9. augustil oli Prantsuse armee kaotanud kolme päeva jooksul kolm lahingut (Wissembourg'i lahing, Spicheren'i lahing,
ja Wörth), oli Ollivier'i kabinet ametist välja ajatud ja Ollivier otsis varjupaika Itaalias üldise raevu eest. Ta naasis Prantsusmaale 1873. aastal, kuid kuigi ta jätkas aktiivset kampaaniat bonapartistlikus Estafette'is, oli tema poliitiline võim kadunud ja isegi oma erakonnas sattus ta 1880. aastal kokku Paul de Cassagnac'iga.