Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Pärast seda, kui Shackleton lahkus James Caird'iga, võttis Frank Wild üle Elephant Island'i rühma juhtimise, kellest mõned olid füüsiliselt või vaimselt madalas seisundis: Lewis Rickinson oli kannatanud südameinfarkti kahtluse all; Perce Blackborow ei suutnud jalutada külmunud jalgade tõttu; Hubert Hudson oli masenduses. Esmatähtis oli saada alaline varjupaik kiiresti läheneva lõuna talve eest. George Marstoni ja Lionel Greenstreeti ettepanekul improviseeriti "Snuggery" hütti, pöörates kaks paati ülespoole ja asetades need madalate kivimüüride külge, et tagada umbes 1,5 meetri pea ruumi. Kanavaasi ja muude materjalide abil muudeti struktuur tooreks, kuid tõhusaks varjupaigaks. Wild arvas alguses, et nad peavad päästmiseks ootama ühe kuu, ja keeldus lubamast pikka aega fokki- ja pingviiniliha varustada, sest see oli tema arvates läbikukkumis. See poliitika põhjustas teravaid erimeelsusi Thomas Orde-Leesiga, kes ei olnud populaarne mees ja kelle kohalolek ei parandanud tema kaaslaste moraali, välja arvatud juhul, kui see oli nende naljade lõks. Kuna nädalad ulatusid palju kaugemale tema esialgsest optimistlikust prognoosist, kehtestas Wild rutiinid ja tegevused, et leevendada igavust. Püsivalt hoiti valve päästmislaeva saabumiseks, kehtestati toiduvalmistamise ja majapidamise järjekorrad ning korraldati hülge- ja pingviinijahti. Laupäeviti korraldati kontserte ja tähistati aastapäevi, kuid aeg möödudes, kui laevast ei olnud märki, tekkis üha enam meeleheitelust. Blackborowi vasaku jala varbad muutusid külmetusest gangreeniks ja 15. juunil pidid kirurgid Alexander Macklin ja James McIlroy teda küünlavalges majas amputeerima. Terve protseduur kestis 55 minutit ja oli täielik edu. 23. augustiks näis, et Wild'i varude hoidmise poliitika oli ebaõnnestunud. Ümbritsev meri oli tihe pakis jääga, mis peatas iga päästelaeva,  Mis kaks tüüpi laeva pöörati ülespoole?
laevad