13.1.2010 Europeiska unionens officiella tidning L 8/17 KOMMISSIONENS BESLUT av den 29 oktober 2009 om antagandet av grundläggande föreskrifter för register över lokförarbevis och kompletterande intyg enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/59/EG [delgivet med nr K(2009) 8278] (Text av betydelse för EES) (2010/17/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/59/EG av den 23 oktober 2007 om behörighetsprövning av lokförare som framför lok och tåg på järnvägssystemet i gemenskapen (!), särskilt artikel 22, med beaktande av Europeiska järnvägsbyråns rekommendation om grundläggande föreskrifter för register över lokförarbevis och kompletterande intyg (ERA/REC/SAF/05-2008) av den 19 december 2008, och av följande skäl: (1) — I enlighet med artikel 22.1 i direktiv 2007/59/EG bör behöriga myndigheter föra ett nationellt register över lokförarbevis eller se till att ett sådant register förs. (2) — I enlighet med artikel 22.2 i direktiv 2007/59/EG bör järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare föra ett före- tagsregister för kompletterande intyg eller se till att ett sådant register förs. (3) - Enligt artikel 22.4 i direktiv 2007/59/EG ska Europeiska järnvägsbyrån utarbeta ett förslag till grundläggande fö- reskrifter för register över lokförarbevis, som ska inrättas av behöriga myndigheter, och register över komplette- rande intyg som ska inrättas av järnvägsföretag och infra- strukturförvaltare där förare är anställda eller tjänstgör enligt avtal. En medlemsstats nationella register över lok- förarbevis bör innehålla alla lokförarbevis som utfärdats i den medlemsstaten. Ett standardiserat ansökningsformulär bör användas för ansökningar om lokförarbevis, för registrering av förarbe- vis och registrering av uppdateringar, ändringar, utbyten, förnyelser, tillfälliga återkallanden och återkallanden. (4) — Registren över lokförarbevis och kompletterande intyg bör vara åtkomliga för läsning för bemyndigade företrä- (!) EUT L 315, 3.12.2007, s. 51. dare för behöriga myndigheter och berörda aktörer. De olika registren bör vara enhetliga i fråga om de uppgifter de innehåller samt formatet för dessa. Gemensamma driftsrelaterade och tekniska specifikationer bör därför användas när registren inrättas. (5) — Säkerhetsmyndigheterna bör utnyttja all information i förarbevis, harmoniserade kompletterande intyg och re- gister över förarbevis och harmoniserade kompletterande intyg för att underlätta bedömningen av den behörighets- prövning av personal som föreskrivs i artiklarna 10 och 11 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/49/EG av den 29 april 2004 om säkerhet på gemenskapens järnvägar och om ändring av rådets direktiv 95/18/EG om tillstånd för järnvägsföretag och direktiv 2001/14/EG om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg (järnvägssäkerhetsdirektivet) (?2) samt för att påskynda utfärdandet av de säkerhetsintyg som föreskrivs i de artiklarna. (6) — I enlighet med artikel 19.1 f i direktiv 2007/59/EG bör registret över lokförarbevis föras och uppdateras av de behöriga myndigheterna eller av organ som dessa upp- gifter delegerats till. Medlemsstaterna bör informera kom- missionen och de övriga medlemsstaterna om vilket or- gan de har utsett för detta ändamål, delvis för att göra det möjligt för dessa organ att utbyta information. (7) — Varje medlemsstat bör företrädesvis inrätta ett datorbase- rat register över förarbevis i syfte att uppnå full inter- operabilitet mellan registren och göra det möjligt för behöriga myndigheter och andra som har tillträdesrätt att erhålla information. Av ekonomiska och tekniska skäl kan denna typ av gränssnitt emellertid inte antas utan ytterligare undersökningar. För det första är det nödvändigt att enas om metoder för att säkerställa att tillträde beviljas på vissa villkor, i enlighet med kraven i direktiv 2007/59/EG. För det andra är det nödvändigt att undersöka hur många transaktioner det handlar om för att man ska kunna göra en kostnadsnyttoanalys och fö- reslå en genomförbar lösning som inte medför administ- rativa kostnader som kan vara illa avvägda i förhållande till verkliga behov. Europeiska järnvägsbyrån föreslog därför att man skulle genomföra en tillfällig lösning, med förenklat informationsutbyte, och ta itu med utveck- lingen av ett elektroniskt gränssnitt i ett senare skede. (2) EUT L 220, 21.6.2004, s. 16.