Vt allpool toodud lõik ja vasta sellele küsimusele hiljem sama keeles kui lõik:  Läbisõit: Iridiumil on kaks looduslikult esinevat stabiilset isotoopi, 191Ir ja 193Ir, mille looduslik sisaldus on vastavalt 37,3% ja 62,7%. Samuti on sünteesitud vähemalt 37 radioisotoopi, mille massinumber on vahemikus 164-202. 192Ir, mis kuulub kahe stabiilse isotoopi vahele, on kõige stabiilsem radioisotoop, mille poolväärtusaeg on 73,827 päeva, ja seda kasutatakse brahiteraapias ja tööstuslikus radiograafias, eriti õli- ja gaasitööstuses terase keevitiste hävimatuks katsetamiseks; iridium-192 allikad on osalenud mitmes radioloogilises õnnetuses. Kolmel teisel isotoobil on poolväärtusaeg vähemalt üks päev: 188Ir, 189Ir ja 190Ir. Isotoobid, mille mass on alla 191, lagunevad β+ lagunemise, α lagunemise ja (harva) prootonite emissiooni kombinatsiooniga, välja arvatud 189Ir, mis laguneb elektronide kinnipidamise teel. Sünteetilised isotoobid, mis on raskemad kui 191, lagunevad β- lagunemise teel, kuigi 192Iril on ka väiksem elektronide kinnipüüdmise lagunemistee. Kõik teadaolevad iriidiumi isotoobid avastati aastatel 1934-2008. Hiljutisemad avastused on 200-202Ir. Vähemalt 32 metastabiilset isomeeri on iseloomustatud, mille massinumber ulatub 164-197. Kõige stabiilsem neist on 192m2Ir, mis laguneb isomeeride üleminekuga poolestusajaga 241 aastat, muutes selle stabiilsemaks kui mis tahes iridiumi sünteetilised isotoobid nende põhiolukorras. Vähem stabiilne isomeer on 190m3Ir, mille poolväärtusaeg on vaid 2 μs. Isotoop 191Ir oli esimene, mille puhul tõestati Mössbauer efekti olemasolu. See muudab selle kasulikuks Mössbaueri spektroskoopia jaoks füüsika, keemia, biokeemia, metallurgia ja mineraloogia uuringutes.  Küsimus: Mitu stabiilset isotoopi on iiridiumis looduses?
kaks