Kirjuta selle lõigu jätkamine - Aristarain sündis Buenos Aireses. Pärast Argentiinast lahkumist hakkas ta töötama Arcente kinos režissööri abina, seejärel töötas ta lühiajalise pagenduse ajal Euroopas Mario Camuse, Giorgio Stegani ja Lewis Gilberti juures, enne kui ta 1974. aastal pärast Argentina presidendi Juan Perón surma tagasi Argentiinasse naasis. Tema esimesed 3 filmi ei saanud soodsad arvustused, kuid 1981. aastal sai "Tiempo de revancha" nii kriitilise tunnustuse kui ka avalikkuse edu. Vabastatud keset niinimetatud Guerra Sucia
("Must sõda") ajal, kui Argentiinat valitses sõjaline diktatuur, oli filmis tugev poliitiline alavool, kuid tsensuur ei tekitanud talle palju probleeme. Nagu Aristarain hiljem selgitas, lisas ta filmis algselt pikki, tarbetuid seksi stseene, "nii et tsensuur võttis viis päeva ja küsis asju - mitte poliitikat või ideoloogiat, vaid seksi. Ma pidin vaid mõne stseeni lõpus mõned kaadrid välja lülitama, nagu stripp. See ei kahjusta stseene, eriti kui sa tegid need pikemaks, kui nad oleksid pidanud olema".