Kirjuta selle lõigu jätkamine - Teise maailmasõja ajal oli ta üks vasakpoolse erakonna juhte alamkojas, kes oli vastu sõja ajal valitsuse koalitsioonile. Bevan oli vastu raadiole ja ajalehtedele kehtestatud raskele tsensuurile ning sõjaaegsele kaitse määrusele 18B, mis andis siseministrile kodanike interneerimise volitused. Bevan nõudis söetööstuse natsionaliseerimist ja toetas Lääne-Euroopas teise fronti loomist, et aidata Nõukogude Liitu võitluses Saksamaa vastu. Ühes oma kõige kuulsamates kõnesid, mille ta tegi Churchilli vastu, ütles ta, et peaminister "võidab arutelu pärast arutelu ja kaotab lahingu pärast lahingut". Churchill nimetas hiljem Bevanit "puhaseks häirijaks". Churchill oli Bevan'i sagedane sihtmärk, kes oli teda juba pärast tema sekkumist Tonypandy mässude ja 1926. aasta Ühendkuningriigi üldstreiki ei meeldinud.
mida Bevan pidas raskeks. Bevan uskus, et sõja võtmeks oli Venemaa sekkumine ja arvas, et Churchill oli liiga keskendunud Ameerika Ühendriikide sekkumisele. Bevan kartis ka seda, et kui Churchill jätkab sõja ajal vastuseisu ja vastuseisu parlamendis, jätab ta tööpartei jaoks tulevastel valimistel peaaegu võitmatuks. Ajaloolane Max Hastings kirjeldas Bevani rolli parlamendis sõja ajal, kui "tema arvud olid täpsed, kuid tema põlgamine oli vastuolus hetke vaimuga - täis tänulikkust, nagu oli ka peaminister". Tema raevukas vastuseis tegi teda tol ajal rahva mõnede osade jaoks ebapopulaarseks, tema naine kirjeldas hiljem, kuidas paar sai sageli oma kodus pakke, mis olid täidetud väljaheitega.