Jose Maria Torrijos y Uriarte (20. märts 1791 - 11. detsember 1831) oli Hispaania liberaalne sõdur. Ta võitles Hispaania iseseisvus sõjas ja pärast Ferdinand VII poolt absolutismi taastamist 1814. aastal osales ta John Van Haleni 1817. aasta avalduses, mis püüdis taastada 1812. aasta põhiseadust, mille eest ta veetis kaks aastat vanglas, kuni ta vabastati pärast Riego ülestõusu triumfist 1820. aastal. Ta pöördus tagasi, et võidelda prantslaste vastu.
Nad tungisid Hispaaniasse, et taastada Ferdinand VII absoluutne võim. Ja kui nad võitsid, lõppes liberaalne triennium, nad pagendati Inglismaale. Seal valmis ta avalduse, mille ta ise juhtis, ning maandus 2. detsembril 1831 Gibraltari rannikult Malagale koos kuuskümmend mehega, kuid nad sattusid lõksu, mille absolutistlikud võimud olid talle ette seadnud, ja arreteeriti. Üheksa päeva hiljem, 11. detsembril, tulistati Torrijos ja 48 tema ellujäänut San Andres de Málaga rannas ilma kohtuprotsessieta. See fakt oli igaveseks tehtud José de Espronceda sonettiga pealkirjaga "Torrijos ja tema kaaslased surmale", "A la memoria del General Torrijos" ja Antonio Gisberti poolt 1888. aastal maalitud kuulsa maaliga. "Tragiline lõpp tema elust selgitab, mis on juhtunud ajalooga, kui suur sümbol võitluses despotismi ja türannia vastu, eepilise aadli ja rahulikkuse tunnustega, mis on tüüpilised romantilisele kangelasele, mis on igaveseks tehtud Antonio Gisberti kuulsas maal". Malaga linn püstitas Torrihoose ja tema kaaslaste mälestusmärgi Plaza de la Merced'i, kus sündis maalikunstnik Pablo Picasso. Torrijos'i mälestusmärgi all väljaku keskel on 48 tulistatud mehest; üks neist, britti, maeti inglise kalmistu (Málaga).