Teine maailmasõda algas 1939. aasta septembris, kui Saksamaa tungis Poolale ning Prantsusmaa ja Suurbritannia kuulutasid sellele vastuseks sõja. Lääne liidrid olid hämmingus, kui Nõukogude Liit ja Saksamaa jagasid Poola kontrolli
1939 aasta augustis sõlmisid kaks riiki agressioonivastase pakti, mis sisaldas Poola jagamise saladusprotokolli. Kuigi vaid vähesed ameeriklased tahtsid sõjas sekkuda, näitas 1939. aasta oktoobris läbiviidud Gallupi küsitlus, et üle 80 protsendi ameeriklastest eelistasid Saksamaale Suurbritanniat ja Prantsusmaad. Neutraalsuse akti tingimuste kohaselt tunnistas Roosevelt sõjaolukorra Euroopas, kehtestades relvaembargo Prantsusmaale, Suurbritanniale ja Saksamaale. Paar päeva hiljem kutsus Roosevelt kongress kokku erakorralise istungi, et muuta neutraalsusakti. Võites üle kuulsa lennukijuhi Charles Lindbergh'i ja teiste isolatsionistide vastupanu, võitis Roosevelt 1939. aasta neutraalsuse seaduse, mis lubas sõdivatel riikidel osta Ameerika Ühendriikidelt lennukeid ja muud lahingumaterjale, kuigi ainult sularahas ja kandmise alusel. Kuigi Ameerika Ühendriigid jäid ametlikult neutraalseks kuni 1941. aasta detsembrini, otsis Roosevelt jätkuvalt viise, kuidas aidata Suurbritanniat ja Prantsusmaad.