Nr L 117/2 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 5. 95 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1162/95 av den 23 maj 1995 om särskilda tillämpningsföreskrifter för systemet med import- och exportli- censer för spannmål och ris EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål ('), senast ändrad genom Anslut- ningsakten för Österrike, Finland och Sverige och genom rådets förordning (EG) nr 3290/94 (2), särskilt artiklarna 92, 12.4 och 13.11 i denna, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1418/76 av den 25 juni 1976 om den gemensamma organisationen av marknaden för ris (7), senast ändrad genom Anslutnings- akten för Österrike, Finland och Sverige och genom förordning (EG) nr 3290/94, särskilt artiklarna 12.4 och 14.16 i denna, och med beaktande av följande: Genom kommissionens förordning (EEG) nr 891/89 ('), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1043/95 (7), fast- ställdes de = särskilda — tillämpningsföreskrifterna = för systemet med import- och exportlicenser för spannmål och ris. Bestämmelserna i förordning (EEG) nr 891/89 har ändrats vid ett flertal tillfällen, ibland på ett betydande sätt. I ett försök att nå klarhet och administrativ effektivitet är det därför lämpligt att genomföra en grundlig omarbetning av den tillämpliga lagstiftningen samtidigt som de föränd- ringar införs som blivit nödvändiga som en följd av genomförandet av de överenskommelser som träffats inom ramen för Uruguayrundans multilaterala handelsför- handlingar. För att ta hänsyn till spannmåls- och rissektorns särskilda kommersiella praxis, är det lämpligt att fastställa tilläggs- eller undantagsföreskrifter till bestämmelserna i kommis- sionens förordning (EEG) nr 3719/88 (5) om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med export- och importlicenser och förutfastställelselicenser för jordbruks- produkter, senast ändrad genom förordning (EG) nr 340/95 ('). (') EGT nr L 181, 1.7.1992, s. 21. 2) EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 105. ?) EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 1. (') EGT nr L 94, 7.4.1989, s. 13. () EGT nr L 106, 11.5.1995, s. 8. () EGT nr L 331, 2.12.1988, s. 1. () EGT nar L 39, 21.2.1995, s. 1. Om det rör sig om ett förfarande med exportanbud beträf- fande interventionslager är det lämpligt att ange den mängd som licensen avser och för vilket ändamål den utfärdas. Det är också lämpligt att fastställa vilka särskilda uppgifter som exportlicensen bör innehålla, särskilt om det rör sig om ett anbud avseende bidrag, om export av spannmålsbaserade livsmedel eller om förutfastställelse av en exportavgift. Det är lämpligt att fastställa giltighetstiden för de olika varornas import- och exportlicenser med hänsyn till efter- frågan och behovet av en sund förvaltning genom att, mot bakgrund av konkurrenssituationen på världsmarknaden, bevilja en särskilt lång giltighetstid för export av malt. För de licenser som utfärdats före den 1 juli skall dock för- fallodagen fastställas till den 30 september, för att undvika att exportåtaganden görs för det nya regleringsåret innan kornet har skördats. Med hänsyn till risken för att licenser utfärdas för alltför stora volymer bör en betänketid om tre dagar fastställas före det faktiska utfärdandet av en exportlicens för alla spannmålsbaserade och för merparten spannmålsbaserade och för merparten spannmålsbaserade bearbetade produk- ter. Det är lämpligt att flera av bestämmelserna i artikel 44 i förordning (EEG) nr 3719/88 avseende ansökan om exportlicens för vissa produkter för ett anbudsförfarande i ett tredje land som är importland skärps så att de bättre stämmer överens med handelspraxis för spannmål. Med hänsyn till konkurrenssituationen på världsmark- naden när det gäller spannmål och ris är det lämpligt att anta bestämmelser om beviljande av exportlicenser med en särskild giltighetstid för de viktigaste produkterna, inklusive durumvete, och för relativt stora minimikvanti- teter men att AVS-länderna (länderna i Afrika, Karibien och Stilla Havet) medges fördelar för dessa minimikvanti- teter. Beviljandet av licenser bör ske på vissa ytterligare villkor som framför allt skall innebära att leveransavtalet uppvisas för det behöriga organet inom en bestämd tids- frist. Det är lämpligt att fastställa garantibeloppen för import- och exportlicenserna och att särskilja dessa belopp i produktgrupper med hänsyn till eventuella fluktuationer i bidrag eller exportavgifter under den tid som licenserna gäller samtidigt som leveranserna till AVS-länderna gynnas. Det är lämpligt att ange de exportbidrag som skall tillämpas om licensernas giltighetstid förlängs på grund av force majeure enligt artikel 37 i förordning (EEG) nr 3719/88.