Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Ülekandmine: Inimõiguste lepingud nõuavad enamik valitsusi andma pereplaneerimise ja rasestumisvastase info ja teenuseid. Nende hulka kuuluvad nõue luua pereplaneerimise teenuste riiklik kava, kõrvaldada seadused, mis piiravad pereplaneerimise kättesaadavust, tagada, et on saadaval mitmesugused ohutud ja tõhusad rasestumisvastased meetodid, sealhulgas erakorralised rasestumisvastased vahendid, tagada, et on olemas sobivalt koolitatud tervishoiuteenuse osutajad ja rajatised taskukohase hinnaga ning luua rakendatud programmide läbivaatamise protsess. Kui valitsused ei täida eespool nimetatud kohustusi, võivad nad rikkuda rahvusvahelisi lepingulisi kohustusi. Ameerika Ühendriikides tühistati 1965. aasta ülemkohtu otsusega Griswold vs. Connecticut osariigi seadus, mis keelab rasestumisvastase teabe levitamist, tuginedes põhiseaduslikule õigusele eraelu puutumatusele abielulises suhtes. Aastal 1971 laiendas Eisenstadt v. Baird selle privaatsuse õiguse vallalistele inimestele. Aastal 2010 käivitas ÜRO liikumise "Iga naine iga laps", et hinnata naiste rasestumisvastaste vajaduste rahuldamise edu. Algatuse eesmärk on suurendada 2020. aastaks kaasaegse rasestumisvastase ravimi kasutajate arvu 120 miljoni naise võrra maailma 69 vaesemas riigis. Lisaks on nende eesmärk kõrvaldada rasestumisvastaseid vahendeid kasutavate tüdrukute ja noorte naiste diskrimineerimine. Ameerika sünnitus- ja sünnitusarstide kongress (ACOG) soovitas 2014. aastal, et suukaudsed rasestumisvastased tabletid peaksid olema üleravimite ravimid. Vähemalt alates 1870ndatest aastatest on Ameerika religioossed, meditsiinilised, seadusandlikud ja juriidilised kommentaatorid arutanud rasestumisvastaste seaduste üle. Ana Garner ja Angela Michel on leidnud, et sellistes aruteludes seovad mehed sageli reproduktiivõigused moraali- ja poliitiliste küsimustega, osana jätkuvast katsest inimkehasid reguleerida. Aastatel 1873-2013 avaldatud ajakirjanduses leidsid nad lõhe institutsionaalse ideoloogia ja naiste reaalse elu kogemuste vahel.  Küsimus: Kui palju naisi sooviks ÜRO suurendada kõige uuema rasestumisvastase meetodi kasutamist vaestes riikides?
120 miljonit