7.12.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 306/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2666/2000 av den 5 december 2000 om bistånd till Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Förbundsrepubliken Jugoslavien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien samt om upphävande av förordning (EG) nr 1628/96 och om ändring av förordningarna (EEG) nr 3906/89 och (EEG) nr 1360/90 och besluten 97/256/EG och 1999/311/EG EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 308 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande (!), och av följande skäl: (1) — Gemenskapen lämnar bistånd till Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Förbundsrepubliken Jugoslavien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien. (2) — Gemenskapsbiståndet till dessa länder tillhandahålls för närvarande till största delen inom ramen för rådets förordning (EG) nr 1628/96 av den 25 juli 1996 om stöd till Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Federala republiken Jugoslavien och den tidigare jugoslaviska republiken Makedonien (den s.k. Obnova-förord- ningen) (?) och rådets förordning (EEG) nr 3906/89 av den 18 december 1989 om ekonomiskt stöd till vissa länder i centrala och östra Europa (den s.k. Phare-förord- ningen) (?). På grund av detta gäller olika förfaranden för gemenskapsbiståndet, vilket försvårar dess förvaltning. I enlighet med önskemålet från Europeiska rådet i Helsingfors den 10-11 december 1999 bör av effektivi- tetsskäl en enhetlig rättslig ram för detta bistånd skapas. Förordning (EG) nr 1628/96 bör därför upphävas och förordning (EEG) nr 3906/89 bör ändras. För att säker- ställa att Europeiska byrån för återuppbyggnad kan fort- sätta sin verksamhet bör de bestämmelser i förordning (EG) nr 1628/96 som avser bildandet av byrån och dess funktion tas in i en ny förordning som bör träda i kraft samtidigt som det nämnda upphävandet. (3) Europeiska rådet i Lissabon den 23-24 mars 2000 bekräftade att dess övergripande mål fortfarande är att länderna i regionen i så hög grad som möjligt skall (') Yttrande avgivet den 15 november 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT). () EGT L 204, 14.8.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2454/1999 (EGT L 299, 20.11.1999, s. 1). () EGT L 375, 23.12.1989, s. 11. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1266/1999 (EGT L 161, 26.6.1999, s. 68). integreras i den politiska och ekonomiska huvudfåran i Europa och att stabiliserings- och associeringsprocessen är det viktigaste inslaget i dess Balkanpolitik. Europeiska rådet i Feira den 19-20 juni 2000 erkände att de länder som berörs av stabiliserings- och associer- ingsprocessen är tänkbara kandidater för anslutning till Europeiska unionen. Det nuvarande gemenskapsbiståndet bör utvecklas och omorienteras för att anpassas till Europeiska unionens politiska mål i denna region, särskilt för att det skall kunna bidra till att utveckla stabiliserings- och associer- ingsprocessen och förstärka ansvaret hos de länder och organ som mottar stöd genom denna process. Syftet med gemenskapsbiståndet bör därför i synnerhet vara att utveckla den institutionella, rättsliga, ekono- miska och sociala ramen i riktning mot de värderingar och förebilder som ligger till grund för Europeiska unionen samt att främja marknadsekonomin, med beak- tande av de prioriteringar som beslutats tillsammans med berörda parter. Respekt för de demokratiska principerna, rättsstatsprin- cipen, de mänskliga rättigheterna, minoriteternas rättig- heter och de grundläggande friheterna och folkrättens principer är ett villkor för att kunna komma i åtnjutande av gemenskapsbiståndet. Särskild uppmärksamhet bör ägnas gemenskapsbistån- dets regionala aspekt med sikte på att stärka det regio- nala samarbetet och stödja Europeiska unionens drivande roll inom stabilitetspakten. Med hänsyn till det politiska läget i vissa regioner och de olika organ som utövar befogenheter av betydelse för att genomföra gemenskapsbiståndet bör det föreskrivas att detta gemenskapsbistånd i vissa fall skall kunna ges direkt till andra mottagare än stater.