Stanley'le avaldati tugevat survet, et ta 14. augusti kontsessiooni täidaks. 1956 Demokraatliku Rahvusliku Konventsiooni osalejatega koosviibimise ajal
Stanley nõudis taas, et tal on õigus kinni pidada riigist rahast mis tahes koolipiirkonnast, mis integreerub. Kuid Norfolki (riigi suurima linna) esindaja Delamater Davis ütles, et tema linna koolid hakkavad tõenäoliselt toimima ilma riigi rahastamiseta, kui neile antakse korraldus integreeruda. Augusti keskpaigaks oli 18 kohalikku koolipiirkonda paigutanud oma eelarved kuu-kuuliselt, et nad saaksid koolid lühikese etteteatamise korral sulgeda, kui neile kästi desegregatsiooni lõpetada. Kuid rikkad ringkonnad, nagu Arlington ja Norfolk, andsid teada, et nad ei allu riigi kontrollile ja integreeruvad. Väljaspool Southside'i paistis Stanleyle vähe toetust olevat. See toetuse puudumine viis Stanley seadusandlike ettepanekute muutmiseni. Algselt oli kuberner taotlenud kaalutlusõigust, et hoida vahendeid integreeritud koolipiirkonnast; nüüd sai eesmärgiks automaatne katkestamine.