Täitke järgmine lause: Aastal 1973 lõpetas Indira Gandhi juhitud Kongressi (I) "Ühe auaste ühe pensioni" põhimõte, mis oli olnud Indias 26 aastat alates iseseisvusest kasutusel olnud pensioni määramise aluseks, ex parte haldusmäärusega. Lisaks sellele tõstis valitsus kolmanda palgakomisjoni aruande põhjal, millest välistati relvajõudude esindajad ja mida domineerisid bürokraadid, tsiviilisikute pensioni, kes pensionile läksid 58-aastaselt, 30-lt 50-le protsendile, netokõrgendusega 20 protsenti; ja vähendas sõdurite, mittekomisjonäride (NCO) ja nooremate ametnike (JCO) pensioni 20% võrra, 70-lt 50-le protsendile põhipalgast, tingimusel, et täieliku pensioni jaoks oli minimaalne teenistus 33 aastat. Kuid kui sõdurid 1973. aastal pensionile läksid pärast 15 aastat teenistust, 33-36-aastaselt, said nad pensionina vähem kui 30 protsenti palgast. Sõdurite pensioni vähendati seega mitte 20%, vaid 40%, 70-lt 30%-le. Lisaks sõjaväeliste pensionide langusele langetas valitsus sõduri staatuse, võrdsustades "väeväelase, kes on teeninud vähem kui kolm aastat" "poolkvalifitseeritud/kvalifitseerimata tööjõuga". Otsus kuulutati välja kaks kuud pärast seda, kui feldmaršal Sam Manekshaw, kes juhtis sõjaväge võitluses
1971. aasta sõda, pensionile jäänud teenistusest. Kongress I valitsuse esitatud põhjus, miks sõjaväe pensionid, mis jätkuvalt kannatavad veterani ja teenindavate töötajate üle, on madal, oli see, et see soovis tagada sõjaväe pensionide "ekvivalentsuse" tsiviilisikutega.