Teise maailmasõja ajal sõjaväkke värvatud Rooney teenis peaaegu kaks aastat, lõbustades üle kahe miljoni sõduri laval ja raadios ning sai võitlusaladel esinenud Bronsitähe. Ta tuli tagasi 1945. aastal, olles liiga vana noorte rollide jaoks, kuid liiga lühike enamiku täiskasvanute rollide jaoks ja ei suutnud saada nii palju tähtsaid rolle. Siiski mängis Rooney selles perioodis ja 1950. aastatel mitmeid madala eelarvega, kuid kriitiliselt hästi vastu võetud noirfilme. Rooney populaarsus taastati hästi vastu võetud kõrvalrollidega sellistes filmides nagu "The Bold and the Brave" (1956), "Requiem for a Heavyweight" (1962), "It's a Mad, Mad, Mad, Mad World" (1963), "Pete's Dragon" (1977) ja "The Black Stallion" (1979). Oma rollide eest filmides "The Bold and the Brave" ja "The Black Stallion" sai Rooney nominatsioonid Oscarile parima abikaasast näitleja eest 1957. aastal.
ja 1980. aastal. 1980. aastate alguses naasis ta Broadwayile "Sugar Babies" - rolli, mis andis talle Tony auhinna ja Drama Desk'i auhinna nominatsioonid parima näitleja eest muusikalis, ja sai taas kuulsaks staariks. Ta tegi sajad esinemisi televisioonis, sealhulgas draamasid, varieteeteid ja kõnesid.