Kui diviisi komponendid moodustusid, eraldati Ottawa Cameron Highlanders ja viidi Islandi Z Force'i osana. Pataljon veetis seal 1940./41. aasta talve, seejärel kolis Ühendkuningriiki. Diviisi 8. ja 9. Kanada jalaväebrigad alustas sõitmist juba 1. juulil 1941 ja saabus Ühendkuningriiki selle kuu lõpus. 7. Kanada jalaväebrigaad sõitis augustis ja saabus septembri alguses. Pärast saabumist veetis diviis kolm sündmusteta aastat garnisoni ja koolitustegevuses enne rünnakul maandumist Juno rannal D-päeval, 6. juunil 1944, osana Briti Teisest Armee, hiljem liitus uuesti moodustatud Esimese Kanada Armee. Lahingute auväärsuste hulka kuulub Caen.
Falaise, La Manche'i sadamate puhastamine, Breskens'i taskus ja 1945. aasta viimased rünnakud. Scheldti lahingu ajal oli 3. Kanada jalaväedivisioonil hüüdnimi "Vee-rottad", mille andis neile 21. armee rühma komandör Sir Bernard Montgomery, tunnustades halbu maastikutingimusi, mille kaudu nad võitlesid, kõigepealt Normandia maandumisel ja seejärel üleujutatud Breskens'i taskus.