punaarmee Mehhaniseerimis- ja Motoriseerimisväe Akadeemias komandöride kursustel. Pärast kooli lõpetamist sai Šutov 1943. aasta augustis 20. Kaitseväe Tankibrigaadi komandöriks. "Brigaadi juhtimise eest Kiievi lahingus" (1943)
, sai ta Nõukogude Liidu kangelase tiitli. Teise Jassy<unk>Kishinevi rünnaku ajal vallutas brigaad Ploieşti. Tema juhtimise eest sai Šutov teist korda Nõukogude Liidu kangelase tiitli. 1944. aasta septembris sai temast 9. gardis mehhaniseeritud korpuse asejuht, kuid paar päeva hiljem sai ta raskelt haavatud, mille tagajärjel amputeeriti tal haiglas käed. Ta läks 1945. aasta septembris pensionile ja sai hiljem Valgevene SSRi sotsiaalministri asetäitjaks.