Täitke järgmine lause: Iisraeli sissetung Jordaania territooriumile sel ajal hõlmas sõjaliste üksuste kättemaksu rünnakuid Qibyas ja Nahhalinis. Iisraeli pettumus ÜRO ja teiste osapooltega viis Iisraeli lahkumiseni ISMACist 1951. aastal ja HKJIMACist 1954. aastal. Iisraeli-Libanoni MAC toimimine jäi sujuvaks tänu Iisraeli patrullidele, kes suhtusid tagasipöördujate ja sissetungijate suhtes rahulikumalt. Vaidlused Egiptusega, kes keelas Suezi kanali kaudu Iisraeliga seotud laevanduse ja blokeeris Akaba lahe, puudutasid al-Auja DMZ-i. Aastaks 1955 põhjustas Egiptuse toetus palestiinlaste fedayeenide (eneseohverdamise) rünnakutele Iisraeli lõpetamise Egiptuse MAC-i osalemisest ja rünnakute suurendamiseks Gaza sektorisse ja Siinai, mille tulemuseks oli Egiptuse relvastamine fedayeenid. Alates 21. septembrist 1955 okupeeris Iisraeli relvajõud Egiptuse ja Iisraeli demilitariseeritud tsooni. Vastuseks sellele püüdsid peasekretär Dag Hammarskjöld ja UNTSO personaliülem tagada Iisraeli relvajõudude taganemisplaani rakendamine ja Egiptuse vägede eemaldamine keelatud positsioonidest. Egiptuse ja Iisraeli vahelise majandusliku kokkuleppe artiklitega VII ja VIII loodi demilitariseeritud tsoon (DMZ), mille keskmeks oli El-Auja, ning keelati relvajõudude kohalolek. Samuti keelati Egiptusel säilitada positsioone lähedal asuvas piirkonnas demilitariseeritud tsoonist läänes ja piirati relvi ja vägesid kaitsealadel mõlemal pool joont. Nii Egiptus kui ka Iisrael olid teatanud peasekretärile oma valmisolekust täita täielikult neid kahte artiklit relvarahulepingu täieliku järgimise tagamiseks. Iisraeli valitsus kinnitas, et ta põhimõtteliselt aktsepteerib plaani täielikult. Lepitud väljaastumine ei toimunud siiski kunagi. 1956. aasta
Briti, Prantsuse ja Iisraeli vägede sissetung Egiptusse järgnes Egiptuse otsusele 26. juulil 1956 Suessi kanali natsionaliseerida.