25.10.2003 Europeiska unionens officiella tidning L 275/9 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1873/2003 av den 24 oktober 2003 om ändring av bilaga II till rådets förordning (EEG) nr 2377/90 om inrättandet av ett gemen- skapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedi- cinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung ('), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1490/2003 (”), särskilt artiklarna 7-8 i denna, och av följande skäl: (1) — I enlighet med förordning (EEG) nr 2377/90 bör gränsvärden för högsta tillåtna restmängder fastställas för alla farmakologiskt aktiva substanser som används inom gemenskapen i veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda att ges till livsmedelsproducerande djur. (2) — Gränsvärden för högsta tillåtna restmängder bör fastställas efter det att Kommittén för veterinärmedi- cinska läkemedel granskat all relevant information som de sökande lämnat i enlighet med förordning (EEG) nr 2377/90 och med beaktande av alla allmänt tillgängliga, relevanta vetenskapliga uppgifter om säkerheten av- seende rester av den aktuella substansen för den som konsumerar livsmedel av animaliskt ursprung, vilket inbegriper bl.a. yttranden från Vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd för människors hälsa och rapporter från den gemensamma FAO/WHO-expert- kommitten för livsmedelstillsatser. (3) - Vid fastställandet av gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livs- medel av animaliskt ursprung är det nödvändigt att ange den typ av livsmedel som erhålls från det behandlade djuret (målvävnad) samt vilket slag av restmängd som är relevant vid övervakningen av restmängder (restmarkör). För veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda för mjölkdjur måste högsta tillåtna restmängder fastställas för mjölk. (4 — Enligt förordning (EEG) nr 2377/90 skall fastställandet av gränsvärden för högsta tillåtna restmängder inte påverka tillämpningen av annan relevant gemenskaps- lagstiftning. (') EGT L 224, 18.8.1990, s. 1. () EUT L 214, 26.8.2003, s. 3. (5) Progesteron är ett progestagent hormon. Dess använd- ning är underkastad restriktioner och kontrollåtgärder för hormoner som föreskrivs i rådets direktiv 96/22/ EG (7), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/74/EG ('), där det fastställs att hormonerna bara får administreras på husdjur i terapeu- tiskt eller zootekniskt syfte under specificerade förhål- landen. Den vetenskapliga kommittén har vid flera tillfällen bekräftat att användning av hormoner för att främja tillväxten vid köttproduktion är en potentiell hälsorisk för konsumenterna beroende på hormonernas innebo- ende farmakologiska och toxikologiska egenskaper liksom epidemiologiska fynd. De uppgifter som för närvarande föreligger om progesteron är emellertid inte tillräckliga för att göra någon kvantitativ bedömning av den risk som är förenad med att exponeras för restmängder i kött och köttprodukter från behandlade djur. Inga tröskelvärden kan fastställas för progesteron i det fallet. Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel ansåg i både sitt första och sina senare utlåtanden att det av hänsyn = till — folkhälsan inte behövde = fastställas gränsvärden för högsta tillåtna restmängder för proges- teron när de används i veterinärmedicinska läkemedel som = godkänts = enligt - gemenskapslagstiftningen. Kommittén har därför föreslagit att progesteron skall föras in i förteckningen i bilaga II till förordning (EEG) nr 2377/90. Enligt artikel 13 i förordning (EEG) nr 2377/90 får medlemsstaterna inte förbjuda  eller förhindra spridning av livsmedel av animaliskt ursprung som härrör från andra medlemsstater med hänvisning till att de innehåller restmängder av veterinärmedicinska läkemedel om den berörda substansen är upptagen i bilaga II. Djur producerar också naturligt progesteron. Nivån på djurens endogena avsöndring av progesteron varierar främst beroende på kön, ålder, ras och könscykel. Det finns validerade metoder för att upptäcka progesteron i djurvävnader. Dessa metoder gör det emellertid inte möjligt att skilja mellan naturligt förekommande hormon och restmängder av progesteron för att kontrol- lera att restriktionerna beträffande användningen enligt direktiv 96/22/EG iakttas. (?) EGT L 125, 23.5.1996, s. 3. (') EUT L 262, 14.10.2003, s. 17.