Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Loodusteadlane George Harris kirjutas 1807. aastal Tasmaania kuradi kohta esimese avaldatud kirjelduse, nimetades seda Didelphis ursina, kuna see oli karusena sarnane, näiteks ümmargune kõrv. Varem oli ta Londoni Zooloogilises Ühingus selle teema kohta ettekanne andnud. Kuid see konkreetne binomiline nimi oli George Shaw'le 1800. aastal antud tavalisele vombatile (hiljem ümber klassifitseeritud kui Vombatus ursinus) ja seetõttu ei olnud see saadaval. Aastal 1838 nimetas Richard Owen ühe isendi Dasyurus laniarius, kuid aastal 1877 oli ta selle Sarcophilusesse liigitanud. Prantsuse loodusteadlane Pierre Boitard nimetas 1841. aastal tänapäeva Tasmaania kuradi Sarcophilus harrisii ("Harris's flesh-lover"). 1987. aastal avaldatud kuradi taksonoomia hilisemas läbivaatamises püüti liigi nime muuta Sarcophilus laniarius'eks, tuginedes vaid mõne looma mandri fossiilide andmetele. Kuid seda ei aktsepteerinud üldine taksonomiline kogukond; nimi S. harrisii on säilitatud ja S. laniarius on liigitatud fossiilsesse liiki. "Beelzebuli kutsikas" oli Tasmaania maadeuurijate poolt talle antud varane kohaliku nime, mis viitas religioosse figuurile, kes on põrgu vürst ja Saatana abiline; maadeuurijad kohtasid esimest korda looma, kuuldes öösel tema kaugeleulatuvaid hääle. 19. sajandil kasutatud sarnased nimed olid Sarcophilus satanicus ("saatanlik lihaarmastaja") ja Diabolus ursinus ("karurõõm"), kõik tänu varasematele väärarvamustele, et saatan on halastamatult õel. Tasmaania kuradima (Sarcophilus harrisii) kuulub Dasyuridae perekonda. Sarcophilus perekond sisaldab kahte muud liiki, mida on teada ainult pleistoseeni fossiilidest: S. laniarius ja S. moomaensis. Filogenetiline analüüs näitab, et Tasmaania kurat on kõige tihedamalt seotud quoll'idega.  Küsimus: Mis on tänapäeva Tasmaania kuradi nimi?
Sarcophilus harrisii