29. aprillil, kolmest mandrikongressi liikmest koosnev delegatsioon
, koos ameerika jesuiitide preestri John Carrolliga (hiljem esimene katoliku piiskop Ameerika Ühendriikides) ja Prantsuse trükimehega Philadelphiast saabusid Montreali. Kontinentaalkongress oli määranud selle delegatsioonile ülesande hinnata Quebeci olukorda ja püüda mõjutada avalikku arvamust nende huvides. See delegatsioon, milles oli ka Benjamin Franklin, ei olnud oma jõupingutustes suuresti edukas, kuna suhted olid juba oluliselt kahjustatud. Delegatsioon ei olnud toonud kaasa mingit kõva valuutat, et rahvastiku üha suurenevaid võlgu leevendada. Püüdlused pöörata katoliku vaimulikkond nende poole ei õnnestunud, sest kohalikud preestrid rõhutasid, et Briti parlamendi poolt vastu võetud Quebeci seadus oli andnud neile, mida nad tahtsid. Fleury Mesplet, trükimees, kuigi ta oli oma trüki seadnud, ei olnud tal aega midagi toota, enne kui sündmused hakkasid delegatsiooni üle võtma. Franklin ja Carroll lahkusid Montrealist 11. mail pärast uudiseid, et Ameerika väed Quebeci linnas olid paanikas taganemas, et naasta Philadelphiasse. Samuel Chase ja Charles Carroll, teised kaks delegaati, analüüsisid sõjalist olukorda Montréali lõuna- ja idaosas ning leidsid, et see on hea koht kaitseks. 27. mail kirjutasid nad kongressile olukorra kohta aruande ja lahkusid lõunasse.