Prantslased, alustades hugenootide mässulistega, asendasid kiiresti raske žandarmi oda kahe püstoliga ja žandarmi soomus kergendati kiiresti, et anda ratsanikul rohkem liikuvust (ja vähendada selliste vägede väljaviimise äärmisi kulusid). Henry IV võidukad sellistes lahingutes nagu Ivry
, Arques ja Coutras, mille suuresti võitis tema pistolier ratsavägi traditsiooniliselt varustatud rojalistide žandarmide vastu, viis 16. sajandi lõpuks žandari täieliku ümberkujundamiseni tulirelvade kasutamiseks. Sarnased muutused toimusid ka teistes Lääne-Euroopa riikides, kusjuures Madalmaad Nassau Mauricuse juhtimisel loobusid 1597. aastal oda kasutamisest.