Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Nagu ka teistes minimaalselt invasiivsetes operatsioonides, naeratasid ka esimesed laparoskoopilised kirurgid ja kirurgia kogukond ei uskunud sellesse uude tehnoloogiasse. Tänapäeval on see enamiku operatsioonide kuldstandard. Alustades lihtsast apendektomiast, osalise neeru- ja osalise maksarezektsioonist jne. Laparoskoopiline lähenemine laieneb. Selle lähenemisviisi hõlbustavad pildi kvaliteet, patsiendi pildistamise võimalus kirurgilises asendis ja instrumentide juhtimine. Mõni aeg tagasi kirjeldati neeru osalist resektsiooni, mis jätab nii palju tervist omavat kudet, mis tähendab, et patsiendil on neerufunktsioon (Nefroni säästv operatsioon neeru kasvajate puhul: näidustused, meetodid ja tulemused). Kirurgid seisavad silmitsi 3D nägemise ja puudutustegevuse kaotamisega. Väikeste portide kaudu peab ta tuginema endoskoobi andmetele ja ei suuda kudet tunda. Hübriidoperatsiooniruumis saab anatoomiat ajakohastada ja pildistada reaalajas. Kolmemõõtmelised pildid saab ühendada ja/või katta elulaadse fluoroskoopia või endoskoobiga. (Realajas kujutise juhtimine laparoskoopilises maksaoperatsioonis: esimene kliiniline kogemus juhtimissüsteemiga, mis põhineb intraoperatiivsel CT- pildistamisel.) Olulised anatoomiaprobleemid, nagu veresooned või kasvaja, on välditud ja komplikatsioonid on vähendatud. Täiendavad uurimused on hetkel menetluse all. (Kirurgiline navigatsioon uroloogias. Euroopa perspektiiv)  Küsimus: Millisest nägemisvõimest puudub kirurgil endoskoobi abil operatsioone tehes?
3D-nägemine