L 270/10 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8.10.2002 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2002/74/EG av den 23 september 2002 om ändring av rådets direktiv 80/987/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 137.2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (), och av följande skäl: (1) — I punkt 7 i gemenskapens stadga om grundläggande sociala rättigheter för arbetstagare, som antogs den 9 december 1989, föreskrivs att förverkligandet av den inre marknaden måste leda till att levnad- och arbetsvill- koren för arbetstagare inom Europeiska gemenskapen förbättras samt att förbättringen, där så behövs, även måste medföra att vissa aspekter av anställningsreglerna utvecklas, såsom förfaranden vid kollektiva uppsägningar och konkurser. (2) — Direktiv 80/987/EEG (') syftar till att garantera arbetsta- garna ett minimiskydd vid arbetsgivarens insolvens. För detta ändamål är alla medlemsstater skyldiga att inrätta en institution som säkerställer att de berörda arbetsta- garna får betalt för sina utestående fordringar. (3) — Rättsutvecklingen i medlemsstaterna avseende insolvens samt utvecklingen av den inre marknaden kräver en anpassning av vissa bestämmelser i ovannämnda direktiv. (4) — Av rättssäkerhetsskäl och för ökad insyn krävs dessutom preciseringar när det gäller tillämpningsområdet för och vissa definitioner i direktiv 80/987/EEG. Det är bl.a. lämpligt att i artikeldelen i direktivet precisera de möjlig- heter medlemsstaterna har att utesluta vissa kategorier, och som en följd därav upphäva bilagan till direktivet. (') EGT C 154 E, 29.5.2001, s. 109. (?) EGT C 221, 7.8.2001, s. 110. (') Europaparlamentets yttrande av den 29 november 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 138 februari 2002 (EGT C 119 E, 22.5.2002, s. 1) och Europaparlamen- tets beslut av den 14 maj 2002 (ännu ej offentliggjort i EGT). Rådets beslut av den 27 juni 2002. (') EGT L 283, 28.10.1980, s. 23. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt. (5) — För att säkerställa ett rättvist skydd för de berörda arbets- tagarna bör man anpassa definitionen av insolvens till den nya utvecklingen av lagstiftningen i medlemsstaterna på detta område och genom detta begrepp även avse andra insolvensförfaranden än likvidationsförfaranden. I syfte att fastställa garantiinstitutionens betalningsskyl- dighet bör medlemsstaterna i detta sammanhang ha möjlighet att föreskriva att en insolvenssituation som leder till flera insolvensförfaranden skall hanteras som om det gällde ett enda insolvensförfarande. (6) — Det bör säkerställas att de arbetstagare som avses i rådets direktiv 97/81/EG av den 15 december 1997 om ramav- talet om deltidsarbete undertecknat av UNICE, CEEP och EFS ('), rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP () och rådets direktiv 91/383/EEG av den 25 juni 1991 om komplettering av åtgärderna för att främja förbättringar av säkerhet och hälsa på arbets- platsen — för = arbetstagare - med = tidsbegränsat anställningsförhållande eller tillfälligt anställningsförhål- lande (7) inte utesluts från tillämpningsområdet för detta direktiv. (7) — För att tillgodose arbetstagarnas rättssäkerhet när företag som bedriver verksamhet i flera medlemsstater blir insol- venta och för att trygga arbetstagarnas rättigheter i enlighet med domstolens rättspraxis, är det nödvändigt att införa bestämmelser som  uttryckligen  fastställer vilken institution som är behörig att betala de utestående fordringarna till arbetstagarna i dessa fall och som fastställer målet för samarbetet mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter att snarast möjligt reglera arbetsta- garnas utestående fordringar. Det är vidare nödvändigt att föreskriva ett samarbete mellan behöriga administra- tiva myndigheter i medlemsstaterna för att se till att bestämmelserna på detta område tillämpas på rätt sätt. (8) - Medlemsstaterna kan införa begränsningar av garantiin- stitutionernas ansvar. Begränsningarna bör vara förenliga med direktivets sociala mål, och vid införandet av dessa kan olika nivåer på fordringarna beaktas. () EGT L 14, 20.1.1998, s. 9. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/23/EG (EGT L 131, 5.5.1998, s. 10). (5) EGT L 175, 10.7.1999, s. 43. (") EGT L 206, 29.7.1991, s. 19.