Kokkuvõte artiklist:  20 aastat tagasi, 19. aprillil 1995 lõhestas Timothy McVeigh suure veoauto pommi Murrah föderaalhoone ees Oklahoma linnas. Rünnakus hukkus 168 meest, naist ja last, sajad said vigastada ja see on USA ajaloo kõige surmavam terrorirünnak. Pärast rünnakut toimus meedias torm, mille teemadeks olid "rünnak südames" ja Ameerika "kaotatud süütus". Tegelikult üllatas pommitamine kogu riiki. Pole lihtsalt tragöödia ulatus, mis tõmbas tähelepanu, vaid fakt, et pommitamine paljastas midagi uut: Ameerika kodanikud, kes sihtisid omaenda valitsust enneolematu surmavalusega. Avalikkus sai teadlikuks äärmusliku parempoolsuse tõelisest ohust. McVeigh ja tema kaasosaline Terry Nichols olid seotud valitsusevastaste ideoloogiliste liikumistega, nagu näiteks militsia liikumine, samuti valge ülimuslikkuse põhjustega. Seaduse täitmisega tegelevad ka politseinikud. Föderaalse Uurimisbüroo 1994. aasta aruandes terrorismi kohta oli äärmuslikele parempoolsetele vähe tähelepanu pööratud. Selle siseterrorismi kajastamine keskendus Puerto Rico radikaalide ja loomade õiguste ning keskkonnakäsitlejate tegevustele. Seevastu oli raportis ainult üks lõik, milles kirjeldati parempoolsete äärmuslaste ohtu. See ignoreeris kiiresti kasvavaid sõjalisi ja suveräänseid kodanikuliikumisi ning ei viidanud Idaho ja Texase sündmustele. 1992. aasta lõpus Ruby Ridge'is Idaho osariigis lõppes USA politseinikud ja Randy Weaveri perekonna vaheline vastasseis, mille tagajärjel hukkus politseinik, noor poiss ja poisi relvastamata ema. Ja 1993. aastal korraldasid föderaalagendid Waco lähedal Texases Davidi haru sekta valdusele halvasti kavandatud rünnaku, mis viis verise tulistamiseni ja 51-päevase vastasseisuni, mis lõppes peaaegu kõigi Davidianide surmaga, kaasa arvatud mitmed lapsed. Need intsidendid ärritasid kogu äärmuslikku paremat, kes nägid neid kui valitsuse tahtlikke katseid tappa Ameerika kodanikke. Pärast Oklahoma Cityt muutus kõik. FBI muutis...
20 aastat tagasi, 19. aprillil 1995 lasi Timothy McVeigh Oklahoma Citys suure pommi õhku. Deborah Lauter ja Mark Pitcavage: parempoolset äärmuslikkust tuleks ikka tõsiselt võtta.