21. 4. 95 Europeiska gemenskapernas officiella tidning Nr L 89/7 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 870/95 av den 20 april 1995 om tillämpning av artikel 85.3 i fördraget på vissa grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden mellan linjerederier (konsortier) i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 479/92 (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 479/92 av den 25 februari 1992 om tillämpning av artikel 85.3 i fördraget på vissa grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden mellan linjerederier (konsortier)('), senast ändrat genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, särskilt artikel 1 i denna, efter offentliggörande av utkast till denna förordning (?), efter samråd med den rådgivande kommittén för avtal och dominerande ställning på sjötransportområdet och med beaktande av följande: (1) <Dessa avtal, beslut eller samordnande förfaranden mellan linjerederier (konsortier) kan på grund av det samarbetet begränsa konkurrensen på gemen- skapsmarknaden och påverka handeln mellan medlemsstaterna, och de kan följaktligen omfattas av det förbund som avses i artikel 85.1 i fördraget. (22 — På grundval av de analyser av konsortieavtal som kommissionen genomfört kan man göra den bedömningen att flertalet avtal i princip uppfyller villkoren i artikel 85.3, och att det finns anledning att definiera denna kategori av konsortier. (3) - Vid utarbetandet av denna förordning har kommis- sionen tagit vederbörlig hänsyn till sjöfartens sär- drag. Dessa särdrag kommer likaledes att vara en viktig faktor att ta hänsyn till om kommissionen behöver granska konsortier som inte omfattas av det aktuella gruppundantaget. (4) — Så som de definieras i denna förordning bidrar konsortierna i allmänhet till att förbättra produkti- (') EGT nr L 55, 29.2.1992, s. 3. () EGT nr C 63, 1.3.1994, s. 8. (5) (6) (7) viteten och kvaliteten på de linjetrafiktjänster som erbjuds, detta på grund av de rationaliseringar inom medlemsrederierna som de ger upphov till och på grund av stordriftsfördelarna, vilka kan öka utnytt- jandegraden av fartyg och hamnanläggningar. Konsortierna bidrar också till att främja teknisk och ekonomisk utveckling genom att de underlättar och befrämjar såväl utnyttjandet av containrar som ett effektivare utnyttjande av fartygskapaciteten. En skälig del av de produktivitets- och kvalitetsför- bättringar som konsortierna ger upphov  till, kommer i allmänhet brukarna av de sjöfartstjänster som konsortierna erbjuder till godo. Sådana fördelar kan vara en ökning av antalet förbindelser och tilläggningar eller bättre disponering av dessa, liksom högre kvalitet och större individuell anpass- ning av de erbjudna tjänsterna, detta på grund av tillgång till modernare fartyg och utrustning, både till havs: och i hamn. Brukarna kan dock effektivt dra fördel av detta endast i den mån tillräcklig konkurrens råder på de linjer där konsortierna verkar. Det finns följaktligen anledning att låta dessa avtal bli föremål för ett gruppundantag, förutsatt att de inte ger de företag som är intressenter möjlighet att sätta konkurrensen ur spel för en väsentlig del av trafiken. För att ta hänsyn till sjöfartens ständigt växlande marknadsvillkor och till de ofta förekom- mande ändringar som parterna gör både av klausu- lerna i konsortieavtalen och av de aktiviteter som parterna utför inom avtalens ram, har denna förord- ning som mål att klargöra de villkor som konsortier måste uppfylla för att omfattas av det gruppun- dantag som föreskrivs i denna förordning. En av de grundläggande egenskaper som utmärker ett konsortium vars syfte är att etablera och bedriva en gemensam tjänst är anpassning av kapaciteten. Detta är emellertid inte fallet då en viss procent- andel av fartygskapaciteten inom konsortiet inte utnyttjas.