1840. aastate russifikatsiooni kampaanias keelas Nikolai I valgevene keele kasutamist avalikes koolides, käis valgevene väljaannete vastu ning püüdis survet avaldada nendele, kes olid poolalaste ajal katoliiklusesse pöördunud, et nad pöörduksid tagasi õigeusu usku. 1863. aastal puhkes majanduslik ja kultuuriline surve mässu
, mida juhib Konstanty Kalinowski (tuntud ka kui Kastus). Pärast ebaõnnestunud ülestõusu võttis Vene valitsus 1864. aastal uuesti kasutusele kirilli ja valgevene keelt ning kuni 1905. aastani ei lubanud Vene valitsus valgevene keeles dokumente.