Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Kui Ameerika väed hakkasid liikuma, hakkasid Shōji ja tema sõdurid Koli punkti jõudma. 8. novembrist alates püüdsid Ameerika väed Gavaga Creek'is Koli punkti lähedal Shōji vägesid ümbritseda. Vahepeal käskis Hyakutake Shōjil oma positsioonid Koli juures maha jätta ja ühineda Kokumbonas Matanikau piirkonnas Jaapani vägedega. Lõuna pool Ameerika liinidest tekkis sohutav pursk. 9. ja 11. novembri vahel põgenes Shōji ja tema 2000 kuni 3000 meest dþunglisse lõunasse. 12. novembril vallutasid ameeriklased ja tapsid kõik ülejäänud Jaapani sõdurid. Ameeriklased lugesid Koli Point'i piirkonnas 450-475 surnud jaapanlast ja vallutasid enamiku Shōji rasketest relvastustest ja varudest. Ameeriklased said operatsioonis 40 surma ja 120 haavatajat. Samal ajal maandus 4. novembril kaks kompanii 2. merejalaväe ründajate pataljonist, mida juhtis polkovnik-leitnant Evans Carlson, paadiga Aola lahes, 64 km kaugusel Lunga Pointist. Carlson'i rüüstajad koos USA sõjaväe 147. jalaväerügemendi sõduritega pidid tagama 500 mereväelase turvalisuse, kuna nad püüdsid ehitada selles kohas lennuvälja. Turneri soovitusel oli Halsey heaks kiitnud Aola lahe lennuvälja ehitamise. Aola lennuvälja ehitus lõpetati hiljem novembri lõpus, kuna maastik oli sobimatu. 5. novembril käskis Vandegrift Carlsonil võtta oma röövlid, marssida Aolast üle maa ja rünnata kõiki Shōji vägesid, kes olid Koli Pointist põgenenud. Carlson ja tema väed lahkusid koos oma pataljoni ülejäänud kompaniiga, mis saabus paar päeva hiljem, 29-päevase patrulli Aolast Lunga piirini. Patrulli ajal võitlesid röövlid mitmes lahingus Shōji taganenud jõududega, tappes ligi 500 neist, samal ajal kui 16 inimest tappis iseennast. Lisaks kaotustele Carlson'i ründajate rünnakute, troopiliste haiguste ja toidupuuduse tõttu...  Küsimus: 9. ja 11. novembri vahel, mis suunas oli dþungel, kuhu Shoji ja tema inimesed põgenesid?
Lõuna