118 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 04/Vol. 04 392R3759 31.12.92 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 388/1 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 3759/92 av den 17 december 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande(!), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), och med beaktande av följande: De grundläggande bestämmelserna för organisationen av marknaden för fiskeriprodukter bör revideras för att ta hänsyn till marknadsutvecklingen, de senaste årens förändringar av fisket och de bristfälligheter som upptäckts i tillämpningen av de gällande bestämmelserna. De ändringar som behöver göras är många och invecklade, och om bestämmelserna inte ges en helt ny formulering kommer de därför att sakna den klarhet som är väsentlig i rättsliga sammanhang,. I rådets förordning (EEG) nr 3687/ 91 av den 28 november 1991 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeriprodukter(?) konsoliderades de gällande bestämmelserna för att öka klarhet och rationalitet, men inga sakförändringar vidtogs. Förordning (EEG) nr 3687/91 bör därför ersättas. Den gemensamma jordbrukspolitiken bör särskilt omfatta en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna, som kan anta olika former beroende på produkten. Fiskerinäringen är av särskild betydelse för jordbrukseko- nomin i vissa kustområden i gemenskapen. Näringen utgör den större delen av fiskarnas inkomster i dessa områden. Det är därför tillrådligt att främja marknadsstabilitet med lämpliga åtgärder. (1) EGT nr C 305, 23.11.1992. (2) EGT nr C 313, 30.11.1992, s. 22. (3) EGT nr L 354, 23.12.1991, s. 1. En av de åtgärder som kan vidtas är att tillämpa gemensamma marknadsnormer för produkterna i fråga. Genom tillämpning av dessa normer bör produkter med otillfredsställande kvalitet kunna hållas borta från markna- den och handelsförbindelser baserade på rättvis konkur- rens underlättas, vilket bör bidra till att produktionens lönsamhet förbättras. För tillämpningen av dessa normer krävs inspektion av produkterna i fråga. Regler bör därför fastställas för sådan inspektion. Det är önskvärt att vid reglering av marknaden inkludera åtgärder som gör det möjligt att avpassa utbudet till marknadens krav och att i möjligaste mån garantera producenterna en skälig inkomst. Med tanke på de särskilda förhållanden som råder på marknaden för fiskeriprodukter skulle dessa syften bäst tjänas genom bildandet av producentorganisationer vars medlemmar är bundna av vissa regler, särskilt vad beträffar produktion och avsättning. För att stödja dessa organisationer i deras verksamhet på produktionssidan i syfte att uppnå bättre stabilitet på marknaden bör medlemsstaterna under vissa omständighe- ter tillåtas att utsträcka de regler som antagits av en organisation inom ett visst område på medlemmarnas vägnar att gälla också alla ej anslutna producenter som avsätter varor inom detta område, i synnerhet de regler som hänför sig till förvaltningen av de fastställda fångstkvoter- na och avsättningen. Tillämpningen av det ovan beskrivna systemet medför kostnader för den organisation vars regler fått utsträckt giltighet, och därför bör producenter som ej är anslutna bidra till att täcka dessa. De berörda medlemsstaterna bör också ges möjlighet att ge kompensation till dem som agerar på marknaden med avseende på produkter som uppfyller normerna men som inte kunnat avsättas och därför återtagits från marknaden.