Wilson arvas, et Iirimaa värbamine tooks juurde 150 000 meest, samuti aitaks kokku koguda poliitilisi rahulolematuid. Viimasel ajal oli Lloyd George olnud vastu, kartes, et see põhjustaks probleeme Iirimaal ja nõrgestaks John Redmond'i partei positsiooni (ka Dublinis asuva administratsiooni mured) ning mõju iiri-ameerika ja iiri-austraalia arvamusele. Saksa "Michaeli" rünnaku ajal
Lloyd George muutis meelt ja Milneri toetusel, kuid RICi juhi reservatsioonide tõttu, teatas sõjakabinetis (25. märtsil), et sõjaväeteenistus laiendatakse Iirimaale, osaliselt selleks, et rahustada Briti ametiühingud sõjaväeteenistuse laiendamisel Briti sõjatööstusele. Kui ta kuulutas selle meetme alakoja 9. aprillil, teatas ta, et ka Iirimaal tuleb kasutusele võtta kodureeglid, kuigi Wilson oli veendunud, et lõunapoolsed rahvuslased ei aktsepteeri seda kunagi, kui Ulsterile antakse Lloyd George'i poolt lubatud "kaitsemeetmed". Iiri sõjaväeteenistust ei rakendatud kunagi, kuid ähvardus galvaniseeris Iiri poliitikat ja viis Sinn Feini võidule 1918. aasta detsembris.