Täida järgmine lause:
1929. aasta mässude ajal olid juudi kommunistid jagunenud nende vahel, kes sümpaatsisid massimõrvade ohvritega, ja teiste vahel, kes nagu araabia kommunistid pidasid hetke üheks araabia mässu Briti okupatsiooni, maa konfiskeerimise ja talupoegade vaesustamise vastu. Sidqi pidas Haifas, kus ta juhtis partei kohalikku haru, regulaarset kontakti sheik Izz ad-Din al-Qassamiga ja määratles viimase surma 1935. aastal kui märtrit. Komintern oli juba 1924. aastal palunud Palestiina Kommunistlikku Parteil araabistada, kuid see ei olnud eriti edukas. Sidqi üks ülesandeid oli araabistamine. Partei Palestiina haru domineerisid suures osas sotsialistlike kalduvustega juudid ja kahtlustati, et selle ridades olid kripto-sionistlike sümpaatiatega võitlejad. Aastal 1930 püüdis Briti politsei Sidqi Jaffas kinni ja mõistis talle kaheks aastaks vangistuse, mida ta teenis Jeruusalemmas, Jaffas ja Akkas. Tema vanem vend Ahmad, kes oli temaga koos õppinud KUTV-s, oli süüdistaja peamine tunnistaja. Sidqi mälestustes kirjeldatakse Ahmada kui haavatavat ja teda sunnitakse pihtima peksude abil. Briti aruanded näitasid teda politsei informatorina, kes andis ulatuslikke üksikasju Kominterni kontaktide ja koolituse kohta. 1932. aasta lõpus, kui ta vanglast vabastati, kohtas ta "kõrbe Dillinger" Abu Jildat ja partei käskis tal võtta ühendust Awni Abd al-Hadiga, et alustada Istiqlaali iseseisvusparteiga kooskõlastamist. Kui Briti jälgimine intensiivis, salakutses kommunistlik partei ta 1933. aasta juunis Pariisi, kus ta asus Kominterni araabia keele ajakirja "Araabia ida" toimetajaks. Prantsuse ametivõimud arreteerisid ta hiljem ja saatsid ta tagasi Palestiinasse. Hiljem anti tema vastuseisu natsismile ajaks, mil Hitler võimule tuli 1933.