Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Lugu: Kui Joanna sündmuskohale saabus, muutis ta pikka aega kestnud Inglismaa-Prantsuse konflikti religioosse sõtta, mis ei olnud riskitu. Karli nõustajad olid mures, et kui Joana õigeusu ei saaks kahtlemata kinnitada - et ta ei olnud ketser või nõid - võivad Karli vaenlased kergesti väita, et tema kroon oli saatana kingitus. Et seda võimalust kõrvale hoida, käskis dauphin Poitiersis tema tausta uurida ja teha talle teoloogilise eksami, et kontrollida tema moraali. Aprillis 1429 kuulutas uurimiskomisjon "tema süütu elust, hea kristlasest, kes omas alandlikkuse, aususe ja lihtsuse voorusi". Poitiers'i teoloogid ei teinud otsust jumaliku inspiratsiooni küsimuses; pigem teatasid nad Dauphin'ile, et tema missiooni jumalikust olemusest tuleb teha "soodne eeldus". See veenis Charlesi, kuid nad ütlesid ka, et tal on kohustus panna Joani proovile. "Kaheldada teda või jätta teda ilma kahtlustamata kurjusest, oleks Püha Vaimu eiramine ja Jumala abistamata jäämine", kuulutasid nad. Nad soovitasid, et tema väited tuleks katsetada, et näha, kas ta suudab tõsta Orléansi piiramise, nagu ta oli ennustanud. Ta saabus piiratud Orléansi linna 29. aprillil 1429. Jean d'Orléans, kes oli Orléani hertsogliku perekonna pea tema vangistatud poolvenna nimel, välistas ta algselt sõjanõukogudest ja ei teavitanud teda, kui armee vaenlasega võitles. Siiski ei takistanud tema otsus ta välja jätta enamikus nõupidamistel ja lahingutel. Tema tegeliku sõjalise osalemise ja juhtimise ulatus on ajaloolaste seas arutelu teema. Ühelt poolt väitis Jeanne, et ta kandis oma lippu lahingus ja ei tapnud kunagi kedagi, eelistades oma lippu "nelikümmend korda" paremini kui mõõka; ja sõjaväge juhtis alati otse aadlik, näiteks näiteks Alençon'i hertsog. Teisest küljest, paljud neist samadest aadlikest ütlesid...  Küsimus: Kes saavutas tähelepanuväärseid asju, kui Joan oli selle osa?
sõjavägi