L 35/56 Europeiska unionens officiella tidning 4.2.2009 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 81/2009 av den 14 januari 2009 om ändring av förordning (EG) nr 562/2006 vad gäller användningen av informationssystemet för viseringar (VIS) enligt kodexen om Schengengränserna EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 62.2 a, med beaktande av kommissionens förslag, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (!), och av följande skäl: (1) I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av den 15 mars 2006 om en gemenskapsko- dex om gränspassage för personer (kodex om Schengen- gränserna) (2) föreskrivs villkor, kriterier och regler för kontrollen vid gränsövergångsställena och för gränsöver- vakningen, — inklusive - kontroller - i - Schengens informationssystem. Europaparlamentets och = rådets - förordning = (EG) nr 767/2008 av den 9 juli 2008 om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (VIS- förordningen) (?) syftar till att förbättra genomförandet av den gemensamma viseringspolitiken. Det anges även att syftena med VIS inbegriper att underlätta både kontrollen vid gränsövergångar vid de yttre gränserna och kampen mot bedrägerier. I förordning (EG) nr 767/2008 föreskrivs kriterier och vill- kor för när de behöriga myndigheterna, i syfte att utföra kontroller vid gränsövergångar vid de yttre gränserna, ska ha tillgång till uppgifter för att kontrollera viseringsinne- havares identitet, viseringens äkthet och om villkoren för inresa är uppfyllda, och för att identifiera personer som inte, eller inte längre, uppfyller villkoren för inresa till, vis- telse eller bosättning inom medlemsstaternas territorium. Eftersom endast en verifiering av fingeravtryck med säker- het kan bekräfta att en person som vill resa in till Schengen- området är samma person som den för vilken viseringen har utfärdats bör användning av VIS vid de yttre gränserna föreskrivas. (!) Europaparlamentets yttrande av den 2 september 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 27 november 2008. (2) EUT L 105, 13.4.2006, s. 1. (?) EUT L 218, 13.8.2008, s. 60. (5) (10) (11) För att kontrollera huruvida inresevillkoren för tredjelands- medborgare i artikel 5 i förordning (EG) nr 562/2006 är uppfyllda och för att kunna utföra sina uppgifter på ett effektivt sätt, bör gränskontrolltjänstemän använda sig av all nödvändig och tillgänglig information, inklusive data som kan sökas i VIS. För att undvika att gränsövergångar där VIS kan vara i bruk kringgås och garantera att VIS fungerar med full effektivi- tet är det särskilt viktigt att VIS används på ett enhetligt sätt i samband med inresekontroller vid de yttre gränserna. Vid upprepade viseringsansökningar är det lämpligt att biometriska data ska kunna återanvändas och kopieras från den första ansökan i VIS, och användningen av VIS i sam- band med inresekontroller vid de yttre gränserna bör där- för göras obligatorisk. Användning av VIS bör omfatta en systematisk sökning i VIS på grundval av viseringsmärkets nummer i kombina- tion med verifiering av fingeravtryck. Med tanke på vad sådana sökningar kan innebära för väntetiderna vid gränsö- vergångar bör det dock undantagsvis vara möjligt att, under en övergångstid och under klart avgränsade omstän- digheter, konsultera VIS utan att systematiskt verifiera fing- eravtryck. Medlemsstaterna bör se till att detta undantag endast görs när villkoren för undantaget till fullo uppfylls och att det i fråga om såväl varaktighet som frekvens utnyttjas i minsta möjliga mån vid de enskilda gränsövergångarna. Förordning (EG) nr 562/2006 bör därför ändras i enlighet med detta. Eftersom målen för denna förordning, nämligen att fast- ställa de regler som ska gälla för användningen av VIS vid de yttre gränserna, inte i tillräcklig utsträckning kan upp- nås av medlemsstaterna och det därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. Denna förordning respekterar de grundläggande rättighe- ter och iakttar de principer som erkänns i artikel 6.2 i för- draget om Europeiska unionen och återspeglas i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättighe- terna och de grundläggande friheterna och i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.