190 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 03/Vol. 62 394R2703 8.11.94 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 287/19 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2703/94 av den 7 november 1994 om ändring av bilagorna 1, 2 och 3 till rådets förordning (EEG) nr 2377/90 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa maximalt tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att — fastställa — maximalt — tillåtna — restmängder = av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung(!), - senast - ändrad genom - kommissionens förordning (EG) nr 2701/94(2), särskilt artiklarna 6, 7 och 8 i denna, och med beaktande av följande: Enligt förordning (EEG) nr 2377/90 bör gränsvärden fastställas — fortlöpande för samtliga - farmakologiskt verksamma substanser som används inom gemenskapen i veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda att ges till livsmedelsproducerande djur. Gränsvärden för resthalter bör fastställas först efter det att Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel granskat all relevant information vid förekomst av resthalter av substansen i fråga samt om resternas påverkan på processer inom livsmedelsindustrin. Då man fastställer maximalt — tillåtna — resthalter av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel av animaliskt ursprung är det nödvändigt att ange i vilken djurart rester kan förekomma, vilka halter som kan finnas i var och en av de ätliga vävnader som erhållits från det behandlade djuret (målvävnad) och arten av den rest som används för kontroll av resthalter (markörrest). Vid kontroll av resthalter enligt tillämplig gemenskapslag- stiftning bör normalt de maximalt tillåtna gränsvärdena fastställas för lever eller njure. Lever och njure avlägsnas dock ofta från djurkroppar i samband med transporter vid internationell handel och gränsvärden bör därför alltid fastställas även för muskel- eller fettvävnader. (') EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 1. (2) EGT nr L 287, 8.11.1994, s. 7. I fråga om veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda för äggläggande = fåglar, - mjölkproducerande = djur = eller honungsbin måste de maximalt tillåtna gränsvärdena faststäl- las även för ägg, mjölk respektive honung. Florfenikol bör införas i bilaga 1 till förordning (EEG) nr 2377/90. Gonadotropinfrigörande hormon bör införas i bilaga 2 till förordning (EEG) nr 2377/90. Genom extrapolering av vetenskapliga data bör denna klassificering i bilaga 2 til- lämpas på alla livsmedelsproducerande djur. Moxidectin bör införas i bilaga 3 till förordning (EEG) nr 2377/90 för att det skall vara möjligt att fastställa det specifika 1 analysmetoden 1i förhållande till doramektin för vilket en standard måste bli allmänt tillgänglig. Ceftiofur bör införas i bilaga 3 till förordning (EEG) nr 2377/90 för att det skall vara möjligt att avsluta valideringen av analysmetoden för lever och fettvävnad hos nötkreatur och svin. Kontrollen av rester av ceftiofur uppnås genom analys av muskel- och njurvävnaderna hos nötkreatur och svin. Innan denna förordning träder i kraft bör en 60-dagarsperiod beviljas för att ge medlemsstaterna möjlighet att göra de eventuella ändringar som kan bli nödvändiga i de försäljningstillstånd för veterinärmedicinska läkemedel som beviljats enligt rådets direktiv 81/851/EEG(2), senast ändrat genom direktiv 93/40/EEG("), med anledning av bestäm- melserna i denna förordning. De åtgärder som föreskrivs 1 denna förordning är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till tekniska framsteg av direktiven för avskaffande av tekniska handelshinder inom sektorn veterinärmedicinska läkemedel. () EGT nr L 317, 6.11.1981, s. 1. (") EGT nr L 214, 24.8.1993, s. 31.