Trachenbergi plaan oli 1813. aasta Saksamaa kampaania liitlaste poolt loodud kampaania strateegia kuuenda koalitsiooni sõja ajal ja nime saanud Trachenbergi palees toimunud konverentsi järgi. Plaanis sooviti vältida otsest võitlust Prantsuse keisriga Napoleon I-ga, mis oli tingitud hirmust keisri nüüd legendaarse lahinguvõimsuse pärast. Selle tulemusena plaanisid liitlased rünnata ja lüüa Napoleoni marssallid ja kindralid eraldi ning nõrgestada nii Napoleoni armeed, samal ajal kui nad ehitasid ülekaalulisi vägesid, mida isegi Napoleon ei suutnud lüüa. See otsustati pärast mitmeid kaotusi ja peaaegu katastroofe Napoleoni käes Lützenis.
Bautzen ja Dresden. Plaan oli edukas ja Leipzigi lahingus, kus liitlastel oli märkimisväärne arvuline eelis, sai Napoleon tugeva lüüasaamise ja ta aeti Saksamaalt tagasi Reini äärde. Plaan oli kahe varasema töö amalgaam: Trachenbergi protokoll ja Reichenbachi plaan, mille autorid olid Austria kuuenda koalitsiooni peasekretär Joseph Radetzky von Radetz ja Rootsi kroonprints Charles John (endine Napoleoni marssal Jean-Baptiste Bernadotte), kelle kogemus "Grande Armée" taktikatest ja meetoditest ning isiklik arusaam Napoleonist osutus hindamatuks. Kahe eelmise plaani kombineeritud ja muudetud versioon sai tuntuks kui Trachenbergi plaan.