Knobelsdorff, algselt ratsaväe ohvitser, oli saanud auhindu Sileesia sõdades ja oli jalaväe rügementide "Brunswick-Bevern" ja "von Schwarz" komandör. Aastal 1776 sai ta Stendalis asuvate jalaväerügemendi "Stojentin" Inhaberiks. Baieri pärilussõja ajal eristas ta end prints Henry sõjaväe brigaadikomandörina. 1787. aasta kampaanias Hollandi vastu juhtis ta vasaku tiiva diviisi. Sel ajal oli sõjaväe ülempealik Ferdinand, Braunschweigi hertsog. Sõja puhkemisel Prantsusmaa vastu
1792. aastal jäi ta Stendalisse, kui tema rügement liitus Brunswick'i hertsogi korpusesse. Kuid kui sõjaseisund halvenes ja hertsog haigestus ja pidi 1793. aasta märtsis koalitsioonivägedest lahkuma, võttis Knobelsdorff üle Preisi vägede ülemjuhataja. 1793. aasta suvel edutati Knobelsdorff jalaväe kindraliks ja sai kuninga poolt erilist kiitust. Hiljem sai vana kindral 1798. aastal Generalfeldmarschall'iks ja osales veel 1799. aastal Potsdamis manööverites.