Nr L 214/16 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 9. 95 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2135/95 av den 7 september 1995 om tillämpningsföreskrifter för beviljande av exportbidrag vid sockerexport EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1785/81 av den 30 juni 1981 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker ('), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1101/95 (?), särskilt artikel 17.15 i denna, och med beaktande av följande: Enligt det jordbruksavtal som tillkom vid de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, nedan kallat ”avtalet”, krävs särskilt att bestämmelserna för sockerex- port anpassas. Avdelning II om ändringar i grundförord- ningen för denna sektor (EEG) nr 1785/81 reviderades till följd av avtalet genom rådets förordning (EG) nr 3290/ 94 (7). Därför bör även de tillämpningsföreskrifter för be- viljande av exportbidrag vid sockerexport som fastställdes i kommissionens förordning (EEG) nr 394/70 ('), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2529/94(5, och i kommissionens förordning (EEG) nr 1469/77 (9, ändrad genom förordning (EEG) nr 1714/88 ('), revideras och dessa förordningar upphävas, samtidigt som de bestäm- melser i dessa förordningar som ännu är relevanta för tillämpningen av ordningen med exportbidrag bör bibe- hållas. Kandisocker som framställs på basis av vitsocker eller raffinerat råsocker visar i många fall en polarisationsnivå som är lägre än 99,5”. Med hänsyn till den höga renhets- halten i den råvara som används bör för kandisocker ett exportbidrag fastställas som ligger så nära exportbidraget för vitsocker som möjligt. Det är därför lämpligt att defi- niera kandisocker mer exakt. Interventionspriset för vitsocker respektive råsocker fast- ställs med hänsyn till de lagringskostnader som avses i (') EGT nr L 177, 1.7.1981, s. 4. (?) EGT nr L 110, 17.5.1995, s. 1. 3) EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 105. ' EGT nr L 50, 4.3.1970, s. 1. EGT nr L 269, 20.10.1994, s. 14. & EGT nr L 162, 1.7.1977, s. 9. () EGT nr L 152, 18.6.1988, s. 23. artikel 8 i förordning (EEG) nr 1785/81. Hänsyn bör dock tas till fördelningen av dessa lagringskostnader på socker- priset, och exportbidraget bör fastställas på grundval av detta. I syfte att säkerställa lika behandling av alla intresserade parter inom gemenskapen är det nödvändigt att definiera en enhetlig metod för fastställande av sackaroshalten i vissa produkter. I de fall då denna metod inte gör det möjligt att fastställa den sammanlagda halten av använd sackaros bör särskilda bestämmelser fastställas. I fråga om sirap med relativt låg renhetsgrad är det lämpligt att schablonmässigt fastställa sackaroshalten med hänsyn till halten av extraherbart socker. Inom sockersektorn föregås export av vitsocker till tredje land allt oftare av lagring i bulk i nederlag eller silor, och paketering i säckar sker i sista stund före ombordlastning på fartyget. Detta bygger på gemensam användning i den berörda hamnen av en silo i vilken socker från olika sockerbolag lagras och därmed blandas. För att socker skall berättiga till förhandsutbetalning av exportbidrag enligt nuvarande lagstiftning skall det lagras under förhål- landen som gör att det går att identifiera och det får inte blandas med annat socker. Detta innebär att en betydande andel gemenskapssocker som exporteras till tredje land inte omfattas av ordningen med förhandsutbetalning av exportbidrag. De särskilda egenskaperna hos vitsocker, bl.a. en hög grad av homogenitet ur teknisk och handelsmässig synvinkel, tillåter — utan att detta ifrågasätter syftet med en säker utbetalning av exportbidrag — att de restriktiva bestäm- melserna för denna produkt lättas upp. Det är därför lämpligt att på vissa villkor, särskilt i fråga om kontroll, tillåta att vitsocker från olika leverantörer blandas i samma lagerutrymme så att ordningen med förhandsutbe- talning av exportbidrag kan tillämpas, vilket innebär en ändring av berörda bestämmelser inom sockersektorn. I fråga om halten av fruktos och polysackarider är det lämpligt att fastställa gränsvärden för beviljande av export- bidrag vid export av isoglukos och inulinsirap, i syfte att säkerställa att detta exportbidrag beviljas endast till äkta produkter av detta slag. I fråga om inulinsirap fastställs produktionskvoterna liksom produktionskostnaderna i förhållande till kostnaderna för socker och isoglukos, med