1887. aastal jõudis Cesàro (C, n) summatsiooni definitsioonile, kuid andis vaid mõned näited. Eelkõige summeeris ta 1 − 2 + 3 − 4 +..., kuni 1⁄4 meetodiga, mida võib ümber sõnastada kui (C, n), kuid mis ei olnud tol ajal põhjendatud. Ta määratles ametlikult (C, n) meetodeid 1890. aastal, et esitada oma teoreemi, et Cauchyle (C, n) summeeritavate seeriate ja (C, m) summeeritavate seeriate (C, m) + (C, n) + (C, n) + (C, n) + (C, n) + (C, n) + (C, n) + (C, n) + (C, n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (n) + (
(C, n)