Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Kaposi sarkoom (KS) on vähktüüp, mis võib moodustada naha, lümfisõlmede või muude elundite massid. Naha kahjustused on tavaliselt lillavärvilised. Need võivad esineda üksikult, piiratud piirkonnas või olla laialt levinud. See võib halveneda kas järk-järgult või kiiresti. Lähed võivad olla lamedad või tõstetud. Inimese herpesviirus 8 (HHV8) esineb kõigi haigestunud inimeste haavandites. Riskitegurite hulka kuuluvad immuunsüsteemi nõrgad funktsioonid, mis on tingitud kas haigusest või konkreetsetest ravimitest, ning krooniline lümfoedeem. Klassikaline KS mõjutab tavaliselt vanemaid mehi, kasvab aeglaselt ja mõjutab jalgu. Endemiline KS esineb Aafrikas noortel täiskasvanud meestel ja võib olla agressiivsem. Immunosupressiooniga seotud KS esineb üldiselt inimesel pärast elundi siirdamist ja mõjutab peamiselt nahka. Epidemiline KS esineb AIDSi põdevatel inimestel ja see võib mõjutada paljusid kehaosi. Diagnoos tehakse kudede biopsia abil, samas kui haiguse ulatust võib kindlaks määrata meditsiinilise pildistamise abil. Ravi põhineb alltüübil, kas haigus on lokaliseeritud või laialdane ja inimese immuunfunktsioonil. Lokaliseeritud nahakahjustusi võib ravida kirurgiaga, kemoteraapia süstimisega kahjustusse või kiiritusraviga. Laialt levinud haigust võib ravida keemiaravi või bioloogilise raviga. HIV- / AIDS- i põdevatel patsientidel ennetab ja sageli ravib kõrge aktiivsusega retroviirusevastane ravi (HAART) KS- i. Teatud juhtudel võib olla vajalik ka keemiaravi. Kui haigus on laialt levinud, võib tekkida surm. See seisund on suhteliselt levinud HIV/AIDS-i põdevatel inimestel ja pärast elundi siirdamist alates 2017. aastast. Enam kui 35% AIDSi põdevatest inimestest võib haigestuda. Seda kirjeldas esmakordselt Moritz Kaposi 1872. aastal. See sai laiemalt tuntud kui üks AIDS-i määratlevaid haigusi 1980. aastatel. Selle vähiga seotud viirus avastati 1994. aastal.  Küsimus: Millises aastakümnes sai sellest AIDS-i määratleva haiguse?
1980. aastad