Fittipaldi tegi oma võidusõidu debüüdi Team Lotus'is 1970. aasta Briti Grand Prix's kolmandana
- Jah. Pärast Jochen Rindti surma 1970. aasta Itaalia Grand Prix's sai Brasiilia sõitja Lotuse juhtivaks sõitjaks vaid viiendal Grand Prix'l. Ta nautis märkimisväärset edu Lotus'iga, võites 1972. aastal 25-aastaselt sõitjate maailmameistrivõistluse, mis oli noorim F1 maailmameistri rekord, mida ta hoidis 33 aastat. Hiljem kolis ta 1974. aastal McLareni, võites taas tiitli. Ta üllatas paddocki, kolles enne 1976. aasta hooaega oma venna Fittipaldi Automotive'i meeskonda, kus ta asendati James Hunt'iga. Fittipaldi auto ei olnud piisavalt konkurentsivõimeline, et võidu eest võidelda. Fittipaldi sai veel kaks võistluspodiumi, enne kui ta 1980. aastal pensionile läks.