Selle probleemi lahendati osaliselt, vähendades mõne tiiva komponentide jäikust. Eriti tõsine kiirlennul esinev probleem lahendati ainult, lisades varase 747 välismotorisse ballastina ammendatud uraani vastukaalud. See meede põhjustas ärevust, kui need lennukid kukkusid, näiteks El Al lend 1862 Amsterdamis 1992. aastal 282 kilogrammi (622 naela) uraaniga tagaküljel (horisontaalne stabiliseerija). Lennu katseprogrammi takistasid probleemid 747 JT9D mootoritega. Raskused hõlmasid mootori kiiret liikumist ja turbiini kaablite moonutamist pärast lühikest teenindusperioodi.
viis katselennukit said maandumis katse ajal tõsiseid kahjustusi