Kirjuta selle lõigu jätkamine - 1918. aastaks kannatas Bulgaaria armee kroonilise toidu- ja laskemoonapuuduse ning madalse moraali all. Deserteerimine, sealhulgas Teises armees, muutus sagedamaks. Entente oli hästi teadlik Bulgaaria armee kriisist ja kavatses murda Makedoonia fronti suure rünnakuga, mis oli taas suunatud 11. ja 1. armee vastu. 14. septembril ründasid serblased ja prantslased Dobro Pooli.
ja saavutasime läbimurde. Kaks päeva hiljem ründasid Briti ja Kreeka Bulgaaria Esimest Armeed Doiranis, kuid said rasket lüüasaamist. Esimese armee kindral Stefan Nerezov pakkus oma vägede ja teise Bulgaaria armee vasturünnakut, kuid pärast mõningaid kõhklusi keeldus luba andmast. Nii et suurema osa Entente rünnakust piirdus Teine Armee oma 48 pataljoni, 251 kahuri ja 462 kuulipildujaga väikeste tugevduste saatmisega Esimese Armee juurde. Siiski jätkas sõjavägi Struma liini hoidmist ja takistas Kreeka katset Serres'i vallutada, saades mõned kahurid trofeedena. Üldine olukord aga sundis Bulgaaria valitsust paluma Entente'ilt relvarahu ja kindral Ivan Lukov saadeti Thessaloniki läbirääkimistele kindral Franchet d'Esperey'ga. Läbirääkimised lõppesid edukalt ja relvarahu allkirjastati 29. septembril 1918. See tähistas Bulgaaria osalemise lõppu Suures sõjas.