Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbisõit: selle tähe spekter vastab tähe klassifikatsioonile K2 III Ca-1, kusjuures III luminoosiklass näitab, et see on arenenud hiiglaslik täht, mis on oma tuumikus vesinikuvarusid ammendanud ja on nüüd punase hiiglasliku haru all. Klassifikatsiooni "Ca-1" osa näitab, et selle spektri kalsiumiliinid on tavalistest nõrgemad. Alates 1943. aastast on selle tähe spekter olnud üks stabiilseid ankrupunkte, mille järgi teisi tähti klassifitseeritakse. Arvatakse, et sellel on umbes 50% rohkem massi kui Päikesel, samas kui interferomeetrilised mõõtmised näitavad, et selle läbimõõt on 15 korda suurem. Hoolimata suurenenud ümmargusest pöörleb see täht endiselt veidi kiirema ekvatoriaalse azimutaalse kiirusega kui Päike, millel on prognoositud pöörlemiskiirus 3,44 km s-1. Hamal kiirgab oma välisest ümbrusest umbes 91 korda Päikese valgust, efektiivse temperatuuri juures 4480 K. See on jahedam kui Päikese pind, andes talle K-tüüpi tähe oranžist värvi. Arvatakse, et see on veidi muutuv, amplituudiga 0,06 magnitüüdi. 2011. aastal teatas Byeong-Cheol Lee et al planeedi tõenäolisest olemasolu stardil orbiidil. See avastati radialkiiruse meetodi abil, mis põhineb 2003. ja 2010. aasta vahel Koreas Bohyunsan Optical Astronomy Observatory's tehtud mõõtmistel. Objekti orbitaalperiood on 381 päeva ja ekstsentrisus 0,25. Selle objekti mass on umbes 1,8 korda Jupiteri mass. Planeedi orbiidi hinnanguline pool-suur telg on 1,2 astronoomilist ühikut (AU), mis annaks selle periapsis kauguse 0,9 AU ja apoapsis kauguse 1,5 AU. Võrdluseks võib öelda, et tähe raadius on 0,07 AU.  Küsimus: mitu korda suurem on objektide mass madalamal piiril?
1,8 korda