Hugo õppis Aalbeke nunnade juhitud internaatkoolis ja elas Saksamaa okupatsiooni ajal Belgias II maailmasõja ajal. Kogemus oli kujundav ja hiljem kohandas Claus selle oma pool-autobiograafilisse raamatusse "The Sorrow of Belgium" (1983). Paljud Claus'i õpetajad olid flaami rahvuslased, kes olid fašismile sümpaatilised, ja Claus liitus flaami rahvusliidu pro-saksa noorte tiivaga. Tema isa oli ka lühikest aega vangis pärast vabanemist.
Kollaboratsioonismi eest. Poliitilise vasakpoolsuse pooldaja, kes oli oma elu küpsemas perioodis, kiitis Claus sotsialistlikku mudelit pärast külastust Kuubal 1960. aastatel.