Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Euroopa renessanss tõi kaasa laienenud huvi nii empiirilise loodusajaloo kui ka füsioloogia vastu. Aastal 1543 avas Andreas Vesalius Lääne meditsiini kaasaegse ajastu oma loomingulise inimanatomia uurimusega De humani corporis fabrica, mis põhines surnukehade lahkamisel. Vesalius oli esimene anatomikute seeriast, kes astmeliselt asendasid skolastika füsioloogias ja meditsiinis empirismiga, tuginedes pigem esimese käe kogemusele kui autoriteedile ja abstraktsele arutlusele. Herbalismi kaudu oli meditsiin ka kaudselt taimede uurimise uuendatud empiirismi allikas. Otto Brunfels, Hieronymus Bock ja Leonhart Fuchs kirjutasid laialdaselt metsikasvatustest, mis oli algus looduspõhisele lähenemisele taimestiku kogu vahemikule. Bestiaria - žanr, mis ühendab loomade nii looduslikud kui ka kujutelised teadmised - muutus ka keerulisemaks, eriti William Turneri, Pierre Beloni, Guillaume Rondeleti, Conrad Gessneri ja Ulisse Aldrovandi töödega. Kunstnikud nagu Albrecht Dürer ja Leonardo da Vinci, kes töötasid sageli loodusteadlastega, olid samuti huvitatud loomade ja inimeste kehast, uurides üksikasjalikult füsioloogiat ja panustades anatoomiliste teadmiste kasvu. Alkeemia ja loodusmaagia traditsioonid, eriti Paracelsuse teos, väitsid samuti, et nad teavad elavate maailma. Alkeemikud allutasid orgaanilised ained keemilisele analüüsile ning eksperimenteerisid nii bioloogilise kui ka mineraalfarmakoloogiaga. See oli osa suuremast üleminekust maailmavaadetes (mehaanilise filosoofia tõus), mis jätkus 17. sajandisse, kuna traditsiooniline metafoor looduse kui organismi asendati looduse kui masina metafooridega.  Küsimus: Mis oli Leonhart Fuchsi uuringu peamine teema?
looduslikud taimed