General Electric oli olnud selle kontseptsiooni eestvedaja, kuid oli pühendunud C-5 Galaxy mootori väljatöötamisele ja sisenes kaubanduslikule turule alles hiljem. Pratt & Whitney töötas ka sama põhimõtte kallal ja 1966. aasta lõpus leppisid Boeing, Pan Am ja Pratt & Whitney kokku, et arendada uut mootorit, nimega JT9D, mis võimaldaks 747. Projekt oli kavandatud uue metoodikaga, mida nimetatakse rikkepuud analüüsiks, mis võimaldas uurida ühe osa rikkeid, et määrata kindlaks selle teiste süsteemide mõju.
võimaldada tal tegutseda olemasolevatest lennujaamadest;