Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbilaskmine: elektronlainete koostoime proovi kristallograafilise struktuuriga on keeruline, kuid koostoime kvalitatiivset ideed on lihtne saada. Iga pildistamise elektron suhtleb prooviga sõltumatult. Üle proovi saab elektroni lainepikkust hinnata kui proovi pinnal tekkivat tasapinna lainepikkust. Kui see tungib proovi, siis meelitavad seda aatomite tuumade positiivsed aatomipotentsiaalid ja kanalid kristallograafilise võrgustiku aatomite veergude (s-riigi mudel) mööda. Samal ajal põhjustab erinevate aatomite veergude vaheline elektronide lainete vastastikune mõju Bragg'i diffrakti. Elektronite dünaamilise hajumise täpne kirjeldus proovis, mis ei vasta nõrga faasi objekti aproksimeerimisele (WPOA), mis on peaaegu kõik reaalsed proovid, on endiselt elektronmikroskoopia püha graal. Kuid elektronide hajumise ja elektronmikroskoobi kujutiste moodustumise füüsika on piisavalt hästi teada, et võimaldada täpset elektronmikroskoobi kujutiste simuleerimist. Kristallprooviga koostoime tulemusena on elektronide väljumislaine otse proovi all φe ((x, u) ruumilise koordinaadi x funktsioonina tasapinna laine ja mitmete hajutatud kiirte superpositsioon, millel on erinev tasapinna ruumiline sagedus u (ruumilised sagedused vastavad hajumise nurkadele või kiirte kaugustele optilisest teljest tasapinna hajumises). Faasimuutus φe(x,u) võrreldes tekkiva lainega saavutab tipppunkti aatomikolonnade asukohas. Väljumislaine läheb nüüd läbi mikroskoobi pildistussüsteemi, kus see läbib edasise faasivahetuse ja häirib pildistussüsteemi (peamiselt digitaalse piksli detektor, nagu CCD-kaamera). On oluline mõista, et salvestatud pilt ei ole proovi kristallograafilise struktuuri otsene kujutis. Näiteks võib kõrge intensiivsus näidata või mitte näidata aatomite kolonni olemasolu selles täpses asukohas (vt simulatsioon). Seos väljumislaine ja kujutise vahel...  Küsimus: Millise struktuuriga elektron selles näidises kokku puutub?
kristallograafiline