Bonaparte taastas Lafayette'i kodakondsuse 1. märtsil 1800 ja ta sai tagasi osa oma vara. Pärast Marengot
Lafayette'ile pakkus esimene konsul Prantsusmaa ministri ametikoha Ameerika Ühendriikides, kuid Lafayette keeldus, öeldes, et ta on liiga seotud Ameerikaga, et tegutseda välisriigi saadikuna. Aastal 1802 oli ta osa väikestest vähemustest, kes hääletasid "ei" referendumis, mis tegi Bonaparte eluaegseks konsuliks. Bonaparte pakkus talle korduvalt koha senatis ja auleegioni, kuid Lafayette keeldus taas, väites, et oleks rõõmuga võtnud demokraatliku valitsuse auhinnad vastu.