Võrreldes oma isa valitsemise sõjalise eduga on Peetrust traditsiooniliselt peetud nõrgaks valitsejaks, kes kaotas maad ja prestiiži, lubas oma sõjaliste jõudude vähenemisel, samas kui tema riiki rüüstasid välismaised sissetungijad, ja muutis Bulgaaria Bütsantsi satelliidiks, mida valitsesid Bütsantsi agendid tema keiseranna ja tema saatkonna isikud. Seda seisukohta on kahtluse alla seadnud hilisemad teadlased, kes rõhutavad Bulgaaria ühiskonna jõukust ja sisemist rahu tema pika valitsemise ajal, hindavad uuesti Bulgaaria ja selle pool-nomadiliste naabrite (maagari ja peenegide) vahelisi suhteid ning kahtlustavad Romanose lapselaps ja tema saatkonna väidetavalt õudset rolli. Kuigi Peetruse valitsusajal levis Bogomiili ketserlus, oli selle algus pigem demograafiline (võib-olla inspireeritud Pauliikidest, keda Büüantsis asunud keisrid asusid varem Traakias) kui sotsiaalne ja Bulgaaria õigeusu kirik kanoneeris ta pühakuks. Peetrust peeti keskajal heaks valitsejaks, ja kui Bulgaaria langes Bütsantsi valitsuse alla,
(1018-1185), Bulgaaria iseseisvuse taastamise katsete juhid võtsid tema nime, et rõhutada legitiimsust ja järjepidevust (nii Peter Delyan kui ka Constantine Bodin võtsid Peter'i kuningliku nime, et püüda tagasi saada trooni Bütsantsi poolt).