Prost vallandati kaks päeva pärast 1983. aasta hooaega pärast avalikke kommentaare meeskonna Renault RE40 arendamata olemise kohta, mille tulemusena kaotas ta Piquet'ile ja meeskonna kaotus Ferrarile 1983. aasta meistrivõistlustel. Seejärel liitus ta McLareniga, samas kui Cheever lahkus Alfa Romeosse. Meeskond pöördus prantsuse Patrick Tambay (kes oli lahkunud Ferrari) ja inglane Derek Warwick (endine Tolemani) poole, et tuua nad tagasi esile. Vaatamata mõnele heale tulemusele, sealhulgas Tambay'le, mis andis meeskonnale viimase pole positsiooni 1984. aasta Prantsuse Grand Prix's Dijonis, ei olnud meeskond nii konkurentsivõimeline kui minevikus, kui teised meeskonnad tegid turbomotoritega paremat tööd, või täpsemalt Lotus ja vähemal määral Ligier.
Uues Nürburgringil, kus oli esimene autokaamera, mida televisioonivaatajad võisid otse vaadata. Prantslase François Hesnaulti juhitud auto kestis vaid 8 ringi, enne kui siduriprobleem sundis ta pensionile jääma. 1985. aastal tekkisid Renaultis suured finantsprobleemid ja ettevõte ei suutnud enam õigustada suured kulutused, mis olid vajalikud võidusõidu meeskonna konkurentsivõime säilitamiseks. Ettevõtte tegevjuht Georges Besse vähendas ettevõtte osalust F1-s, muutes selle hooajal täispõhise võistlusmeeskonna mootori tarnijaks, enne kui selle aasta lõpus F1-st täielikult välja tõi.