See kaduv emissioon sai nimeks "järgpaiste". Varased otsingud selle järele olid ebaõnnestunud, peamiselt sellepärast, et on raske jälgida plahvatuse asukohta pikematel lainepikkustel vahetult pärast esialgset plahvatust. Läbimurre tuli 1997. aasta veebruaris, kui satelliit BeppoSAX avastas gamma-kiirguse (GRB 970228) ja kui röntgenkaamera suunati plahvatuse alguse suunas, avastas see kaduv röntgenkiirguse. William Herschel Telescope tuvastas aeglaselt langenud kiirgusläbimise pikematel lainepikkustel, mis tekkisid plahvatuse väljalaske ja tähtedevahelise gaasi kokkupõrke vahel. See on väga tugev, kuna see leidis GRB 9850.
20 tundi