Seydlitz ühines kuningaga 1758. aastal ja 25. augustil Zorndorfi lahingus.
Seydlitzi ratsavägi saavutas taas võidu. Ta juhtis 36 eskadriini Vene ratsaväe massisse, mis oli segatud jalaväega. See rünnak murdis Vene parempoolse tiiva ja saatis nad põgenema metsa. 14. oktoobril 1758. aastal Hochkirchi lahingus kattis ta Preisi taganemist 108 eskadriini ning 12. augustil 1759. aastal Kunersdorfi katastroofi ajal sai ta veel ühe raske haava lootusteta katses rünnata venelaste poolt peetud mäge; tema 8. cuirassiers oli lahingu lõpus üks vähestest puutumata rügemendidest. Berliinis taastumisel aitas ta korraldada linna kaitset Austria-Venemaa rünnaku ajal (oktoober 1760). Kuigi tal ei õnnestunud takistada venelaste lühikest linna okupeerimist, kiitis Friedrich hiljem Seydlitzi käitumise eest.