5.12.2007 Europeiska unionens officiella tidning L 319/1 (Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras) DIREKTIV EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2007/64/EG av den 13 november 2007 om betaltjänster på den inre marknaden och om ändring av direktiven 97/7/EG, 2002/65/EG, 2005/60/EG och 2006/48/EG samt upphävande av direktiv 97/5/EG (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 första och tredje meningen och artikel 95, med beaktande av kommissionens förslag, efter att ha hört Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (!), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (1) — Det är avgörande för inrättandet av den inre marknaden att alla inre gränser i gemenskapen avlägsnas för att möjliggöra fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital. Därför är en väl fungerande inre marknad för betaltjänster mycket viktig. För närvarande utgör emellertid bristen på harmo- nisering inom detta område ett hinder för en fungerande sådan marknad. (2) För närvarande är medlemsstaternas marknader för betaltjänster separat organiserade enligt nationella modeller och de rättsliga ramarna för betaltjänster är splittrade mellan 27 nationella rättsliga system. (3) Flera gemenskapsrättsakter, nämligen Europaparlamentets och rådets direktiv 97/3/EG av den 27 januari 1997 om gränsöverskridande betalningar (?) och Europaparlamentets (!)  EUT C 109, 9.5.2006, s. 10. () Europaparlamentets yttrande av den 24 april 2007 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 15 oktober 2007. () EGTL 43, 14.2.1997, s. 25. och rådets förordning (EG) nr 2560/2001 av den 19 december 2001 om gränsöverskridande betalningar i euro (”), har redan antagits på detta område men de har inte förbättrat situationen i tillräcklig utsträckning, vilket också kan sägas om kommissionens rekommendation 87/598/ EEG av den 8 december 1987 om en europeisk upp- förandekod för elektroniska betalningar  (förhållandet mellan finansiella institut, handlare och tjänsteföretag samt konsumenter) (?), kommissionens rekommendation 88/ 590/EEG av den 17 november 1988 om betalningssystem, särskilt förhållandet mellan kortinnehavare och kortutgi- vare (”), och kommissionens rekommendation 97/489/EG av den 30 juli 1997 om transaktioner med hjälp av elektroniska betalningsmedel med tonvikt på förhållandet mellan utgivare och innehavare (7). Dessa åtgärder är fortfarande otillräckliga. Att nationella bestämmelser och ett ofullständigt gemenskapsregelverk existerar parallellt leder dessutom till osäkerhet och brist på rättslig säkerhet. Det är därför mycket viktigt att en modern och konsekvent rättslig ram för betaltjänster fastställs på gemenskapsnivå — oavsett om dessa tjänster är kompatibla eller inte med det system som härrör från finanssektorns initiativ för ett gemensamt eurobetalningsområde — och att denna är neutral och garanterar lika spelregler för samtliga betal- ningssystem, så att konsumenternas valfrihet upprätthålls, vilket bör innebära ett avsevärt steg framåt när det gäller kostnader för konsumenterna, säkerhet och effektivitet jämfört med befintliga nationella system. Denna rättsliga ram bör trygga samordning av nationella bestämmelser om <verksamhetskrav, marknadstillträde för nya betaltjänstleverantörer, informationskrav samt rättigheter och skyldigheter för betaltjänstanvändare och EGT L 344, 28.12.2001, s. 13. EGT L 365, 24.12.1987, s. 72. EGT L 317, 24.11.1988, s. 55. EGT L 208, 2.8.1997, s. 52.