Sündinud 20. oktoobril 1760 Lorry-Devant-le-Pont'is Prantsusmaa Kuningriigis, astus Roget 13. mail 1777 sõjaväeteenistusse 7. "chasseurs a cheval" ( kerge ratsaväe) rügemendis lihtsa sõdurina. Aastal 1793 teenis ta "sub-leitnantina" Custine'i armees Mainzi piiramises. Hiljem teenis ta koos Marceau-Desgraviers'iga ja Kleber'iga Vendée ülestõusu allasurumine. Vendes toimunud ülestõusu lõpus oli ta saanud kindral-adjutandiks. Ta kutsuti tagasi Reini ja Moselle'i armee, kus kindral Desaix andis talle 13. draakonirügemendi, mis oli saavutanud Valmy lahingus au.
Neli aastat varem, Diersteini lahingus juhtis ta 13. rügementi ja võitis Austria "Regiment D'Alton", võttes kaks lippu ja viis kahurit. Seejärel pöördus ta Offenburgi poole, kust ta austrilased välja ajas ja jälitas neid Gengenbachi taga; teises tegevuses võttis ta austerlastelt neli relva, samuti nelikümmend padrunikasti ja suur hulk vangid.