L 348/20 Europeiska unionens officiella tidning 24.12.2008 EUROPEISKA - UNIONENS RÅD - HAR RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1342/2008 av den 18 december 2008 om upprättande av en långsiktig plan för torskbestånden och det fiske som utnyttjar de bestånden och om upphävande av förordning (EG) nr 423/2004 ANTAGIT - DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande (!), och av följande skäl: (1) Syftet med rådets förordning (EG) nr 423/2004 av den 26 februari 2004 om åtgärder för återhämtning av torsk- bestånd (?) är att säkerställa att torskbestånden i Kattegatt, Nordsjön, inklusive Skagerrak och östra delen av Engels- ka kanalen, väster om Skottland och Irländska sjön, inom fem till tio år kan återhämta sig och uppnå de säkra gränser för bestånden som forskarna rekommenderat. Enligt aktuella vetenskapliga utlåtanden från Internatio- nella havsforskningsrådet (Ices) har de minskningar av torskfångsterna som de totala tillåtna fångstmängderna (TAC), de tekniska åtgärderna och de kompletterande ansträngningsbegränsande åtgärderna, inklusive övervak- ning och kontroll för att förhindra att torsk som härrör från olagligt, orapporterat och oreglerat fiske fångas och landas, tillsammans har gett upphov till varit långt ifrån tillräckliga för att minska fiskedödligheten till de nivåer som krävs för att torskbestånden ska kunna återuppbyg- gas, och inget av de fyra torskbestånd som omfattas av förordning (EG) nr 423/2004 visar tydliga tecken på återhämtning, även om Nordsjöbestånden visar vissa tecken på förbättring. Det förefaller nödvändigt att förstärka systemet och att införa en långsiktig plan för att uppnå ett hållbart utnytt- jande av torskbestånden på grundval av maximalt håll- bart uttag. Enligt de senaste vetenskapliga rönen, i synnerhet om tendenserna för de marina ekosystemen på lång sikt, är det inte möjligt att exakt fastställa önskvärd nivå på bio- massan på lång sikt. Följaktligen bör målet i den lång- siktiga planen ändras från att vara baserat på biomassa till att vara baserat på fiskedödlighet, och detta bör också tillämpas på de tillåtna fiskeansträngningsnivåerna. (!) Yttrande av den 21 oktober 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT). (2) EUT L 70, 9.3.2004, s. 8. (5) (8) Torskbestånden i Nordsjön delas med Norge och är un- derställda gemensam förvaltning. Åtgärderna i denna för- ordning bör vederbörligen beakta samråden med Norge i enlighet med fiskeriavtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Konungariket Norge (?). Om vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) inte kan rekommendera en TAC på grund av bristen på tillräckligt korrekt och re- presentativ information bör det antas bestämmelser som gör det möjligt att fastställa TAC på ett konsekvent sätt även vid brist på data. För att säkerställa att målen för fiskedödlighet uppnås och bidra till att minimera mängden fisk som kastas överbord, måste även fiskemöjligheter i form av fiskean- strängning fastställas på nivåer som överensstämmer med den fleråriga strategin. Sådana fiskemöjligheter bör i möj- ligaste mån fastställas per typ av fiskeredskap på grundval av nuvarande fiskemetoder. Det bör föreskrivas att för- valtningssystemets effektivitet ska ses över regelbundet, och att det särskilt säkerställs att systemet för reglering av fiskeansträngningen ses över när torskbestånden har nått sådana nivåer att de kan utnyttjas på grundval av maximalt hållbart uttag. Nya mekanismer bör införas för att uppmuntra fiskare att delta i program för att undvika torskfångst. Sådana program för att undvika torskfångst och minska mäng- den fisk som kastas överbord har större möjlighet att bli framgångsrika om de utarbetas i samarbete med fiskeri- näringen. Följaktligen bör sådana program som utarbetats tillsammans med medlemsstaterna anses vara ett effektivt sätt att främja hållbarhet, och deras utarbetande bör upp- muntras. Dessutom bör medlemsstaterna utöva sina be- fogenheter att ge tillträde till torskfiske så att fiskarna uppmuntras att fiska på ett sätt som leder till ett mer selektivt fiske som är mindre skadligt för miljön. Fastställandet och fördelningen av fångstbegränsningar, fastställandet av beståndens minimi- och försiktighetsni- våer och fiskedödligheten samt den högsta tillåtna fis- keansträngningen för varje medlemsstats ansträngnings- grupp samt uteslutandet av vissa fartygsgrupper från det ansträngningssystem som fastställs i denna förordning är åtgärder av yttersta vikt för den gemensamma fiskeripo- litiken. Det är lämpligt att rådet förbehåller sig rätten att utöva direkta genomförandebefogenheter i dessa specifika frågor. () EGT L 226, 29.8.1980, s. 48.