Glading valiti CPGB keskkomiteesse 1927. aasta jaanuaris. Poliitiliselt oli ta komitee vasakpoolsest tiibast pärast 1926. aasta üldstreiki.
ja partei järgnevat enesevaatluse perioodi. Glading toetas järjekindlalt sõltumatumat kommunistlikku liini (s.o Kominterni suhtes sõltumatut). 1929. aasta jaanuaris olid Glading ja Pollitt vähemuses küsimuses, kas Tööpartei on progressiivne (või mitte). Siis, 1928. aasta juulis, kui arutati edasist ühinemise küsimust, näitavad selle koosoleku säilinud protokollid, et liikmed olid jagunenud pooleks, üheksa poolt ja üheksa vastu: Glading oli ettepaneku poolt. Harry Wicks kirjeldas hiljem oma autobiograafias Gladingit, Pollitti ja ennast kui järjekindlalt "partii vasakpoolsust, täiesti rahulolematu, mida nad nägid kui selle keskkomitee parempoolseid tegevusi". 1929. aasta mais määrati ta CPGB politbüroo tehasliikmeks, kuigi tema ametiaeg oli lühike.