Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbipääs: intensiivse tegevuse ajal hinnasid liitlased, et Põhja-Vietnami väed olid linnas ja selle ümbruses tapnud 1042 kuni 5000 ja 89 vangistatud. 216 USA merejalaväelast ja sõdurit olid lahingute ajal hukkunud ja 1609 sai haavata. 421 ARVN-i sõdurit tapeti, veel 2123 sai vigastada ja 31 jäi kadunuks. Lahingu ajal oli hukkunud üle 5800 tsiviilisiku ja 116 000 oli jäänud kodutuiks algsest 140 000 elaniku hulgast. 40-50% Huếst hävitati lahingu lõpuks. Pärast linna tagasivõtmist tekitas Huế Lõuna-Vietnami kodanike mitmed massikuude avastamine (viimane neist avastati 1970. aastal) vastuolud, mis aja jooksul ei ole vähenenud. Ohvrid olid kas löödud või tulistatud surnuks või lihtsalt elusalt maetud. Ametlik liitlaste seletus oli see, et linna okupeerimise ajal oli PAVN kiiresti hakanud süstemaatiliselt koguma (rehariduse varjus) ja seejärel hukkama kuni 2800 Lõuna-Vietnami tsiviilisikut, keda nad uskusid olevat kommunistliku kontrolli potentsiaalselt vaenlased. Vangistatud olid Lõuna-Vietnami sõjaväelased, praegused ja endised valitsusametnikud, kohalikud riigiteenistujad, õpetajad, politseinikud ja religioossed isikud. Ajaloolane Gunther Lewy väitis, et Viet Congilt saadud dokumendis öeldakse, et kommunistid olid "hävinud 1 892 halduspersonali, 38 politseinikku ja 790 türannit". Põhja-Vietnami ohvitser, Bùi Tín, segas hiljem veel rohkem vett, väites, et nende väed olid tõepoolest röövinud "reaktsioonilised" vangid Põhja-Vietnami transportimiseks, kuid et kohalikud komandörid olid lahinguvälja vajaduste tõttu neid kasulikkuse huvides hukatanud. ARVN 1. diviisi komandör kindral Ngô Quang Trưởng uskus, et vangid olid kommunistid hukatanud, et kaitsta Viet Cong'i kohaliku infrastruktuuri liikmete identiteeti, kelle varjud olid õhkutatud. Täpsed asjaolud, mis viisid nende surmadeni...  Küsimus: Millised kolm asja juhtusid ohvritega?
löödud või tulistatud surnuks või lihtsalt elusalt maetud.