Kuigi atomiistide katsed seletada elu puhtalt füüsikalises mõttes korduvad bioloogia ajaloos perioodiliselt, avaldasid Hippokrate ja tema järgijate meditsiinilised teooriad, eriti humorism, püsivat mõju. Filosoof Aristoteles oli klassikalise iidsuse ajast kõige mõjukam elukeskkonna teadlane. Kuigi tema varased loodusefilosoofia teod olid spekulatiivsed, olid Aristotelese hilisemad bioloogilised kirjutised rohkem empiirilised, keskendudes bioloogilisele põhjuslikkusele ja elu mitmekesisusele. Ta tegi lugematuid looduse vaatlusi, eriti tema ümber olevate taimede ja loomade omadustele ja harjumustele, mida ta pühendas märkimisväärsele bioloogilise huvi kaasamiseks. Aristoteles uskus, et kõik loomsed liigid klassifitseeriti ja klassifitseeriti 540ndal aastal, kuid botanikute katsed selgitada elu puhtalt füüsikalises mõttes korduvad perioodil perioodil perioodil perioodil.
meditsiin ja anatoomia