Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbipääs: Potentsiaalseid doonoreid hinnatakse, kas nende verest võib olla ohtlik kasutada. Sellega kaasneb vereülekande kaudu levivate haiguste, sealhulgas HIV-i ja viirusliku hepatiidi avastamine. Andja peab vastama ka küsimustele haigekogemuse kohta ja tegema lühikese füüsilise läbivaatuse, et veenduda, et annetus ei ohusta tema tervist. Kui tihti saab doonor annetada, sõltub sellest, millist osa ta annab ja millised on selle riigi seadused, kus annetus toimub. Näiteks Ameerika Ühendriikides peavad doonorid ootama kaheksa nädalat (56 päeva) vere annetamise vahel, kuid vaid seitse päeva vereliistakude andmise vahel ja kaks korda seitsmepäevase perioodi jooksul plasmafereesi puhul. Vähenevad vere kogus ja meetodid. Kogumine võib toimuda käsitsi või automaatse seadmega, mis võtab ainult teatud verekomponendid. Enamik verekomponente, mida kasutatakse vereülekanneteks, on lühikese kasutusajaga ning pideva varude säilitamine on püsiv probleem. See on toonud kaasa suurema huvi autotransfusiooni vastu, mille käigus patsiendi veri säilitatakse operatsiooni ajal pideva reinfusiooni jaoks või alternatiivina "donaeritakse ise" enne seda, kui seda on vaja. (Üldjuhul ei tähenda mõiste "annetus" andmist iseendale, kuigi selles kontekstis on see muutunud mõnevõrra vastuvõetavaks idiomaatikaks.)  Küsimus: Millised tegurid mõjutavad annetust?
selle põhjal, millist koostisosa nad annavad ja selle riigi seadused, kus annetus toimub