20.9.95 Europeiska gemenskapernas officiella tidning Nr L 223/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2178/95 av den 8 augusti 1995 om öppnande och förvaltning av gemenskapstullkvoter och gemenskapstulltak för vissa industri- och fiskeprodukter med ursprung i Estland, Lettland och Litauen och om fastställande av närmare bestämmelser för anpassning av dessa kvoter och tak EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artikel 113 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, och med beaktande av följande: Enligt bestämmelserna i de frihandelsavtal mellan Euro- peiska gemenskapen, Europeiska kol- och stålgemenska- pen och Europeiska atomenergigemenskapen å ena sidan och republikerna Litauen, Estland och Lettland å andra sidan, som undertecknades den 18 juli 1994, kan sänkt tull eller tullfrihet inom ramen för tullkvoter eller tulltak gälla för import till gemenskapen av vissa produkter med ursprung i dessa länder. För att fullgöra sina internationella åtaganden åligger det gemenskapen att besluta om att öppna gemenskapskvoter för de produkter som anges i bilagorna I, II och II till denna förordning. Det är framförallt nödvändigt att garantera att alla importörer inom gemenskapen har likvärdig och kontinuerlig tillgång till dessa kvoter och att de tullsatser som gäller för dessa kvoter kontinuerligt tillämpas på all import till medlemsländerna av ifrågava- rande produkter tills kvoterna helt förbrukats. Ingenting hindrar dock att medlemsstaterna för att säkerställa ef- fektiviteten i den gemensamma förvaltningen av kvoterna tillåts att från kvotvolymerna dra de nödvändiga mäng- der som motsvarar den faktiska importen. Denna förvalt- ningsmetod ställer dock krav på ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen vilken fram- förallt måste kunna följa den takt med vilken kvoterna förbrukas och underrätta medemsstaterna om detta. Såvitt avser de varor som är föremål för gemenskapstull- tak och som förtecknas i bilaga IV till denna förordning, får gemenskapens tillsyn ske med hjälp av en förvalt- . ningsmetod enligt vilken importen av de ifrågavarande produkterna på gemenskapsnivå räknas av gentemot tull- taken allteftersom dessa produkter uppvisas för tullen tillsammans med deklarationer för övergång till fri omsättning. Denna förvaltningsmetod ställer dock krav på ett nära och särskilt snabbt samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen vilken framförallt måste kunna följa den takt med vilken produkterna räknas av gentemot tulltaken och underrätta medlemsstaterna om detta. Sam- arbetet måste vara särskilt nära eftersom kommissionen i vissa fall måste kunna vidta lämpliga åtgärder för att återinföra tullarna när ett av tulltaken nås. Avtalen föreskriver tullkvoter och tulltak som skall gälla i flera år. Avtalen fastställer även nivån på den årliga ökningen av tullkvoternas och tulltakens mängder. Avta- len fastställer också de villkor som skall uppfyllas för att tullförmånerna skall kunna beviljas inom ramen för nämnda tullkvoter och tulltak. För att kunna rationali- sera genomförandet av de nämnda åtgärderna bör bestämmelserna om tullkvoter och tulltak för jordbruks- och industriprodukter, som nu är spridda över olika förordningar för var och en av ovannämnda länder, därför sammanföras till en enda förordning som skall gälla i flera år. Ändringar i den kombinerade nomenklaturen och i Taric-numren samt anpassningar av kvotmängder och tullsatser till följd av beslut som fattas av rådet eller kommissionen innebär inga väsentliga ändringar. För enkelhetens skull bör det föreskrivas att kommissionen efter att ha inhämtat yttrande från tullkodexkommittén får göra nödvändiga ändringar och tekniska anpassningar av denna förordnings bilagor.