Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Rahvusvaheline Looduskaitse Liit (International Union for the Conservation of Nature, IUCN) on organiseerinud ülemaailmset teadlaste ja uurimisjaamade rühma kogu planeedil, et jälgida looduse muutuvat seisundit, et lahendada väljasuremiskriisi. IUCN edastab oma punase nimekirja kaudu iga-aastaseid värskendusi liikide kaitse seisundi kohta. IUCNi punane nimekiri on rahvusvaheline kaitsevahend, mille abil saab kindlaks teha need liigid, kes vajavad kõige rohkem kaitsealast tähelepanu, ning mis annab üleilmset indeksi bioloogilise mitmekesisuse seisundi kohta. Loomade kaotuse dramaatilisest kiirusest kaugemale märgivad looduskaitse teadlased, et kuues massiline väljasuremine on bioloogilise mitmekesisuse kriis, mis nõuab palju enamat tegutsemist kui prioriteetset keskendumist haruldastele, endemilistele või ohustatud liikidele. Bioloogilise mitmekesisuse vähenemisega seotud mured hõlmavad laiemat kaitseülesannet, milles käsitletakse ökoloogilisi protsesse, näiteks rändeid, ning bioloogilise mitmekesisuse terviklikku uurimist liigi tasandil, sealhulgas geneetilist, populatsiooni ja ökosüsteemi mitmekesisust. Bioloogilise mitmekesisuse ulatuslik, süstemaatiline ja kiire vähenemine ohustab inimkonna püsivat heaolu, piirates ökosüsteemi teenuste pakkumist, mida muidu taastaks geneetilise ja ökosüsteemi mitmekesisuse keeruline ja arenev terviklik võrgustik. Kuigi liikide kaitse seisundit kasutatakse ulatuslikult kaitse haldamisel, rõhutavad mõned teadlased, et just tavalised liigid on inimkonna poolt ekspluateerimise ja elupaikade muutmise peamine allikas. Peale selle alahinnatakse sageli levinud liike, hoolimata nende tähtsusest ökosüsteemiteenuste esmasena. Kuigi enamik looduskaitsealaseid teadlasi rõhutab bioloogilise mitmekesisuse säilitamise tähtsust, toimub arutelu selle üle, kuidas määrata prioriteediks geenid, liigid või ökosüsteemid, mis kõik on bioloogilise mitmekesisuse komponendid (nt Bowen, 1999). Kuigi praeguseks on peamine lähenemisviis olnud keskenduda ohustatud liikidele, säilitades bioloogilise mitmekesisuse kuumpunkte, on mõned teadlased (nt) ja looduskaitseorganisatsioonid, nagu looduskaitseorganisatsioon,...  Küsimus: Kui suur osa Maa pinnast ei ole võimalik määratleda kui bioloogilise mitmekesisuse hotspot?
36 protsenti