L 404/26 Europeiska unionens officiella tidning 30.12.2006 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1925/2006 av den 20 december 2006 om tillsättning av vitaminer och mineralämnen samt vissa andra ämnen i livsmedel EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande ('), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (1) Det finns ett stort antal näringsämnen och andra ingredi- enser som kan användas vid livsmedelstillverkning, bland annat vitaminer, mineralämnen inklusive spårämnen, aminosyror, essentiella fettsyror och fibrer samt olika växter och örtextrakt. Tillsättning av vitaminer och mine- ralämnen i livsmedel regleras i medlemsstaterna av olika nationella bestämmelser som hindrar den fria rörligheten för dessa produkter, skapar ojämlika konkurrensförhål- landen och därigenom direkt påverkar den inre markna- dens funktion. Det är därför nödvändigt att anta gemens- kapsbestämmelser för att harmonisera nationella bestäm- melser om tillsättning av vitaminer och mineralämnen samt vissa andra ämnen i livsmedel. Denna förordning syftar till att reglera tillsättningen av vitaminer och mineralämnen i livsmedel och använd- ningen av vissa andra ämnen eller ingredienser som inne- håller andra ämnen än vitaminer och mineralämnen och som tillsätts i livsmedel eller används i livsmedelstillverk- ning under förhållanden som leder till intag i mängder som långt överskrider det rimligen förväntade intaget under normala förhållanden med en väl sammansatt och varierad kost ochfeller på annat sätt torde utgöra en potentiell risk för konsumenterna. I avsaknad av särskilda gemenskapsbestämmelser om förbud mot eller begräns- ning av användning av ämnen eller ingredienser som innehåller andra substanser än vitaminer och minera- lämnen enligt denna förordning eller enligt andra särskilda gemenskapsbestämmelser får relevanta natio- (!) EUT C 112, 30.4.2004, s. 44. (') Europaparlamentets yttrande av den 26 maj 2005 (EUT C 117 E, 18.5.2006, s. 206), rådets gemensamma ståndpunkt av den 8 december 2005 (EUT C 80 E, 4.4.2006, s. 27) och Europaparlamentets ståndpunkt av den 16 maj 2006 (ännu ej offentliggjordp i EUT). Rådets beslut av den 12 oktober 2006. (5) nella bestämmelser tillämpas utan att det påverkar till- ämpningen av fördraget. I några medlemsstater föreskrivs obligatorisk tillsättning av vissa vitaminer och mineralämnen i vissa vanliga livs- medel av folkhälsoskäl. Dessa skäl kan vara relevanta på nationell eller till och med regional nivå men torde för närvarande inte innebära att obligatorisk tillsättning av näringsämnen bör harmoniseras i hela gemenskapen. Bestämmelser härom kan dock komma att antas på gemenskapsnivå om och när så anses vara lämpligt. Under tiden är det av värde att sammanställa information om sådana nationella åtgärder. Livsmedelstillverkarna kan tillsätta vitaminer och minera- lämnen i livsmedel, antingen på frivillig grund eller för att detta är obligatoriskt enligt viss gemenskapslagstift- ning. Dessa ämnen får också tillsättas av tekniska skäl som tillsatser, färgämnen och aromer eller inom andra liknande användningsområden, till exempel godkända oenologiska metoder och processer enligt relevant gemenskapslagstiftning. Denna förordning bör tillämpas utan att det påverkar särskilda gemenskapsbestämmelser om tillsättning eller användning av vitaminer och minera- lämnen i specifika produkter eller produktgrupper eller i andra syften än dem som omfattas av denna förordning. Eftersom detaljerade bestämmelser om kosttillskott som innehåller vitaminer och mineralämnen har antagits genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/46/ EG av den 10 juni 2002 om tillnärmning av medlemssta- ternas lagstiftning om kosttillskott (?), bör de bestäm- melser i denna förordning som rör vitaminer och minera- lämnen inte tillämpas på kosttillskott. Vitaminer och mineralämnen tillsätts i livsmedel av till- verkarna i flera olika syften, bl.a. för att återställa en halt om denna har minskats under tillverkning, lagring eller hantering, eller för att ge ett näringsvärde som är likartat de livsmedel till vilka de är avsedda att utgöra ett alter- nativ. () EGTL 183, 12.7.2002, s. 51. Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 2006/37/EG (EUT L 94, 1.4.2006, s. 32).