1977 liitus ta Juventusega, kus ta mängis kuni 1982. aastani, välja arvatud üheaastane osalemine Cagliaris 1980/81. Pärast seda, kui ta ei leidnud esimese meeskonna kohta, lahkus ta 1982. aastal Juventusist Udinese'sse. 1984. aastal läks ta A.C. Milanisse, kus ta nautis oma parimat perioodi klubitasemel. Ta tegi oma debüüdi 22. augustil 1984 Parmal 2:1 võiduvõitluses ja mängis viis hooaega Rossonerides, võites 1986/87 hooaja jooksul Serie A tippmängija tiitli.
, 17 väravaga; ta võitis ka 1987-1988 Serie A tiitli ja 1988 Supercoppa Italiana klubiga, millele järgnes 1988-1989 Euroopa karika. Kokku mängis ta Milani eest 186 mängu ja tegi 76 väravat, millest 53 võitis ta Serie A-s 135 mängu jooksul. 1989. aastal, 32-aastasena, lahkus ta AC Milanist, et liituda Lecce'ga, kus ta veetis oma viimased kaks hooaega professionaalse jalgpallurina enne pensionile jäämist 1991. aastal.