Tema vaimufilosoofia on kontseptuaalselt integreerinud psühholoogiat, riiki, ajalugu, kunsti, religiooni ja filosoofiat. Tema ülevaade isanda-sõlma dialektikast on olnud väga mõjukas, eriti 20. sajandi Prantsusmaal. Erilist tähtsust omab tema vaimu kontseptsioon (Geist, mõnikord ka tõlgitud kui "mõistus") kui loogilise kontseptsiooni ajalooline ilming ja näiliselt vastuolulised või vastandlikud filosoofilised tegurid "sublatsioon" (Aufhebung, integratsioon ilma kõrvaldamiseta või vähendamiseta): näited hõlmavad ilmse vastuseisu vaimu ja vabaduse vahel ning inimese ja immanentsuse vahel. Hegel on 20. sajandil nähtud kui psühholoogia, riigi, ajaloo, kunsti, religiooni ja filosoofia kontseptuaalselt integreeriv filosoof.
kontseptuaalselt