Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  1245 saadeti Thomas õppima Pariisi ülikooli kunstide teaduskonnale, kus ta tõenäoliselt kohtus dominikaani õpetlase Albertus Magnusega, kes oli Pariisi St. James'i kolledži teoloogiajuht. Kui Albertus saadeti oma ülemuste poolt 1248. aastal Kölni uuele studium generale'ile õpetama, järgnes Thomas talle, lükkades tagasi paavst Innocent IV pakkumise nimetada ta Montecassino abbiks dominikaanlasena. Seejärel nimetas Albertus vastumeelselt Thomas magister studentiumi. Kuna Thomas oli vaikne ja ei rääkinud palju, arvasid mõned tema kaasõpilased, et ta on aeglane. Kuid Albertus hüüdis prohvetlikult: "Te nimetate teda tummaks härjaks, kuid tema õpetuses tekitab ta ühel päeval sellist karjumist, et seda kuuldakse kogu maailmas". Thomas õpetas Kölnis õppejõuna (baccalaureus biblicus), õpetades õpilastele Vana Testamendi raamatuid ja kirjutades Expositio super Isaiam ad litteram (Jesaja kirjalik kommentaar), Postilla super Ieremiam (Jeremija kommentaar) ja Postilla super Threnos (Kahjutuste kommentaar). Aastal 1252 läks ta tagasi Pariisi, et saada teoloogia magistrikraad. Ta pidas õppejõuna piiblilist loenguid ja kui ta sai baccalaureus Sententiarum'iks, pühendas ta oma viimased kolm õppeaastat Peter Lombardi Sentences'ile kommentaari andmisele. Oma nelja teoloogilise sünteesi esimeses kirjutas Taomas lauseid kommenteeriva suure teose pealkirjaga Scriptum super libros Sententiarium (Lauseid kommenteeriv teos). Lisaks oma meistrite kirjutistele kirjutas ta Pariisis oma kolleegidele dominikanlastele De ente et essentia (Olemise ja olemuse kohta). 1256. aasta kevadel nimetati Thomas Pariisi teoloogia regentmeistriks ja üks tema esimesi töid oli Contra impugnantes Dei cultum et religionem (Against Those Who Assail the Worship of God and Religion), mis kaitses kerjusordreid, mida William of Saint-Amour oli rünnanud. Oma ametiajal 1256 kuni 1259 Thomas...  Millal Thomas Pariisi tagasi tuli?
1252 - Euroopa Liidu Teataja