Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Shackletoni esimene ülesanne Stromness'i jaama saabumisel oli korraldada, et tema kolm kaaslast Peggoty laagrist üles korjataks. Laeva saadeti rannikule, kus Worsley oli pardal, et näidata teed, ja 21. mai õhtul olid kõik kuue James Cairdi rühma liikmed ohutus kohas. Shackletonil kulus neli katset, enne kui ta sai tagasi Elefantsaare, et päästa seal pragunenud rühma. Ta lahkus Lõuna-Georgiast vaid kolm päeva pärast Stromnessesse saabumist, pärast seda, kui oli saanud kasutada suurt vaalapüügilaeva The Southern Sky, mis oli paigutatud Husviki sadamasse. Shackleton kogus vabatahtliku meeskonna, kes oli valmis purjetama 22. mai hommikul. Kui laev Elefantsaare lähenes, nägid nad, et umbes 110 kilomeetri kaugusel nende sihtkohast oli moodustunud läbimatu paks jää barjäär. Kui Shackleton jõudis Port Stanley'sse, teavitas ta Londoni kaabelis oma asukoha kohta ja palus, et sobiv laev saadetaks päästetööks lõunasse. Admiraalsus teatas talle, et enne oktoobrit pole midagi saadaval, mis tema arvates oli liiga hilja. Seejärel sai Shackleton Montevideos asunud Briti ministri abiga Uruguay valitsusest laenu tugeva traaleri, Instituto de Pesca nr 1, mis läks lõunasse 10. juunil. Jällegi tõrjus kari neid. Teise laeva otsimisel reisisid Shackleton, Worsley ja Crean Punta Arenasesse, kus nad kohtasid Allan MacDonaldit, briti omanikku, kes omas sukuneri Emma. McDonald varustas seda laeva veel ühe päästetööks, mis lahkus 12. juulil, kuid sama negatiivse tulemusega - pakk võitis nad jälle. Shackleton nimetas hiljem Weddelli mere Brunti jäähelt McDonald'i järgi. Pärast seda, kui selle liustiku tuvastamisel tekkis probleeme, nimetati lähedal asuva jäätõusu ümber McDonald Ice Rumples.  Kes aitas Shackletonil laenu leida?
Briti minister Montevideos