18.2.2004 Europeiska unionens officiella tidning L 47/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotikaprekursorer (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (?), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget, (?) och av följande skäl: (1) — Genom rådets beslut 90/611/EEG anslöt sig gemen- skapen till Förenta nationernas konvention mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen (nedan kallad ”FN-konventionen”), vilken antogs i Wien den 19 december 19883 ('). (2) — De krav som ställs på handeln med prekursorer (dvs. ämnen som ofta används vid olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen) i artikel 12 i FN- konventionen har i fråga om handeln mellan gemen- skapen och tredje land genomförts genom rådets förord- ning (EEG) nr 3677/90 av den 13 december 1990 om åtgärder för att försvåra avledningen av vissa ämnen för olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen ('). (3) - Enligt artikel 12 i FN-konventionen skall lämpliga åtgärder vidtas för att övervaka tillverkning och distribu- tion av prekursorer. För detta måste åtgärder vidtas för medlemsstaternas handel med prekursorer. Sådana åtgärder infördes genom rådets direktiv 92/109/EEG av den 14 december 1992 om tillverkning och utsläppande på marknaden av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen (). För att harmoniserade bestämmelser skall () EGT C 20 E, 28.1.2003, s. 160. () EUT C 95, 23.4.2003, s. 6. (') Europaparlamentets yttrande av den 11 mars 2003 (ännu ej offent- liggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 september 2003 (EUT C 277 E, 18.11.2003, s. 31) och Europapar- lamentets ståndpunkt av den 16 december 2003 (ännu ej offp ntlig- gjord i EUT). (') EGT L 326, 24.11.1990, s. 56. () EGT L 357, 20.12.1990, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1232/2002 (EGT L 180, 10.7.2002, s. 5). (') EGT L 370, 19.12.1992, s. 76. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1). kunna tillämpas samtidigt i alla medlemsstater får en förordning anses vara lämpligare än det nuvarande direktivet. Det är i samband med Europeiska unionens utvidgning viktigt att ersätta direktiv 92/109/EEG med en förord- ning, eftersom varje ändring i det direktivet och dess bilagor skulle utlösa nationella genomförandeåtgärder i 25 medlemsstater. Genom beslut vid sin 35:e session 1992 införde FN:s narkotikakommission ytterligare ämnen i förteckning- arna i bilagan till FN-konventionen. Denna förordning bör innehålla motsvarande bestämmelser för att göra det möjligt att upptäcka fall då narkotikaprekursorer kan ha spridits olagligt inom gemenskapen samt för att se till att gemensamma övervakningsbestämmelser tillämpas inom gemenskapsmarknaden. Bestämmelserna i artikel 12 i FN-konventionen bygger på ett övervakningssystem för handeln med ämnena i fråga. Denna handel är till övervägande del helt laglig. Dokumentation av försändelser och märkningen av dessa ämnen bör vara tillräckligt tydliga. Vid sidan av att de behöriga myndigheterna ges nödvändiga möjligheter att ingripa är det också viktigt att i FN-konventionens anda utveckla mekanismer som bygger på ett nära samarbete med de berörda marknadsaktörerna samt metoder för insamling av information. Meningarna går idag isär inom gemenskapen när det gäller tolkningen av vilka åtgärder som bör gälla för sassafrasolja, eftersom oljan enligt vissa medlemsstater är en blandning som innehåller safrol och därför kontrol- leras, medan andra medlemsstater betraktar den som en naturprodukt som inte behöver undergå kontroll. Problemet kan lösas genom att en hänvisning till natur- produkter införs i definitionen av förtecknat ämne, så att det blir möjligt att utföra kontroller av sassafrasolja. Endast de naturprodukter ur vilka förtecknade ämnen lätt kan utvinnas bör dock omfattas av definitionen.