Algselt oli vabariigi plaan viia sõda Itaaliast väljaspool, saades konsulid Publius Cornelius Scipio Hispaaniasse ja Sempronius Longus Aafrikasse, samas kui nende merejõud takistas Kartaago rünnakut merest. See plaan kukkus ära Hannibali julguse tõttu minna Itaaliasse. 218. aasta mais ületas ta tõepoolest Ebro koos umbes 100 000 sõduri ja 37 elevandiga. Ta läks üle Galia, Rhone'i ja Alpide.
, võib-olla läbi Col de Clapieri (2 491 meetri kõrgusel). See kuulus saavutus maksis talle peaaegu poole oma vägedest, kuid nüüd võis ta loota Boid ja Insubridele, kes olid ikka veel Roomaga sõjas. Publius Scipio, kes ei suutnud blokeerida Hannibali Rhone'i jõel, saatis oma vanema venna Gnaeuse koos oma sõjaväe peamise osaga Hispaaniasse vastavalt esialgsele plaanile ja läks koos ülejäänutega tagasi Itaaliasse, et Itaalias Hannibalile vastu seista, kuid ta lüüa sai ja sai haavata Pavia lähedal.