28.2.2008 Europeiska unionens officiella tidning L 55/23 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 174/2008 av den 27 februari 2008 om ändring av kommissionens förordning (EG) nr 994/2007 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av ferrokisel med ursprung i Folkrepubliken Kina, Egypten, Kazakstan, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Ryssland EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (!) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 8, efter samråd med rådgivande kommittén, och av följande skäl: (1) Den 30 november 2006 meddelade kommissionen ge- nom ett tillkännagivande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (2) att ett antidumpningsförfa- rande hade inletts beträffande import till gemenskapen av ferrokisel med ursprung i Folkrepubliken Kina, Egyp- ten, Kazakstan, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Ryssland. Genom kommissionens förordning (EG) nr 994/2007 (?) infördes en preliminär antidumpningstull på import av ferrokisel som för närvarande klassificeras enligt KN- nummer 7202 2100, 7202 2910 och 7202 29 90 med ursprung i Folkrepubliken Kina, Egypten, Kazakstan, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Ryssland. De åtgärder som är tillämpliga på sådan import består av en värdetull, utom för en exporterande tillverkare i f.d. jugo- slaviska republiken Makedonien för vilken ett åtagande godtogs genom nämnda förordning. När det undersöktes om prisåtagandet fortfarande är praktiskt, fastställdes det att priserna på ferrokisel fort- satte att variera efter det att de provisoriska åtgärderna hade införts och åtagandet hade godkänts. Överlag visade det sig att priserna på ferrokisel varierar betydligt. På grund av nämnda prisvolatilitet fastställdes det att de fasta minimiexportpriserna för åtagandet inte längre är en giltig åtgärdsform mot bakgrund av undersöknings- resultaten. (!) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom för- ordning (EG) nr 2117/2005 (EUT L 340, 23.12.2005, s. 17). (2) EUT C 291, 30.11.2006, s. 34. (3) EUT L 223, 29.8.2007, s. 1. (4) (7) För att lösa problemet undersöktes möjligheterna att knyta minimiexportpriserna till kostnaderna för de vikti- gaste insatsvarorna. Men det fastställdes att prisvolatilite- ten på marknaden inte enbart kan förklaras av ökade kostnader för de viktigaste insatsvarorna, och därför är det inte möjligt att knyta priserna till minimiexportpri- serna. Därför fastställdes det att åtagandet i sin nuvarande form, dvs. med fasta minimipriser, inte längre fungerar och att problemet med fasta minimipriser inte kan lösas genom prisindexering. Det fastställdes att ferrokisel inte längre kan anses lämpligt för ett fast prisåtagande (se även skälen 131 och 132 i rådets förordning (EG) nr 172/2008 (')), och att godtagandet av åtagandet från det berörda företaget därför bör återkallas. Det berörda företaget underrättades om kommissionens slutsatser och gavs tillfälle att yttra sig. Företaget - hävdade att kommissionens resonemang bakom återkallandet av åtagandet strider mot kommissio- nens analys av gemenskapens intresse där det i medde- landet av uppgifter till företaget fastställdes att ”de till- gängliga uppgifterna mycket riktigt visar att priserna på ferro- kisel visade en tendens att öka under månaderna efter under- sökningsperioden, men priserna på de viktigaste insatsvarorna för tillverkningen av ferrokisel ökade också under samma pe- riod”. I detta hänseende bör det noteras att man i ovan nämnda uttalande, vilket bekräftas i skäl 106 i förordning (EG) nr 172/2008, inte fastställer ett samband mellan prisutveck- lingen för ferrokisel och kostnaderna för insatsvaror, utan var avsett att förklara gemenskapsindustrins ekonomiska situation. Enligt kommissionens fastställda praxis för be- räkning av minimiimportpriserna kan minimiimportpri- serna beräknas endast om priset på den produkt som omfattas av åtagandet varierar beroende på den viktigaste insatsvaran. I detta särskilda fall fanns det inte ett starkt samband mellan den viktigaste insatsvaran (el) och ök- ningen av priset på ferrokisel. Även om det skulle ha funnits ett samband mellan priserna på ferrokisel och den viktigaste insatsvaran, finns ingen lämplig informa- tionskälla som grund för beräkning av minimiimportpri- set, eftersom elpriser är olika på olika marknader, i mot- sats till råvarupriserna för andra produkter såsom olja. Dessutom utgör även andra råvaror såsom koks och kvartsit betydande, men varierande, beståndsdelar av kostnaderna för produktion av ferrokisel. Om minimiim- portpriserna knöts till priset för varje insatsvara skulle man vara tvungen fastställa en metod för att beräkna index, vilket skulle göra det ytterst komplicerat () Se sidan 6 i detta nummer av EUT.