Suurte laevade, mis vedasid ja kandsid kahureid, arendamine tõi kaasa Euroopa mereväe kiire laienemise, eriti Hispaania ja Portugali mereväe, mis domineerisid 16. ja 17. sajandi alguses ja aitasid ajendada uurimistöö ja koloniaalsust. Hispaania Armada (1588) tõrjumine inglise laevastiku poolt muutis mereväe sõjategevust revolutsiooniliseks, sest ainult tulirelvade strateegia oli edukas ja põhjustas Hispaania mereväe suuremat ülevaadet, osaliselt Inglise liinide järgi, mille tulemuseks oli Hispaania veelgi suurem domineerimine. 17. sajandi algusest hakkasid hollandlased Portugali impeeriumi idas sööma ja saavutatud tohutu rikkusega vaidlustasid nad Hispaania ülemvõimu merel. Alates 1620ndatest aastatest tekitasid Hollandi röövlid Hispaania laevandusele tõsiseid probleeme ja pärast mitut lahingut, mis läksid mõlemasse suunda, murdis Hollandi merevägi lõpuks Hispaania mereväe pikaajalise domineerimise Downsi lahingus.
(1639). 17. sajandi keskpaigas tõusis Inglismaa suureks mereväevõimsuseks esimeses Inglis-Hollandi sõjas tehnilise võiduga. Järjestikused otsustavad Hollandi võidud teisel ja kolmandal Inglis-Hollandi sõdal kinnitasid Hollandi merevõimu Hollandi kuldajastu ajal, mida rahastati Hollandi impeeriumi laienemisega. Prantsuse merevägi võitis 17. sajandi lõpus mõningaid olulisi võidusid, kuid keskendumine maismaajõududele viis Prantsuse mereväe suhtelisele tähelepanuta jätmisele, mis võimaldas kuninglikul mereväel alates 1695. aastast välja tulla üha kasvava suurusega ja kvaliteediga, eriti taktikas ja kogemustes. Portugali mereväe kasvavale mõjule reageerides rajas Maratha sõjaväe kuningas Shivaji aastal 1654 Maratha mereväe aluse.