Kokkuvõte artiklist:  Ameerika Ühendriikide poolt Guatemalas läbiviidud kohutava meditsiinilise eksperimendi ohvrid, kes tahtlikult nakatasid inimesi süfilisega, et testida ravimeid ja uurida haigust, kaebavad nüüd Johns Hopkinsi ülikooli kohtusse. Kohtuasjas, mis hõlmab 750 ohvrit ja nende peresid, nõutakse miljardit dollarit, väites, et Hopkins'i ametnikud kiitsid sel ajal uuringu heaks ja isegi aitasid seda planeerida ja jälgida, kui see kestis 1945-1956. Vähesed siiani elus olevatest ohvritest olid peaaegu kõik lapsed, kui nad teadmatult nakatusid, ja paljud neist olid orbud. Eksperimendi järel surid mõned indiviidid süfilisist, nende keha kaotasid avatud haavandid, samas kui need, kes ellu jäid, väitsid, et nad kandsid haiguse edasi oma lastele, lõpetades lastega, kes sündisid pimedaks, raskelt puudega ja vähemalt ühes juhtumis ilma ajuta. Hinnanguliselt oli haigusega nakatunud ligikaudu 700 inimest ja ligikaudu 75% ravitud inimestest oli ravi lõpetanud ainult 25%. Vaadake videot. Marta Orellana (üleval) oli kõigest 9-aastane, kui ühel päeval lastekodus talle kästi minna ravikodusse ja ta nakatus haigusega. Federico Mesa (ülal) oli sõdur, kes sai sõdurina sunniviisiliselt süsti ja kandis seda oma perekonnale edasi. 750 hagejat väidavad, et Johns Hopkins kiitis heaks ja aitas planeerida uuringut, mis kestis aastatel 1945-1956. Marta Orellana oli kõigest 9-aastane, kui ühel päeval lastekodus talle kästi minna haiglasse. Tal kästi pikali heita ja jalad laiali panna, mida ta esmalt vastu keeldus, kuid lõpuks andus arstidele järele. Sel hetkel väidab ta, et mehed, kelle sõrmed olid gaasist või puuvillast, tungisid tema sisse ja nakatasid teda süfilisega. Mõni nädal hiljem kutsuti ta selgroost vedelikku võtma ja ta ütles, et kui ta ringi vaatas, oli see kollakas. Isegi pärast uuringu lõppu meenutas ta ühte juhtumit, kus ta...
Ohvrid ja nende perekonnad USA uuringust, mis nakatas inimesi Gvatemali sifilisega ilma nende teadmata, kaebavad Johns Hopkinsi kohtusse. 750 hagejat väidavad, et kolledž kiitis heaks ja aitas planeerida uuringut, mis kestis aastatel 1945-1956. Ohvrid olid enamasti orbud, lapsed, vangid, sõdurid, prostituudid ja vaimuhaiged. Marta Orellana oli kõigest 9-aastane, kui ühel päeval lastekodus kästi tal minna ravile ja ta sai nakatuda haigusega. Federico Mesa oli sõdur, kellele süstiti sõdurina sifilis ja ta andis selle edasi oma perekonnale. Marta Ruiz'i abikaasa oli nakatunud ja ta sünnitas ühe lapse, kellel ei olnud aju ja teise, kes oli raskelt puudega. Teine naine, Victoria, väidab, et ta sündis pimedana, sest tema isa oli nakatunud. Pimedus, moonutused ja surm on vaid mõned probleemid, millega kaasneb sündinud süfilisega laps. Johns Hopkinsi advokaat nimetas hagi alusetuks.