9. detsembril 1899 sai De Wet telegrammi riigi presidendi M.T. Steynilt, kes teatas talle, et ta on määratud võitlevaks kindraliks ja peab minema läänerannikule. Ta leidis kindral Piet Cronjé't, kes juhtis boeride vägesid, kes olid Kimberley lõunaosas Magersfonteinis, samal ajal kui inglased olid Modderi jõe ääres. De Wet pidi olema Cronje teine. Briti edasiminek algas 11. veebruaril 1900. aastal, kui Prantsuse kindral ründas Cronje't Magersfonteinis ja sõitis Kimberley suunas. De Wet'i rünnak veiste vagunite konvoi vastu Watervals Driftis, mille käigus võeti kinni 1600 härja, ei takistanud tõusu. Kimberley piiramine lõppes 15. veebruaril ja Cronje alistus 4000 mehega Paardebergi juures.
27. veebruaril. Varsti pärast seda nimetati de Wet vabariigi vägede ülemjuhatajaks. Nad ei suutnud peatada Briti ründamist Vaba Riigi pealinna Bloemfonteini suunas, mis võeti 13. märtsil 1900 vastuseisuta.