L 309/22 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27.11.2001 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2001/81/EG av den 23 oktober 2001 om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (!), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttran- de (?), med beaktande av Regionkommitténs yttrande, (?), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (") mot bak- grund av det gemensamma utkast som godkändes av förlik- ningskommittén den 2 augusti 2001, och av följande skäl: 1. Den allmänna inriktningen och strategin för det femte miljöhandlingsprogrammet godkändes i rådets och med- lemsstaternas regeringsföreträdares resolution av den 1 februari 1993 om Europeiska gemenskapens åtgärdspro- gram för miljön och en hållbar utveckling (?) och anger som mål att kritiska belastningar och nivåer för försur- ning i gemenskapen inte skall överskridas. I programmet krävs det att alla människor skall ges effektivt skydd mot hälsorisker från luftföroreningar och att miljöskyd- det skall beaktas vid fastställande av tillåtna förorenings- nivåer. Enligt programmet skall vidare Världshälsoorga- nisationens (WHO:s) riktvärden bli tvingande på gemen- skapsnivå. 2. Medlemsstaterna har undertecknat Göteborgsprotokollet av den 1 december 1999 till Förenta nationernas ekono- miska kommissions för Europa konvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar för minskning av försurning, eutrofiering och marknära ozon. ! EGT C 56, 29.2.2000, s. 34. () (2) EGT C 51, 23.2.2000, s. 11. () EGT C 317, 6.11.2000, s. 35. (') Europaparlamentets yttrande av den 15 mars 2000 (EGT C 377, 29.12.2000, s. 159), rådets gemensamma ståndpunkt av den 7 november 2000 (EGT C 375, 28.12.2000, s. 1) och Europaparla- mentets beslut av den 14 mars 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT). Europaparlamentets beslut av den 20 september 2001 och rådets beslut av den 27 september 2001. () EGT C 138, 17.5.1993, s. 1. 3. I Europaparlamentets och rådets beslut nr 2179/98/EG av den 24 september 1998 om en översyn av Europe- iska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling ”Mot en hållbar utveckling” (”) under- stryks det att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att utveckla och genomföra en strategi med målsättningen att säkerställa att de kritiska belastningarna när det gäller exponering för försurande, eutrofierande och fotoke- miska luftföroreningar inte överskrids. 4. Genom rådets direktiv 92/72/EEG av den 21 september 1992 om luftförorening genom ozon (”) åläggs kommis- sionen att lämna en rapport till rådet om utvärderingen av fotokemiska föroreningar inom gemenskapen åtföljd av eventuella förslag som kommissionen anser lämpliga för att begränsa luftförorening genom marknära ozon samt, om så är nödvändigt, för att minska utsläppen av ozonprekursorer. 5. Stora delar av gemenskapen utsätts för nedfall av för- surande och eutrofierande ämnen av sådan omfattning att det har negativa verkningar för miljön. WHO:s rikt- värden för skydd av människors hälsa och växtlighet mot fotokemiska föroreningar överskrids kraftigt i alla medlemsstaterna. 6. Överskridanden av kritiska belastningar bör därför grad- vis elimineras och riktvärden respekteras. 7. Det är för närvarande inte tekniskt möjligt att uppfylla de långsiktiga målen att eliminera de negativa verkning- arna av försurning och minska människors och miljöns exponering för marknära ozon till nivåerna för WHO:s riktvärden. Det är därför nödvändigt att fastställa delmål för försurning och marknära ozonförorening på vilka de nödvändiga åtgärderna för att minska sådan förorening skall grundas. 8. När delmålen och åtgärderna för att uppnå dem fastställs bör hänsyn tas till den tekniska genomförbarheten och den kostnad och nytta som de är förenade med. Dessa åtgärder bör säkerställa att de insatser som görs är kost- nadseffektiva för gemenskapen som helhet och hänsyn bör tas till behovet av att undvika att enskilda medlems- stater drabbas av orimliga kostnader. (f) EGT L 257, 10.10.1998, s. 1. (") EGT L 297, 13.10.1992, s. 1.