Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Ülekandmine: 20. sajandi alguses loetles psühhiaater Kurt Schneider psühhootiliste sümptomite vorme, mis tema arvates eristavad skisofreeniat teistest psühhootilistest häiretest. Neid nimetatakse esimese astme sümptomiteks või Schneideri esimese astme sümptomiteks. Nende hulka kuuluvad pettekujutused, mille kohaselt on inimene välise jõu kontrolli all, veendumus, et mõtteid pannakse tema teadvusele sisse või eemaldatakse sellest, veendumus, et tema mõtted edastatakse teistele inimestele, ja hallutsinatsioonide häälte kuulmine, mis kommenteerivad tema mõtteid või tegusid või räägivad teiste hallutsinatsioonidega kaasnevate häältega. Kuigi nad on oluliselt kaasa aidanud praegustele diagnostilistele kriteeriumidele, on esmaklassiliste sümptomite spetsiifilisus kahtluse alla seatud. Aastatel 1970-2005 läbiviidud diagnostikauuringute läbivaatamisel leiti, et need ei võimalda Schneideri väidete kinnitamist ega tagasi lükkamist ning soovitati, et diagnostikasüsteemide tulevases läbivaatamises tuleks rõhutada esimese astme sümptomeid. Esimese astme sümptomite puudumine peaks tekitama kahtluse meditsiinilise häire kohta. Skisofreenia ajalugu on keeruline ja ei ole lihtne linearselt kirjeldada. Arvatakse, et skisofreenialaadse sündroomi kohta on enne 19. sajandit ajaloolistes andmetes haruldane, kuigi aruanded irratsionaalsest, arusaamatust või kontrollimatust käitumisest olid tavalised. Üksikasjalikku juhtumiaruannet 1797. aastal, mis puudutas James Tilly Matthewsi ja Philippe Pinel'i 1809. aastal avaldatud aruandeid, peetakse sageli meditsiini- ja psühhiaatria kirjanduses haiguse varasemaks juhtumiks. Latineeritud terminit dementia praecox kasutas esmakordselt saksa alienist Heinrich Schule 1886. aastal ja seejärel 1891. aastal Arnold Pick psühhootilise häire (hebefrenia) juhtumi aruandes. 1893. aastal võttis Emil Kraepelin selle mõiste laenuks Schule'ilt ja Pick'ilt ning 1899. aastal tutvustas ta vaimse häire klassifikatsioonis uue laialdase erinevuse dementia praecoxi ja meeleolu häire vahel (mida nimetatakse maniakaalseks depressiooniks ja mis hõlmab nii unipoolaarset kui ka bipoolaarset depressiooni).  Küsimus: Kas teadlaste kogukond tunnustab esmatasandi sümptomeid?
Esimese astme sümptomid on kahtluse alla seatud