Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbipääs: enamikul selgroogsetel on käärsool. Tõenäoliselt oli kõigil selgroogsetel ühisel esivanemal peas paar fotosensoriorganeid, mis sarnanesid tänapäeva lampreedega. Mõnedel väljasurnud devoni perioodi kaladel on koljus kaks parietaalset foramiini, mis viitab parietaalsete silmade esivanemate kahepoolsusele. Elavate tetrapoodide parietaalne silm ja mänedus on arvatavasti selle organi vasaku ja parema osa järeltulijad. Embrüo arengu ajal moodustuvad tänapäevaste sisalike ja tuataraade parietaalne silm ja mänedus koos aju ektodermis moodustunud taskust. Parietaalsete silmade kadumine paljudes elus tetrapoodides toetab paaritud struktuuri arengut, mis seejärel liidab ühe männilihasega kilpkonna, madude, lindude ja imetajate arenevates embrüodes. Imetajate männilihase organid kuuluvad ühe kolme kategooriasse, mis põhinevad kujul. Närilised on struktuuriliselt keerulisemad kui teised imetajad. Krokodillidel ja mõnel troopilisel imetajate sugupõlvel (mõned xenartrid (tõdised), pangolinid, sireniad (manatiid ja dugongid) ja mõned kotsad (suhkruglid) on kaotanud nii parietaalse silma kui ka nende naelaorgan. Poolaarmastel, nagu morskidel ja mõnel hülgeelundil, on ebatavaliselt suured mäned. Kõigil kahepaiksetel on mäned, kuid mõnel konnal ja konnal on ka nn eesne organ, mis on sisuliselt parietaalne silm. Morfoloogia ja arenemise bioloogia tõendid viitavad sellele, et nahapinna rakkudel on võrkkesta rakkudega ühine evolutsiooniline esivanem. Näib, et nahapinna tsütostruktuuril on evolutsioonilised sarnasused külgsuunaliste silmade võrkkesta rakkudega. Kaasaegsed linnud ja roomajad väljendavad fototransduceerivat pigmenti melanopssiini pinealis. Lindude nahalõnged toimivad nagu imetajate süprakiasmaatiline tuum. Nüüdisel sisalikul ja tuataral on männipilve silma struktuur...  Küsimus: Kust pärinevad inimese ja teiste imetajate ööpäevareitmid?
silm