Boges oli Pärsia ametnik ja sõjaväeülem, kes oli Eiooni kuberner (486-465 eKr) Traakias. Herodotose sõnul pärast Plataia ja Mycale'i lahingus saadud pärslaste lüüasaamist
, Boges keeldus loobumast Eionist, kui seda piirasid ateenlased ja Cimon (Miltiade'i poeg) aastal 476/5. Kui ta oleks võinud linna alla anda ja ohutult lahkuda, otsustas Boges kuni lõpuni vastu pidada, sest ta ei tahtnud kannatada häbist, langeda vaenlase kätte. Kui Eioni varud olid pikka aega kestnud piiramise ajal lõpuks otsa saanud, tegi Boges suure tulekahju, tappis oma naise, lapsed, konkubiinid ja teenijad ning viskas nad tulesse. Seejärel kogus ta kogu hõbeda ja kulla tükid, mis olid hoiustatud Eionis, ja viskas need Strymonisse. Siis viskas ta end tule otsa. Boges oli väga auväärne Xerxes I tema vapruse ja lojaalsuse eest, ja isegi Herodot ise nõustus. Kui Herodotos kirjutas oma "Ajaloo" viienda sajandi teisel poolel eKr, kiitsid pärslased Bogesi ikka veel tema tegude eest. Bogese lapsed, kes jäid Akemenide keisririigis ellu, said samuti Xerxes I poolt suurt au.