1837. aastal palus Prantsusmaa siseminister Adrien de Gasparin Berliozil kirjutada mälestusmissi sõdurite mälestuseks, kes hukkusid 1830. aasta juuli revolutsioonis
- Jah. Berlioz nõustus, sest ta oli juba tahtnud kirjutada suure orkesteriteose. Samal ajal kasvas orkestri suurus ja kvaliteet ning puidu ja vaskide kasutamine laienes tänu kaasaegsete instrumentide pakutavale suurenevale intonatsiooni kergemale. Berlioz kirjutas hiljem: "Kui mulle ähvardataks hävitada kõik mu teosed, välja arvatud üks, peaksin ma igatsema halastust "Messe des morts". " Etenduse, mis oli mõeldud mälestuseks 1830. aasta revolutsioonis hukkunud sõduritele, tühistati. Varsti andis tseremoonia, mis tähistas kindral Damrémonti surma ja Konstantini piiramises hukkunud sõdureid, võimaluse esmakordseks lavastamiseks Les Invalides, mida juhtis François Habeneck 5. detsembril 1837.