Lisaks probleemidele, millega Napoleon III silmitsi seisis potentsiaalsete liitlaste saamisel, töötas Bismarck palavikuga, et isoleerida Prantsusmaa teistest Euroopa riikidest. Alates 1863. aastast oli Bismarck teinud jõupingutusi Venemaad arendada, koostööd tehes muu hulgas Poola mässulistega
- Jah. See oluline samm tõi Bismarckile kaasa Venemaa neutraalsuse, kui Preisimaa sõtta läks, ning takistas ka Austrial Prantsusmaa poolel seista, sest Austria toetas täielikult poolake. Kui Aleksander II 1867. aastal Prantsusmaale ametliku visiidiga tuli, oli ta Poola sündinud Anton Berezovski ebaõnnestunud mõrvakatse ohvriks, kui ta sõitis koos Napoleon III ja keiseranna Eugeniega. Tsaar Aleksander oli väga solvunud, et mitte ainult Prantsuse kohtud ei andnud Berezovskile surma, vaid ka Prantsuse ajakirjandus oli Aleksandri asemel poolase poolel. See kogemus muutis igaveseks tema vaateid Prantsusmaale ja nägi tema visiidile antud reaktsioonist, miks tema isa prantslasi põlas.