11/Vol. 34 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 35 394R 3284 Nr L 349/22 : EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING 31.12.94 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 3284/94 av den 22 december 1994 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europe- iska gemenskapen, särskilt artikel 113 i detta, med beaktande av förordningarna om den gemensamma organisationen av marknaden för jordbruksvaror och de förordningar som i enlighet med artikel 235 i fördraget antagits om varor tillverkade av jordbruksvaror, i synner- het de bestämmelser i dessa förordningar som medger undantag från den allmänna principen att skyddsåtgärder vid gränser endast får' ersättas med de åtgärder som föreskrivs i förordningarna, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande(!), och med beaktande av följande: Genom förordning (EEG) nr 2423/88(?) antog rådet gemensamma regler om skydd mot dumpad eller subven- tionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen. Reglerna antogs i enlighet med gällande internationella förpliktelser, särskilt de förpliktelser som följer av artikel VI i Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT), av avtalet om tillämpning av artikel VI i GATT (1979 års anti- dumpningskodex) och av avtalet om tolkning och till- lämpning av artiklarna VI, XVI och XXII i GATT (kodex om subventioner och utjämningstullar). Avslutandet av de multilaterala handelsförhandlingarna inom ramen för Uruguayrundan har lett till upprättandet av Världshandelsorganisationen (WTO). Bilaga 1A i avtalet om upprättande av WTO (WTO- avtalet) innehåller bl.a. 1994 års allmänna tull- och handelsavtal (GATT 1994), ett avtal om jordbruk (jord- bruksavtalet), ett nytt avtal om tillämpning av artikel VI i GATT 1994 (antidumpningsavtalet) och ett nytt avtal om (') Yttrandet avgivet den 14 december 1994. () EGT nr L 209, 2.8.1988, s. 1. Förordningen andracl genom förordning (EG) nr 521/94 (EGT nr L 66, 10.3.1994, s. 7) och förordning (EG) nr 522/94 (EGT nr L 66, 10.3.1994, s. 10). subventioner och utjämningsåtgärder (subventionsavta- let). För att uppnå större överskådlighet och effektivitet vid gemenskapens tillämpning av reglerna i antidumpnings- avtalet respektive subventionsavtalet, anses det vara nöd- vändigt att anta två separata förordningar som i tillräck- lig detalj fastställer kraven för tillämpning av dessa båda instrument för skydd av handeln. Det är därför lämpligt att ändra gemenskapens föreskrif- ter om tillämpning av utjämningsåtgärder med hänsyn till de nya multilaterala bestämmelserna bl.a. vad gäller påbörjande av förfaranden och genomförandet av efter- följande undersökningar, inbegripet fastställande och behandling av omständigheterna, vidtagande av tillfälliga åtgärder, införande och uppbärande av utjämningstullar, giltighetstid för och översyn av utjämningsåtgärderna samt offentliggörande av uppgifter om subventionsunder- sökningar. Med hänsyn till omfattningen av de förändringar som de nya avtalen har medfört och för att säkerställa en adek- vat och överskådlig tillämpning av de nya reglerna, är det lämpligt att i möjligaste mån överföra dessa till gemen- skapens lagstiftning. Det synes dessutom tillrådligt att i tillräcklig detalj klar- göra när en subvention skall anses föreligga, enligt vilka principer den skall utjämnas (särskilt huruvida subventio- nen är selektivt riktad) samt enligt vilka kriterier storle- ken av den utjämningsbara subventionen skall beräknas. Det står klart att det vid fastställandet av huruvida en subvention föreligger är nödvändigt att påvisa att ett finansiellt bidrag har beviljats av en regering eller en offentlig myndighet inom ett lands territorium, eller att någon annan form av inkomst- eller prisstöd enligt artikel XVI i GATT 1994 har förelegat och att det mottagande företaget därigenom har fått en förmån. Det är nödvändigt att i tillräcklig detalj klargöra de former av subvention som inte är utjämningsbara och det förfarande som skall tillämpas om det vid en undersök- ning framgår att ett undersökt företag har mottagit subventioner som inte är utjämningsbara.