Konflikt, mille tekitasid Venemaa majanduslikud ja poliitilised probleemid, jõudis tipphetke 1905. aasta oktoobri eelnevatel kuudel, mida tuntakse ka kui 1905. aasta Vene revolutsiooni. 22. jaanuaril 1905 püüdsid rahumeelsed meeleavaldajad tsarile petitsiooni esitada, nagu oli traditsioon. Kuid see protestimine purustati vägivaldselt talvepalee ees, kui valvuritele anti käsk tulistada protestijaid. Protestide vägivaldse ülestõusu tulemus sai tuntuks kui "Verine pühapäev".
" Protestile avaldatud vägivaldne reaktsioon tõstis kogu Venemaal veel rohkem pinget. Verise pühapäeva järel tekkisid vene rahva seas rahutused. Tuhanded inimesed keeldusid tööle minemast ja üldstreik halvas impeeriumi. Rahutused levisid lõpuks ka Venemaa maapiirkondadesse, kus talupojad hakkasid põletama oma isandate mõisad, kui vene rahvas mässas autokraatia vastu. Venemaa side-, transpordi- ja avalik-õiguslikud teenused olid rünnakute tõttu halvatud, nii et Nikolai II oli sunnitud tegutsema enne, kui ta võimu täielikult kaotas.