13.2.2009 Europeiska unionens officiella tidning L 42/3 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 127/2009 av den 12 februari 2009 om förfarandet vid och villkoren för försäljning av spannmål som innehas av utbetalande organ eller interventionsorgan (kodifierad version) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisa- tion av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (enda förordningen om de gemen- samma organisationerna av marknaden) (!), särskilt artikel 43 f jämförd med artikel 4, och av följande skäl: (1) — Kommissionens förordning (EEG) nr 2131/93 av den 28 juli 1993 om förfarandet vid och villkoren för för- säljning av spannmål som innehas av interventionsor- gan (?) har ändrats flera gånger (?) på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förord- ningen kodifieras. (2) — Spannmål får köpas upp av utbetalande organ eller inter- ventionsorgan antingen som en sådan interventionsåt- gärd som avses i artikel 11 i förordning (EG) nr 1234/2007 eller som en särskild interventionsåtgärd i enlighet med artikel 47 i nämnda förordning. (3) — Spannmål som innehas av utbetalande organ eller inter- ventionsorgan måste säljas på sådant sätt att köpare inom gemenskapen behandlas lika. Detta mål kan i prin- cip uppnås genom anbudsförfarande. Emellertid måste det i vissa fall vara möjligt att använda andra försäljnings- metoder. (4) — För att säkerställa att alla berörda parter inom gemen- skapen behandlas lika, måste meddelanden om anbuds- infordran offentliggöras i Europeiska unionens officiella tid- ning, och rimlig tid måste förlöpa mellan sådant offent- liggörande och den först infallande sista anbudsdagen. (!) EUT L 299, 16.11.2007, s. 1. (2) EGT L 191, 31.7.1993, s. 76. () Se bilaga II. För kvantiteter som understiger 5 000 ton är det emeller- tid inte nödvändigt med sådant offentliggörande. Produkter från interventionslager är främst avsedda att användas som livsmedel och som djurfoder vid tillfällen då man måste bemästra speciella situationer på spann- målsmarknaderna. Mängden och kvaliteten kan emellertid vid vissa tillfällen göra det nödvändigt att temporärt an- vända produkterna till andra ändamål — i första hand för att uppfylla gemenskapens åtaganden på olika områden — när lagersituationen så medger och försörjningen av de traditionella livsmedelsmarknaderna inte är hotad. Den ökade bearbetningen av spannmål för produktion av biodrivmedel för transporter i gemenskapen är en av åtgärderna för att se till att gemenskapens miljöåtaganden kan uppfyllas. Främjandet av biodrivmedelsanvändningen kan således skapa en ny marknad för jordbruksprodukter i interventionslager i medlemsstaterna, förutsatt att pri- serna vid försäljning av spannmålet anpassas till den här speciella marknaden för biodrivmedel. Inköp av spann- mål för produktion av bioetanol och användning av bio- etanol som biodrivmedel kan dock ge upphov till sär- skilda svårigheter. Följaktligen bör bestämmelser antas om att interventionslagren i sådana fall får avyttras till särskilda priser. Interventionslager av spannmål säljs på gemenskapsmark- naden med hänsyn till tillgängliga lager och situationen på marknaderna. Eftersom försäljningen kan påverkas el- ler vara beroende av särskilda eller exceptionella omstän- digheter på dessa marknader, bör man i sådana fall kunna ta hänsyn till dessa omständigheter. Försäljningen bör då kunna ske med hänsyn till dessa omständigheter. Det bör därför fastställas prisvillkor som innebär att stör- ningar på marknaden undviks och som gör det möjligt att sälja lagren med hänsyn till dessa omständigheter. Dessa målsättningar kan uppnås om försäljningspriset, med hänsyn till kvaliteten på det spannmål som bjuds ut till försäljning genom anbudsförfarandet, motsvarar priset på den berörda konsumentmarknaden med hänsyn till transportkostnaderna. Försäljning av spannmål för export måste ske till priser som i varje enskilt fall fastställs mot bakgrund av de aktuella marknadstrenderna och marknadskraven. Sådan försäljning får emellertid inte leda till snedvridningar till nackdel för exporten från den öppna marknaden. Kom- missionen bör därför fastställa ett lägsta försäljningspris på grundval av de ingivna anbuden.