Lemurite olemasolu riiklikes parkides aitab kaasa ökoturismi edendamisele, mis aitab eriti riiklike parkide ümbruses elavaid kohalikke kogukondi, sest see pakub töövõimalusi ja kogukond saab pool pargi sissepääsutasudest. Ranoma rahvuspargi puhul on töövõimalused ja muud pikaajaliste teadusuuringute tulud võimelised konkureerima ökoturismiga. Alates 1927. aastast on Madagaskari valitsus kuulutanud kõik lemurid "kaitsetud" nii, et on loonud kaitsealad, mis on nüüd klassifitseeritud kolme riigi all: riiklikud pargid (Parcs Nationaux), loodusreservad (Réserves Naturelles Strictes), looma kaitse ja loodusreservad (Réserves Intégrales et Réserves Spécifiques), mis on praegu kaitstud rahvusvaheliste organisatsioonide poolt, sealhulgas rahvusvaheliste organisatsioonide poolt nagu Maailma Looduse Kaitse Keskuse (WCSF), Maailma Looduse Kaitse Keskuse (WCSF), Maailma Looduse Kaitse Keskuse (WCSF), Maailma Looduse Kaitse Kaitse Keskuse (WCSF
Vabatahtlik organisatsioon toetab Madagaskari Ivoloina parki, aitab kaitsta Betampona kaitseala ja teisi kaitsealasid ning edendab välitööd, aretusprogramme, looduskaitse planeerimist ja haridust loomaaedades