Kirjuta sellele lõigule edasi - Vaidlus Rooma piiskoppide autoriteedi üle jõudis tipuni aastal 1054, kui Michael I Cerularius püüdis tugevdada oma positsiooni "Konstantinopoli patriarhina", näib, et ta seab end paavst Leo IX rivaaliks, kuna paavstid olid varem keelanud nimetada Konstantinopoli patriarhaadiks. Vaidlus lõppes siis, kui paavsti legat, kardinal Humbert, ekskommunitseeris Cerularius'e ja Michael vastas sellele paavsti legatite ekskommunitseerimisega. Patriarh kahtlustas, et Hagia Sophia altaril asetatud ekskommunikatsiooni pulli oli moonutanud Lõuna-Itaalia komandör Argyros, kellel oli pikka vastuolu Michael I Cerularius'ga. Kuigi seda peetakse üldiselt "suureks schismaks", ei muutnud see sündmus ajalooliselt tol ajal Ida ja Lääne vahelisi suhteid. Michael ise teadis, et paavst oli normannide vang, kui Humbert saabus, ja selleks ajaks, kui Michael ekskommunitseeriti, oli paavst Leo juba surnud, tühjendades paavstlike legaatide autoriteeti. Pealegi ei ekskommunitseerinud Miikael paavsti ega isegi Lääne kirikut, vaid ainult paavstidelegatsiooni. Tõenäoliselt on õigem viidata ladinlaste tapmisele.
1182 või Konstantinoopoli rüüstamine neljandas ristisõjas aastal 1204 kui selgem lahus kahe kiriku vahel.