Miasma oli mürgine auru või udu, mis oli täidetud lagunenud ainete (miasmatite) osakestega, mis põhjustasid haigusi. Miasmatiline seisukoht oli, et haigused olid keskkonnategurite, näiteks saastunud vee, räpase õhu ja halbade hügieenitingimuste tulemus. Selline nakkus ei kandunud indiviidide vahel, vaid mõjutas indiviide kohapeal, mis põhjustas selliseid auru. Seda oli võimalik tuvastada selle räpase lõhnaga. Esialgu usuti ka, et miasmatid levisid katku all kannatanute haavandite kaudu.
haigused olid tingitud keskkonnateguritest, nagu saastunud vesi, räpas õhk ja kehvad hügieenitingimused