Ta ja tema vend aitasid pääste- ja taastamistegevuses pärast tugevat maavärinat
mis tabas Messinat 28. detsembril 1908. 28. veebruaril 1912 nimetas peapiiskop Letterio D'Arrigo Ramondini ta peapiiskopkonna peavikariks, mis tähendas, et tal oli juhtida kuriiaalaseid kohustusi ja see nägi teda töötama peapiiskopile lähemale. Kuid ta suutis ikkagi minna ringi, kuulutama ja pihtma vaatamata suurenenud töökoormusele.