Kirjuta selle paragrahvi jätkamine - Philippine'i mässud
Saared olid nüüd rahumeelsed ja pärast Washingtoni mereväe lepingut vähendati garnisoni. MacArthuri sõprus filipino inimestega nagu Manuel Quezon solvas mõningaid inimesi. Hiljem tunnistas ta, et "koloniaalse ekspluateerimise vanal ideel oli ikka veel jõulised toetajad". 1923. aasta veebruaris ja märtsis pöördus MacArthur Washingtoni, et näha oma ema, kes oli südamehaigusega haige. Ta paranes, kuid see oli viimane kord, kui ta nägi oma venda Arthurit, kes suri äkitselt apenditsiidi tõttu 1923. aasta detsembris. 1923. aasta juunis võttis MacArthur Filipiinide diviisi 23. jalaväebrigadi üle. 7. juulil 1924. aastal sai ta teada, et Filipiinide skautide seas puhkes mäss palga ja toetuste kohta. Rohkem kui 200 inimest arreteeriti ja kardetakse ülestõusu. MacArthur suutis olukorda leevendada, kuid tema hilisemad pingutused Filipiinide sõdurite palga parandamiseks olid rahuldatud rahalise ranguse ja rassilise eelarvamuse tõttu. 17. jaanuaril 1925, 44-aastaselt, edutati ta, saades sõjaväe noorimaks kindralmajoriks.