Kirjutage selle lõigu jätkamine - esimene Tu-114, registreering CCCP-Л5611, näidati esmakordselt Läänes 1958. aastal Brüsselis toimuval maailmatäitusel
- Jah. Hiljem kandis see Nikita Hruštšovi esimest reisi Ameerika Ühendriikidesse 1959. aasta septembris, mis oli esimene selline visiit Nõukogude liidrile. Tu-114 oli veel katsetamisfaasis ja oli oma esimese kauglennuga valmis vaid neli kuud varem, pärast mida lennujärgne analüüs näitas, et mootorites olid tekkinud juuksed. Nõukogude juhtkonna usaldamine veel eksperimentaalsel lennukil oli riskantne, kuid ainus teine võimalus lennuks Ameerika Ühendriikidesse oleks lühiulatuse Il-18, mis nõuavad mitut tankimise peatust. Kuigi Keskkomitee, kaitseminister Malinovski ja Hruštšovi isiklik piloot pidasid uue lennuki kasutamist liiga riskantseks, nõudis Nõukogude peaminister ja lennukite disainer Andrei Tupolev end piisavalt enesekindlalt, et panna oma poeg Alexei samasse lennusse. Hruštševi lennu ajal oli lennukis inseneride grupp, kes kasutas diagnostikaseadmeid mootorite jälgimiseks ja nende nõuetekohase toimimise kontrollimiseks. Hruštšov ütles hiljem: "Me ei avaldanud fakti, et Tupolevi poeg oli meiega", sest "teha seda tähendaks selgituste andmist ja need oleksid võinud kahjustada meie mainet". Kui see jõudis Andrews'i õhujõudude baasi, leidis maapealne meeskond, et lennuk oli nii suur ja selle maandumissüsteem nii kõrge, et neil ei olnud piisavalt kõrged reisijate astmed, et jõuda esilaukuni. Hruštšov ja tema seltskond olid sunnitud kasutama lennuki enda hädaolukorra väljapääsu redeli. Selle konkreetse lennuki viimane lend toimus 1968. aastal ja see on nüüd eksponeeritud Kesk-Lennuväe muuseumis Moninos Moskvast väljas. Sarnased probleemid tekkisid ka siis, kui lennuk esimest korda maandus Londoni ja Pariisi lennujaamadesse, kus ei olnud varem sellist suurust lennukit olnud.