L 143/56 Europeiska unionens officiella tidning 30.4.2004 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2004/35/EG av den 21 april 2004 om miljöansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (!), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (?), efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), på grundval av det gemensamma utkast som förlikningskommit- tén godkände den 10 mars 2004 och av följande skäl: (1) — Det finns i dag många förorenade områden i gemenska- pen som medför betydande hälsorisker, och den bio- logiska mångfalden har minskat avsevärt under de senaste årtiondena. Om inga åtgärder vidtas riskerar föroreningen att förvärras och den biologiska mångfal- den kan komma att minska ytterligare i framtiden. Att i största möjliga utsträckning förebygga och avhjälpa mil- jöskador bidrar till att genomföra de mål och principer för gemenskapens miljöpolitik som anges i fördraget. Lokala förhållanden bör beaktas vid beslut om hur ska- dor skall avhjälpas. (2) — Miljöskador bör förebyggas och avhjälpas genom främ- jandet av principen att förorenaren skall betala, i enlig- het med fördraget och i linje med principen om hållbar (!) EGT C 151 E, 25.6.2002, s. 132. (2) EGT C 241, 7.10.2002, s. 162. () Europaparlamentets yttrande av den 14 maj 2003 (ännu inte offent- liggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 18 septem- ber 2003 (EUT C 277 E, 18.11.2003, s. 10) och Europaparlamentets ståndpunkt av den 17 december 2003 (ännu inte offentliggjord i EUT). Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 31 mars 2004 och rådets beslut av den 30 mars 2004. utveckling. Den grundläggande principen i detta direktiv bör därför vara att verksamhetsutövare vars verksamhet har orsakat en miljöskada eller ett överhängande hot om en sådan skada skall ha ett ekonomiskt ersättnings- ansvar. På så sätt motiveras verksamhetsutövare att vidta åtgärder och utveckla metoder för att minimera risken för miljöskador och därigenom risken för ersättnings- ansvar. (3) — Eftersom målet med detta direktiv, som är att fastställa gemensamma rambestämmelser för att förebygga och avhjälpa miljöskador till rimlig kostnad för samhället, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemssta- terna och därför, på grund av direktivets omfattning och dess verkningar med avseende på annan gemenskaps- lagstiftning (rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar ("), rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livs- miljöer samt vilda djur och växter (?), samt Europaparla- mentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenska- pens åtgärder på vattenpolitikens område ()), bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen, som beskrivs i samma artikel, går direktivet inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (4) — Miljöskador omfattar även skador som orsakas av luft- burna element, om de förorsakar skador på vatten, mark eller skyddade arter eller skyddade naturliga livsmiljöer. (5) — Begrepp som bidrar till en korrekt tolkning och tillämp- ning av den ordning som inrättas genom detta direktiv bör definieras, och det gäller särskilt definitionen av mil- jöskador. När ett begrepp kommer från en annan rele- vant gemenskapslagstiftning bör samma  definition användas, så att gemensamma kriterier kan användas och en enhetlig tilämpning främjas. (') EGT L 103, 25.4.1979, s. 1. Direktivet senast ändrat genom förord- ning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36). () EGT L 206, 22.7.1992, s. 7. Direktivet senast ändrat genom Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).). (é) EGT L 327, 22.12.2000, s. 1. Direktivet ändrat genom Europaparla- mentets och rådets beslut 2455/2001/EG (EGT L 331, 15.12.2001, s. 1).