L 171/6 Europeiska unionens officiella tidning 1.7.2009 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 571/2009 av den den 30 juni 2009 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 om upprättande av ett kvotsystem avseende produktionen av potatisstärkelse EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisa- tion av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (enda förordningen om de gemen- samma organisationerna av marknaderna) (!), särskilt artikel 85 och artikel 95a.3 jämförda med artikel 4, och av följande skäl: (1) () () () () 4 Kommissionens förordning (EG) nr 2236/2003 av den 23 december 2003 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1868/94 om upprättande av ett kvot- system avseende produktionen av potatisstärkelse (?) har flera gånger ändrats på ett genomgripande sätt (?). Efter- som nya ändringar ska göras, bör förordningen av tyd- lighetsskäl omarbetas. Dessa ytterligare ändringar är nödvändiga efter ändringar av förordning (EG) nr 1234/2007 och antagande av rå- dets förordning (EG) nr 73/2009 av den 19 januari 2009 om upprättande av gemensamma bestämmelser för sys- tem för direktstöd för jordbrukare inom den gemen- samma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare, om ändring av förordning- arna (EG) nr 1290/2005, (EG) nr 247/2006 och (EG) nr 378/2007 samt om upphävande av förordning (EG) nr 1782/2003 (9). För att kunna få gemenskapsbidrag inom det kvotsystem som fastställs genom förordning (EG) nr 1234/2007 ska stärkelseproducenter ingå odlingsavtal med potatispro- ducenter. För att förhindra att avtal ingås som får till följd att den underkvot som tilldelats stärkelseproducenten överskrids, är det nödvändigt att införa bestämmelser om vad som ska ingå i de odlingsavtal som sluts mellan en stärkelse- producent och en potatisproducent. Stärkelseproducenter bör förbjudas att ta emot potatisleveranser som inte om- fattas av något odlingsavtal, eftersom detta kan hota kvotsystemets effektivitet och respekten för den bestäm- UT L 299, 16.11.2007, s. 1. UT L 339, 24.12.2003, s. 45. e bilaga II UT L 30, 31.10.2009, s. 16. melse som föreskriver att det minimipris som anges i artikel 95a.2 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska betalas för all potatis som är ämnad för framställning av stärkel- se. Om produktionen på den mark som omfattas av ett odlingsavtal av klimatskäl ändå överstiger den kvantitet som ursprungligen förutsågs eller har ett högre stärkelse- innehåll än vad som förutsetts, bör emellertid stärkelse- producenter ha möjlighet att ta emot denna potatis, för- utsatt att minimipriset betalas. Potatis med ett stärkelseinnehåll på mindre än 13 4 kan inte anses vara potatis som är ämnad för framställning av stärkelse. Potatis med ett stärkelseinnehåll på mindre än 13 4 bör inte tas emot av stärkelseproducenter. Om ett lågt stärkelseinnehåll beror på klimatförhållanden bör kommissionen, på en medlemsstats begäran, kunna god- känna att potatis med ett stärkelseinnehåll på mindre än 13 4 tas emot på vissa villkor. Kontrollåtgärder bör införas för att säkerställa att bidra- get utbetalas endast för sådan stärkelse som producerats i enlighet med bestämmelserna i denna förordning. För att skydda producenter av potatis ämnad för framställning av stärkelse måste det minimipris som avses i artikel 95a.2 i förordning (EG) nr 1234/2007 betalas för all potatis. Därför är det nödvändigt att fastställa påföljder för de fall då minimipriset inte har betalats eller då stärkelseproducenter har tagit emot potatis som inte omfattas av ett odlingsavtal. Det är nödvändigt att införa bestämmelser för att säker- ställa att stärkelse som tillverkats utöver den underkvot som tilldelats en stärkelseproducent exporteras utan ex- portbidrag, vilket föreskrivs i artikel 84a.4 i förordning (EG) nr 1234/2007. Påföljder bör tillämpas vid överträ- delse. Det bör fastställas hur underkvoterna ska behandlas hos stärkelseproducenter som slår sig samman, byter ägare eller upphör med handel. Medlemsstaterna och kommissionen bör ges möjlighet att kontrollera driften av kvotsystemet. Det bör anges vilka uppgifter som stärkelseproducenter ska lämna till medlemsstaten, som medlemsstaten sedan ska vidarebe- fordra till kommissionen.