Lewis (1969) tegi esimese analüüsi ühiste teadmiste kohta ja kasutas seda mängude analüüsimisel koordineerimismängudes. Lisaks sellele soovitas ta esmakordselt, et saab mõista tähendust signaalide mängudes. Seda hilisemat ettepanekut on järginud mitmed filosoofid alates Lewis'ist. Pärast Lewis'i (1969) mänguteooria kontot konventsioonidest on Edna Ullmann-Margalit (1977) ja Bicchieri Ga (2006) välja töötanud sotsiaalsete normide teooriaid, mis määratlevad neid Nash'i tasakaalude dilemaadiks, mis tulenevad sega-motiivse mängu muutmisest koordineerimismänguks. Lewis (1969) on kasutanud mänguteooria filosoofide mõtlemisel filosoofide interaktiivse epistemoloogia seisukohast: mis tähendab see, et mängud on koordineerimismängud. Lisaks on ta esmakordselt soovitanud, et saab mõista tähendust signaalide mängude seisukohast. Pärast Lewis'i (1969) mänguteooria kontot konventsioonidest on Edna Ullmann-Margalit (1977) ja Bicchieri Ga (2006) välja töötanud sotsiaalsete normide
evolutsiooniline mänguteooria