Kirjuta selle lõigu jätkamine - Sotsialistlikud mudelid ja ideed, mis toetavad ühist või avalikku omandiõigust, on eksisteerinud alates antiikest aegadest. India Mauryanite impeeriumi majandust 3. sajandil eKr, absoluutset monarhia, on mõned teadlased kirjeldanud kui "sotsialiseeritud monarhia" ja "mõnesuguse riigi sotsialismi" tänu "tööstuste natsionaliseerimisele". Teised teadlased on väitnud, et sotsialistliku mõtte elemendid olid olemas klassikalise Kreeka filosoofide Platoni ja Aristotelese poliitikas. Mazdak noorem (surnud ca. 524 või 528) oli persia kommunistlik protosocialist, kes asutas ühiskondliku vara ja propageeris avalikku hüve. Abu Dharr al-Ghifari, Muhammed'i kaaslane, on mitmete autorite hinnangul islami sotsialismi peamine eelkäija. Jeesuse õpetusi kirjeldatakse sageli kui sotsialistlikke, eriti kristlike sotsialistide poolt. Kirjutatud on, et Jeruusalemma varajases kirikus "ei väitnud keegi, et ükski nende vara on nende oma", kuigi see muster varsti kadus kiriku ajaloost, välja arvatud kloostris. Kristlik sotsialism oli üks Briti Tööpartei asutajaid ning väidetavalt algas see ülestõusuga
Wat Tyler ja John Ball 14. sajandil. Pärast Prantsuse revolutsiooni mõjutasid aktivistid ja teoreetikud nagu François-Noël Babeuf, Étienne-Gabriel Morelly, Philippe Buonarroti ja Auguste Blanqui varajased Prantsuse töölis- ja sotsialistlikud liikumised. Suurbritannias tegi Thomas Paine ettepaneku üksikasjaliku plaani maksustada kinnisvaraomanikke, et maksta vaeste vajaduste eest "Agrarian Justice"is, samas kui Charles Hall kirjutas "Sivilisatsiooni mõju inimestele Euroopa riikides", hukka mõistes kapitalismi mõju oma aja vaestele. See töö mõjutas Thomas Spence'i utoopilisi skeeme.