1918 alguses algasid sakslased suure rünnaku Lääne-Frontil pärast tsaaride Venemaa kokkuvarisemist, mis võimaldas neil koondada oma väed läände. Märtsi lõpus, kui liitlased surusid tagasi elutähtsa Amiensi raudteejaama suunas ja olukord muutus meeleheitlikuks, kiirustati 40. pataljonit kaitsva positsioonile Ancre'i jõe ja Somme'i vahel. Bataljon võitles hiljem Somme lahingus.
, kus nad aitasid tagasi hoida Saksa rünnakut Morlancourtis. Kolmepäevase lahingu ajal sai pataljon suured kaotused, kaotades 225 meest, kuid see tegi olulise löögi, edenes üle ja kindlustas elutähtsa positsiooni, mis vaatas Amiensile. Järgnevad väikesed operatsioonid, mida kutsuti "rahulikuks tungimiseks", et Saksa edasiminek oleks levinud. Augustis ja septembris, pärast seda, kui liitlased alustasid omaenda rünnakut, mis lõpuks sõja lõpetas, aitas pataljon sakslasi tagasi Hindenburgi liini ajada. Seersant Percy Statton pälvis Victoria Risti augustis Proyarti lähedal toimunud toimingute eest, juhtides väikest rühma mehi, et hävitada neli Saksa positsiooni, mis peatasid austraallaste edasiminekut, enne kui kaks haavatuid mehi tulekahju all välja viidi.