Kirjutage selle lõigu jätkamine - Suurbritannia kindlustas teisel maailmasõjal kanali sakslaste ja nende Afrika Korps'i vastu. Vahetult pärast teise maailmasõja lõppu suurenes ettevõtte kasum oluliselt naftasüstide tõttu ja ettevõte reserveerib suurema osa sellest tulust. Aastaks 1952 oli ettevõttel neli erinevat reservkontot: 430 miljoni franki kohustuslik reserv, 7 miljardi franki erireserv, 1,72 miljardi franki erakorraline fond ja 7,81 miljardi franki pensionifond. Pärast ettevõtte saabumist 1940ndatel aastatel hakkas juhatus palkama investeerimisnõustajaid ja 1940ndate lõpus oli ettevõttel investeeringud Air France'is, Air Liquide'is, koloonia suhkrurafineerimistehases, söe kaevandusettevõtetes, raudteeettevõtetes, elektriettevõtetes, Aafrika metsa- ja põllumajandusühingus ja Lyonnaise de Madagascaris. Kuningas Farouk Muhammad Ali liinist kukutati sõjaväelise riigipöördega 1952. aastal ja kolonel Gamal Abdel Nasser sai lõpuks Egiptuse juhiks. 1950. aastate keskpaigaks oli kanali liiklus 122 miljonit tonni aastas, millest üle poole oli naftaveod. Vastuseks Maailmapangale, kes keeldus laenu andmast Niiluse üle Assuani tammi ehitamiseks, kuulutas Nasser 26. juulil 1956 välja, et Egiptus rahvendab kanali. Vastuseks ründasid Suurbritannia, Prantsusmaa ja Iisraeli Egiptust
ja hävitas suured Port Saidi osad. Kanali tagastati Egiptusele pärast seda, kui Ameerika Ühendriigid selle meetme ei heaks kiitnud. Järgneva kümne aasta jooksul oli kanali juhtivaks Egiptus, kes maksis Suezi kanali äriühingule selle kasutamise eest. Aastal 1967 puhkes uus sõda Iisraeliga ja kanali kaudu ei saanud sõita, sest laevad olid uppunud. Kanal avati alles 1975. aastal pärast Camp David'i lepingut. Liiklus kanali kaudu hakkas langema 1980. aastate alguses pärast seda, kui nafta torujuhtmed õõnestasid laevade liiklust. Pärast ettevõtte tegevuse lõpetamist 1990. aastate lõpus teenis kanal Egiptusele 2 miljardit dollarit aastas.