32 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13/Vol. 27 394D0611 16.9.94 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 241/25 KOMMISSIONENS BESLUT av den 9 september 1994 om genomförandet av artikel 20 i direktiv 89/106/EEG om byggprodukter (94/611/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av direktiv 89/106/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om byggprodukter(!), senast ändrat genom direktiv 93/ 68/ EEG(2), särskilt artiklarna 3, 6 och 20 i detta, med beaktande av kommissionens meddelande om tillämp- ningsdokumenten till direktiv 89/106/EEG, och med beaktande av följande: I artikel 3.2 i direktiv 89/106/EEG fastställs att det för att hän- syn skall kunna tas till eventuella skillnader i skyddsnivåer på det nationella, regionala eller lokala planet, kan ske en klass- indelning i tillämpningsdokumenten och de tekniska specifi- kationerna för varje väsentligt krav. Enligt punkt 4.2.1 i tillämpningsdokument nr 2 ”brandsäker- het” berättigas behovet av nivåer för de väsentliga kraven uttryckta som funktion av — - byggnadsverkets typ, användning och belägenhet, — byggnadsverkets planlösning, — tillgången på utrustning för katastrofberedskap. I punkt 2.2 i tillämpningsdokument nr 2 förtecknas en rad inbördes relaterade åtgärder som syftar till uppfyllande av det väsentliga kravet ”säkerhet i händelse av brand”, och som till- sammans bidrar till att beskriva en brandsäkerhetsstrategi som kan vidareutvecklas på olika sätt i medlemsstaterna. I punkt 4.2.3.3 i tillämpningsdokument nr 2 identifieras en av de åtgärder som tillämpas i medlemsstaterna, och som består i att begränsa eldens och rökens utveckling och spridning i det rum där elden uppstått (eller inom ett givet område) genom att begränsa byggprodukternas bidrag till att en brand kan utvecklas fullt ut. (!') EGT nr L 40, 11. 2. 1989, s. 12. (2) EGT nr L 220, 30. 8. 1993, s. 1. Definitionen av klasser för de väsentliga kraven är delvis beroende av nivån på en sådan begränsning. Nivån på denna begränsning kan endast uttryckas genom olika nivåer för byggprodukters reaktion på brandutveckling under faktiska användningsförhållanden. I punkt 4.3.1.1 i tillämpningsdokument nr 2 finns det preci- serat att det för att möjliggöra utvärdering av produkters reak- tion på brandutveckling kommer att utvecklas en harmonise- rad lösning som kan innebära prov i full skala eller i provbänk som står i korrelation till verkliga brandscenarior. Denna lösning ligger inom ramen för ett klassificeringssystem som inte omfattas av tillämpningsdokumentet. Det klassificeringssystem som har identifierats för detta ända- mål bygger på en rad provningsmetoder som redan definierats av standardiseringsorganen med undantag för en metod, den s.k. Enstaka brinnande föremål (Single Burning Item, SBID. Tröskelvärden för klasserna B, C och D kommer att anges senare genom ett nytt beslut som kommer att fattas så snart utvecklingen av SBI gör detta möjligt. Artikel 20.2 i direktiv 89/106/EEG anger det förfarande som skall följas vid antagande av föreskrifter om fastställandet av kravklasser såvida de inte är upptagna i tillämpningsdoku- menten. Ständiga byggkommittén har hörts i enlighet med förfarandet i artikel 20.3 i direktivet, och avgett ett positivt yttrande. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel I 1. — När tillståndet vid slutanvändning för en byggprodukt är sådant att den bidrar till utveckling och spridning av brand och rök i det rum där branden uppstått (eller i ett givet område), skall produkten klassificeras efter dess reaktion på brandut- veckling med beaktande av klassificeringssystemet i tabel- lerna 1 och 2 1i bilagan. 2. - Byggprodukterna kommer att behandlas utifrån de fak- tiska förhållanden där de slutligen används.