Pärast Itaalia fašismi (kelle partisanide käsivarre, rahvuslik fašistlik partei oli piirkonnas hästi toetatud) ja liitlaste sissetungi Sitsiiliasse
Teise maailmasõja ajal muutus Sitsiiliast üha enam kristliku demokraatia kindlusaluseks Itaalia kommunistliku partei vastu. Sitsiilia rahvas oli kalduvus konservatiivsele/nationalistlikule poliitikale, mida esindasid peamiselt monarhistlik rahvuslik partei ja Itaalia sotsiaalne liikumine.