Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  5. juunil 1905 esitas Henri Poincaré kokkuvõtte tööst, mis sulges Lorentzi töö olemasolevaid lünki. (See lühike dokument sisaldas täielikuma töö tulemusi, mis avaldati hiljem, 1906. aasta jaanuaris.) Ta näitas, et Lorentzi elektrodünaamika võrrandid ei olnud täielikult Lorentzi kovariantsed. Nii osutas ta ümberkujundamise rühmaomadustele ja parandas Lorentzi valemi laeku tiheduse ja vooluhulga ümberkujundamiseks (mis sisaldas implisiitselt relativistlikku kiiruse lisamise valemi, mida ta laiendas maiis Lorentzile saadetud kirjas). Poincaré kasutas esimest korda mõiste "Lorentzi muundus" ja andis muundustele nende sümmeetrilise vormi, mida kasutatakse tänapäevani. Ta tutvustas mitteelektrilise sidumisjõudu (nn Poincaré pinged), et tagada elektronite stabiilsus ja selgitada pikkuse kokkutõmbumist. Ta joonistas ka gravitatsiooni Lorentzi invariantsuse mudeli (sealhulgas gravitatsioonilained), laiendades Lorentzi invariantsuse kehtivust mitteelektrilistele jõududele. Lõpuks lõpetas Poincaré (sõltumata Einsteinist) oma juuni paberist märkimisväärselt laiendatud töö (nn "Palermo paber", mis saadi 23. juulil, trükiti 14. detsembril, avaldati 14. jaanuaril 1906). Ta rääkis sõna otseses mõttes "relatiivsuse postulaadist". Ta näitas, et muundused on kõige vähem mõju põhimõtte tagajärg, ja arendas välja Poincaré rõhu omadused. Ta näitas üksikasjalikumalt ümberkujunduse rühma omadusi, mida ta nimetas Lorentzi rühmaks, ja ta näitas, et kombinatsioon  Küsimus: Millal saadi Palermo paber, kuigi see avaldati umbes seitse kuud hiljem?
23. juuli