Prints Barbu teatas oma poja kaudu ka oma plaanidest luua "Vallachia, Moldavia ja Lõuna-Bessaraabia ühendatud vürstiriigid", mis on igavesti neutraalsed ja täieliku sõltumatusega, et kaitsta Doonau suusid Venemaa sissetungi eest. Need plaanid nägid ette ka võõra vürsti valimise ühtseks trooniks, mis ei olnud seotud bojarlusega. Drouyn de Lhuys lubas järgneval 1855. aasta Viini konverentsil neid põhimõtteid järgida, kuid muutis neid oluliselt, toetades selle asemel Moldova ja Vallakia annekteerimist Austria poolt, vastutasuks Prantsuse-Austria liitluslepingu eest; see projekt ei saanud täide. Osalemine Pariisi rahukonverentsil
1856. aastal asus "Beizadea" tagasi avastamisele, et tema isa mandaati ei uuendata, ja alates sellest hetkest nõudis, et Valakia troonile paigutatakse välismaa dünastia. Štirbeid hakkasid lobistama ka raudtee ehitamiseks Kronstadti ja Oltenița vahel. Kui see oleks ehitatud, oleks see olnud Wallachia esimene.