Kokkuvõte artiklist:  Tänapäeval, kui DNA-profiilid on arenenud, suudab politsei kahtlusalust tavaliselt tuvastada ühe juuksekarva või pisikese verepillu abil. Nende meetodid aga lagunevad, kui kahtlusalusel on kaksik. Üksikuid kaksikud jagavad 100 protsenti oma geenidest, mis tähendab, et siiani on olnud võimatu öelda, millisest venna- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde- või õde. Kuid probleem on lahendatud Briti teadlaste meeskonna poolt. Ühiseid kaksikud jagavad 100 protsenti oma geenidest, mis tähendab, et siiani on olnud võimatu öelda, millisest õe-vennast proov pärineb, kuid Huddersfieldi ülikooli teadlased on loonud tehnika, mis väidab, et suudab eristada identsete kaksikute geneetilisi sõrmejälgi. Läbimurre võib kõrvaldada takistuskivi, mis on sageli tähendanud, et on võimatu öelda, kumb neist on süüdi kuriteos. Üksik kaksikud algavad elu samade geenidega, sest nad pärinevad samast viljastatud munast, mis jaguneb kaheks embrüoks. Aga kui nad vananevad, erinevad elukogemused, nagu suitsetamine või toitumine, tekitavad DNA vesinikühenduste arvu erinevusi. Kasutades tehnikaid, mida nimetatakse kõrge resolutsiooniga sulamiskõvera analüüsiks ehk HRMA-ks, saavad teadlased nüüd kindlaks teha erinevuse iga kaksiklooma vahel. HRMA paneb DNA üha kõrgematele temperatuuridele, kuni vesiniku sidemed lõhkevad, mida nimetatakse sulamistemperatuuriks. Mida rohkem DNA-s vesinikesuuniseid on, seda kõrgem on nende sulamiseks vajalik temperatuur. 2013. aastal süüdistati 22-aastaseid kaksikud Mohammed ja Aftab Asghar 17-aastase naise vägistamises Berkshire'is, sest politsei ei olnud kindel, millisest DNA-tõendist üks tuli. Mohammed mõisteti lõpuks süüdi Reading Crown Court'i vandekohtu poolt ja süüdistused Aftabi vastu jäeti tagasi, sest mobiiltelefoni tõendid viisid ta mujale. Kuid mõnel juhul on see isegi viinud süüdistuste kaotamiseni, selle asemel, et...
Üksik kaksikud algavad elu samade geenidega samast viljastatud munarakast. Kui nad vananevad, muutub DNA vesinikesuuniste arv erinevate elukogemuste, näiteks suitsetamise ja erineva toitumise tõttu. Kui DNA soojendada kuni sidemete katkemiseni, saavad teadlased need erinevused märgata. See aitab tuvastada, milline kaksik on süüdi näiteks kriminaalasjas.