Filippo Paulucci delle Roncole sündis ühes Modena kõige silmapaistvamast aadlikupoest: tema isa, Giuseppe Paulucci delle Roncole, perekond oli pidanud Vignola, Cividale ja Roncole feodaalseid tiitleid alates 1768. aastast ja kolis Perugast Modenasse 1753. aastal. Tema ema, Claudia Scutellari, oli ühe Parma aadlike perekonna tütar, kellel olid veresugused Hispaania õukonnaga. Filippo oli nende kaheksast pojast viies ja sai pärast isa surma 1785. aastal Sardiinia kuningale. See positsioon andis talle juurdepääsu Sardiinia kuningriigi sõjaväe eliidile. 1792. aastal astus kuningriik sõtta.
1794. aastal saadeti Paulucci, kes oli just määratud teise gardi pataljoni leitnandiks, rindejoonele. 27. aprillil vangistatud, vabastati ta 7. mail vangide vahetuse järel. Ta jätkas prantslaste vastu võitlemist, kuni ta võeti Mondovì vangiks, kui linn Prantsuse armee kätte andis, kuid vabastati hiljem kuue päeva pärast Cherasco relvarahu sõlmimist. Pärast Prantsuse okupatsiooni Torinos, kutsus ta duelli Prantsuse ohvitser, kes kahtles Piedmontese sõdurite vapruses. Kuna kaksikuvõitlused olid keelatud, arreteeriti Paulucci ja ta mõisteti kolmeks nädalaks vanglasse. 19. novembril 1796 edutati ta kapteniks ja kuningas vabastas ta truuduse vandest, andes talle püha Maurice ja Laatsaruse ordeni rüütlikristi oma kangekaelse lojaalsuse eest.