Uus-Meremaa oli üks viimaseid suuri maismaad, kus inimesed asusid. Radiokarbonitunnistamine, metsade hävitamise ja mitokondriaalse DNA varieeruvuse tõendid maori populatsioonides viitavad sellele, et Uus-Meremaa asus esmakordselt Ida-Polüneesias aastatel 1250-1300, lõpetades pika rea reisid Lõuna-Vaikse ookeani saartel. Järgnevate sajandite jooksul arenesid need asunikud välja omalaadse kultuuri, mida nüüd tuntakse maori nime all. Populatsioon jagunes iwi (rühmad) ja hapū (allarühmad), kes vahel koostööd tegid, vahel võistlesid ja vahel võitlesid üksteise vastu. Mingil hetkel rändas Māori grupp Rēkohu, mida nüüd tuntakse Chatham Saartena, kus nad arendasid oma Mori kultuuri.
iwi (rühmad) ja hapū (allrühmad)