Pivec má americké občanství a nominace na Grammy. V hudbě nezažil nic lepšího než USA
Lidé míní, covid mění. Z původního lednového termínu se kvůli epidemii koronaviru na tuto neděli přesunulo předávání hudebních cen Grammy. A neplánovaně se kvůli covidu musel přesunout i český jazzový klávesista a varhaník Ondřej Pivec, který je teď se zbytkem kapely na dvě sošky nominovaný. To ovšem bylo hned na začátku
Ondřej pivec Grammy award Covid-19 Usa Gregory porter New york Česko Česká televize Suchdol Paříž
Americký zpěvák Gregory Porter musel loni v březnu přerušit evropské turné a členové jeho kapely, ve které je kmenovým hráčem i sedmatřicetiletý Pivec, se rozprchli do různých světových stran. Většina přes oceán zpátky do Států, kam by jinak patřil i Pivec, on to ale měl z Evropy blíž do rodného pražského Suchdola. "Vrátil jsem se do svého dětského pokoje, který jsem si hned předělal na takové menší nahrávací studio," usmívá se Pivec pod vousy, v jeho případě doslova. A ještě než se tak stalo, "než jsme to museli v nejlepším zabalit", jak říká, stačili s Gregorym Porterem na začátku evropské šňůry odehrát přes polovinu skladeb z tehdy nové desky All Rise, kterou natočili v Paříži. Kompletní vyšlo loni v srpnu, právě včas, aby mohla být nominována na Grammy za nejlepší R&B album. Kdo chce slyšet, jak se Pivec na nahrávce projevil, stačí mu pustit si třeba skladbu Thank You. "Hammondky ode zdi ke zdi," dodává. Nominací Porterova alba na Grammy překvapen není. "On už má nominaci skoro za všechno, co poslední dobou vydá, a tohle album je podle mě vynikající," vysvětluje a není to nabubřelost. Ostatně ze spolupráce s Porterem na dřívějším albu Take Me To The Alley už Ondřej Pivec jednu cenu Grammy, z roku 2017, doma má. Přibude z neděle na pondělí, kdy se Grammy vyhlašují opět v přímém přenosu České televize, další do sbírky? "Já osobně jsem vděčný už jen za ty nominace, mně už i to stačí," říká varhaník a množné číslo není přeřeknutí. Pivec totiž má, řečeno se sporťáky, hned dvě želízka v ohni. Na druhou Grammy byl nominován za produkci písně Sit on Down skupiny The Baylor Project. "A to jsem naopak opravdu vůbec nečekal, ani náhodou by mě to nenapadlo," vysvětluje, že skladba vznikla "napůl jako nezávazný hudební vtip pro rozptýlení a napůl jako omyl". To "napůl" je při poslechu Sit on Down snadno pochopitelné. Kompozice představuje především pobídku k vydechnutí - od covidu, od strachu. Je nadějná, přesně na hraně lehkovážnosti, do které ovšem nespadne. Což by Pivec asi nedovolil, covid kosil i v jeho nejbližším okolí. "Mně v New Yorku umřel kamarád, Lloyd Porter, Gregoryho brácha. 47 let, ventilátor, umělý spánek, už si mysleli, že má vyhráno, pak zástava srdce," líčí Pivec. Pokud jde o Sit on Down, v čem byl ten omyl? Řekněme, že by to mohlo platit o konkrétních okolnostech vzniku skladby. Mohou za to Ondřejovy špatné návyky, přesněji řečeno, porušení zásad, co se nemá dělat. "Jak jsem přijel do Prahy, tak jsem v lockdownu nějaký čas přestal dodržovat pravidla, například že se brzo po ránu nemám koukat na telefon," říká, že na turné by nic takového neudělal, "tam jsem disciplinovanější". Ale stalo se, naštěstí. "Někdy v šest ráno jsem sáhl po mobilu a z Instagramu to na mě vypadlo". The Baylor Project čili manželský hudební pár z města St. Louis mu poslal "takovou vlastně domácí nahrávku pro zábavu, uprostřed práce na novém albu". Spát už Pivec nešel, pustil se do práce, a než se The Baylor Project v St. Louis probudili, měli od něho píseň "se základní aranží" zpátky. Pak si to "ještě párkrát pinkli přes Atlantik" a druhá nominace na Grammy byla na světě. Širší tvůrčí půdorys, v jehož rámci píseň Sit on Down