Kuningas oli kõrgeim sõjaväejuhataja ja valitsuse pea, kes toetus oma äritegevuse juhtimiseks ametnike bürokraatiale. Halduse eest vastutas tema ülempealik, veiser, kes tegutses kuninga esindajana ja koordineeris maa ülevaatusi, riigikassa, ehitusprojekte, õigussüsteemi ja arhiivid. Regionaalsel tasandil jagati riik kuni 42 halduspiirkonnaks, mida kutsuti nomarkideks ja mida valitses veiser, kes vastutas oma jurisdiktsiooni eest. Templid moodustasid majanduse selgroo. Nad ei olnud mitte ainult jumalateenistuste majad, vaid vastutasid ka kuningriigi kogumise ja haldamise eest viis sajandit tagasi.
vaatajad