Kokkuvõte artiklist:  Enamikus ühiskondades peetakse seda äärmiselt ebaviisakaks, kuid tundub, et ka ahvid kasutavad sosistamist, et edastada teavet, mida nad ei taha, et teised kuuleksid. On leitud, et gibonid, kes on tuntud oma kõrvu lööva laulmise poolest, mis kõlab ümber metsa, kus nad elavad, kasutavad seda salajast suhtlemisviisi regulaarselt. Kagu-Aasia metsades elavad ahvid annavad välja erinevaid pehmeid hüüdeid, mida nimetatakse "hoosiks", mis on inimkõrvale peaaegu kuulmatud. Vaadake videot. Lars gibbonid nagu see siin Khao Yai rahvuspargis, Tai kasutavad pehme "hoo" hüüdeid, mis on sarnased sosistustega. Kuid teadlased on leidnud, et loomad kasutavad neid sosistusi, et üksteisele konkreetset teavet andma kiskjate, söötmise ja naabrite kohta. Uurijad leidsid, et eriti kiskjate "hoos" tekkisid sagedused, mis olid palju madalamad kui kotkadel ja teistel röövlindudel kuulmise läve. Teadlased töötavad välja sõnaraamatu, mis dekodeerib gibonite kõnesid. Madisonis asuva Wisconsini ülikooli teadlased on analüüsinud arvutialgoritme abil ahvide hüüdeid ja laule. Gibonide laulmine koosneb tavaliselt nootide crescendost, eriti kui nad reageerivad kiskjatele. Tavaliselt algab see pehmete "hoo" müra seeriaga, mida on kuulda ainult lähedalt, kuid see muutub kiiresti palju valjemaks. Enamikul uuritud juhtudel on need laulud toodetud vastuseks kiskjatele, kuid nad ka duetteerivad koos sotsiaalses laulus. See viitab sellele, et vaiksed kõned olid mõeldud teiste läheduses olevate gibonite hoiatamiseks, ilma et see hoiataks röövleid. Sarnaselt leidsid bioloogid, kes uurisid suurte gibonite liikumist, et kui tiiger või leopard olid läheduses, siis nad sosistasid teistmoodi. Durhami ülikooli teadusuuringute juhataja dr Esther Clarke ütles, et leiud võivad aidata anda väärtuslikke juhtnööre inimese kõne kujunemisest ja võib-olla isegi sellest, miks inimesed hakkasid sosistama. Ta ütles Mail Online'ile: "Hoo kõned on tähelepanuta jäetud, eelistades silmatorkavamat...
Durhami ülikooli bioloogid veetsid neli kuud gibonite kõnesid salvestades. Nad salvestasid gibonidelt 450 " hoo " hüüdmist 25 loomadelt, mida inimkõrv ei suutnud eristada ja sageli oli see kuulmatu. Leiti, et iga kõne oli seotud erinevate kontekstidega, nagu söötmine, naabritega kohtumine, laulmine kaaslastele või teiste hoiatamine läheduses olevast kiskjast. Röövlindude kohta räägitakse kõige vaiksemalt, et ei hoiataks kiskjaid.