31.7.2009 Europeiska unionens officiella tidning L 200/25 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 662/2009 av den 13 juli 2009 om införande av ett förfarande för förhandling och ingående av avtal mellan medlemsstater och tredjeländer om särskilda frågor avseende tillämplig lag för avtalsförpliktelser och utomobligatoriska förpliktelser EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 61 c, 65 och 67.5, med beaktande av kommissionens förslag, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (!), och av följande skäl: Avdelning IV i tredje delen av fördraget innehåller den rättsliga grunden för antagande av gemenskapslagstift- ning på området för civilrättsligt samarbete. Det civilrättsliga samarbetet mellan medlemsstater och tredjeländer har av tradition reglerats i avtal mellan med- lemsstaterna och dessa tredjeländer. Sådana avtal, som det finns ett stort antal av, återspeglar ofta de särskilda banden mellan en medlemsstat och ett tredjeland och avser att fastställa en lämplig rättslig ram för att till- godose de berörda parternas särskilda behov. Enligt artikel 307 i fördraget ska medlemsstaterna vidta alla lämpliga åtgärder för att undanröja eventuella brister när det gäller förenligheten mellan gemenskapens regel- verk och internationella avtal mellan medlemsstater och tredjeländer. Detta kan innebära att sådana avtal behöver omförhandlas. För att fastställa en lämplig rättslig ram som tillgodoser en viss medlemsstats särskilda behov beträffande dess förbindelser med ett tredjeland kan det finnas ett uppen- bart behov av att ingå nya avtal med tredjeländer angå- ende civilrättsliga områden som omfattas av avdelning IV i tredje delen av fördraget. (!) Europaparlamentets yttrande av den 7 maj 2009 (ännu ej offentlig- gjort i EUT) och rådets beslut av den 7 juli 2009. (5) I sitt yttrande 1/03 av den 7 februari 2006 om ingåendet av den nya Luganokonventionen bekräftade Europeiska gemenskapernas domstol att gemenskapen har förvärvat exklusiv behörighet att ingå ett internationellt avtal som Luganokonventionen med tredjeländer när det gäller frå- gor som påverkar bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om dom- stols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (?) (Bryssel I). Det är gemenskapen som enligt artikel 300 i fördraget ska ingå avtal mellan gemenskapen och ett tredjeland i frågor som omfattas av gemenskapens exklusiva behörig- het. Enligt artikel 10 i fördraget ska medlemsstaterna under- lätta för gemenskapen att fullgöra sina uppgifter och avstå från varje åtgärd som skulle kunna äventyra att fördragets mål uppnås. Denna skyldighet att samarbeta lojalt är generellt tillämplig och gäller oberoende av om gemenskapens behörighet är exklusiv eller inte. När det gäller avtal med tredjeländer om specifika civil- rättsliga frågor som omfattas av gemenskapens exklusiva behörighet bör det införas ett konsekvent och öppet för- farande i syfte att bemyndiga en medlemsstat att ändra ett befintligt avtal eller att förhandla om och ingå ett nytt avtal, särskilt när gemenskapen själv inte har klargjort att den har för avsikt att utöva sin externa behörighet att ingå ett avtal, genom ett redan befintligt förhandlings- mandat eller ett planerat förhandlingsmandat. Detta för- farande bör inte påverka gemenskapens exklusiva behö- righet och bestämmelserna i artiklarna 300 och 307 i fördraget. Det bör anses som en undantagsåtgärd och bör vara begränsat i räckvidd och tid. Denna förordning bör inte vara tillämplig om gemenska- pen redan har ingått ett avtal i samma fråga med det berörda tredjelandet. Två avtal bör anses handla om samma fråga endast om och i den mån samma specifika rättsliga frågor i sak regleras. Bestämmelser som enbart utgör en allmän avsiktsförklaring om att samarbeta kring denna fråga bör inte anses handla om samma fråga. (2) EGT L 12, 16.1.2001, s. 1.