Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbipääs: Lapsed jäid keeleliselt oma õpetajatest lahus, kuid kooliaias, tänaval ja koolibuss andis neile viljakast pinnast üksteisega suhtlemiseks. Kombineerides žeste ja koduste märkide süsteemi elemente, tekkisid kiiresti pidgiini- sarnane vorm ja kreooli- sarnane keel. Nad loovad omaenda keele. Seda "esimese astme" pidgiini on kutsutud Lenguaje de Signos Nicaragüense (LSN) ja seda kasutavad veel paljud, kes sel ajal koolis käisid. Kooli töötajad, kes ei teadnud selle uue keele kujunemisest, nägid laste geestiku kui mime ja hispaania keele omandamise ebaõnnestumist. Kuna nad ei saanud aru, mida lapsed üksteisele rääkisid, palusid nad abi väljastpoolt. 1986. aasta juunis võttis Nicaragua haridusministeerium ühendust MIT-i Ameerika viipekeele lingvisti Judy Kegliga. Kui Kegl ja teised uurijad hakkasid keelt analüüsima, märkasid nad, et noored lapsed olid võtnud vanemate laste pidgiini-sarnase vormi kõrgema keerukuse tasemeni, koos sõnade kokkuleppe ja teiste grammatika konventsioonidega. See keerulisem viipekeel on nüüd tuntud kui Idioma de Señas de Nicaragua (ISN).  Küsimus: Mida Kegl ja tema uurisid Nikaragus?
keel