Pärast Esimest maailmasõda jagati territoorium Prantsusmaa ja Ühendkuningriigi vahel rahvasteliidu mandadiks. Kameruni rahvaste liit (UPC) poliitiline partei soovitas iseseisvust, kuid Prantsusmaa keelas selle 1950. aastatel, mis viis Bamileke sõjani, mis toimus Prantsuse ja UPC sõjaliste jõudude vahel kuni 1971. aasta alguseni. 1960. aastal sai Prantsuse poolt valitsetav Kameruni osa iseseisvaks Kameruni Vabariigi president Ahmad Ahouidjo juhtimisel. Briti Kameruni lõunaosa ühines sellega 1961. aastal, moodustades Kameruni Föderaalvabariigi. Föderatsioon loobuti 1972. aastal. Riik nimetati 1972. aastal Kameruni Ühendvabariigiks ja 1984. aastal Kameruni Vabariigiks.
Kameruni Vabariik