1980. aasta veebruaris asutas ÜRO sunniviisilise või vabatahtliku kadumise töörühma, mis on esimene ÜRO inimõiguste teemaline mehhanism, mis on loodud universaalse mandaadiga. Selle peamine ülesanne on aidata perekondadel kindlaks teha nende pereliikmete saatus või asukoht, kelle kohta on teatatud kadumise kohta. 2014. aasta augustis teatas töörühm 43 250 lahendamata kadumise juhtumist 88 erinevas riigis. ÜRO Peaassamblee poolt 20. detsembril 2006 vastu võetud rahvusvahelises konventsioonis kõigi isikute kaitsmise kohta sunniviisilise kadumise eest on samuti sätestatud, et sunniviisilise kadumise laialdane või süstemaatiline praktika kujutab endast inimsusevastast kuritegu. See annab ohvritele õiguse nõuda hüvitist ja nõuda tõde oma lähedaste kadumise kohta. Konventsioon näeb ette õiguse olla sunnitud kaduma enne sündi, kui on teada nende pereliikmete saatus või asukoht, kes on väidetavalt kadunud.
kadunud isiku sugulaste õigus tõde teada saada