Kirjuta sellele lõigule edasi - Ilmunud kakskümmend aastat pärast vennavägivaldsete juunipäevi, mis lõppesid 1848. aasta ideaalse või "vendliku" revolutsiooniga
Baudelaire ei püüa reformida ühiskonda, kus ta üles kasvas, vaid mõistab Pariisi moderniseerimise ebavõrdsust. Sellistes luuletustes nagu "Vaeste silmad", kus ta kirjutab (pärast vaene perekonna nägemist, kes vaatasid uut kohvikut): "Mind ei liigutanud mitte ainult see silmade perekond, vaid ma tundsin natuke häbi meie klaasidest ja dekanteritest, mis olid suuremad kui meie janu...", näidates oma meeleheite ja klassi süü.