Yamamoto alustas oma karjääri 1990. aastal TV Asahi satelliitkanali Asahi Newstari ajakirjanikuna, lõpuks video ajakirjanikuks ja dokumentaal- ja uudisteprogrammide režissööriks. Ta lahkus kanalist 1995. aastal, et liituda Tokyo sõltumatu meediarühmaga Japan Press, mis kajastab uudiseid ja toodab dokumentaalfilme televisiooni ja ajakirjade jaoks, mis keskenduvad Lähis-Idale ja Lõuna-Aasiale. Yamamoto, kes on tuntud käsikäes olevate videokaamerate kasutamise ja enda redigeerimise poolest, töötas Japan Press'i korrespondendina kriitilistes piirkondades nagu Kosovo, Bosnia, Tšetšeenia, Indoneesia, Afganistan 2001. aastal, Irak 2003. aastal ja Uganda. Ta teatas Afganistani naiste allasurumise kohta Kabulis ja intervjueeris Afganistani Talibani liikmeid. Ta töötas Nippon TV erakorrespondendina Iraagis. Ta jäi ellu 3. aprillil 2003 Bagdadis Palestiina hotelli koalitsiooni tankide rünnakust, kus tapeti kaks "Reuters" ajakirjanikku ja Hispaania ringhäälinguorganisatsioon. Yamamoto töötas 2003. ja 2004. aastal Nippon TV uudisteprogrammi uudistejuhina ning sai Iraagi sõja varasema kajastamise eest Vaughn-Uyeda mälestuspreemia. Ta oli ka Waseda ülikooli ajakirjanduskoolis ja Tsuru ülikoolis. Tema loengud olid seotud sõja mõjuga tavalistele kodanikele ja ajakirjanduse rolliga sõja ajal. Pärast suurt Ida-Jaapani maavärinat
11. märtsil 2011 külastas Yamamoto kahjustatud piirkondi, et registreerida tekitatud kahju. 2011. aasta novembris hakkas ta teenima sõltumatu konsultandina Jaapani valitsuse taastamise üksuses, mille ülesandeks oli vähendada tarbetuid kulutusi Jaapani valitsuses. Yamamoto töötas Süürias Nippon TV jaoks, et katta jätkuvat kodusõda ja selle mõju Süüria tsiviilelanikkonnale, kui ta tapeti.