Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  McCain sai sõjavangiks 26. oktoobril 1967. Ta lendas oma 23. pommitamise missiooni üle Põhja-Vietnami, kui tema A-4E Skyhawk lasti alla raketi poolt üle Hanoi. McCain murdis mõlemad käed ja jalg, kui ta lennukist välja hüppas, ja peaaegu uppus, kui ta Trúc Bạch järve alla langevarjuga hüppas. Mõned Põhja-Vietnamlased tõmbasid ta kaldale, siis teised purustasid tema õla vintpüssi tagumikuga ja lõid teda baionetiga. McCain viidi seejärel Hanoi peamise vanglasse Hỏa Lò, mida hüüdnimega "Hanoi Hilton". Kuigi McCain oli raskelt haavatud ja vigastatud, keeldusid tema vangistajad teda ravitamast. Nad peksid ja küsitlesid teda, et saada infot, ja talle anti arstiabi alles siis, kui Põhja-Vietnamlased avastasid, et tema isa oli admiral. McCain veetis kuus nädalat haiglas, kus ta sai vähest hoolt. Ta oli kaotanud 23 kilo, tal oli rinnal kips ja tema hallid juuksed olid valgedeks muutunud. McCain saadeti teise laagrisse Hanoi äärelinnas. 1967. aasta detsembris pandi McCain koos kahe teise ameeriklasega kongi, kes ei oodanud, et ta elab kauem kui nädal. 1968. aasta märtsis pandi McCain üksikvanglasse, kus ta püsis kaks aastat. 1968. aasta keskpaigas nimetati tema isa John S. McCain Jr. Vietnami teatri kõigi USA vägede komandöriks ja Põhja-Vietnam pakkus McCainile ennetähtaegset vabastamist, sest nad tahtsid ilmselgelt armulised olla propaganda eesmärgil ja näidata ka teistele sõjavangidele, et eliitvangid olid valmis eeliskohtlemisele. McCain keeldus repatrieerimisest, kui kõik temale eelnenud mehed ei oleks samuti vabastatud. Selline ennetähtaegne vabastamine oli keelatud sõjavangide tõlgendusega sõjalise käitumisjuhendi kohta, mis ütleb artiklis III: "Ma ei võta vastu ei tingimisi vabastamist ega erilisi teeneid vaenlaselt". Et vaenlane ei kasutaks vanglasi propagandaks, pidid ohvitserid nõustuma vabastamisega järjestuses, milles nad kinni võeti. Alates 1968. aasta augustist sai McCainile...  Kes tabas McCaini peale õnnetust?
Põhja-Vietnam