Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - Aastaks 1015 oli Bulgaaria juba peaaegu 30 aastat sõjas.
Gavril Radomir oli järgnenud Saamuelile, kes suri 6. oktoobril 1014 pärast katastroofilist Kleidioni lahingut. Kuid Radomiri positsioon oli algusest peale ebakindel: Ivan Vladislav, kui vendade Cometopouli vanema poeg, võis troonile nõuda vanemuse alusel. Sel ajal ründas Bütsantsi keiser Basileios II Bulgaaria territooriumi sügavale. Ta vallutas tagasi varem kaotatud linna Voden (Edessa) ja piiras põhja-lääne pool asuvat massiivset Magleni kindlust. Gavril Radomiril ei olnud piisavalt vägesid ja ta ei suutnud sekkuda ja võis vaid jälgida sündmuste kulgu lähedalasuvast Ostrovo järvest. Tema võimetus toime tulla Bütsantsi ähvardusega tekitas aadelkonnas rahulolematuse ja Ivan Vladislavist sai nende valitud juht. Magleni kukkumine kinnitas Gavril Radomiri saatuse. 1015. aasta suve lõpus, kui ta Ostrovo (Arnissa) lähedal jahtis, mõrvas ta tema nõbu, võib-olla Bütsantsi agendid. Ivan Vladislav haaras siis Bulgaaria trooni ja astus samme, et kindlustada oma positsiooni võimalike rivaalide vastu.