Kirjuta sellele lõigule jätkamine - Prantsusmaa ja Suurbritannia vaenulikkus, eriti Põhja-Ameerika koloniseerimise pärast, jätkus. Kartes Prantsuse sissetungi Hannoveri, ühines George Austria vaenlase Preisiga (mille valitses tema vennapoeg Friedrich Suure). Venemaa ja Prantsusmaa liitusid oma endise vaenlase Austriaga. Prantsuse sissetung Briti kontrolli all olevale Minorca saarele
See viis Seitsmeaastase sõja puhkemiseni 1756. aastal. Rahva rahutus Briti ebaõnnestumiste pärast konflikti alguses viis Newcastle'i tagasiastumiseni ja Devonshire'i 4. hertsogi William Cavendishi nimetamiseni peaministriks ja William Pitt the Elder'i Lõuna departemangu riigisekretäriks. Järgmise aasta aprillis vallandas George Pitt'i, püüdes luua valitsuse, mis oleks rohkem tema meele järgi. Järgmise kolme kuu jooksul ei õnnestunud katsed luua veel üht stabiilset ministrite ühendust. Juunis oli lord Waldegrave ametis vaid neli päeva. Juuli alguses kutsuti Pitt tagasi ja Newcastle pöördus tagasi peaministrina. Riigisekretärina juhtis Pitt sõjaga seotud poliitikat. Suurbritannia, Hannover ja Preisimaa ning nende liitlased Hesse-Kassel ja Brunswick-Wolfenbüttel võitlesid teiste Euroopa riikide, sealhulgas Prantsusmaa, Austria, Venemaa, Rootsi ja Saksimaa vastu. Sõda hõlmas mitut teatri Euroopast Põhja-Ameerikasse ja Indiasse, kus Briti domineerimine suurenes Robert Clive'i võidudega Prantsuse vägede ja nende liitlaste üle Arcot'i lahingus ja Plassey lahingus.