Kokkuvõte artiklist:  Kui Nic Newling meenutab oma lapsepõlve, mäletab ta eksitavaid kõrgusi ja sügavaid depressioone, kus ainus võimalus, mida ta enda jaoks nägi, oli enesetapu sooritamine. Kuid tema teismelise venna, Christopher'i ootamatu ja traagiline surm, kes tappis end vaimuhaigusega võitlemise ajal, aitas tal oma elu uuesti perspektiivile tuua. Nüüd kasutab see 28-aastane mees oma kaotuse ja segaduse lugu - kus ta vahetas arstide ja psühhiaatriliste osakondade vahel ja teda toideti mitmesuguste retseptidega ette nähtud ravimite segudega, enne kui talle lõpuks diagnoositi bipolaarne häire - selleks, et tõsta teadlikkust vaimse haiguse kohta. Vaimse tervise eestkõneleja Nic Newling võitles segadust tekitavate kõrgete ja masendavate madalate tasemete läbi diagnoosimata bipolaarse häirega vanuses 13-18 aastat. See oli ootamatu ja traagiline surma tema vanem, teismeline vend Christopher (pilti paremal Nic vasakul), kes tappis end keset oma vaiksem võitlus vaimse haigusega, mis aitas panna oma elu tagasi perspektiivis. Akadeemiliselt ajendatud noorest vanusest, Nic ütles, et kaheksa-aastaselt oli ta planeerinud kogu oma elu oma peas, kavatsusega saada veterinaareks. "Ma sain stipendiaadiga keskkooli; sel hetkel olin ma esimesed kuus kuud väga õnnelik, aga ma surusin ennast liiga kõvasti ja panin endale ebarealistliku surve ja lihtsalt kukkusin. Tundus, et mul ei ole mingeid teisi huve, et ma olen äkiline, närviline ja vihane - kõik need asjad ei ole üldse minu moodi", rääkis ta Austraalia Daily Mail'ile. Tema halb tuju muutus ärevuse ja depressiooni vormideks ning Nic kirjeldas seda kui "ülekaalukat kurbust, mis ei tulnud mingist konkreetsest kohast", enne kui ta sai psühhoosi tasemele. Kui asjad hakkasid halvemaks minema, tekkisid mul ärrituse sümptomid, paanikahäired, ma tõmbasin end sõpradest ja elust eemale ja ei leidnud rõõmu asjades, mida ma varem naudin, ma kogesin, mida ma arvasin olevat OCD käitumine ja ma...
Nic Newling veetis oma lapsepõlve psühhiaatrilises osakonnas ja hüppas arstilt arstile, kes ei suutnud välja mõelda, miks ta end nii masenduses tundis. Tal kulus aastaid ravimeid proovides ja enesetapumõtteid kogedes, enne kui tal diagnoositi bipolaarne häire. Kui tema vanem vend sooritas enesetapu oma vaimse haigusega võitlemise tõttu, sai Nic'i elu tagasi perspektiivi. Ta töötab nüüd vaimse tervise eestkostjana, püüdes hävitada negatiivseid häbistusi ja julgustada avatud ja ausat vestlust ilma häbisteta.