Europeiska gemenskapernas officiella tidning 93 15/Vol. 12 393R0793 5.4.93 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 84/1 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 793/93 av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), i samarbete med Europaparlamentet ('), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (7), och med beaktande av följande: Skillnader mellan medlemsstaternas gällande eller plane- rade lagar och andra författningar om bedömning av riskerna med existerande ämnen kan hindra handeln mellan medlemsstaterna och skapa ojämlika konkur- rensvillkor. Åtgärder för tillnärmningen av medlemsstaternas bestäm- melser som har den inre marknadens upprättande och funktion som mål skall när de berör hälsa, säkerhet, miljöskydd och konsumentskydd ha en hög skyddsnivå som utgångspunkt. För att säkerställa skyddet för människor, inbegripet arbe- tare och konsumenter, och för miljön är det nödvändigt att på gemenskapsnivå genomföra en systematisk riskbe- dömning av existerande ämnen i Einecs (European Inven- tory of Existing Commercial Substances) ('). Det är av effektivitets- och besparingsskäl nödvändigt att säkerställa en fördelning och samordning av ansvaret mellan medlemsstaterna, kommissionen och industrin. En förordning är ett lämpligt rättsligt instrument, då den direkt kan ålägga tillverkare och importörer specifika skyldigheter som skall tillämpas samtidigt och på samma sätt inom hela gemenskapen. För en preliminär riskbedömning av existerande ämnen och för att identifiera de ämnen som i första hand kräver omedelbar uppmärksamhet, är det nödvändigt att samla in uppgifter om och data från undersökningar av existe- rande ämnen. (') EGT nr C 276, 5.11.1990, s. 1. () EGT nr C 280, 28.10.1991, s. 65 och EGT nr C 337, 21.12.1992. (") EGT nr C 102, 18.4.1991, s. 42. (') EGT nr C 146, 15.6.1990, s. 1. Ämnen som på grundval av sina inneboende egenskaper allmänt anses medföra en minimal risk bör undantas från dessa krav på uppgiftslämnande. Producenter och importörer bör lämna informationen till . kommissionen, som sänder kopior till samtliga medlems- stater. Det bör dock vara möjligt för en medlemsstat att anmoda tillverkare och importörer som är verksamma inom dess territorium att samtidigt lämna samma uppgifter till medlemsstatens behöriga myndigheter. För att kunna bedöma riskerna med vissa existerande ämnen är det i en del fall nödvändigt att begära att produ- center och importörer lämnar kompletterande uppgifter om eller gör kompletterande undersökningar av vissa existerande ämnen. Det är nödvändigt att på gemenskapsnivå upprätta listor över prioriterade ämnen som kräver särskild uppmärk- samhet. Kommissionen bör senast ett år efter ikraftträ- dandet av denna förordning lägga fram en första priorite- ringslista. Riskbedömningen av ämnen som förekommer på priori- teringslistan bör utföras av medlemsstaterna, Urvalet av medlemsstater bör bestämmas på gemenskapsnivå på grundval av en ansvarsfördelning som tar hänsyn till förhållanden i medlemsstaterna. Även principerna för riskbedömningen bör fastställas på gemenskapsnivå. Vid prioriteringen och riskbedömningen avseende existe- rande ämnen bör hänsyn särskilt tas till om det finns en brist på data om ämnets effekter, till det arbete som redan utförts i andra internationella organisationer såsom Orga- nisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD), och till övrig lagstiftning eller gemenskapspro- gram som rör farliga ämnen. Det är nödvändigt att på gemenskapsnivå fastslå resultaten av riskbedömningen och den rekommenderade strategin för att begränsa riskerna med de ämnen som förekommer på prioriteringslistan. Antalet djur som används till försöksändamål bör begränsas i största möjliga utsträckning i enlighet med rådets direktiv 86/609/EEG av den 24 november 1986 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författ- ningar om skyddet av djur som används till försök och andra vetenskapliga ändamål (). Där så är möjligt och i () EGT nr L 358, 18.12.1986, s. 1.