1974. aastal pakkusid Frank Sherwood Rowland, California Ülikooli keemiaprofessor Irvine'is, ja tema doktorikõpetaja Mario J. Molina välja, et pikaajalised orgaanilised halogeenide ühendid, nagu näiteks CFC-d, võivad käituda sarnaselt Crutzen'i poolt lämmastikoksiidi kohta esitatud teooriale. James Lovelock avastas hiljuti 1971. aastal Lõuna-Atlandi kruiisil, et peaaegu kõik CFC-d, mis on valmistatud alates nende leiutamisest 1930. aastal, olid endiselt atmosfääris. Molina ja Rowland jõudsid järeldusele, et nagu N2O, jõuaksid väiksemad CFC-d stratosfääri, kus nad eraldatakse UV-valguse poolt, vabastades kloori aatomid. Aasta varem näitasid Richard Stolar ja Ralph Cicerone Michigani ülikoolis, et isegi NO on ozonoo kataliseerimisel tõhusam kui NO.
California Ülikool Irvine'is