Majord-generaal Percy Hobart juhtis diviisi ja oli vastutav relvastatud sõidukite arendamise eest, mis olid lahenduseks amfiibiliste maandumiste probleemidele kaitsetud Prantsuse rannikul; need ebatavaliselt väljavaatavad tankid, mida see arendas ja kasutas, olid tuntud kui "Hobarti naljad". Nende hulka kuulusid ujuvad tankid, mis võisid eemaldada miine, hävitada kaitsevarustusi, kanda ja paigaldada sildu ja maanteid. Nende spetsialiseeritud tankidest tehtav praktiline kasutamine kinnitati rannas maandumiste ajal. Selle sõidukid jagati väikeste üksustena laevade maandumisel ja järgnevates operatsioonides osalevatele diviisidele. Diviis jäi tegutsemiseks Põhja-Lääne-Euroopa kampaania ajal.
, pakkudes 21. armee rühmale ja mõnikord ka Ameerika üksustele väljaspool 21. Jällegi olid nad Reini ületamisel olulisel kohal.