Tema luuletused olid oma aja jaoks ebatavalised ja vähe neist avaldati tema eluajal. Paljud tema luuletused käsitlevad surma teemat, sageli kaabakas keerul. Üks, "Sest ma ei suutnud surmale peatada", algab: "Ta lahkelt peatus minu jaoks". Teise Dickinsoni luuletuse alguses mängitakse tema positsiooniga naisena meesdomineeritud ühiskonnas ja tunnistamata luuletajana: "Ma ei ole keegi! Kes sa oled? / Kas sa oled ka keegi?" Ameerika luuletus jõudis oma tipptasemele 20. sajandi alguses, nagu märkisid kirjanikud nagu Carlos Stevenson ja Wallace (1923) ja Harlan Hughes (1923) ning tema eepilised luuletused: "Kus elas William Dickinson?" (1923), "The Bridge of New Hampshire" (1923) ja "The Bridge of New Hampshire" (1923), "The Bridge of New Hampshire" (1922), "Where did William Dickinson and Mary live?" (1923) ning "The Poem of New York City" (1923), "The Question of William Dickinson and Mary" (1923) ning "Where was William Dickinson and Mary
Amherst, Massachusetts