Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  20. sajandi jooksul vähenes maailma rahvaarv rohkem kui 99%. Enamik neist oli Antarktikas, kus oli vähenenud 360 isikutele või umbes 0,15% nende algsest arvust; teised populatsioonid ei olnud nii halvasti ammendatud. Antarktika sinise vaala populatsioon kasvab suhteliselt kiirelt, umbes 7,3% aastas, kuid seda on kütitud nii madalale tasemele, et see on alles väike osa vaalapüügi eelmistest arvudest. Maailmapopulatsioon vajab endiselt kaitset, kuid ta ei ole otseselt väljasuremisohus. Pärast vaalapüügi keelu kehtestamist on uuringud uurinud, kas kaitsele sõltuv ülemaailmne sinise vaala populatsioon kasvab või jääb stabiilseks. Parimad hinnangud näitavad, et Antarktikas on pärast Nõukogude Liidu illegaalse vaalapüügi lõppu tõusnud 7,3% aastas, kuid nende arv jääb alla 1% algsest tasemest. Taastumine varieerub piirkondlikult ja Ida-Peazifiikuse sinise vaala populatsioon (mis on ajalooliselt olnud suhteliselt väike osa ülemaailmsest populatsioonist) on taastunud umbes 2200 indiviidini, mis on hinnanguliselt 97% tema enne jahipidamist elanikkonnast. Maailma populatsiooni arv oli 2002. aastal hinnanguliselt 5000-12000; paljudes piirkondades on kättesaadavates hinnangutes suur ebakindlus. IUCNi hiljutisem hinnang näitab, et maailma populatsioon on 10 000-25 000. IUCNi punases nimekirjas loetakse sinine vaal "ohustatud", nagu see on olnud nimekirja loomisest saati. Ameerika Ühendriikides nimetas riiklik merepüügiamet nad ohustatud liikide seaduse alusel ohustatud liikideks. Suurim teadaolev kontsentratsioon, mis koosneb ligikaudu 2800 isikutest, on Põhja-Vaikse ookeani põhjapoolse sinise vaala (B. m. musculus) alamliigi populatsioon, mis ulatub Alasast Costa Ricani, kuid on kõige sagedamini suvel Californiast nähtav. Harva külastab see populatsioon Vaikse ookeani loodepoolselt Kamtshatka ja Jaapani põhjaosa vahel.  Küsimus: Kuhu rahvas harva läheb?
Vaikse ookeani loodeosas Kamtshatka ja Jaapani põhjapoolse otsa vahel