1940. aastal muutus 1. jalaväedivisioon "kolmnurkseks" struktuuriks, mille koosseis oli ligikaudu 14 000 sõdurit, kes jagati erinevatesse üksustesse. Diviisi üksused olid peakorter, 16. jalaväerügement, 18. jalaväerügement ja 26. jalaväerügement, 5. jalaväerügemendi, 7. jalaväerügemendi, 32. ja 33. jalaväerügemendi pataljonid ning 1. luureüksus, mida toetasid 1. meditsiinirügement, 1. kvartemäestrite kompanii, 1. signaalikompanii ja 1. relvastuskompanii. Sitsiilia kampaanias
, diviis segas jalaväge ja soomust ning toetas ka lahingumeeskondasid diviisi suurtükiväe ja lahinguteenistuse tugiteenuste üksustega. Tankide ja tankide hävitajate kompanii määrati hiljem otse rügementidele Prantsusmaal toimunud kampaaniate jaoks.