1929. aastal lisas Joseph Russell Smith oma raamatus "Puuviljad: püsiv põllumajandus", mis on kokkuvõte tema pikaajalisest kogemusest puuviljade ja pähklitega eksperimenteerimisel inimtoiduks ja loomasöödaks. Smith nägi maailma kui omavahel seotud tervikuna ja soovitas puude ja põllukultuuride segu süsteeme. See raamat inspireeris paljusid inimesi, kes soovisid põllumajandust jätkusuutlikumaks muuta, näiteks Toyo Kahikogawa, kes oli 1930. aastatel Jaapanis metsapidamise eestvedaja. Austraalia P. A. Yeomans'i 1964. aasta raamatus "Vee põllumajandus" toetab ta püsiva põllumajanduse määratlust, kuna seda saab jätkata lõpmatult. Yeomans tutvustas nii vaatluspõhise lähenemise Austraalias 1940ndatel kui ka 1950. aastatel.
veevarustuse ja -jaotuse haldamine