Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbipääs: väljasuremise määra mõõdetakse mitmel erineval viisil. Jätkusuutlikkuse bioloogid mõõdavad ja rakendavad selliste hinnangute saamiseks fossiilide andmete statistilisi meetodeid, elupaikade kadumise määra ja hulga muid muutujaid, nagu bioloogilise mitmekesisuse kadumine elupaikade kadumise määra ja koha hõivatuse funktsioonina. Saarte biogeograafia teooria on tõenäoliselt kõige olulisem panus teaduslikule arusaamisele nii protsessist kui ka sellest, kuidas mõõta liikide väljasuremise kiirust. Praegune taust väljasuremise määr on hinnanguliselt üks liik iga paari aasta tagant. Liikide jätkuva kadumise mõõtmist muudab keerulisemaks asjaolu, et enamik Maa liike ei ole kirjeldatud ega hinnatud. Hinnangud erinevad suuresti sellest, kui palju liike tegelikult eksisteerib (hinnanguline vahemik: 3,600,000-111,700,000) kuni selle, kui paljud on saanud liigi binomi (hinnanguline vahemik: 1,5-8 miljonit). Vähem kui 1% kõigist kirjeldatud liikidest, mis ei ole lihtsalt olemas. IUCN teatab, et 23% selgroogsetest, 5% selgrootutest ja 70% hinnatud taimedest on määratletud ohustatud või ohustatud. Paremaid teadmisi kogub taimede nimekirja tegeliku liikide arvu kohta.  Küsimus: Miks on liigi kadumist raske jälgida?
liike ei ole kirjeldatud ega hinnatud