Houbrakeni sõnul oli ta Pieter Jansz Schageni poeg, Alkmaari tähtis linnavolikogu liige, kellele õpetas maalima esmalt Salomon van Ravesteyn ja seejärel hobuste maalija Pieter Cornelisz Verbeeck. Ta sõitis paadiga Gdańskisse, kus teda võttis vastu Joost Brasser, ja seejärel Elbingisse, kus teda võttis vastu Bartholomeus Strobel. Schagen tegi Poola kuninga portree, et "tõestada kunsti meisterlikkust" tema jaoks. Sealt läks ta lühikeseks ajaks koju, enne kui sõitis paadiga Dieppe'i ja edasi Pariisi, kus ta maalis paljude tähtsate inimeste portreed seal ja Orléansis. Oktoobris 1639 asus ta uuesti purjele ja ületas La Manche'i Inglismaale. Ta külastas seal admiral Maarten Trompit, kes kutsus teda oma laevu joonistama ja inspireerima vaatama merelahingut. Sel hetkel oli ta valmis käima Downsi lahingut.
Hispaania Antonio D'Oquendo vastu. Pärast lahingu jälgimist otsustas Schagen siiski naasta Madalmaadesse, ilma laevu tõmbamata. Ta asus elama Alkmaaris, kus ta sai oma isa moodi vroedschapi liikmeks. Pärast Vestfaalia rahu aastal 1648 tegi ta admiral van Dorp'iga ja van den Cornput van Dordrecht'iga veel ühe reisi Brabantisse. Aastal 1651 reisis ta Liège'i ja Kölni. Ta oli Alkmaari orbudekodu austatud regent, kui ta suri 52-aastaselt.