Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  784. aastal kolis pealinn lühikest aega Nagaoka-kyo'sse, seejärel 794. aastal Heian-kyo'sse (nüüd Kyoto), mis oli pealinna kuni 1868. aastani. Poliitiline võim õukonnas läks peagi Fujiwara klanile, õukonna aadlike perekonnale, kes sai üha lähedasemaks keiserlikule perekonnale segaabielude kaudu. Aastal 858 kuulutas Fujiwara no Yoshifusa end alaealise keisri sesshō ("regent"). Tema poeg Fujiwara no Mototsune lõi kampaku ametikoha, mis võis valitseda täiskasvanud valitseva keisri asemel. Fujiwara no Michinaga, oskuslik riigimees, kellest sai kampaku aastal 996, valitses Fujiwara klani võimu kõrghetkel ja neli tema tütart abiellus Jaapani keisritega. Fujiwara klann oli võimul kuni 1086. aastani, mil keiser Shirakawa loovutas trooni oma pojale, keiser Horikawale, kuid jätkas poliitilise võimu teostamist, kehtestades kloostrivalitsuse praktika, mille kohaselt valitses keiser tegutses peategurina, samas kui de facto võimu hoidis lava taga pensionil olev eelkäija. Kohus oli nii hõivatud võimuvõitlusest ja õukonna aadlike kunstilistest püüdlustest, et jättis valitsuse juhtimise väljaspool pealinnat tähelepanuta. Ritsuryō riigi osana võetud maade natsionaliseerimine lagunes, kuna mitmesugustele aadlikele perekondadele ja religioossetele rühmadele õnnestus kindlustada oma privaatsetele shōeni mõisale maksuvabastuse staatus. 11. sajandiks oli Jaapanis shōeni omanike kontrolli all rohkem maad kui keskvalitsuse. Seega jäi keiserlik õukond ilma maksutulude, mida oli vaja sõjaväe rajamiseks. Vastuseks sellele moodustasid shōeni omanikud oma samurai sõdalaste armeed. Kaks võimsat aadlikunsti, Taira ja Minamoto klanni, kes olid pärit keiserliku perekonna harudest, omandasid suured armeed ja palju shōene väljaspool pealinna. Keskvalitsus hakkas kasutama neid kahte sõdalasi, et aidata alistada mässu ja piraatlust. Kuigi...  Küsimus: Kus oli pealinna 1867. aastal?
Heian-kyō