Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Teoreedid vere hüübimise kohta on eksisteerinud juba iidsest ajast. Füsioloog Johannes Müller (1801<unk>1858) kirjeldas fibriini, trombi aine. Selle lahustuv eelkäija, fibrinogeen, sai nimeks Rudolf Virchow (1821-1902) ja keemiliselt isoleeris Prosper Sylvain Denis (1799-1863). Alexander Schmidt tegi ettepaneku, et fibrinogeeni konverteerimine fibriini on ensümaatilise protsessi tulemus, ja nimetas hüpoteetilise ensüümi "trombiin" ja selle eelkäija "protrombiin". Arthus avastas 1890. aastal, et kaltsium on koagulatsioonis hädavajalik. Trombotsüütid tuvastati 1865. aastal ja nende funktsiooni selgitas 1882. aastal Giulio Bizzozero. Teoreet, et trombiini tekitab kudede teguri olemasolu, kinnitas Paul Morawitz 1905. aastal. Sel etapil oli teada, et kahjustatud kuded vabastavad trombokinaasi/tromboplastiini (faktor III), reageerides protrombiiniga (II), mis koos kaltsiumiga (IV) moodustab trombiini, mis muudab fibrinogeeni fibriiniks (I).  Millal Muller elas?
1801 <unk> 1858