Kirjuta selle lõigu jätkamine - Transjordania ja Araabia vahelist lõunapiiri peeti strateegiliseks Transjordania jaoks, et vältida maistikku, eesmärgiga pääseda merre Aqaba sadama kaudu. Lõuna-Ma'an-Aqaba piirkonda, suurt ala, kus elas vaid 10 000 inimest, valitses OETA East (hiljem Süüria Araabia Kuningriik ja seejärel Mandatory Transjordan) ja nõudis Hejazi Kuningriik. OETA East'is oli Faisal määranud Ma'ani "kaymakam" (aseguva kuberner); Aqaba "kaymakam", kes "pööras karistamatult kõrvale nii Huseini kui ka Feisal'i Mekas, oli saanud Husseinilt juhiseid laiendada oma võimu Ma'ani. See tehniline vaidlus ei muutunud avatud võitluseks ja Hejazi kuningriik pidi võtma "de facto" kontrolli pärast seda, kui Faisal'i administratsioon oli prantslaste poolt lüüa saanud. Pärast Hejazi vallutamist 1924-25
, Hussein'i armee põgenes Ma'ani piirkonda (mis kuulutati ametlikult Abdullah Transjordania poolt annekteeritud). 1925. aastal sõlmisid Suurbritannia ja Ibn Saud Hadda lepingu, mis lõi Jordani ja Saudi Araabia territooriumi vahelise piiri, mis koosnes kuuest sirgjoonest. Oluline on see, et see piir andis Transjordaniale lühikese väljapääsu Akaba lahele. Piiri kinnitati hiljem 1927. aasta Jeddah'i lepinguga.