1. 6. 95 Europeiska gemenskapernas officiella tidning Nr L 121/31 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1238/95 av den 31 maj 1995 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2100/94 i fråga om avgifter till Gemenskapens växtsortmyndighet EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2100/94 av den 27 juli 1994 om gemenskapens växtförädlarrätt (') särskilt artikel 113 i denna, och med beaktande av följande: Förordning (EG) nr 2100/94 skall tillämpas av Gemenska- pens växtsortmyndighet (”växtsortmyndigheten”). Växtsort- myndighetens inkomster skall i princip vara tillräckliga för att balansera växtsortmyndighetens budget. Dessa inkomster bör komma från de avgifter som erläggs för officiella handlingar enligt förordning (EG) nr 2100/94 och kommissionens förordning (EG) nr 1239/95 av den 31 maj 1995 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2100/94 i fråga om förfa- randen inför Gemenskapens växtsortmyndighet (?) och årliga avgifter för den period under vilken gemenskapens växtförädlarrätt gäller. Ett tillskott från Europeiska gemenskapernas allmänna budget får täcka utgifterna i samband med växtsortmyn- dighetens inkörningsfas under den övergångsperiod som anges i artikel 113.3 b i förordning (EG) nr 2100/94. En förlängning av denna period med ett år är möjligt enligt samma bestämmelse. En sådan förlängning av övergångsperioden bör övervägas om tillräckliga erfarenheter inte har vunnits för att fast- ställa rimliga avgiftsnivåer för att säkerställa principen om självfinansiering samtidigt som intresset för gemenska- pens system för växtsortskydd garanteras. Sådana erfaren- heter kan bara vinnas mot bakgrund av antalet ansök- ningar om gemenskapens växtförädlarrätt, de kostnader som betalas till provningsmyndigheterna och den faktiska varaktigheten av beviljande växtförädlarrätter. (') EGT nr L 227, 1.9.1994, s. 1. () Se sida 37 i denna tidning. Avgiftsnivåerna bör grundas på principen om sund ekonomisk förvaltning inom växtsortmyndigheten, särskilt principerna om hushållning och kostnadseffektivitet. För att förenkla handläggningen för växtsortmyndighetens personal bör avgifter anges, debiteras och betalas i den valuta som används i växtsortmyndighetens budget. Ansökningsavgiften bör vara en enhetlig avgift som endast täcker handläggningen av en ansökan om gemen- skapens växtförädlarrätt, oavsett växtart. Tidsfristen för erläggande av ansöknigsavgiften enligt artikel 51 i förordning (EG) nr 2100/94 bör anses vara perioden mellan de åtgärder som är nödvändiga för att utföra betalningen och växtsortmyndighetens faktiska mottagande av en sådan betalning, särskilt med hänsyn till behovet av en snabb återbetalning av de kostnader som växtsortmyndigheten redan har haft, å ena sidan, och för att underlätta ett effektivt ingivande av ansökningar med hänsyn till det eventuellt långa geografiska avståndet mellan en sökande och växtsortmyndigheten, å andra sidan. Totalsumman av de provningsavgifter som tas ut för en teknisk provning bör i princip balansera totalsumman av de avgifter som växtsortmyndigheten skall erlägga till alla provningsmyndigheter. Kostnaderna för upprätthållande av referenssamligen måste inte nödvändigtvis täckas endast genom de provningsavgifter som tas ut. Nivån på provningsavgiften bör variera mellan tre grupper av växtarter, med hänsyn till den erfarenhet som finns från de befintliga nationella systemen för växtsortskydd. De årliga avgifterna för den period under vilken gemen- skapens växtförädlarrätt gäller bör utgöra en extra inkomst för växtsortmyndigheten, men bör bla. täcka kostnader för den tekniska kontrollen av sorter efter det att gemen- skapens växtförädlarrätt beviljats. Följaktligen bör den gruppering som fastställts för provnigsavgifterna följas. . Överklagandeavgiften bör vara enhetlig för att täcka huvuddelen av kostnaderna knutna till överklagandeförfa- randen, med undantag av kostnader knutna till en teknisk provning enligt artikel 55 och 56 i förordning (EG) nr 2100/94, eller bevisupptagning. Två olika dagar för erläg- gande av ansökningsavgifter bör tjäna som ett motiv för de klagande att åter överväga sitt överklagande med hänsyn till de beslut som fattats av växtsortmyndigheten enligt artikel 70.2 i förordning (EG) nr 2100/94.