26.1.2010 Europeiska unionens officiella tidning L 20/7 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR (Rättsakter som antagits före den 1 december 2009 enligt EG-fördraget, EU-fördraget och Euratomfördraget) EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda fåglar (kodifierad version) ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (!), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (?) har ändrats flera gånger (') på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskåd- lighet bör det direktivet kodifieras. I Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (?) krävs att särskilda åtgär- der för skydd av den biologiska mångfalden, inbegripet skydd av fåglar och deras livsmiljöer, vidtas. Ett stort antal arter av vilda fåglar som förekommer na- turligt inom medlemsstaternas europeiska territorium minskar i antal, i vissa fall mycket snabbt. Denna minsk- ning utgör ett allvarligt hot mot bevarandet av den natur- liga miljön, särskilt eftersom den medför att den bio- logiska jämvikten hotas. (!) Yttrande av den 10 juni 2009 (ännu ej offentliggjort i EUT). (?) Europaparlamentets yttrande av den 20 oktober 2009 (ännu ej of- fentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 26 november 2009. () EGT L 103, 25.4.1979, s. 1. (') Se bilaga VI del A. (7) EGT L 242, 10.9.2002, s. 1. (4) De arter av vilda fåglar som förekommer naturligt inom medlemsstaternas europeiska territorium är till största delen flyttfågelarter. Sådana arter utgör ett för medlems- staterna gemensamt arv. Ett effektivt skydd av fåglar är ett typiskt gränsöverskridande miljöproblem som med- lemsstaterna har ett gemensamt ansvar för. För att det ska vara möjligt att uppnå gemenskapens mål vad beträffar en förbättring av levnadsvillkoren och en hållbar utveckling är det nödvändigt att bevara de fågel- arter som förekommer naturligt inom medlemsstaternas europeiska territorium. De åtgärder som ska vidtas måste avse de olika faktorer som på grund av mänsklig verksamhet kan påverka an- talet fåglar, särskilt förstörelse och förorening av fåglar- nas livsmiljö (habitat) samt människans fångst och dö- dande av fåglar och den handel som uppstår till följd av detta. Omfattningen av sådana åtgärder bör inom ramen för bevarandepolitiken anpassas till de särskilda förhål- landen som gäller för de olika arterna. Bevarandeåtgärder ska inriktas på långsiktigt skydd och förvaltning av de naturresurser som utgör en integrerad del av de europeiska folkens arv. Därigenom blir det möjligt att kontrollera naturresurserna och reglera utnytt- jandet av dem med utgångspunkt från de åtgärder som är nödvändiga att vidta för att upprätthålla och återupprätta den naturliga jämvikten mellan arter så långt detta rim- ligen är möjligt. För att bevara samtliga fågelarter är det helt nödvändigt att skydda, upprätthålla och iterställa tillräckligt varie- rande och stora livsmiljöer för fåglar. Vissa fågelarter bör skyddas genom att särskilda åtgärder avseende deras livsmiljöer vidtas för att säkerställa deras överlevnad och fortplantning inom det område där de förekommer. Så- dana åtgärder måste också ta hänsyn till flyttande fåglar och samordnas i syfte att åstadkomma en sammanhäng- ande helhet.