Kokkuvõte artiklist:  Hillary Clinton vastas lõpuks küsimusele, mida me kõik oleme aastaid küsinud: kas ta kandideerib presidendiks 2016. aastal? Kui ametlik uudis tema kandidatuurist on vaid mõne tunni vanune, on üks asi juba kristallselge: Järgmise pooleteise aasta jooksul on Clinton baromeeter, mille abil hindame soolise võrdõiguslikkuse Ameerika Ühendriikides. Võit või kaotus, see tekitab talle koorma, mida ükski mees kandidaat ei pea kunagi kandma. Lihtsalt kaaluge kahte võimalikku tulemust. Võit tähendaks naist Valges Majas, mis on oluline samm naiste täieliku poliitilise kaasamise suunas. Kuid on võimalik, et marss lõpeb siin. Me murrame oma käed, et endale selga lüüa, kui kaugele oleme jõudnud. Me tõstame "Missioon täidetud" lipu naiste liikumise üle. Ja me lõpetame selle päeva. Muidugi on 80% valitud ametnikest kogu riigis endiselt mehed. Naistel on jätkuvalt vähem tõenäosust, kui meestel, isegi kaaluda ametisse kandideerimist. Ja palga ebavõrdsus, seksuaalne rünnak ja inimkaubandus jäävad väljakutseteks, mida ükski inimene ei suuda lahendada, ükskõik kui kõvasti Clinton ka ei üritaks. "Aga me valime naise presidendiks", ütleme me. Las tema hoolitseb selle eest. Kaotus oleks veelgi raskem. Clintonit süüdistatakse madala valimiskampaania korraldamises, olenemata sellest, kui geniaalne tema strateegia on. Üldisemalt, tema kaotamine jätkaks müüdi, et naised ei saa võita suuri valimisi, et valimiskeskkonnas on palju eelarvamusi ja diskrimineerimist ning et naised peavad olema kaks korda paremad, et poole kaugemale jõuda. "Kui Hillary Clinton ei suuda valimisi võita, küsivad potentsiaalsed naissoost kandidaadid: "Kuidas mina saan?" Ühe naiskandidaadi kogemuste ekstrapoleerimine naistele poliitikas laiemalt on alati kahtlane. Kuid Clintoni puhul on see eriti vigane vähemalt kahest fundamentaalsest põhjusest. Esiteks, Clinton ei ole tavaline naissoost presidendikandidaat, kui selline asi üldse olemas on. Ta alustas 2008. aasta võistlust nime tunnustamisega, mida paljud kandidaadid kunagi ei saavuta, ja ta on veelgi...
Jennifer Lawless: On suur kiusatus vaadata Hillary Clintoni kandideerimist kui naiste klaaskatte lõhkumist. Ta ütleb, et reaalsus on see, et enamik inimesi ei hääleta mitte soolise, vaid majandusliku ja parteipoliitika pärast.