vznikla, ale žádný omyl nebyl. Naopak to jen potvrzuje, že skvělí muzikanti o sobě vědí a v pravý čas se vzájemně najdou. S členy The Baylor Project se Ondřej Pivec seznámil už před lety díky své spolupráci se světoznámým hráčem na foukací harmoniku Grégoirem Maretem. Nedělní vyhlašování cen Grammy bude Ondřej Pivec sledovat z New Yorku. Po ročním českém azylu teď začátkem března sedl na letadlo zpět do USA. Má to svoji logiku: zatímco v Česku jsme teď "worst in covid", New York se přece jen už pomalu vzpamatovává, vrací se tam život. Včetně snad i toho kulturního, hudebního. Pokud se někde začnou hrát koncerty, tak to teď mnohem spíše vypadá na Ameriku než Česko. A tomu se nedá odolat. Pivec o tom snil už před dvěma měsíci, kdy ještě datum možného návratu do New Yorku nevěděl. "Živé hraní, to člověku opravdu chybí. To nejde ničím nahradit, ani pro hráče, ani pro muzikanty, nahrávka ti ten zážitek nedá," hodnotil začátkem ledna svůj dosavadní pobyt v Česku. "Přijel jsem do Prahy ve zvláštním rozpoložení, byl jsem vyloženě naladěný na to, že celý rok budu s Gregorym na turné, těšil jsem se na to. Navíc jsme s sebou měli výborného kuchaře," vzpomínal na výhody cestování s kapelou. Za jeho naladěním na nomádský život ovšem byl i fakt, že v New Yorku se předtím rozešel s partnerkou. Situace si sama řekla o nový začátek. "Najednou jsem nepotřeboval někde bydlet, nastěhoval jsem si věci do skladiště, řekl jsem si, že dál to budu řešit až po turné." Když turné padlo dříve, než pořádně začalo, členům kapely pomohlo, že "Gregory je takový grand, že nám poslal bonusy, abychom neživořili". Nicméně dobří muzikanti se znají a rychle se najdou. V USA stejně jako v Česku. Z více projektů, do kterých byl Pivec po příjezdu do Prahy rychle zatažen, vypíchněme hraní s kapelou Monkey Business. Jak na koncertech, když to pár měsíců mezi lockdowny přechodně šlo, tak i na jejich listopadovém albu Freedom on Sale. Možná by tak Pivcovi nakonec mohl vyjít "double", když by po americké Grammy získal i českou hudební cenu Anděl, na kterou jsou Monkey Business nominováni v kategorii Skupina roku. Ondřej Pivec je český občan a jako obyvatel Schengenu by teď kvůli covidu měl mít zakázáno cestovat do USA. Jenže zatímco svoji první Grammy v roce 2017 ještě slavil jen s takzvanou zelenou kartou, dnes už vlastní také americký pas. Než vyrazil s Gregorym Porterem na turné, stal se občanem USA. "Zjednodušilo mi to život, já jsem se celých těch deset let, co jsem byl v USA, bál, abych se k něčemu nepřimotal. Ke rvačce, k autonehodě, to by mi šlo hned do rejstříku a měl bych problém," vysvětluje "technické výhody" občanství. A jaké je být poměrně čerstvý Američan? Od slavnostního vítání nových občanů, kdy skládají přísahu, Pivec nic moc nečekal. "A zpočátku mi to opravdu přišlo jako fraška," líčí. "Rozdali nám balíčky a tam byl dopis od Trumpa... Tak dobrý, to mám teda radost," vypravuje. Ale jak si dopis četl, že se stává součástí amerického národa, "tak mi došlo, že to je velká životní změna, že mě mezi sebe přijímají, že ten ceremoniál vítání nového občana Ameriky má smysl. Něco se ve mně opravdu hnulo," říká. "Američani jsou dost arogantní v tom, že drtivá většina nikde nebyla, ale vědí, že jsou nejlepší na světě," nahlíží Pivec své spoluobčany stále trochu jako cizinec. Zároveň ale ví, že pro to, co skvěle umí, čím žije a čím se živí, je v Americe na nejlepším možném místě. "Oni jsou přesvědčeni o své výjimečnosti, jenže díky tomu se jim výjimečné věci skutečně daří. A v hudbě jsem nikde jinde nezažil nic lepšího," shrnuje Ondřej Pivec, rodák z pražského Suchdola, který už deset let žije v USA, kde získal jednu Grammy a na dvě další je nyní nominován.