Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - Bayezid alistas Timur Ankara lahingus
, alustades kodusõda tema poegade vahel, perioodi, mida tuntakse kui "Osmaani Interregnum". Kasutades olukorda, ründas Junayd Timurist taastatud Aydınide vendi Isa ja Umur II. 1406. aasta alguses olid Isa ja Umur surnud ja Junayd oli endiste Aydınide valduste vaieldamatu valitseja. Nagu kõik piirkonna valitsejad, nii kristlased kui ka moslemid, oli Junayd ka aktiivne osaleja kodusõjas Bayezidi poegade İsa, Süleyman, Musa ja Mehmed vahel, kus ta muutis mitu korda oma truudust. Ta toetas Isa't Mehmed'i vastu ja sai Süleyman'i vasalliks. Tema püsivad katsed kasutada konflikti ära, et laiendada oma võimu ja sõltumatust, sundisid Süleymanit teda 1410. aastal saatma Ohridi provintsi kuberneriks Rumeliasse. Pärast Süleyman'i kukutamist ja surma aastal 1411 tema venna Musa käe läbi, pöördus Junayd Anatooliasse ja vallutas Smyrna, kuid pidi tunnustama Mehmed'i ülemvõimu. Mehmed'i puudumise ajal Rumeli's, et teha kampaaniat Musa vastu, taastas Junayd oma iseseisvuse ja ründas oma naaberriikide valitsejaid. Selle tulemusena juhtis Mehmed aastal 1414 piirkondlikku koalitsiooni Junaydi vastu. Junaydi ema päästis ta elu, kuid taas kord võeti Junayd omandusest ja saadeti Rumelile Nikopoli kuberneri ametisse. Sealt liitus ta Mustafa Çelebi edutult toimunud mässuga, kuni bütsantsilased nõustusid teda ja Mustafat 1416. aastal vangistama.