See algas 1840. aasta liidu akti vastuvõtmisega, millega loodi Kanada provints. Vastutav valitsus anti esimest korda Nova Scotiale 1848. aastal ja laiendati varsti teistele Briti Põhja-Ameerika kolooniatele. Briti parlamendi poolt 1867. aasta Briti Põhja-Ameerika seaduse vastuvõtmisega moodustati Kanada, Ülem- ja Alam-Kanada, New Brunswick ja Nova Scotia, konföderatsioon, mis nautis täielikku enesevalitsust, välja arvatud rahvusvahelised suhted. Austraalia ja Uus-Meremaa saavutasid enesevalitsuse taset pärast 1900. aastat Austraalia kolooniate Easteris.
oleks andnud Iirimaale vähem autonoomiat Ühendkuningriigi piires, kui Kanada provintsidel oli oma föderaalsuses