Refleksoloogiat tutvustasid Ameerika Ühendriikidesse 1913. aastal kõrva, nina ja kõri spetsialist William H. Fitzgerald (1872-1942) ja Edwin F. Bowers. Fitzgerald väitis, et survet avaldades on anestetiline mõju teistele kehapiirkondadele. Seda modifitseeris 1930. ja 1940. aastatel Eunice D. Ingham (1889-1974) - meditsiiniõde ja füsioterapeut. Ingham väitis, et jalad ja käed on eriti tundlikud, ning kaardistas kogu keha "refleksideks" jalgadel, nimetades seda ümber "refleksiterapiaks". "Kaasaegsed refleksoloogid kasutavad Norman Inghami meetodeid või sarnast tehnikat, mille on välja töötanud refleksoloog Laura Ingham".
1974. aasta