BRM jätkas Uus-Meremaa Howden Ganley ja inglane Peter Gethin, kellega ühines hispaanlane Alex Soler-Roig, kasutades 1972. aasta P160B spetsifikatsiooni versiooni, enne kui see asendati P160C versiooniga hooaja keskel. 1972. aasta Argentina Grand Prix'l sai Soler-Roig õnnetuse tõttu pensionile. Gethin jäi ka õlilekkega pensionile ja Ganley lõpetas üheksandas. Jean-Pierre Beltoise jäi Argentiinast ilma, kuna tal tekkisid õiguslikud probleemid pärast õnnetust rajal, mille tagajärjel hukkus 1971. aasta jaanuaris spordiautode võidusõidus Ignazio Giunti. Lõuna-Aafrika Grand Prix'l läks prantslase mootor rikki, inglane ja Uus-Meremaalane olid vastavalt üheksa ja neljateistkümne ringi maha ja ei olnud klassifitseeritud. Hispaania Grand Prix oli BRM-i jaoks halb võistlus, sest kõik nende juhid läksid pensionile; Soler-Roig ja Rootsi Reine Wisell said õnnetusi, Beltoise rikkis käigukasti ja Ganley mootor läks rikki. Monaco's võitis prantslane, inglane lahkus, kui ta kukkus, ja rootslane lahkus samuti, kui tema mootor katkestus. Belgia Grand Prix's sai Ganley kaheksandaks, Beltoise lahkus ülekuumenemise tõttu ja Gethin lahkus ka kütusepumba rikke tõttu. Prantsusmaal lõpetas prantslane 15. kohaga, rootslane lahkus purunenud käigukastiga ja austerlane ka silma vigastusega pärast seda, kui Emerson Fittipaldi Lotusest visatud kivi läbistas tema kiivri, pimestades teda püsivalt vasakus silmas ja lõpetades tema sõidu karjääri. Briti Grand Prix's lõpetas Beltoise 11. kohal, Gethini mootor läks rikki ja Jackie Oliveri peatused. Saksamaal
Uus-Meremaal lõpetas neljas, prantslane üheksas ja rootslane lahkus, sest mootor läks rikki. Austria Grand Prix's oli Ganley kuues, Beltoise kaheksas ja Gethin 13. Itaalias oli inglane kuues, Ganley 11. ja rootslane 12. kohal. Kanada Grand Prix's oli Ganley kümnes ja Gethin lõpetas peatuse rikke tõttu. Mootori rikke tõttu läksid mõlemad Ameerika Ühendriikides pensionile.