Pärast võitlust prantslaste vastu Murcias, Granadas ja Valencias (1810-1812) sai Freire 12. augustil 1813 kindraliks ja astus Francisco Javier Castañose asemel neljanda armee, ehk Galitsia armee, juhtimisel. Tema korpus alistas Soulti San Marcial' lahingus.
31. augustil 1813 sai ta San Fernando risti. Bidassoa lahingus 7. oktoobril juhtis Freire kindralite Del Barco ja Barcena diviiside üle jõe, et vallutada Prantsuse positsioonid Mont Calvaire'il. Freire osales ka 10. novembril Nivelle'i lahingus. Ta võitles 1814. aasta Toulouse lahingus, kus tema kaks diviisi olid meeleheitlikult rikutud Mont Rave'i Prantsuse reduutide võitluses.