Ruanda Kuningriik domineeris alates 18. sajandi keskpaigast, kus tutsi kuningad vallutasid teisi sõjaliselt, tsentraliseerisid võimu ja hiljem kehtestasid anti-hutu poliitika. Saksamaa koloniseeris Ruanda 1884. aastal Saksa Ida-Aafrika osana, millele järgnes Belgia, mis tungis 1916. aastal Esimese maailmasõja ajal. Mõlemad Euroopa riigid valitsesid kuningate kaudu ja jätkasid tutsi-poliitikat. Hutu rahvas ületas 1959. aastal. Nad tapsid paljud tutsid ja lõppesid iseseisva, hutu-domineeritud riigi loomisega 1962. aastal. 1973. aastal toimus juhtimise muutus, kuid tutsi-poliitikas jäi genotsiidiks.
Sotsiaalne pinge