36 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 15/Vol. 13 393D0500 18.9.93 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 235/41 RÅDETS BESLUT av den 13 september 1993 om främjande av förnybara energikällor i gemenskapen (Altenerprogrammet) (93/500/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 130s och 235 i detta, med beaktande av kommissionens förslag(!), med beaktande av Europaparlamentets yttrande(?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(?), och med beaktande av följande: Vid sitt möte den 29 oktober 1990 enades rådet (med ministrar ansvariga för miljö och energi) om att gemenskapen och medlemsstaterna var beredda att vidta åtgärder för att uppnå en stabilisering av de totala utsläppen av koldioxid på 1990 års nivå senast år 2000 i gemenskapen som helhet, under förutsättning att andra ledande länder åtar sig liknande förpliktelser och med hänsynstagande till de mål för stabilisering eller minskning av utsläpp inom olika tidsfrister som ett antal medlemsstater fastställt. Man enades också om att medlemsstater vilka som utgångspunkt har en relativt låg energiförbrukning och säledes låga utsläpp, beräknat per invånare eller på någon annan lämplig grund, är berättigade att ha mål eller strategier för koldioxidutsläpp som motsvarar deras ekonomiska och sociala utveckling, samtidigt som energieffektiviteten i samband med deras ekonomiska verksamhet förbättras. I sitt meddelande till rådet om en gemenskapsstrategi för att begränsa koldioxidutsläpp och förbättra energieffektiviteten, angav kommissionen vilka åtgärder gemenskapen bör vidta för att begränsa koldioxidutsläpp. Rådet uppmanade vid sitt möte den 13 december 1991 kom- missionen att lägga fram förslag till åtgärder som ett led i en gemenskapsstrategi. Betydligt större användning av förnybara energikällor kom- mer att bidra till att målet att stabilisera koldioxidutsläppen uppnås. (!') EGT nr C 179, 16.7.1992, s. 4. () EGT nr C 176, 28.6.1993. (2) EGT nr C 19, 25.1.1993, s. 7. I enlighet med = artikel 130r i — fördraget - bör gemenskapsåtgärder — på miljöområdet förbättra miljökvaliteten och se till att naturresurserna utnyttjas på ett varsamt och rationellt sätt, målsättningar som befrämjas av användning av förnybara energikällor. Utvecklingen av förnybara energikällor kan på ett betydande sätt bidra till att minska förorenande utsläpp vid användning av fossila bränslen. Utvecklingen av förnybara energikällor kommer att bidra till att minska drivhuseffekten och minska risken för en global temperaturstegring. Det är därför önskvärt att få till stånd ett världsomfattande internationellt samarbete för att uppnå märkbara resultat. Eftersom fördraget inte ger de nödvändiga befogenheterna för att lagstifta om de energirelaterade aspekterna i det program som avses i artikel 2, bör artikel 235 också tillämpas. I rådets resolution av den 16 september 1986 om nya mål för gemenskapens energipolitik fram till 1995 och om samstäm- mighet mellan medlemsstaternas åtgärder(?) konstateras det att nya och förnybara energikällors bidrag som ersättning för traditionella bränslen bör ökas betydligt, så att dessa energikällor kan spela en viktig roll i den totala energibalansen. I dag finns endast några få nischer för förnybara energikällor på marknaden, och om de inte är konkurrenskraftiga, kan detta delvis förklaras av det faktum att nuvarande pris- sättningssystem = inte = alltid tar — full - hänsyn — till miljökostnaderna för de viktigaste traditionella energikäl- lorna. För att öka de förnybara energikällornas bidrag till energiförsörjningen i framtiden måste medlemsstaterna undvika sådana snedvridningar. Genom sin rekommendation av den 9 juni 1988 om att utveckla — användningen av förnybara energikällor i gemenskapen(5) bekräftar och preciserar rådet sin önskan att föra en politik som syftar till att utveckla förnybara energikällor. I samband med genomgången av de framsteg som gjorts för att uppnå de energipolitiska mål fram till 1995 som fastställs i ovan nämnda resolution av den 16 september 1986, (") EGT nr C 241, 25.9.1986, s. 1. (5) EGT nr L 160, 28.6.1988, s. 46.