Kokkuvõte artiklist:  Kui sa oled kuulus ja esitad Ameerika rahvushümni, ole valmis saama rahvuskangelane või rahvuslik häbi. Faktid on faktid. Küsi Vince'ilt, Whitney'lt, Roseanne'ilt, Jimilt ja Michaelilt. Mötley Crüe Vince Neil meenutas meile sel nädalal veel kord "Tähtedega Banneri" ründamise ohtu. Muidugi, ta võib seda "Tüdrukute, tüdrukute, tüdrukute" ja "Dr. Feelgood'i" peale lõhkuda, aga see on teine lugu - täiesti teine lugu. Ütlemine, et Neil lõhkus laulu enne Las Vegase Outlaws Arena Football League mängu, oleks ebaviisakas nende suhtes, kes on selles ametis. Kui lihunikud on oma tööga lõpetanud, siis on vähem veresauna. Whitney Houston seadis Super Bowli XXV rahvushümni jaoks kaasaegse standardi. 1991. aasta Läänesõja alguses ülistas patriootlik Ameerika tema esinemist. Vaid kuus kuud varem oli koomik Roseanne Barr võinud kehtestada madala vee märgi. San Diego Padres'i mängu publik huulis tema esinemise üle ja president George H. W. Bush nimetas seda häbiväärseks. Miski pole nii hea, kui saada presidendi pöial alla. Üks kõige vastuolulisemaid ja armastatuimaid versioone "Tähtedega lippust" pärineb 1969. aastast. Jimi Hendrix põletas Ameerika peavoolu oma psühhedeelilise rahvushümniga, mis rõõmustas Woodstoki põlvkonda. Ja siis on Michael Boltoni versioon. Liiga keerulised laulud on tema eriala ja ta ei pettunud selles osas, kui ta laulis American League Championship Series'is 2003. aastal. Bolton annab välja, aga on üks väike probleem - sõnad. Kas keegi oskab öelge "Crib Note"?
Riigihümni laulmine on riskantne ettepanek. Whitney Houston sai hakkama, Roseanne Barr hävitas selle.