Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Sõja pooldavat fraktsiooni juhtis Carteret, kes väitis, et Prantsusmaa võim suureneb, kui Maria Theresa ei õnnestu Austria troonile. George nõustus saatma 12 000 palgatud Hessian ja Taani palgasõdurit Euroopasse, väidetavalt toetamaks Maria Theresa. Ilma Briti ministritega konsulteerimata paigutas George nad Hannoveri, et takistada vaenlaste Prantsuse vägede marssimist valijate juurde. Briti armee ei olnud üle 20 aasta Euroopa suuremas sõjas võidelnud ja valitsus oli selle hooldust tõsiselt hüljanud. George oli nõudnud rangelt professionaalsust ja edutamist teenete müügi asemel, kuid ilma suurema eduta. Austria, Briti, Hollandi, Hannoveri ja Hessi sõdurite liitlasvägi võitles prantslaste vastu Dettingi lahingus 16.-27. juunil 1743. George isiklikult saatis neid, juhtides neid võidule, saades seega viimaseks Briti monarhiks, kes juhtis vägesid lahingusse. Kuigi tema lahingud olid imetlusväärsed, muutus sõda Briti avalikkuses ebapopulaarseks, kes tundis, et kuningas ja Carteret allutasid Briti huve Hannoveri huvidele. Carteret kaotas toetuse ja George'i pettumuseks astus ta tagasi 1744. Pelhami ministeeriumi ja George'i vahel kasvas pinge, kuna ta jätkas Cartereti nõuannet ja lükkas tagasi teiste ministrite surve lisada William Pitt vanem kabinetti, mis oleks laiendanud valitsuse toetusbaasi. Kuningale ei meeldinud Pitt, sest ta oli varem olnud valitsuse poliitika vastu ja rünnanud meetmeid, mida peeti Hannoveri poolt. Veebruaris 1746 astusid Pelham ja tema järgijad tagasi. George palus Lord Bathil ja Carteretil moodustada administratsioon, kuid vähem kui 48 tunni pärast nad tagastasid ametiajamärgid, kuna ei suutnud tagada piisavat parlamentaarset toetust. Pelham naasis triumfeerivalt ametisse ja George oli sunnitud nimetama Pitt ministriks. George'i prantsuse vastased julgustasid jakobitide mässu, Rooma katoliku pretensiooniandjate toetajaid Briti troonile, James Francis...  Kes oli Stuarti isa?
James II