Kirjuta selle paragrahvi jätkumine - Keiserliku Kaardi peasekretär 1860. aastal, edutati 1866. aastal diviisjoni generaaliks, enne kui 1868. aastal sai keiserlik abiline. 1870. aastal sai ta diplomaatilise missiooni Viini, enne kui ta sai 1870. aastal Rheini armee pealiidrikandidaadiks. Seejärel juhtis ta 1870. aastal XII korpust, juhtides seda Beaumonti, Mouzoni, Bazeilles'i lahingutes.
(kus ta juhtis Sinist Diviisi) ja lõpuks Sedani. Teda peeti sõjavangina Iges'i poolsaarel (soovides jääda oma meestega), seejärel Saksamaal Koblenzis ja Aix-la-Chapelle'is. Pärast vabastamist täitis ta mitut ametikohta, näiteks avaliku töö segakomitee liige, personali koolituskooli peadirektor, kohalike teenistuste eeskirjade läbivaatamise komisjoni esimees, kaitsekomisjoni liige ja armee personali ümberkorraldamise komisjoni esimees. Ta oli ka mitmete dokumentide ja raamatute autor. Ta juhtis III korpust aastatel 1873-1879, kui ta pensionile jäi, suri kümme aastat hiljem ja maeti oma sünnikoha surnuaiale.