Nagu 1969. aastal, oli Ickxil 1970 hooaja pettumust valmistav algus. Hispaania Grand Prix'i esimesel ringil põrkas ta Jackie Oliveri BRM-iga kokku ja tema auto põles. Tal kulus vähemalt 20 sekundit, et põlevast autost lahkuda ja ta viidi haiglasse raskete põletustega. Pärast 17 päeva oli ta tagasi oma autos Monaco Grand Prix's, kus ta jooksis viiendana, enne kui ta lahkus sõidutee rikke tõttu. Auto hakkas paranema ja Saksamaa GP-l (mida peeti Hockenheimis, kuna tema lemmik Nürburgringi boikoteeriti ohutusalastel põhjustel) võitles ta võidu eest Jochen Rindtiga, kuid lõpetas tihedalt teisena. Austria Grand Prix'l
Ickx võitis. Monzas suri Rindt kvalifikatsiooni ajal õnnetuses. Ickx oli ainus sõitja, kellel oli võimalus võita Rindtilt meistrivõistlus, kes oli juba võitnud viis üheksast võistlusest sel hooajal, nelja veel minna. Monzas võitis Ferrari meeskonnakaaslane Clay Regazzoni, samas kui Ickxi auto läks katki. Belgia mees võitis Kanadas ja kui ta võidab ülejäänud kaks võistlust, siis ta ülepääseks Rindtile ja võidab meistrivõistluse. Kuid USA Grand Prix's Watkins Glenis lõpetas ta ainult neljandana, kus Rindti asendaja Emerson Fittipaldi saavutas oma esimese karjäärivõidu, mistõttu ta matemaatiliselt kaotati meistrivõistlusest. Vaatamata võidule viimasel võistlusel Mehhikos, ei suutnud Ickx Rindti punktide kogust ületada. Ickx teatas hiljem 2011. aastal Briti ajakirjas "Motor Sport" avaldatud artiklis, et ta oli rõõmus, et ta ei võitnud 1970. aasta maailmameistrivõistlust. Ta ei tahtnud võita mehe vastu, kes ei suutnud kaitsta oma võimalusi, viidates surnud Rindtile.