Kokkuvõte artiklist:  Adrianne Haslet-Davis ja tema abikaasa, Adam Davis, seisid Bostoni Maratoni pommirünnaku päeval sihtjoone lähedal. Tal olid 4,5-tollised kontsad jalga pannes valusad jalad. Siiski läksid nad Boylstoni tänavale jooksjaid vaatama. "Me olime nii armunud ja õnnelikud koos", ütles ta föderaaljuriale kolmapäeval. See oli juba teine päev, kui Bostoni vandekohus kuulis südantlõhestava kaotuse saatet - ellujäänute ja hukkunute pered, kui kaks pommi, mis olid paigaldatud Tsarnaevite vendade paarilt, lõhkesid finišijoone lähedal. vandekohus peab otsustama, kas 21 aastane pommirünnaku toimepanija Dzhokhar Tsarnaev peab oma tegude eest elama või surema. Haslet-Davis ja Davis, kes olid just naasnud Afganistani turniirilt õhujõududega, olid paar sammu kaugusel plahvatusest Forum'i restorani lähedal. Ta meenutas plahvatuse jõudu, mis tappis kolm inimest ja vigastas rohkem kui 200 2013. aasta aprillis. Ta teadis kohe, et see oli terrorirünnak. Õhk oli täis karjeid ja suurt suitsu. Ta ei kuulnud oma karjeid. Ta arvas, et on surnud. Kui tema mees, kes oli samuti vigastatud, tõstis ta jala üles, hakkas ka tema karjuma. Ta ütles, et ta arvab, et ta on šokis. Ta pööras kõhu peal ja ronis klaasist katki, lõhestades oma käed. Ta tõmbas end foorumi. "Ma nägin kõiki oma viite varvast, aga ma nägin palju verd", ütles ta. "Ma ei näinud oma pahkluud". Haslet-Davis'i vasak jalg amputeeriti hiljem alla põlve. Foorumis palus Haslet-Davis viskit. "Ma tahtsin lihtsalt, et valu kaoks. Ma palusin viskit ainult siis, kui arvasin, et suren". Kui keegi võttis Aadama kinga ära, veritses arter. Tema nägu sai valgemaks ja valgemaks, ütles ta. Ta silm pööras tagasi. Ta arvas, et ta on surnud. Haiglas helistas ta oma vanematele. Ta ütles neile, et ta osales terrorirünnakus. "Ma arvan, et mul pole enam vasakut jalga", ütles ta oma isale. "Ma olen väga halvas vormis ja ma tõesti pean sinuga rääkima, sest see võib olla see". Tema isa ütles talle, et ta...
Jurid kuulsid Dzhokhar Tsarnaevi kohtuprotsessi hukkamõistmise faasis kaotust. Ohvrid räägivad, kuidas pommitamine nende elu mõjutanud on.