Sellest hoolimata, nende jõupingutuste kulmineerimisel, India sõjavangid Prantsusmaalt, Türgist, Saksamaalt ja Mesopotaamiast, eriti Basrast, Bushehrist ja Kut al Amara'st,
India vabatahtlike korpus võitles Türgi vägedega mitmel rindel. Deobandis, mida juhtis Amba Prasad Sufi, üritas korraldada sissetungiid India läänepiirile Pärsist, läbi Balochistani, Punjabi. Amba Prasadil liitusid sõja ajal Kedar Nath Sondhi, Rishikesh Letha ja Amin Chaudhry. Need India väed osalesid piiriäärse linna Karmani (Uzbekistan) vallutamises ja Briti konsuli seal kinnipidamises ning ka Percy Sykesi pärsia kampaanias Baluchi ja pärsia hõimudekandidaatide vastu, keda aitasid sakslased. Aga Khani vend tapeti mässulistega võitlemisel. Mässulised kiusasid edukalt ka Briti vägesid Sistanis Afganistanis, piirates neid Karamshiris Balochistanis ja liikudes hiljem Karachi suunas. Mõned aruanded näitavad, et nad võtsid kontrolli rannikul asuvate Gawadori ja Dawari linnade üle. Bampur'i Baluchi ülem, kes oli kuulutanud välja oma iseseisvuse Briti valitsusest, ühines ka Ghadarite'iga. Kuid sõda Euroopas muutus Türgi jaoks halvemaks ja Bagdad vallutati Briti vägede poolt. Ghadarite väed, nende varustusliinid näljasid, olid lõpuks välja tõmmatud. Nad taandusid, et ümberrühmituda Shirazis, kus nad lõpuks alistati pärast kibedat võitlust Shirazi piiramise ajal. Amba Prasad Sufi hukkus selles lahingus, kuid Ghadarilased jätkasid koos Iraani partisanidega mässulist sõda kuni 1919. aastani.