L 181/6 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 4.7.2001 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1338/2001 av den 28 juni 2001 om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA (4 — De åtgärder som skall vidtas för att skydda euron mot FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 123.4 tredje meningen i detta, med beaktande av kommissionens förslag (!), med beaktande av Europaparlamentets yttrande (), med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (?), och av följande skäl: (1) — I rådets förordning (EG) nr 974/1998 av den 3 maj 1998 om införande av euron (') anges att Europeiska centralbanken (ECB) och centralbankerna i de deltagande medlemsstaterna från och med den 1 januari 2002 skall sätta eurosedlar i omlopp samt att de deltagande medlemsstaterna skall ge ut euromynt. Det är därför viktigt att snabbt fatta beslut om ett system för att skydda euron mot förfalskning, så att det kan tas i bruk innan eurosedlar och euromynt sätts i omlopp. (2) — De bestämmelser som infördes genom rådets akt av den 26 juli 1995 om fastställande av konventionen om upprättandet av en europeisk polisbyrå (Europolkonven- tionen) (?) och genom rådets beslut av den 29 april 1999 om utökande av Europols mandat till att omfatta bekämpning av penningförfalskning och förfalskning av betalningsmedel (?) har utformats för att bekämpa penningförfalskning i allmänhet. (3) I rambeslutet av den 29 maj 2000 om förstärkning av skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron genom straffrättsliga och andra påföljder (7) vidtog rådet åtgärder för att säkerställa att euron skyddas på ett lämpligt sätt genom effektiva straffrättsliga åtgärder. 1 (') EGT C 337 E, 28.11.2000, s. 264. (?) Yttrandet avgivet den 3 maj 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT). () EGT C 19, 20.1.2001, s. 18. (') EGT L 139, 11.5.1998, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2596/2000 (EGT L 300, 29.11.2000, s. 2). (7) EGT C 316, 27.11.1995, s. 1. () EGT C 149, 28.5.1999, s. 16 och rättelse EGT C 229, 12.8.1999, s. 14. (") EGT L 140, 14.6.2000, s. 1. förfalskning berör gemenskapen genom dess ansvar för den gemensamma valutan. Medlemsstaterna kan inte var och en för sig skapa ett tillfredsställande rättsligt skydd för euron på grund av att eurosedlarna och euromynten kommer att sättas i omlopp utanför de deltagande medlemsstaternas territorier. Man bör därför anta en gemenskapslagstiftning, i vilken det fastställs nödvändiga åtgärder för att eurosedlar och euromynt skall cirkulera under förhållanden som är ägnade att garantera ett över- gripande, verkningsfullt och enhetligt skydd mot verk- samhet som kan skada eurons trovärdighet, och vidta lämpliga åtgärder så att allt är färdigt i god tid före den 1 januari 2002. (5) — För tillämpningen av den här förordningen bör befintliga definitioner av vissa begrepp fastställas eller återges, till exempel förfalskning av euron, tekniska och statistiska uppgifter samt nationella myndigheter som är behöriga att göra undersökningar i syfte att samla in och analy- sera uppgifter om penningförfalskning, inklusive de centralbyråer som anges i artikel 12 i Genévekonven- tionen. (6) — Det bör säkerställas att de tekniska och statistiska uppgifter som de behöriga nationella myndigheterna samlar in om falska eurosedlar och euromynt, samt i möjligaste mån om otillåtet framställda sedlar, över- lämnas till ECB, och att de behöriga nationella myndig- heterna, samt kommissionen inom sitt ansvarsområde, får tillgång till dem. Dessutom är avsikten att Europol skall få tillgång till dem på grundval av en överenskom- melse mellan Europol och ECB. (7) — Ett centrum för analys av sedelförfalskningar, som skall inrättas och ledas under ECB:s tillsyn, skall i enlighet med ECB:s riktlinjer (?) centralisera klassificeringen och den tekniska analysen av falska eurosedlar. (?) ECB-rådets riktlinjer av den 26 augusti 1998 om vissa bestämmelser avseende eurosedlar, ändrade den 26 augusti 1999 (EGT L 258, 5.10.1999, s. 32).