Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Prader-Willi sündroom (PWS) on geneetiline häire, mis on tingitud teatud geenide funktsiooni kadumisest. Vastsündinute puhul on sümptomid lihaste nõrkus, kehv toitmine ja aeglane areng. Lapsepõlvest alates on inimene pidevalt näljane, mis sageli viib rasvumiseni ja 2. tüüpi diabeedi tekkimiseni. Samuti on tüüpiline kerge kuni mõõdukas intellektuaalne häire ja käitumishäired. Sageli on ees kitsas, käed ja jalad väikesed, kõrgus on lühike, nahk on hele, ja enamik haigestunud ei saa lapsi. Ligikaudu 74% juhtudest ilmneb, kui osa isa 15. kromosoomist on kustutatud. Veel 25% juhtudest on inimesel kaks kromosomi 15 koopiat emalt ja mitte ühtegi isalt. Kui emalt pärinevate kromosoomide osad on välja lülitatud, ei ole neil enam teatud geenide töökopiasid. PWS ei ole üldjuhul pärilik, vaid geneetilised muutused toimuvad munarakkude, spermatoloogiate või varajases arengus. Riskitegureid ei ole teada. Neil, kellel on üks PWS-iga laps, on vähem kui 1% tõenäosus, et see mõjutab ka järgnevat last. Angelmani sündroomi puhul esineb sarnane mehhanism, välja arvatud see, et defektne kromosoom 15 pärineb emalt või kaks koopiat pärinevad isalt. Ravi võib siiski tulemusi parandada, eriti kui seda tehakse varakult. Vastsündinute puhul võib toitmisega seotud raskusi toetada toitmisseadmete abil. Tavaliselt on vaja alates kolmest eluaastast ranget toitumisjärelevalvet koos treeningprogrammiga. Ka kasvuhormooni ravi parandab tulemusi. Nõustamine ja ravimid võivad aidata mõne käitumishäirega. PWS esineb 10 000 kuni 30 000 inimese seas. Meestele ja naistele mõjutab see võrdselt. See seisund on nime saanud Andrea Praderi, Heinrich Willi ja Alexis Labharti järgi, kes kirjeldasid seda üksikasjalikult 1956. aastal. Varasemat kirjeldust tegi 1887. aastal John Langdon Down.  Küsimus: Millised on kaks raviviisi, mis võivad aidata käitumishäiretega?
Nõustamine ja ravimid