Pärast Ameerika Ühendriikide sisenemist sõtta Euroopasse 1917. aasta kevadel pööras Magnes kogu oma tähelepanu selle vastase kampaaniale. Temast sai liikumise üks silmapaistvatest juhtidest. Nagu enamik selle juhte, oli ka tema sümpaatia töölisklassiga. Sellised inimesed nagu Eugene Debs, kes mõisteti oma tegevuse eest kümneks aastaks vangi; Norman Thomas; Roger Nash Baldwin; Scott Nearing; Morris Hillquit, kes sai 22% häält New Yorgi linnapea valimistel sõjavastase platvormi alusel; ja Oswald Garrison Villard. Enamik neist meestest oli seotud Ameerika Demokraatia ja Rahu Rahvakoguga, mille Magnes oli esimene esimees. 30. mail 1917 pidas ta Madison Square Gardensis 15 000 inimese koosolekul kõnet.
- Jah. Järgmine kohtumine Minneapolises oli keelatud ja kiirustades uuesti kokku kutsutud Chicagos, kuid sõjavägi ähvardas seda katkestada. Magnes kolis oma naabrite vaenulikkuse tõttu Connecticuti ja teda küsitles justiitsministeeriumi agent. Üks tema kolleegidest "Jointist", B. D. Bogen, küsitleti peaprokuröri poolt Magnesi tegevuse kohta. Magnes töötas koos äsja moodustatud kodanikuvabaduste bürooga, mis kaitses pacifiste ja südametunnistuse tõttu sõjaväeteenistusest keeldunuid. Ameerika Ühendriikides esitati sõjavastaste vastu üle 2000 süüdistust sõjaväeteenistuse seaduse või spiooniseaduse alusel; Magnes vältis süüdistamist, kuna ta oli üle sõjaväeteenistuse vanuse.