Fascistlik valitsus, mis tuli võimule Benito Mussolini juhtimisel 1922. aastal, püüdis suurendada Itaalia impeeriumi suurust ja rahuldada Itaalia irredentistide nõudmisi. Aastal 1935/36 oli Itaalia oma teisel Etioopia sissetungil edukas ja ühendas oma uue vallutuse oma vanemate Ida-Aafrika kolooniatega. 1939. aastal tungis Itaalia Albaaniasse
ja lisasid selle fašistlikule riigile. Teise maailmasõja ajal (1939-1945) moodustas Itaalia Jaapani ja Saksamaaga teljealliansi ning okupeeris mitu territooriumi (näiteks osad Prantsusmaast, Kreekast, Egiptusest ja Tuneesiast), kuid oli sunnitud lõpliku rahu sõlmimisel loobuma kõigist oma kolooniatest ja protektoraatidest. Pärast kodusõda ja Teise maailmasõja põhjustatud majanduslangust oli Itaalial toimunud majanduslik ime, Itaalia edendas Euroopa ühtsust, liitus NATOga ja sai Euroopa Liidu aktiivseks liikmeks. Itaaliale anti 1950. aastal Somalimaa haldamiseks ÜRO usaldusasutus. Kui Somaalia sai 1960. aastal iseseisvaks, lõppes Itaalia kaheksa aastakümne pikk koloniaalsus.