Kokkuvõte artiklist:  Krakker või jäätise hammustus... Brynn Duncan ei tea ikka veel, mis teda tol päeval anafülaktilisse šoki saatis. Tema toiduallergia muutub nii sageli, et jälgimine on peaaegu mõttetu. See oli lihtsalt järjekordne allergiline reaktsioon. Ta teab alati, millal üks tuleb. "Mul on see ülekaalukas tunne - nad kutsuvad seda ootamatuks hukatuseks". Tema labradoodle, Moose, hakkab hoiatama, lakkudes tema käsi vaimselt. "Ma tunnen, nagu mind pussitaks kõhtu, ja siis on raske hingata ning mu kõri ja keel paisuvad. Ja me peame seda kiiresti ravima". Sel märtsipäeval ei aeglustanud mitu EpiPeni reaktsiooni. Parameedikud, kes tulid Brynni viima Greenville'i Memorial'i haiglasse, või "Hotel Greenville'i", nagu talle meeldib seda kutsuda, tundsid teda hästi. Kui ta küsis oma turvapesu, teadsid nad, et annavad talle oma nutitelefoni. "Uus päev, uus kriis", Brynn naljab, kui ta räägib lugu, nagu oleks see tema esimene päev kolledžis või poodireis läks valesti. Võiks ka olla. Kui sa oled elule allergiline, pole surmalähedane kogemus suur asi. Vähem kui nädal pärast haiglasse minekut on 21-aastane Brynn tagasi kodus Easleys Lõuna-Carolinas. Ta magab selga, pea voodi jalaga lähedal, jutlustab, kui ema muudab juurdepääsu tema rinnapoortile. Melissa Duncan, päevase juristi abiline, paneb maski ja kirurgilised kindad selga, enne kui desinfitseerib Brynni kaelaevaga ühendatud toru ümbrust. Desinfitseerimisvahend põleb ja Brynni vererõhk tõuseb 150/102. Tema südame löögisagedus tõuseb 128. "Ta reageerib ravimitele, mida me talle elus hoidmiseks anname", ütleb Melissa, raputades pead. "Ma ei arvanud kunagi, et ma seda teen". Brynn oli näiliselt normaalne laps - kuni ta ei olnud. Jah, ta oli karm beebi. Jah, ta jäi lapsena tihti haigeks, Melissa mõtleb valjusti - aga milline laps ei ole? Brynn oli ka uskumatult energiline, alati tähelepanu keskpunktis. Tema isa, Barry...
Brynn Duncanil on mastoosihaigus, mille tõttu on ta allergiline peaaegu kõigele. Duncanil on söötmistruubi ja tal on pidev antihistamiini annus.