Kui ta oli täiskasvanud, rääkis ta New Yorgi aktsendiga, mis oli piisavalt tugev, et seda võis pidada mõjutuseks või liialduseks - nii palju, et tema sõbrad Wolfgang Pauli ja Hans Bethe kommenteerisid kunagi, et Feynman rääkis nagu "loll". Noor Feynman oli tugevalt mõjutatud oma isast, kes julgustas teda küsima küsimusi, et vaidlustada ortodoksne mõtlemine, ja kes oli alati valmis õpetama Feynmani midagi uut. Tema emalt sai ta huumorimeele, mis oli tal kogu oma elu jooksul. Lapsena oli tal insenerialane talent, tal oli oma kodus eksperimentaalne laboratoorium ja ta nautis raadiotead remontida. Kuigi ta oli koolis, lõi ta koduse sissetungi häire süsteemi, kui tema vanemad olid oma päevade eest jooksmas. Kui ta sündis viis aastat vanem, suri tema ema, Joan Farka, ja Richard ja Richard Phillips, kes olid nooremad, kuid kellel puudus huvi meie planeedi väljaspool asuvate asjade vastu.
Joan