Hulst käis Laguna Beach'i keskkoolis, kus ta jooksis cross-country'is ja rajal. Algselt kavatses ta tennist mängida, kuid oma esimesel cross country hooajal oli ta suurepärane ja jätkas sealt edasi, jookses 2-miili 9:04.6 (min:sec) esimesel aastal. Laguna Beach HS-is oli tema treener Len Miller, kes järgis 1970. aastate tüüpilist kõrg-kilomeetrilist treenimisfilosoofiat ja hiljem treenis Hulsti UC-Irvine'is. Hulst on jooksjate hulgas tuntud oma riskantse treeningrežiimi tõttu. 15-aastaselt treenis Hulst nädalas 160 kilomeetrit ja tõusis tihti kell 5.00 hommikul, et joosta 10 kuni 13 kilomeetrit enne, kui tund algas kell 8.30. Tema hommikused jooksud alustasid Emerald Bay'st Corona del Mar'i ja tagasi ning ta kandis sageli 10-naela suurust pliivesti. Oma keskkooli karjääri jooksul tekkis Hulst'i ja Loara keskkooli väljapaistva Ralph Serna vahel võistlev rivaalsus. 1974. aasta riiklikul postiteenistuse cross country võistlusel sai Hulst teise koha riigi parimate keskkooli jooksjate hulgas, ainult Serna järel. Võimalik, et tema kõige kuulsam keskkooli võit oli 1975. aasta California Interscholastic Federation'i osariigi 2-miili meistrivõistlus, kus ta lõpetas esimesena riigi keskkooli rekordiajal 8:44.9 ees Serna; mõlemad lõpetasid Rich Kimball'i rekordist 8:46.6 eelmisel aastal. Oma keskkooli viimasel aastal kutsuti Hulst USA rahvuskoondisse 1976. aasta IAAF Maailmasõiduvõistlustel
, kus ta võitis meeste noorte võistluse. Selle tulemusena ilmus tema pilt 1976. aasta mai "Runner's World" ajakirja kaanel. Inspireeritud Dave Wottle'ist, kandis Hulst keskkoolis võidusõidu ajal mütsi. Selle aasta staadionil alandas ta oma CIF-SS-i ja osariigi 2 miili rekordi veelgi 8:44,6 CIF-SS Masters Meet'is ja võitis oma teise järjestikuse osariigi meistrivõistluse.