Projekti välja töötada 105 mm kaliibriga tankipüss algati Teise maailmasõja ajal, et konkureerida üha suurenevate tugevalt soomustatud Saksa tankid. Pärast Euroopa sissetungi uskus relvaosakond, et tugevalt soomustatud tankid, mis on varustatud võimsate relvastustega, on vajalikud kindlustatud alade läbimiseks. Nad pakkusid, et olemasolevad M6 rasketenki prototüübid oleksid soomustatud ja paigaldataks uued 105 mm T5E1. Need modifitseeritud T1E1-d, millel oli T5E1 kahur suurendatud tornides (võetud kavandatud T29 projektist), nimetati M6A2E1-ks. M6A2E1 projekt ei jätkunud, kui Eisenhower keeldus selle kasutamisest Euroopas.
18. augustil 1944, kuid kaks M6A2E1 ilma suurenenud soomusteta kasutati tulevase T29 raske tanki relvastuse ja püstoli katsetamiseks.