Samal ajal, mandžu kodumaa põhja pool, alustasid seiklejad Vassili Poyarkov (1643-1646) ja Yerofei Khabarov (1649-1653) Amuri jõe orgu uurimist tsaaride Venemaa nimel. Aastal 1653 kutsuti Khabarov tagasi Moskvasse ja asendati Onufriy Stepanoviga, kes võttis üle Khabarovi kosaklaste väe juhtimise. Stepanov läks lõunasse Sungari jõkke, kus ta nõudis "yasak" (karusnahk tasu) põlisrahvastelt, nagu Daur ja Duchers, kuid need rühmad vastu, sest nad juba maksid austust Shunzhi keisrile ("Shamshakan" Vene allikates). 1654. aastal alistas Stepanov väikese mandžu väe, mis oli saadetud Ninggutast Vene edusammude uurimiseks. Aastal 1655 oli veel üks Qing'i väejuhataja, mongool Minggadari (d. 1669), võitis Stepanovi väed Amuri jõel asuvas Kumarski kindluses, kuid sellest ei piisanud venelaste jälitamiseks. 1658. aastal ründas mandžuuri kindral Šarhūda (1599<unk>1659) Stepanovi 40 või rohkem laevastikuga, mis suutis tappa või vangistada enamiku venelasi. See Qing'i võit puhastas ajutiselt Amuri orgu kosaklaste rühmitustest, kuid Hiina-Venemaa piiri konfliktid
Jätkas kuni 1689. aastani, kui Nertshinski rahu sõlmiti, mis määras kindlaks Venemaa ja Qing'i vahelised piirid.