108 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 03/Vol. 41 392R0675 Nr L 73/8 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING 19.3.92 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 675/92 av den 18 mars 1992 om ändring av bilaga I och III i rådets förordning (EEG) nr 2377/90 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att — fastställa — maximalt — tillåtna — restmängder = av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung(!), särskilt artiklarna 7 och 8 i denna, och med beaktande av följande:. I enlighet med förordning (EEG) nr 2377/90 måste gränsvärden fortlöpande fastställas för alla farmakologiskt verksamma substanser som används inom gemenskapen i veterinärmedicinska läkemedel avsedda att ges = till livsmedelsproducerande djur. Gränsvärdena bör fastställas först efter det att en undersökning har skett inom <Kommittén — för veterinärmedicinska läkemedel av all relevant information om säkerheten hos ifrågavarande restmängder/resthalter när det gäller konsumtion av livsmedel med animaliskt ursprung samt sådana resthalters inverkan vid industriell bearbetning av livsmedel. När gränsvärdena för resthalter av veterinärmedicinska preparat i livsmedel av animaliskt ursprung skall fastställas, är det nödvändigt att ange i vilka djurarter sådana resthalter kan förekomma, vilka koncentrationer som kan finnas i var och en av de relevanta vävnaderna från de behandlade djuren (målvävnad), samt arten av resthalt som blir föremål för kontroll (restmarkör). (!) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 1. För kontroll av resthalter bör, såsom fastställs i den till- lämpliga gemenskapslagstiftningen, gränsvärden vanligtvis anges för målvävnad i lever eller njure. I den internationella handeln avlägsnas dock ofta lever och njure från djurkroppen och gränsvärden bör därför också alltid fastställas för muskelvävnad och fettvävnad. När det gäller veterinärmedicinska läkemedel avsedda för äggläggande fåglar, mjölkdjur eller honungsbin, måste gränsvärden för resthalter också anges för ägg, mjölk eller honung. När det gäller resthalter i kött bör substanser i sulfonamidgruppen, ivermectin, benzylpenicillin, ampicillin, amoxicillin, oxacillin, cloxacillin och dicloxacillin, införas i bilaga I i förordning (EEG) nr 2377/90. Dimetridazol, ronidazol, kloramfenikol, azaperon och carazolol, — nitrofurans-gruppen, trimethoprim, dapson, ämnen inom tetracyklin-gruppen, spiramycin, febantel, fenbendazol, oxfendazol, levamisol och sulfonamid-gruppen (ifråga om restämnen i mjölk) bör införas i bilaga III i förordning (EEG) nr 2377/90. Det är nödvändigt att fastställa giltighetstiden för de provisoriska gränsvärdena. En tidsfrist på 60 dagar bör tillåtas innan denna förordning träder i kraft så att medlemsstaterna kan göra de nödvändiga anpassningarna till bestämmelserna i denna förordning ifråga om tillstånden att släppa ut de berörda veterinära produkterna på marknaden, vilka lämnats enligt rådets direktiv 81/851/EEG(2). De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till den tekniska utvecklingen av direktiven om avveckling av tekniska handelshinder för veterinärmedicinska preparat. (2) EGT nr L 317, 6.11.1981, s. 1.