L 318/4 Europeiska unionens officiella tidning 19.10.2004 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1803/2004 av den 15 oktober 2004 om ändring av förordning (EG) nr 94/2002 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2826/2000 om informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter på den inre marknaden EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2826/2000 av den 19 december 2000 om informationskampanjer och säljfräm- jande åtgärder för jordbruksprodukter på den inre markna- den (!), särskilt artikel 12 i denna, och av följande skäl: Praktiska erfarenheter visar att det är nödvändigt att yt- terligare förbättra information och säljfrämjande åtgärder på den inre marknaden i enlighet med vad som anges i kommissionens förordning (EG) nr 94/2002 (?). Bilaga II till förordning (EG) nr 94/2002 innehåller en förteckning över de behöriga nationella myndigheter som ansvarar för tilämpningen av den förordningen. Det be- hövs flexiblare sätt att förteckna den eller de behöriga myndigheter som varje medlemsstat har utsett, samt upp- gifter om hur man kontaktar dem, så att informationen finns tillgänglig i en förteckning som uppdateras fortlö- pande och kan nås av samtliga intresserade parter via Internet. För att man skall kunna utvärdera och jämföra förslag till informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder bör förslagen lämnas in i ett format som är enhetligt för samtliga medlemsstater. För att undvika risken för dubbelfinansiering bör sådana informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder som stöds genom rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- (!) EGT L 328, 23.12.2000, s. 2. (?) EGT L 17, 19.1.2002, s. 20. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 185/2004 (EUT L 29, 3.2.2004, s. 4). och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar (?) inte vara stödberättigande enligt förord- ning (EG) nr 2826/2000. Praktiska erfarenheter visar att de perioder medlemssta- terna förfogar över för att sluta avtal med utvalda bransch- organisationer eller interprofessionella organisationer är för korta. Detta gäller i första hand när sådana organisa- tioner i fler än en medlemsstat är inblandade. Perioderna bör därför förlängas. Tack vare användningen av standardavtal garanteras att de valda programmen genomförs på samma villkor i medlemsstaterna. Vid behov bör dock medlemsstaterna ges utrymme att utforma vissa delar av avtalet själva för att ta hänsyn till nationella regler. Det bör klargöras att det för de fleråriga programmen skall lämnas in en internrapport efter varje avslutad årlig fas även om ingen betalningsansökan lämnats in. Praktiska erfarenheter visar att dagens krav på cirkulation fyra gånger per år av kvartalsrapporter mellan medlems- staterna och kommissionen är för tungrott. Kraven på rapportcirkulering för medlemsstaterna bör bara vara två gånger per år. Den ränta som skall betalas av stödmottagaren av en felaktig utbetalning skall anpassas efter räntan på ford- ringar som inte betalats tillbaka före förfallodagen som fastställs i artikel 86 i kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget ('). () EGT L 160, 26.6.1999, s. 80. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 583/2004 (EUT L 91, 30.3.2004, s. 1). (4) EGT L 357, 31.12.2002, s. 1.