Esimene hooaja maailmaturniiri turniir oli Austraalia Goldfields Open.
Ford jõudis finaali, võites Gerard Greene'i. Seejärel võitis ta maailma number 15 Jamie Cope'i 5<unk>3 enne, kui lõpuks võitja Stuart Bingham viimastel kaheksateistkümnendatel 0<unk>5 valged. Ta jõudis oma kolmanda järjestikuse Suurbritannia meistrivõistluse peamisse võistlusesse, kus ta mängis endise maailmameistri Neil Robertsoniga, kuid võitis mugavalt 1:6. Ford võitis oma teise PTC tiitli 11. üritusel detsembris, võites Martin Gouldit 4<unk>3. 2012. aasta finaali kvalifitseerudes lõpetas ta kaheteistkümnendana, kus ta kaotas Mark Davis'ile 1<unk>4 viimasel 24-ndal. Seejärel kvalifitseeriti ta Saksa meistrite wildcard'i vooru Anthony Hamiltoni 5<unk>0 whitewash'iga ja võitis iirlane Philip Arnoldi 5<unk>1, et jõuda viimase 32-ni, kus ta kohtus Mark Alleniga. Ford oli 3-0 ees, kuid kaotas mängu 4-5. Ta kvalifitseerus Welsh Open'i ja võitis Graeme Dottit 4<unk>2 esimeses voorus, enne kui ta kaotas Stephen Lee'le 1<unk>4. Ford jõudis ka World Open'i teise vooru, tänu Ronnie O'Sullivan'i lahkumisele, kuid lahkus turniirist Mark Kingi vastu. Seejärel kaotas ta uuesti Lee'le, seekord Hiina avatud turniiri esimeses voorus, enne kui ei suutnud kvalifitseeruda maailmameistrivõistlusele pärast seda, kui Cao Yupeng oli teda 9×10 ületanud. Ford lõpetas hooaja maailma 26. kohal, mis tähendab, et ta oli aasta jooksul tõusnud kaheksa kohta.