Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Lääne ateism on juurdunud esi-Sokratese Kreeka filosoofiasse, kuid ateism kaasaegses mõttes oli vana-Kreekas olematu või äärmiselt haruldane. Sokratese-eelsed atomistid, nagu Demokritos, püüdsid maailma puhtalt materialistlikul viisil seletada ja tõlgendasid religiooni kui inimese reaktsiooni looduslikele nähtustele, kuid ei eitanud selgelt jumalate olemasolu. 5. sajandi lõpul e.m.a. mõisteti Kreeka liirikülaline Diagoras Melosest Ateenas hukkamõistmisele süüdistusega, et ta on "jumalatu inimene" (<unk>θεος), pärast seda, kui ta oli naernud Eleusini müsteeriume, kuid ta põgenes karistusest põgenemiseks. Hiljem kirjutasid kirjanikud Diagorast kui "esimest ateistist", kuid ta ei olnud ilmselt ateist tänapäeva mõttes. Üks fragment kadunud satüüri Sisyphuse näidendist, mis on omistatud nii Critias'ele kui ka Euripides'ele, väidab, et tark mees leiutas välja "jumalakartuse", et hirmutada inimesi moraalselt käituma. Kuid see väide ei tähendanud algselt seda, et jumalad ise ei eksisteeri, vaid pigem, et nende võimud olid pettus. Ateistlikke väiteid on omistanud ka filosoof Prodicus. Filodemus kirjutab, et Prodikus uskus, et "populaarsete uskumuste jumalad ei eksisteeri ega tea neid, kuid primitiivne inimene jumaldas imetlusest maa vilju ja praktiliselt kõike, mis aitas tal eksisteerida". Protagoras on mõnikord peetud ateistiks, kuid pigem toetas agnostilisi vaateid, kommenteerides, et "Jumalate kohta ei suuda ma avastada, kas nad on olemas või mitte, või milline on nende vorm; sest teadmisele on palju takistusi, teema hämarust ja inimelu lühisust. "Ateenia avalikkus seostas Sokratese (vt. 470<unk>399 eKr) suundumustega enne-Sokratese filosoofias naturalistliku uurimise ja nähtuste jumalike selgituste tagasilükkamise suunas. Aristofanese koomiline mäng "The Clouds" (esitati 423 eKr) kujutab endast Sokratest, kes õpetab oma õpilasi, et traditsioonilisi kreeka jumalad ei eksisteeri....  Küsimus: kuidas Sextus Empiricus avaldas pikaajalist mõju hilisematele filosoofidele?
Tema suhteliselt suur hulk säilinud teoseid