Nedovedu si představit, že bych hrál i trénoval, říká novopečený trenér Murárik
Ještě v minulé sezoně za Dobrovici sám hrál, kvůli zdravotním problémům ale Ondřej Murárik v šestatřiceti letech ukončil kariéru a letos na podzim už vedl své bývalé spoluhráče coby hlavní trenér. „První měsíc si mě kluci samozřejmě dobírali, ale potom to odeznělo,“ usmívá se
„Mojí výhodou ale bylo, že hlavní slovo jsem měl už jako hráč na hřišti. Byl jsem zkušený, navíc stoper, který by měl mluvit a dirigovat hru. Je to i moje nátura, že když se mi něco nelíbí, tak spoluhráče klidně seřvu. Brali mě už na hřišti a teď mě berou i jako trenéra. Musel jsem se ale trochu krotit, teď už na ně nemůžu jenom zběsile řvát,“ popisuje změnu své pozice šestatřicetiletý trenér. Kariéru mu ukončily přetrvávající problémy s kolenem, které ho paradoxně už před lety na trenérskou cestu navedly. „Asi před deseti lety, když jsem byl po plastice křížového vazu v koleni, jsem si udělal trenérskou B licenci, protože jsem na to měl čas. Navíc jsem v Liberci studoval vysokou školu, takže jsem to takhle doplnil,“ popisuje mladoboleslavský odchovanec. Ještě než ale mohl nabyté trenérské oprávnění pořádně využít, licence mu propadla. Proto musí nyní studovat znovu. Pro získání licence C absolvoval o víkendu potřebný kurz. „Získat C licenci zabere jeden víkend, kdy je tam člověk od osmi ráno do večera. Když jsem studoval B licenci, tak to trvalo šest víkendů. Do budoucna bych si chtěl oprávnění rozšířit,“ prozrazuje. Trénování Dobrovice Murárikovi spadlo do klína, aniž by to sám čekal. „Vůbec jsem neměl ambice trénovat. Ani jsem na to nemyslel, když jsem oznámil, že kvůli koleni budu končit fotbalovou kariéru. Tak nějak se to ale sešlo. Hlavní trenér v Dobrovici byl pracovně vytížený a bylo toho na něj hodně. Já jsem si řekl, že za pokus nic nedám,“ vypráví novopečený trenér, který na podzim dovedl svůj tým na druhé místo krajského přeboru. „První půlrok mě bavil, protože se většinou vyhrávalo. V přípravě se nám moc nedařilo, ale pak si to naštěstí sedlo,“ pochvaluje si Murárik. Hráčských zkušeností, které nyní předává svým svěřencům, posbíral ve své kariéře dost. Při vedení tréninků se snaží stále posouvat dál a inspiraci pro jednotlivá cvičení hledá na internetu. „Hrozně rád bych řekl, že vycházím z nějakého trenéra, který mě vedl. Mám ale špatnou paměť, takže si skoro žádné tréninky nepamatuju,“ přiznává se smíchem. A že by se měl vrátit na trávník v pozici hrajícího trenéra jako Jirka Luňák v seriálovém Okresním přeboru? „Nedovedu si to představit. Zpětně vážně nezávidím svému předchůdci, který neměl ani asistenta. Já ho naštěstí mám a na tréninku ho využiju. Bez něj by to bylo mnohem náročnější. Vážně si nedovedu představit, že bych k tomu ještě měl hrát,“ kroutí hlavou.