1944. aasta lõpus, pärast riigipööret riigi pro-telje diktaatori vastu, naasis Boz Rumeeniasse, kus ta asutas prantsuse keele päevalehe "L'Information Internationale". Ta oli iseseiseva vasakpoolse nädalalehe "Democrația" kolumnist ja avaldas luuletusi kommunistliku noorte ajakirjas "Scînteia Tineretului", samal ajal töötas ta ka toimetajana "Finanțe și Industrie" päevikus ja Rumeenia Press Information Agency (ARIP) korrespondendina. Aastal 1945 avaldas ta raamatu sõjaaegsest Prantsusmaast "Franța, 1938<unk>1944", mida Petru Comarnescu kirjeldas kui üht "raamatuid, mis annavad meile nii rikkalikult täielikku teadlikkust tsivilisatsioonidest, mis kujundavad homse maailma". See on võrdsetes osades memuaar, ajalooline lugu ja värviliste detailidega reportaž. Esimene osa räägib Pariisist aastatel 1938-1940, kuni Prantsusmaa lahinguni ja vastupanuliikumise alguseni. Teises osas, mis algab operatsiooniga "Torch"
, kirjeldab ta oma arreteerimist, koos peatükiga oma naise kinnipidamisest, mille kirjutas naine. Ta kirjeldab prantslasi mõlemal pool konflikti ja lõpeb 1944. aasta vabastamisega. See pälvis "Revista Fundațiilor Regale" kirjandusliku krooniku kiituse, kes märkis selle "prantsuse vaimule järgimist" ja "Maquis-i tegelaste" "elusaid ja sugestiivseid" kujutisi. Boz tõlgis ka Jean Bruller'i "Le Silence de la mer", kus tema sissejuhatuses käsitletakse valiku vastupanu ja koostöö vahel, millega Prantsuse kirjanikud sõja ajal silmitsi seisid.