Märtsis viidi 387. rügemend üle ülemjuhatuse reservi, et taastada. 13. märtsil määrati see 2. reservirühma juurde, mis pidi ümber asuma Jeletsi, Lipetski ja Lebedjaani piirkondadesse. Varsti aktiveeriti see 63-ndaks armee. Aprillis määrati see armee Bryanski rindele. Pärast Saksa rünnakut Kurskis
397. koos ülejäänud 63. armeega osales operatsioonis Kutuzov, Nõukogude rünnakus Saksa vägede vastu Oryol'i kõrgusel Kurskist põhja pool. Septembris määrati diviis 35. püssikorpsu, mis oli endiselt 63. armee. Sel ajal, pärast üle kuu kestnud suveoffensiivi, olid diviisi relvastatud rügemendid vähenenud vaid kahe relvastatud pataljonile. Kuid iga rügemend säilitas ka enamiku rügemendi tugielementidest. Näiteks 448. rügemendil oli kaks vintpüssirüütlit, üks masinpüssirühm, luure- ja sapperirühm, üks patarei 4 76 mm jalaväe relvast, üks patarei 3 45 mm tankitõrjerelvast ja 6 120 mm müüritornist. Selle kuu lõpus võitlesid sõjaväe juhtivad elemendid Gomelist põhja pool asuva Soži jõe suunas ja rajasid 1.-3. oktoobri vahel mõned väikesed sillapead, sealhulgas Vetkas, mille vallutas Saksa 253. jalaväedivisiooni 35. korpuse. 10. oktoobril Bryanski rinde lahutati ja 63. armee viidi üle Kesk- (hiljem Valgevene) rindele; 379. lahkus kuu lõpuks 35. korpusest, muutudes eraldi diviisiks armee juhtimisel.