Bernardi abiellus 1677. aastal Hollandi naisega, kes oli väga rikas perekond. 1687. aastal kutsus James II ta Hollandisse tagasi, kuid 1688. aasta hiilgava revolutsiooni ajal jäi ta lojaalseks Jaakobile ja oli seetõttu sunnitud taas riigist lahkuma, sest talle anti Prantsusmaale saabudes jakobite diviisi juhtimine. Pärast Killiecrankie lahingut
Ta saadeti Šotimaale, et aidata organiseerida jakobite vastupanu kõrgmaal, kuid Iirimaal toimunud kampaania lõppkokkuvõttes ebaõnnestumise tõttu üritas ta põgeneda lõunasse Londoni suunas, kus teda vahistati, kui ta püüdis Hollandisse sõita.