Rajaraja Chola ja tema poeg Rajendra Chola juhtimisel said cholad 10. sajandil domineerivaks ja rajasid impeeriumi, mis hõlmas enamikku Lõuna-India ja Sri Lanka. Impeeriumil olid tugevad kaubanduslikud sidemed Hiina Songi dünastia ja Kagu-Aasiaga. Cholad alistasid Ida-Chalukya ja laiendasid oma impeeriumi Gangale. Nad vallutasid rannikualade ümber Bengali lahe ja muutsid selle Chola järvaks. Rajendra Chola täiustas oma isa laevastikku ja lõi India alammaailma esimese märkimisväärse mereväe. Chola laevastik vallutas
domineeriva Kagu-Aasia võimu, Srivijaya impeeriumi, ja kindlustas mere kaubateed Hiina. Cholad nõudsid austust Taist ja Khmeri impeeriumist. 11. sajandi teisel poolel ühinesid Chola ja Vengi kuningriigid Kulottunga I juhtimisel. Chola keiser tõrjus otsustavalt tagasi lääneriikliku Chalukya kuninga Vikramaditya VI sissetungi, kes oli püüdnud sekkuda Chola poliitikasse, paigaldades oma nukke, ja tema lüüasaamine viis Gangavadi ja Konkani piirkondade annekteerimiseni. Vikramaditja VI oli piiratud oma valitsemisaladega Tungabhadra põhjas. Chola impeerium jäi Kulottunga valitsemise ajal võimsaks ja säilitas oma mõju Kagu-Aasia erinevatele kuningriikidele nagu Sri Vijaya impeerium. Ajaloolane Nilakanta Sastri sõnul hoidis Kulottunga ära tarbetute sõdade ning tal oli pikk ja edukas valitsemine, mida iseloomustas võrdlematu edukus, mis lõi aluse impeeriumi heaolule järgneva 150 aasta jooksul.