1737. aastal sai Elliott 2. hobusgranaadiergardi rühmast majoriks, kellest ta sai 1741. aastal kolonellileitnantiks. Ta võitles mõlemas Dettingenis.
ja Fontenoy, kuid loobus oma ametist 1746. Tema vanema õe poeg, George Augustus Eliott (hiljem Lord Heathfield, Gibraltari kaitsja), oli üks tema allutatud ohvitseridest 2. hobusgranaadiirkaitsjate rühmas.