Kirjuta selle lõigu jätkamine - Tšehhoslovakkia põhiseaduslikkuse ajalugu algab iseseisva Tšehhoslovakkia moodustamisega Austria-Ungari varemeist. 1918. aastal võeti kiirega vastu Tšehhoslovakkia ajutine põhiseadus, millega loodi vabariik presidendiga ja ajutise parlamendiga. Sellele järgnes Tšehhoslovakkia 1920. aasta põhiseadus, mis oli inspireeritud Lääne demokraatlikest põhiseadustest ja vaidlustatavasti postuleeris Tšehhoslovakkia rahvast. See kestis esimese vabariigi ja teise maailmasõja jooksul. 1948. aastal võeti pärast kommunistlikku riigipööret vastu nn 9. mai põhiseadus, mis säilitas mõned demokraatlikud institutsioonid (inimõigused, kolme riigi osaline jagunemine, sõltumatu kohtusüsteem), kuigi riigi poliitiline reaalsus läks sellest radikaalselt kõrvale. Nõukogude põhiseadustest mõjutatud Tšehhoslovakkia 1960. aasta põhiseadust nimetatakse sageli "sotsialistlikuks põhiseaduseks". See muutis riigi nime Tšehhoslovakkia "sotsialistlikuks" vabariigiks ja määratles riigi pigem sotsialistliku kui demokraatliku iseloomu ning tutvustas Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei juhtivat rolli. 1960. aasta põhiseadus jäi kehtima kuni 1992. aastani, kuigi 1968. aastal muudeti seda oluliselt Tšehhoslovakkia Föderatsiooni põhiseadusliku aktiga, mis muutis ühtse riigi Tšehhi Sotsialistlikuks Vabariigiks ja Slovakkia Sotsialistlikuks Vabariigiks. Järgnevad radikaalsed muudatused võeti vastu pärast 1989. aasta režiimivahetust.
, kuid need olid lühiajalised, kuna 1992. aastal kuulutati välja Tšehhi Vabariigi põhiseadus pärast Tšehhoslovakkia jagamist ja see jõustus 1993. aastal.