Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Ülekandmine: Keemilise põletuse täpsemad sümptomid sõltuvad sellest, mis kemikaal sellega kaasneb. Sümptomite hulka kuuluvad sügelus, naha valgendumine või tumenemine, põletav tunne, hingamisraskused, verine köha ja/ või kudede nekroos. Keemiliste põletuste levinud allikad on väävelhappe (H2SO4), soolhappe (HCl), naatriumhüdroksiid (NaOH), lime (CaO), hõbedanitraat (AgNO3) ja vesinikperoksiid (H2O2). Mõju sõltub ainest; vesinikperoksiid kõrvaldab naha valgendatud kihi, samal ajal kui lämmastikhappe põhjustab naha iseloomuliku värvi muutuse kollaseks ja hõbedanitraat tekitab märgatavaid mustad plekid. Keemilised põletused võivad tekkida kehapinnal, sealhulgas nahal ja silmadel, sissehingamise teel ja/või söömise teel. Lipofiilsed ained, mis efektiivselt inimkudes leiduvad, nt fluorvesinikhappe, väävelsuhkru ja dimetüülsulfaat, ei pruugi kohe reageerida, vaid tekitavad põletusi ja põletikku tundide jooksul pärast kokkupuudet. Keemiatootmine, kaevandamine, meditsiin ja sellega seotud kutsevaldkonnad on näited kutsealadest, kus võivad tekkida keemilised põletused. Fluorivesinikhappe voolab vereringesse ja reageerib kaltsiumi ja magneesiumiga ning tekkivad soolad võivad põhjustada südameinfarkti, kui nad on läbi naha söönud.  Küsimus: Mis on hõbedanitraadi koostis?
AgNO3