Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Parajanov oli viis aastat vangistuses neli aastat ja hiljem ütles, et ta vabastati varakult Prantsuse surrealistliku luuletaja ja romaanikirjaniku Louis Aragoni, Vene luuletaja Elsa Trioleti (Aragoni naine) ja Ameerika kirjaniku John Updike'i jõupingutuste tõttu. Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei peasekretär Leonid Brejnev lubas ta ennetähtaegselt vabastada, arvatavasti pärast seda, kui Brejnev kohtus juhuslikult Aragoniga ja Triolet'iga Moskvas Bolshoi teatri juures. Kui Brežnev küsis, kas ta võiks olla abiks, palus Aragon Parajanovi vabastamist, mis toimus detsembris 1977. Kui ta vangis oli, tegi Parajanov suure hulga miniatuurseid nukumaiseid skulptuurid (mõned neist olid kadunud) ja umbes 800 joonistust ja kollaasi, millest paljud olid hiljem näidatud Eerevanis, kus Sergei Parajanovi muuseum on nüüd alaliselt asuv. (Muuseumis, mis avati 1991. aastal, aasta pärast Parajanovi surma, on üle 200 töö ja mööbli tema kodust Tbilisi.) Tema jõupingutusi laagris ohustasid korduvalt vanglavalvurid, kes võtsid temalt materjalid ja nimetasid teda hulluks, nende julmus levis alles pärast seda, kui Moskva avaldus tunnistas, et "režissöör on väga andekas". Pärast vanglast Tbilisi naasmist takistas Nõukogude tsensuuri tähelepanelik jälgimine Parajanovil jätkata oma filmialaseid püüdlusi ja suunatas ta vanglas viibimise ajal kasvatatud kunstiliste vahendite poole. Ta tegi erakordselt keerukaid kollage, lõi suure kogumi abstrakte joonistusi ja jätkas arvukaid muid mitte-filmide kunsti võimalusi, õmbles rohkem nukke ja mõningaid kapriisilisi ülikondi.  Küsimus: Milliseid esemeid ta õmblemise teel valmistas?
nukud ja mõned veidrad ülikonnad