Whistler juhtis diviisi kogu kampaania vältel Loode-Euroopas. Kolmas diviis
vallutas 9. juulil Caeni Charnwoodi operatsiooni käigus ja osales seejärel Goodwoodi operatsioonis. Diviisoni eemaldati patiseisust ja määrati Caumont-sur-Orne'i operatsiooni Bluecoat'i kaudu Vire'ist mööda sõites. Kapral Sidney Bates 1. pataljonist, Royal Norfolk Regiment, sai surmajärgselt Victoria Risti (VC) umbes sel ajal. Diviis vangistas Flers'i 18. augustil. 3. septembril, Whistler'i neljakümne kuuenda sünnipäeval, alustas 3. diviis edasiliikumist, mis pidi võtma 150 miili, mille peamine tegevus oli Meuse-Escaut kanali ületamisel 18. septembril. Diviis osales operatsioonis Market Garden ja seejärel Overlooni lahingus, võttes üle USA 7. soomustatud diviisilt, et vallutada Overloon ja Venray 18. oktoobril pärast raskete kaotuste kandmist. Üks Whistler'i alluvatest märkis, millist mõju Whistler oma vägedele avaldas: "Ma nägin jalaväepataljonit lahingusse minemas. Nad puhkasid mõlemal pool teed, kui Bolo tuli tagasi teravast otsast. Ta sõitis ise, lipp lendab ja tema müts, nagu tavaliselt, seljas. Iga mees tõusis püsti ja lehvitas talle, kui ta möödus, naerates ja lehvitades vastuseks".