13.1.2004 Europeiska unionens officiella tidning L 7/45 KOMMISSIONENS DIREKTIV 2004/1/EG av den 6 januari 2004 om ändring av direktiv 2002/72/EG när det gäller upphävande av användningen av azodikar- bonamid som jäsmedel (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets direktiv 89/109/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstift- ning om material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel ('), särskilt artikel 3 i detta, och av följande skäl: (1) I kommissionens direktiv 2002/72/EG av den 6 augusti 2002 om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel () godkänns, i enlighet med yttrandet från Vetenskapliga kommittén för livsmedel, användningen av azodikar- bonamid som jäsmedel i material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel. Azodikarbonamid används som jäsmedel vid tillverkning av packning av plast i metallock till glasburkar. Nya rön har visat att azodikarbonamid sönderdelas till semikar- bazid vid upphettning under tillverkningen av den jästa packningen och vid steriliseringen av den förslutna glas- burken. Den 8 juli 2003 underrättades Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad ”myndigheten”) av branschindustrin om att semikarbazid hade konstaterats i ett antal livsmedel i glasburk. Nivån semikarbazid i dessa livsmedel var varierande (upp till 25 ug/kg), och den högsta koncentrationen konstaterades i barnmat. Mot bakgrund av befintliga vetenskapliga uppgifter, däribland nyare forskning som utförts på uppdrag av myndigheten, kom den vetenskapliga panelen för livsme- delstillsatser, smakämnen, processhjälpmedel och mate- rial som kommer i kontakt med livsmedel (nedan kallad ”panelen”) i sitt yttrande av den 1 oktober 2003 fram till att semikarbazid har en svag cancerogen effekt hos försöksdjur och svag genotoxicitet in vitro, men att det enligt aktuella vetenskapliga rön inte är möjligt att fastställa om semikarbazid innebär någon risk för cancer hos människan. En tillfällig expertgrupp fick till särskilt uppdrag av myndigheten att ge ytterligare råd om eventuella risker för spädbarn, som är den konsumentgrupp för vilken (') EGT L 40, 11.2.1989, s. 38. Direktivet senast ändrat genom Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1). (?) EGT L 220, 15.8.2002, s. 18. den potentiella exponeringen av semikarbazid i förhål- lande till kroppsvikt är som störst. När de möjliga konse- kvenserna av semikarbazid i barnmat utvärderades gick expertgruppen igenom såväl de toxikologiska som de mikrobiologiska och näringsmässiga aspekterna. Den 9 oktober 2003 framförde de, med beaktande av tillgänglig information om nivåerna semikarbazid i livs- medel, konsumtion och toxikologi, att risken för både spädbarn och vuxna som äter livsmedel som innehåller semikarbazid sannolikt är mycket liten. Panelen hävdade emellertid att förekomsten av semikarbazid i barnmat inte är önskvärd och rekommenderade att exponeringen för semikarbazid av försiktighetsskäl borde minskas så fort den tekniska utvecklingen säkerhetsmässigt så medger. Mot bakgrund av panelens och den tillfälliga expertgrup- pens slutsatser samt den vetenskapliga osäkerhet som fortfarande föreligger är det lämpligt att, för att uppnå den höga hälsoskyddsnivå som valts i gemenskapen, upphäva användningen av azodikarbonamid i enlighet med försiktighetsprincipen i artikel 7 i Europaparlamen- tets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (') (livsme- delslagstiftning). - Azodikarbonamid stryks från den ofullständiga förteckningen över tillsatser som är helt harmoniserade på EU-nivå och den bör tillämpas medan gemenskapen söker efter mera fullständiga uppgifter som, oavsett källan, skulle kunna bringa klarhet och fylla de luckor som idag finns i kunskaperna om semikar- bazid. Kommissionen har underrättats om att alternativ till azodikarbonamid kommer att bli tillgängliga inom en nära framtid. När man söker en möjlig ersättning till azodikarbonamid i förpackningsmaterial till barnmat är det av avgörande betydelse att förseglingens effektivitet noggrant beaktas och utvärderas innan ersättningen görs, för att den mikrobiologiska säkerheten hos livs- medlet inte skall äventyras. Därför är det nödvändigt med en övergångsperiod på 18 månader för att utvärder- ingen skall kunna genomföras under en tidsperiod då den minsta hållbarhetstiden för sådana livsmedel kan beaktas. En övergångsperiod bör även gälla för material och artiklar som kommer i kontakt med livsmedel före sista datum för genomförandet av detta direktiv. () EGT L 31, 1.2.2002, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1642/2003 (EUT L 245, 29.9.2003, s. 4).