13/Vol. 27 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 15 394L0036 10.9.94 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 237/13 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 94/36/EG av den 30 juni 1994 om färgämnen för användning i livsmedel EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta, med beaktande av rådets direktiv 89/107/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstift- ning om livsmedelstillsatser som är godkända för användning i livsmedel(!), särskilt artikel 3.2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag(?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs ytt- rande(), enligt förfarandet i artikel 189b i fördraget(£), och med beaktande av följande: Skillnaderna i nationell lagstiftning i fråga om villkoren för användningen av färgämnen i liysmedel är ett hinder för den fria rörligheten för livsmedel. Detta kan skapa otillbörliga konkurrensförhållanden. Det viktigaste syftet med all lagstiftning om sådana livsmed- elstillsatser och villkoren för användning av dem bör vara att skydda och informera konsumenterna. En livsmedelstillsats får endast användas om det kan styrkas att den är tekniskt nödvändig och inte hälsoskadlig. Färgämnen används för att återställa det ursprungliga utseen- det hos livsmedel som fått sin färg påverkad genom bearbet- ning, lagring, förpackning och distribution och därigenom kan ha blivit utseendemässigt mindre acceptabla för konsumen- terna. . Färgämnen används även för att göra livsmedels utseende mer tilltalande, bidra till att konsumenterna associerar till smaker som normalt förbinds med vissa livsmedel och för att ge färg åt i sig färglösa livsmedel. (') EGT nr L40, 11.2.1989, s. 27. Direktivet är ändrat genom direktiv 94/34/EG (EGT nr L 237, 10.9.1994, s. 1). (2) EGT nr C 12, 8.1.1992, s. 7. (C) EGT nr C 313, 30.11.1992, s. 1. () Europaparlamentets yttrande av den 10 mars 1993 (EGT nr C 115, 26.4.1993, s. 105), bekräftat den 2 december 1993 (EGT nr C 342, 20.12.1993), rådets gemensamma ställningstagande av den 9 mars 1994 och Europaparlamentets beslut av den 9 mars 1994 (EGT nr C 91, 28.3.1994, s. 79). Det är nödvändigt att ta med vissa färgämnen, som är avsedda för kontrollmärkning av kött på den officielle veterinärens ansvar enligt kraven i direktiv 91/497/EEG("), särskilt kapitel XI i bilaga 1 till detta. Endast färgämnen som är godkända enligt detta direktiv bör användas till dekoration eller märkning av ägg enligt förord- ning (EEG) nr 1274/91(5). Färgämnen används för att framhäva livsmedels naturliga färg. Det är allmänt accepterat att oberedda livsmedel och vissa andra baslivsmedel bör vara fria från livsmedelstillsatser. Med beaktande av de senaste vetenskapliga och toxikologiska rönen om tillsatser bör vissa av dessa endast tillåtas för vissa livsmedel och med vissa villkor för användningen. Det är nödvändigt att fastställa stränga bestämmelser för användningen av tillsatser i livsmedel för spädbarn och små barn. Samråd har skett med Vetenskapliga livsmedelskommittén i fråga om ämnen som ännu inte omfattas av gemenskapsbe- stämmelser. Det är önskvärt att förfarandet för samråd med Ständiga livs- medelskommittén följs, när beslut skall fattas om huruvida ett visst livsmedel tillhör en viss kategori av livsmedel. Detta direktiv ersätter delvis rådets direktiv av den 23 oktober 1962 om tillnärmning av medlemsstaternas bestämmelser om färgämnen som är godkända för användning i livsmedel(7). Förslag om ändring av nuvarande renhetskriterier för färgäm- nen och nya specifikationer för sådana färgämnen som saknar renhetskriterier kommer att lämnas enligt förfarandet i artikel 11 i direktiv 89/107/EEG. 6C) EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 69. Direktivet är ändrat genom direk- tiv 92/S/EEG (EGT nr L 57, 2.3.1992, s. 1). (5) Kommissionens förordning (EEG) nr 1274/91 av den I5 maj 1991 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 1907/90 om vissa handelsnormer för ägg (EGT nr L 121, 16.5.1991, s. 11). Förordningen är senast ändrad genom förord- ning (EG) nr 1259/94 (EGT nr L 137, 1.6.1994, s. 54). () EGT nr 115, 11.11.1962, s. 2645/62. Direktivet är senast ändrat genom direktiv 85/7/EEG (EGT nr L 2, 3.1.1985, s. 22).