156 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 03/Vol. 58 394R1467 28.6.94 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 159/1 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1467/94 av den 20 juni 1994 om bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta, med beaktande av kommissionens förslag('), med beaktande av Europaparlamentets yttrande(?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(?), och med beaktande av följande: De genetiska resurserna bör bevaras i syfte att bevara den biologiska och genetiska mångfalden inom gemenskapens jordbruk som utgör en oersättlig tillgång på biologiska och genetiska resurser. Alla nödvändiga åtgärder bör vidtas för att bevara, karakterisera, insamla och nyttja dessa resurser för att stödja den gemensamma jordbrukspolitikens mål och skydda den biologiska mångfalden i överensstämmelse med konventionen om biologisk mångfald som ratificerades av gemenskapen 1993. Alla framtida lösningar som visar sig vara nödvändiga bör tillämpas. I denna förordning används termen ”jordbruk” i sin vidare betydelse och genetiska resurser inom jordbruket bör därför inkludera genetiska resurser inom skogsbruket. Genetiska resurser inom jordbruket inkluderar genetiska resurser inom både växt- och djurriket som de definieras i denna förordning. En effektiv utveckling och koordinering av bevarandet, karakteriseringen, insamlingen och nyttjandet av de genetiska resurserna inom jordbruket bör ha som mål att organisera, för det allmännas bästa, de insatser som görs i medlemsstaterna, att effektivt nyttja resultaten av insatserna, att leda dem i en riktning som är förenlig med den gemensamma jordbrukspolitikens behov och att, i enlighet med konventionen om biologisk mångfald, samordna de resurser som är nödvändiga för att genomföra den verksamhet som motsvarar gemenskapens behov med hänsyn till, i tillämpliga fall, verksamhet som genomförs på samma område av internationella organisationer som har erkänts vara kompetenta samt av europeiska länder utanför gemenskapen. (') EGT nr C 266, 1.10.1993, s. 2. (2) EGT nr C 128, 9.5.1994. (2) EGT nr C 52, 19.2.1994, s. 20. För att uppnå det målet bör det etableras ett permanent utbyte av information och framför allt ett samråd om medlemsstaternas program, befintliga och planerade, för bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket. Samordning på gemenskapsnivå av insatser som redan har påbörjats på nationell nivå för bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket bör möjliggöra att insatserna effektiviseras. Nuvarande insatser förefaller otillräckliga, antingen på grund av insatsernas inneboende natur eller också på grund av att de medel som är tillgängliga för medlemsstaterna inte tillåter dem att öka sina ansträngningar på området för bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket. I enlighet med subsidiaritets- principen bör Europeiska gemenskapen i sådana fall ha möjlighet att stödja och komplettera insatser som görs i medlemsstaterna, vilket skulle hjälpa gemenskapen att uppfylla sina förpliktelser att skydda miljön och bevara landskapet, och att utarbeta och genomföra planer för bevarande och varaktigt nyttjande av den biologiska mångfalden. Problemet med bevarande av genetiska resurser inom jordbruket sträcker sig över de nationella gränserna och berör alla medlemsstater, men hittills har det inte funnits något särskilt åtgärdsprogram inom detta område på gemenskapsnivå. Den bästa lösningen är att förstärka nuvarande verksamhet genom att samordna den och att stödja ny högt prioriterad verksamhet. Passivitet skulle leda till bristande effektivitet och förlust av genetiska resurser. De insatser som görs på området för bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket bör öka mångfalden inom jordbruket, hjälpa till att bevara den biologiska mångfalden, förbättra jordbruksprodukternas kvalitet och minska insatserna och produktionskostnaderna inom jordbruket enom att särskilt — främja en mer = extensiv jordbruksproduktion. Eftersom koordineringen av bevarandet, karakteriseringen, insamlingen och nyttjandet av genetiska resurser inom jordbruket har ett direkt samband med den gemensamma jordbrukspolitiken bör det säkerställas att åtgärderna på detta område vidtas så snart som möjligt.