Su-5 (algselt I-107) ja kontseptuaalselt sarnane Mikoyan-Gurevitš I-250 kavandati 1944. aastal. Esimene õhusõiduk lendas 6. aprillil 1945 ja läbis piiratud lennukatsetusi. Seejärel varustati see lamineeritud voolukiga ja saavutas 793 km/h (4283 mph, 49350 m) kiirusega 4,270 m/s. 15. oktoobril 1945 kasutas Nõukogude Liit tootmisvalmis turbovoolmootorit, seega suunati arengupüüdlused segasõiduki poole, kasutades suurema osa jõust tavapärase kolbmootoriga propelleri, väikese raketi või reaktiivmootoriga kiiruse purskamiseks. Su-5 (algselt I-107) ja kontseptuaalselt sarnane Mikoyan-Gurevitš I-250 kavandati 1944. aastal. Esimene õhusõiduk lendas 6. aprillil 1945 ja läbis piiratud lennukatsetusi. Seejärel varustati see lamineeritud voolukiga ja saavutas 793 km/h (4283 mph, 49350
Nõukogude Liidul puudus turboreaktiivmootor.