8.4.2009 Europeiska unionens officiella tidning L 94/17 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 287/2009 av den 7 april 2009 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av viss aluminiumfolie med ursprung i Armenien, Brasilien och Folkrepubliken Kina EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (!) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 7, och av följande skäl: A. FÖRFARANDE 1. Inledande (1) — Den 28 maj 2008 mottog kommissionen enligt artikel 5 i grundförordningen ett klagomål rörande import av alu- miniumfolie med ursprung i Armenien, Brasilien och Folkrepubliken Kina (nedan kallat Kina) av Eurométaux (nedan kallad klaganden) såsom företrädare för de tillver- kare som svarar för en betydande del, i detta fall mer än 25 2, av gemenskapens sammanlagda tillverkning av alu- miniumfolie. (2) — Klagomålet innehöll bevisning om dumpning och därav följande väsentlig skada, och denna bevisning ansågs till- räcklig för att motivera att ett förfarande inleddes. (3) — Den 12 juli 2008 inleddes förfarandet genom ett tillkän- nagivande som offentliggjordes i Europeiska unionens offi- ciella tidning (?). 2. Parter som berörs av förfarandet (4) — Kommissionen underrättade officiellt de klagande gemen- skapstillverkarna, de exporterande tillverkarna i Arme- nien, Brasilien och Kina, de importörer, handlare, använ- dare, leverantörer och organisationer som den visste be- rördes samt företrädarna för Armenien, Brasilien och Kina om inledandet av förfarandet. De berörda parterna fick möjlighet att lämna skriftliga synpunkter och begära (!) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. (2) EUT C 177, 12.7.2008, s. 13. (7) att bli hörda inom den tidsfrist som angavs i tillkänna- givandet om inledande. För att de exporterande tillverkarna i Armenien och Kina om de så önskade skulle kunna ansöka om att bli be- handlade som företag verksamma under marknadsekono- miska förhållanden (nedan kallat marknadsekonomisk sta- tus) eller om individuell behandling, sände kommissionen ansökningsformulär till den armeniska exporterande till- verkaren och de kinesiska exporterande tillverkare som den visste var berörda, de armeniska och kinesiska myn- digheterna samt till övriga kinesiska exporterande tillver- kare som gav sig till känna inom de tidsfrister som an- gavs i tillkännagivandet. Den armeniska exporterande till- verkaren och sex kinesiska exporterande tillverkare, i vissa fall tillsammans med närstående försäljningsföretag, ansökte om marknadsekonomisk status enligt artikel 2.7 i grundförordningen och i andra hand om individuell behandling, om undersökningen skulle visa att de inte uppfyllde villkoren för att beviljas marknadsekonomisk status. Eftersom det föreföll finnas ett stort antal exporterande tillverkare i Kina och importörer i gemenskapen, angav kommissionen i tillkännagivandet om inledande att ett stickprovsförfarande kunde komma att tillämpas i under- sökningen för fastställandet av dumpning och skada i enlighet med artikel 17 i grundförordningen. För att kommissionen skulle kunna besluta om huruvida ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall kunna göra ett urval, uppmanade den alla exporterande tillverkare i Kina och alla importörer i gemenskapen att, enligt tillkännagivandet om inledande, ge sig till känna och lämna grundläggande uppgifter om sin verksamhet rörande den berörda produkten under perioden 1 juli 2007-30 juni 2008. Sex exporterande tillverkare i Kina besvarade frågorna inom ramen för stickprovsförfarandet. Ett företag slutade emellertid på ett tidigt stadium att samarbeta i undersök- ningen och således kvarstod bara fem exporterande till- verkare. Något stickprovsförfarande behövdes därför inte längre och alla parter informerades om att något urval inte skulle göras. Åtta importörer/användare besvarade frågorna inom ra- men för stickprovsförfarandet. Något stickprovsförfa- rande behövdes därför inte längre och alla parter infor- merades om att något urval inte skulle göras.