USA arendas Teise maailmasõja ajal kaks peamist tüüpi aatomipommid: uraanil põhinev seade (koodinimet "Little Boy"), mille lõhestav materjal oli väga rikastatud uraan, ja plutooniumil põhinev seade (vt Trinity test ja "Fat Man"), mille plutoonium oli saadud uraanist 238. Uraanil põhinev Little Boy seade sai esimeseks tuumarelvaks, mida kasutati sõjas, kui see plahvatas Jaapani linna Hirosima kohal 6. augustil 1945. Plahvatades 12,500 tonni TNT-le vastava võimsusega, hävitas plahvatus ja termiline laine peaaegu 50 000 hoonet ja tappis ligikaudu 75 000 inimest (vt Hirosima ja Nagasaki aatomipommid). Esialgu usuti, et uraan on suhteliselt haruldane ja tuumapommide leviku saab vältida lihtsalt kõigi teadaolevate uraani varude ostmisega, kuid kümne aasta jooksul avastati Little Boy poolt Hirosimaas palju suuri ehitisi.
50000 eurot