Täitke järgmine lause: Pärast pettumust tekitavat 2005/06 hooaega, kus Bluesil oli NHL-i halvim rekord, keskendus uus juhtkond franchisingule. Uue juhtimise all asutasid Bluesid John Davidsoni kohe jäähoki operatsioonide presidendiks, muutes Pleau'd enamasti nõuandva rolli. Endine New York Rangers'i väravavaht tegi kiiresti mitu suurte tehingutega, võttes Jay McKee, Bill Guerin ja Manny Legace vabast agentuurist ja tõi Doug Weight tagasi St. Louisesse pärast lühikest (ja produktiivset) peatust Carolina osariigis. Weight tehti 2007. aasta detsembris Anaheim Ducks'ile vahetuseks Andy McDonald'i vastu koos teise liigi mängijaga. 2006.-2007. aasta hooaja alguses paistis Blues Keskdivisjonis konkurentsivõimelisena. Kuid vigastused piinasid meeskonda kogu hooaja, samuti takistas neid ka tõeline väravavaht. Kampaania esimesel poolel oli fännide toetus aeglane ja kalendriaasta lõpus kaotati 11 mängu järjest. 11. detsembril 2006 vallandasid Bluesid peakooli Mike Kitcheni ja asendasid ta endise Los Angeles Kings'i peakooli Andy Murrayga. Davidson installib ka tugeva arenguprogrammi peascouti Jarmo Kekalaineni juhtimisel, kasutades meeskonna parve kõrgemate draft-valikutest 2006. aastal ja
2007. aastal, et valida välja sellised väljavaadatud väljavaated nagu T. J. Oshie, Erik Johnson ja David Perron. 4. jaanuaril 2007 oli Bluesil rekord 6<unk>1<unk>3 oma eelmises kümnes mängus, mis oli selle aja jooksul NHL-i parim. Vaatamata 24 punkti suurele hüppele eelmisest hooajast, hoidis seitsme meeskonna üle 100 punkti saavutanud konverentsis mängimine neid teist aastat järjest playoffist eemal.