15.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 220/5 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1651/2001 av den 14 augusti 2001 om ändring av förordning (EEG) nr 1274/91 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 1907/90 om vissa handelsnormer för ägg EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1907/90 av den 26 juni 1990 om vissa handelsnormer för ägg (!), senast ändrad genom förordning (EG) nr 5/2001 (?), särskilt artiklarna 10.3, 20.1 och 20.4 i denna, och av följande skäl: (1) I kommissionens förordning (EEG) nr 1274/91 (0'), senast ändrad genom förordning (EG) nr 505/98 ('), fast- ställs de tillämpningsföreskrifter som krävs för infö- randet av handelsnormer inom äggsektorn. För att göra det enklare att spåra äggs ursprung och för att förbättra förpackningsanläggningarnas datummärk- ning bör det vidtas åtgärder för att förbättra systemet för identifiering av leveranser av ägg till förpackningsanlägg- ningar, särskilt när det gäller märkning av äggen på produktionsstället med uppgifter om värpdag eller värp- period och när det gäller hantering av oklassificerade ägg mellan förpackningsanläggningar. När det gäller automatisk genomlysningsapparatur är det lämpligt att tillåta medlemsstaterna att bevilja undantag från kravet på ständig bemanning av maskinerna. För att säkra att de gällande viktklassema, som har viktintervall på 10 g, iakttas är det lämpligt att skärpa bestämmelserna för att motverka att viktklasserna delas upp ytterligare genom att man använder sig av olika färger på förpackningarna, symboler eller olika priser, vilket skulle utgöra ett problem för korrekt saluföring och försvåra informationen till konsumenterna. Av de erfarenheter som har gjorts framgår att det inte är nödvändigt att koppla ett avståndskriterium till det undantag som innebär att små mängder oförpackade ägg får levereras direkt från förpackningsanläggningen till återförsäljaren. Istället för klassificeringsdatum skall det vara obligatoriskt att ange bäst före datum. Definitionerna av begreppen bäst före datum och rekommenderad sista försäljningsdag bör förtydligas och kopplas till kravet att ägg skall levereras till konsumen- 73, 6.7.1990, s. 5. 5.1.2001, s. 1. 21, 16.5.1991, s. 11. 3, 4.3.1998, s. 16. nr NHE terna senast 21 dagar efter det att de värpts i enlighet med rådets beslut 94/371/EG av den 20 juni 1994 om särskilda hygienvillkor för utsläppande på marknaden av vissa typer av ägg (”), i vilket det föreskrivs att bäst före datum inte får infalla senare än 28 dagar efter det att äggen värptes. På grundval av de erfarenheter som gjorts sedan rådets direktiv 1999/74/EG av den 19 juli 1999 om att fast- ställa miniminormer för skyddet av värphöns (”) antogs bör tillämpningsföreskrifterna om frivillig märkning med produktionssystem ändras så att antalet olika produk- tionssystem reduceras och det bör även definieras på nytt vilken terminologi som får användas på olika språk i gemenskapen, särskilt när det gäller höns som hålls i burar. Vidare bör minimikraven för de olika produk- tionssystemen anpassas efter direktiv 1999/74/EG och vissa ytterligare kriterier bör fastställas när det gäller ägg från utehöns; detta för att motverka felaktig användning av rastgårdar utomhus. För en bättre övervakning av produktflödet bör man fastställa mer detaljerade bestäm- melser avseende de register som aktörerna skall föra. Slutligen bör aktörerna ges möjlighet att på frivillig bas ange produktionsmetod på ägg för bearbetning för att främja saluföringen av äggprodukter som framställts av ägg från en viss typ av produktionssystem och detta lättare kan övervakas. När det gäller den frivilliga märkningen på ägg och äggförpackningar om fodertyp måste närmare regler fastställas, särskilt bestämmelser som möjliggör övervak- ning av hur många ägg höns producerar beroende på fodertyp. Reglerna bör innehålla bestämmelser om vilka minimihalter av spannmål som skall ingå i fodret om det i märkningen anges att hönsen fått foder innehållande spannmål och medlemsstaterna skall kunna fastställa striktare krav för sina nationella producenter utan att detta påverkar handeln med ägg i gemenskapen. Kontrollen av att reglerna iakttas kan även delegeras till oberoende organ och dessa torde kunna ta ut kostna- derna för kontrollen från de aktörer som använder sig av märkningen med fodertyp och produktionssystem, då denna är frivillig. (7) EGT L 168, 2.7.1994, s. 34. (5) EGT L 203, 3.8.1999, s. 53.