Skvělý sex neznamená vždy skvělý vztah: Sokol režíruje Lettse v Činoherním klubu
„Hrdinou“ novinky amerického dramatika Tracyho Lettse nazvané Linda Vista je rozvedený chlápek v nejlepších letech. Jeho citové i existenciální zmatky, stejně jako brilantní konverzační přestřelky, spolehlivě baví publikum. Hru v režii Ondřeje Sokola uvádí pražský Činoherní klub
Ondřej sokol Vztah Činoherní klub Komedie Vasil fridrich Markéta stehlíková Pulitzerova cena Lucie žáčková Dalibor gondík Ondřej malý
Wheeler po rozvodu přespával v garáži, teď se konečně nastěhoval do bytu v komplexu Linda Vista a začíná se rozhlížet po nové partnerce. V obchodě s fotoaparáty, kde pracuje, oťukává kolegyni. V baru potkává sexy vietnamskou sousedku. A přítel Paul, respektive jeho žena Margaret, mu dohazují kamarádku, jíž nevyšel vztah. Tápajícího milovníka, který balí holky na své outsiderství, sarkastický humor a mudrování o filmu i současném světě řítícím se do záhuby, hraje pětačtyřicetiletý Vasil Fridrich. Dokonale vystihuje věčně nedospělého muže vyvolávajícího pocit, že potřebuje zachránit. Image neohrabaného medvídka umí dobře prodat, a tak se ho vždy někdo ujme. Sympatická, ale nejistá Jules, která se živí koučováním, na to ovšem šeredně doplatí. Markéta Stehlíková ukazuje obě stránky její povahy: ještě dívčí spontaneitu a upřímnost, ale také iritující "profesionální" laskavost a nutkavou potřebu poskytovat nevyžádané poradenství. Naopak Minnie, vietnamské děvče odvedle, Wheelerovi pěkně zatopí. Ha Thanh Špetlíková roli postavila na kontrastu oprsklé kočičky, která neváhá zatnout drápy, a přítulného mazlíka. Na škále od roztomilé panenky k vulgární děvce je dokonalá. Dobře sehraný tým Dalibor Gondík hraje trpělivého a férového Paula, manžela dominantní Margaret, kterou kamarádovi Wheelerovi kdysi přebral. Lucie Žáčková našla pro toxicitu téhle postavy nečekané odstíny. Malou úlohu Wheelerova šéfa, jenž nezvládá svou sexualitu a závislost na matce, si do nejmenších nechutných detailů vypiplal Ondřej Malý. A postava kolegyně Anity, fajn holky, která by ráda studovala, ale moc neví co, připadla Sandře Černodrinské. Typově výstižné obsazení, ještě nenásilně podtržené kostýmy Kataríny Hollé, je předností Sokolovy inscenace. Není proto problém uvěřit někdy i bizarní chemii milostných vztahů, o něž se hra opírá. A byť spolu někteří stojí na scéně poprvé, působí jako dobře sehraný tým. Sokol je nejsilnější ve vedení herců. Uvěřitelně a zábavně staví situace s vytříbeným smyslem pro absurditu, ironii a konkrétní detail. Jako třeba ve scéně z karaoke baru, kdy se postavy přeřvávají na pozadí hlasité hudby. Příliš dlouhá komedie Texty šestapadesátiletého Američana Tracyho Lettse si česká divadla oblíbila. Černá komedie Zabiják Joe, která u nás otvírala dveře takzvané cool dramatice, měla premiéru roku 1996 právě v Činoherním klubu. Hra Srpen v zemi indiánů byla poprvé k vidění na jevišti Stavovského divadla v roce 2009 poté, co za ni autor získal Pulitzerovou cenu. A obě se na zdejší scény mnohokrát vrátily. Čtyři roky starou "komedii pro dospělé" Linda Vista, kterou zdobí především zručně a autenticky napsané dialogy, Letts vytvořil dva roky po padesátce. Je zřejmé, že svému hrdinovi dobře rozumí. K říjnovým padesátinám si pak režii Lindy Vista nadělil Ondřej Sokol. "V první řadě je jisté, že mi velmi konvenuje hlavní hrdina mého věku a jeho dětinská snaha skrýt za ironií a sarkasmem zoufalou touhu alespoň minimálně odhalit smysl života," řekl režisér. Z inscenace je zřejmé, že Wheelerovi drží palce. Mudrování chlápka, co mu v padesáti došlo, že skvělý sex vždycky neznamená skvělý vztah, ale možná Sokol bere příliš vážně. Letts napsal především zábavný kus, kterému by víc slušel odstup a svižné tempo než empatické hledání hlubšího významu. Zatímco ve hře Srpen v zemi indiánů autor ukazuje lidské povahy a osudy se symbolickým přesahem a v kontextu společenské proměny státu Oklahoma, Linda Vista odkazuje k současnosti spíše vtipnými bonmoty než zásadními úvahami. Kromě odlehčení příliš sentimentálního konce by inscenaci prospělo i zkrácení. Rozvíjení Lettsových dobře napsaných dialogů je lákavé a herci jsou v něm dobří, ale více než tříhodinová délka u komedie tohoto typu nedává smysl. Zbytečně mnoho času zaberou i neústrojně organizované přestavby mezi výstupy, během nichž se na malinkém jevišti Činoherního klubu stěhují velké kusy nábytku. Zpočátku efektním projekcím v půli inscenace dochází dech a promítací plátno na jevišti už jen překáží. Tracy Letts: Linda Vista Režie: Ondřej SokolČinoherní klub, Praha, premiéra 21. listopadu, reprízy 26. a 27. listopadu a znovu 19. a 21. prosince.