Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  1940 aasta detsembris Mqhekezweni'sse tagasi pöördudes leidis Mandela, et Jongintaba oli korraldanud talle ja Justice'ile abielud; pettunud põgenesid nad Queenstownist läbi Johannesburgisse, jõudes sinna 1941. aasta aprillis. Mandela leidis tööd öise valvurina Crown Mines'is, kus ta "esmakordselt nägi Lõuna-Aafrika kapitalismi tegutsemas", kuid ta vallandati, kui induna (pealik) avastas, et ta on põgenik. Ta elas George Gochi linnas ühe nõo juures, kes tutvustas Mandeli kinnisvaramaaklerile ja ANC aktivistile Walter Sisulule. Viimane kindlustas Mandelile töökoha advokaadibüroos Witkin, Sidelsky ja Eidelman, ettevõttes, mida juhib Lazar Sidelsky, liberaalne juut, kes on ANC-i eesmärgi poolest sümpaatiline. Ettevõttes tutvus Mandela Gaur Radebe'ga, kes oli ANC ja kommunistliku partei Xhosa liige, ning Nat Bregman'iga, kes oli juudi kommunist ja kellest sai tema esimene valge sõber. Mandela käis kommunistliku partei koosolekutel, kus ta oli muljet avaldanud, et eurooplased, aafriklased, indiaanlased ja värvilised segunesid võrdselt. Hiljem ütles ta, et ta ei ühinenud parteiga, sest selle ateism oli vastuolus tema kristliku usuga ja kuna ta nägi Lõuna-Aafrika võitlust pigem rassilisel kui klassisõjas. Et jätkata kõrgharidust, kirjutas Mandela end Lõuna-Aafrika Ülikooli kirjavahetuse kursuse juurde, töötanud õhtuti bakalaureusekraadi kallal. Väikese palga teenides üüris Mandela toa Xhoma perekonna majas Alexandra linnas; hoolimata sellest, et see oli vaesuse, kuritegevuse ja reostusega täis, oli Alexandra alati tema jaoks eriline koht. Ehkki ta oli oma vaesuse pärast piinlik, käis ta mõneks ajaks swazi naisega kohtamas, enne kui ta õnnestuma ei suutnud oma üürniku tütrega. Et säästa raha ja olla Johannesburgis kesklinna lähedal, kolis Mandela Witwatersrandi põliselanike töökogudesse, elades erinevate hõimude kaevandjate seas. Kuna kaevandust külastasid mitmed ülemad, kohtus ta kord Basutolandi kuninganna regendiga. 1941. aasta lõpus külastas Jongintaba Johannesburgit, andestades Mandelale põgenemise eest, enne kui ta tagasi Thembulandi naasis.  Küsimus: Milline mulje oli Mandellal nendest kohtumistest?
Ta oli muljet avaldanud.