Lõpuks soovitab see töötaja-orienteeritud tootmis- ja organisatsioonisüsteemi töökohal, mis mõnes mõttes radikaalselt lahkub neoklassikalisest majandusest demokraatlike ühistute või tootmisvahendite ühise omandi (sotsialism) kasuks. Nad soovitavad, et seda majanduslikku süsteemi rakendataks viisil, mis püüab maksimeerida üksikisikute vabadust ja minimeerida võimu või autoriteedi kontsentreerumist (libertarianism). Toetajad soovitavad seda saavutada poliitilise ja majandusliku võimu detsentraliseerimise kaudu, mis tavaliselt hõlmab enamiku suurte era- ja ettevõtete sotsiaalseks muutmist (sest säilitades austuse isiklikule omandile). Libertarianism kipuvad üldiselt eitama kõige olulisema eraomandi seaduslikkust, vaadates seda kui töökohal toimivat neoklassikalist majandust, mis mõnes mõttes radikaalselt lahkub demokraatlikele ühistudele või tootmisvahendite ühise omandile (sotsialism). Prantsuse filosoofid kasutavad sõna "sotsialistlik-anarkistlik" 1851. aasta novembris, kui Prantsuse filosoof
Libertariaane sotsialism