Ameerika kodusõja algus katkestas Corsoni hariduse, kui ta 1861. aasta aprillis 4. Pennsylvania jalaväe K-kompaniis värvatud ja 1861. aasta juulis seersantina välja kutsutud. Selle aasta lõpus naasis ta Pennisse, kus ta teenis meditsiinilise kadeti ametikohal sõjaväehaiglas Cherry ja Brad tänavatel, samal ajal kui ta õppis koolis. Ta värvis 6. Pennsylvania reservisse (35. Pennsylvania vabatahtlikud) kirurgi assistendina märtsis 1863. aastal pärast MD kraadi omandamist, osaledes Gettysburgi lahingutes, Falling Watersis, Manassas Gapis, Bristoe jaama, Mine Runis.
Rappahannock Station, Wilderness, Spotsylvania, North Anna ja Bethesda kirik. Corson sai majoriks, sest oli eristanud end metsikus piirkonnas, ning ta läks 1864. aasta juunis uuesti sõjaväkke. Bristoe jaamas 14. oktoobril päästsid Corson ja haigla hooldaja konföderatsiooni suurtükiväe tule all olevat raskelt haavatud sõdurit. Selle tegevuse eest pälvis ta 13. mail 1899 aumedali. 1864. aasta novembris sai temast meditsiiniametnik Camp Discharge'is, mida kasutati sõdurite kogumiseks Philadelphias.