L 201/8 Europeiska unionens officiella tidning 30.7.2008 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 734/2008 av den 15 juli 2008 om skydd av känsliga marina ekosystem mot de negativa verkningarna av fiske med bottenredskap på öppet hav EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGITDENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande (!), och av följande skäl: Gemenskapen är avtalsslutande part i Förenta nationernas havsrättskonvention och i avtalet om tillämpning av be- stämmelserna i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 om bevarande och förvaltning av gränsöverskridande och långvandrande fiskbestånd. I dessa internationella instrument föreskrivs att enskilda stater är skyldiga att samarbeta för att bevara de levande resurserna på öppet hav och att samarbetet ska bedrivas direkt mellan stater eller genom lämpliga regionala eller subregionala organisationer och överenskommelser för fiskeriförvaltning. Att det saknas en regional fiskeriförvaltningsorganisation eller -överenskommelse befriar inte de enskilda staterna från deras skyldighet enligt havsrättskonventionen att med avseende på sina medborgare anta sådana åtgärder som kan vara nödvändiga för att bevara de levande re- surserna på öppet hav, inklusive för att skydda känsliga marina ekosystem mot skadlig påverkan från fiskeverk- samhet. I artikel 2 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnytt- jande av fiskeresurserna inom ramen för den gemen- samma fiskeripolitiken (?), föreskrivs att gemenskapen (!) Yttrandet avgivet den 4 juni 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT). (?) EGT L 358, 31.12.2002, s. 59. Förordningen ändrad genom förord- ning (EG) nr 865/2007 (EUT L 192, 24.7.2007, s. 1). ska tillämpa försiktighetsmetoden genom att vidta åtgär- der för att minimera fiskeverksamhetens påverkan på de marina ekosystemen. Enligt artikel 7 i samma förordning får kommissionen, efter en motiverad begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om nödåtgär- der, om det finns tecken på ett allvarligt hot mot beva- randet av levande akvatiska resurser eller det marina eko- systemet på grund av fiskeverksamhet och detta kräver omedelbara åtgärder. Gemenskapen har tagit ställning för bevarandet av ma- rina ekosystem som korallrev, undervattensberg, djup- havskoraller, hydrotermiska skorstenar och svampkolo- nier. Det finns riklig vetenskaplig information som visar att dessa ekosystems integritet hotas av fiske med bot- tenredskap. Gemenskapen har redan antagit åtgärder för att förbjuda bottenfiske i de områden i gemenskapens vatten där det finns sådana ekosystem. Den har också medverkat till antagandet av liknande åtgärder för öppet hav, inom ramen för alla existerande regionala fiskeriför- valtningsorganisationer som har behörighet att reglera fiske med bottenredskap. Den har också aktivt bidragit till att inrätta nya organisationer eller införa nya överens- kommelser med målet att alla världens hav ska omfattas av lämpliga regionala system för bevarande och förvalt- ning av fisket. För vissa områden på öppet hav har det emellertid visat sig vara mycket svårt att inrätta ett sådant organ. Genom resolution 61/105, som antogs av Förenta natio- nernas generalförsamling den 8 december 2006, har det internationella samfundet enats om att det krävs omedel- bara åtgärder för att skydda känsliga marina ekosystem mot de destruktiva följderna av fiske med bottenredskap, antingen genom sträng reglering av sådan verksamhet genom regionala fiskeriförvaltningsorganisationer  eller -överenskommelser, eller genom att enskilda stater inför stränga regler för fartyg som för deras flagg och som bedriver verksamhet i områden som inte regleras av nå- gon sådan organisation eller överenskommelse. Generalförsamlingen har lämnat riktlinjer för vilken typ av åtgärder som bör antas. Det arbete som har utförts inom FAO för att utarbeta internationella riktlinjer för förvaltningen av denna fiskeverksamhet inom ramen för uppförandekoden för ansvarsfullt fiske har också stor betydelse, såväl för utformningen och antagandet av så- dana åtgärder som för medlemsstaternas tillämpning av dem.