17.12.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 341/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 223 5/2002/EG av den 3 december 2002 om antagande av ett gemenskapsprogram för att förbättra beskattningssystemens funktion på den inre marknaden (Fiscalisprogrammet 2003-2007) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR (4) Gemenskapens erfarenheter av Fiscalis visar att program- FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget ("), och av följande skäl: (1) — På den inre marknaden är en faktisk, enhetlig och effektiv — tillämpning av - gemenskapslagstiftningen nödvändig för att beskattningssystemen skall fungera, särskilt när det gäller att skydda medlemsstaternas och gemenskapens finansiella intressen genom bekämpning av skattefusk och skatteundandragande, undvikande av snedvridning av konkurrensen samt underlättande för myndigheter - och = skattebetalare. / Gemenskapen, i samverkan med medlemsstaterna, har ansvaret för att denna faktiska, enhetliga och  effektiva tillämpning uppnås. (2) — Europaparlamentets och rådets beslut nr 888/98/EG av den 30 mars 1998 om antagande av gemenskapens åtgärdsprogram för att förbättra systemen för indirekt beskattning på den inre marknaden  (Fiscalispro- grammet) (') har väsentligt bidragit till uppnåendet av dessa övergripande mål för perioden 1998-2002. Det anses därför önskvärt att Fiscalisprogrammet fortsätter under ytterligare en femårsperiod. (3) - Ett effektivt, faktiskt och omfattande samarbete mellan nuvarande och framtida medlemsstater och mellan dessa och kommissionen är viktigt för att beskattningssys- temen på den inre marknaden skall fungera. () EGT C 103 E, 30.4.2002, s. 361. (2) EGT C 241, 7.10.2002, s. 81. () Europaparlamentets yttrande av den 13 juni 2002 (ännu ej offentlig- gjort i EGT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 26 juli 2002 (EGT C 228 E, 25.9.2002, s. 34.) och Europaparlamentets beslut av den 24 oktober 2002 (ännu ej offentliggjort i EGT). (') EGT L 126, 28.4.1998, s. 1. mets mål kan uppnås genom utbyten, seminarier och multilaterala kontroller där tjänstemän från olika natio- nella myndigheter deltar i yrkesverksamhet. Dessa verk- samheter bör därför fortsätta men utökas till att omfatta inkomstskatt, kapitalskatt och skatt på försäkringspre- mier. (5) — Upprättandet av en infrastruktur för kommunikation och informationsutbyte och att denna fungerar spelar en viktig roll när det gäller att förstärka beskattningssys- temen inom gemenskapen. I synnerhet systemet för utbyte av information om mervärdesskatt (VIES), som avses i rådets förordning (EEG) nr 218/92 av den 27 januari 1992 om administrativt samarbete inom området för indirekt beskattning (?), har visat vilken betydelse informationstekniken har när det gäller att skydda intäkter och samtidigt såvitt möjligt underlätta admini- strationen. (6) — För att säkerställa en enhetlig tillämpning av gemen- skapslagstiftningen är det nödvändigt att de tjänstemän som ansvarar för beskattning har en hög generell kunskapsnivå när det gäller gemenskapsrätten och dess genomförande i nuvarande och framtida medlemsstater. Denna nivå kan endast uppnås genom effektiv grundut- bildning och vidareutbildning i nuvarande och framtida medlemsstaters — regi. Kompletterande gemenskaps- åtgärder kan fungera som verktyg för samordning och främjande av sådan utbildning. (7) — Erfarenheterna från Fiscalisprogrammet har visat att ett samordnat utarbetande och genomförande av ett gemen- samt utbildningsprogram kan leda till att programmets mål uppnås, särskilt genom att en djupare allmän förståelse av gemenskapslagstiftningen uppnås. (8) — Tillräckliga språkkunskaper hos de tjänstemän som ansvarar för beskattning har visat sig vara nödvändiga för att underlätta samarbetet. De länder som deltar bör därför tillhandahålla nödvändig språkutbildning för sina tjänstemän. () EGT L 24, 1.2.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 792/2002 (EGT L 128, 15.5.2002, s. 1).