Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  3. jaanuaril 1889 sai Nietzsche vaimse kriisi. Kaks politseinikku lähenesid talle pärast seda, kui ta oli põhjustanud Turini tänavatel rahva segadust. Mis juhtus, ei ole teada, kuid tema surmajärgselt sageli korratud lugu ütleb, et Nietzsche oli tunnistajaks hobuse piitsutamisele Piazza Carlo Alberto teisel pool, jooksis hobuse juurde, viskas oma käed ümber tema kaela, et seda kaitsta, ja seejärel langes põrandale. Järgnevatel päevadel saatis Nietzsche lühikesi kirjutisi, mida tuntakse kui Wahnzettel ("hulluskirjad"), mitmetele sõpradele, sealhulgas Cosima Wagnerile ja Jacob Burckhardtile. Enamik neist oli allkirjastatud "Dionysos", kuigi mõned olid ka allkirjastatud "der Gekreuzigte", mis tähendab "risti löödud". Oma endisele kolleegile Burckhardtile kirjutas Nietzsche: "Ma olen käskinud Kaifasele ahelat panna. Eelmisel aastal ristilöösid mind saksa arstid väga pikalt. Wilhelm, Bismarck ja kõik antisemiidid kaotatud". Lisaks käskis ta Saksa keisril minna Rooma, et teda maha lasta ja kutsus Euroopa võimude üles võtma sõjalisi meetmeid Saksamaa vastu, et paavst tuleks panna vanglasse ja et tema, Nietzsche, lõi maailma ja oli valmis laskma kõik antisemidid maha lasta. 6. jaanuaril 1889 näitas Burckhardt Overbeckile kirja, mille oli Nietzschelt saanud. Järgmisel päeval sai Overbeck sarnase kirja ja otsustas, et Nietzsche sõbrad peavad ta tagasi Basileisse tooma. Overbeck sõitis Torinosse ja tõi Nietzsche Baselisse psühhiaatrilisse kliinikusse. Nietzsche oli sel ajal juba tõsise vaimse haiguse haigus ja tema ema Franziska otsustas ta Otto Binswangeri juhtimisel Jenasse kliinikusse viia. 1889. aasta jaanuaris hakkasid nad välja andma raamatu "Twilight of the Idols", mis oli tol ajal juba trükitud ja trükitud. Novembrist 1889 kuni veebruarini 1890 püüdis kunstiajaloolane Julius Langbehn ravida Nietzschet, väites, et arstide meetodid on ebaefektiivsed Nietzsche seisundi raviks.  Küsimus: millal Nietzsche hulluks läks?
3. jaanuaril 1889