L 271/16 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9.10.2002 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2002/65/EG av den 23 september 2002 om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter och om ändring av rådets direktiv 90/619/EEG samt direktiven 97/7/EG och 98/27/EG EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 samt artiklarna 55 och 95 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (!), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (1) Åtgärder bör vidtas för att inom ramen för förverkli- gandet av den inre marknadens måil gradvis befästa denna marknad. Dessa åtgärder bör även bidra till en hög konsumentskyddsnivå, i enlighet med artiklarna 95 och 153 i fördraget. (2) — Såväl för konsumenter som för leverantörer av finansi- ella tjänster kommer distansförsäljning av finansiella tjänster att utgöra ett av de främsta konkreta resultaten av den inre marknadens fullbordan. (3) - Inom ramen för den inre marknaden ligger det i konsu- menternas intresse att utan åtskillnad kunna få tillgång till ett så stort utbud som möjligt av de finansiella tjänster som är tillgängliga i gemenskapen, så att de kan välja dem som bäst passar deras behov. För att säker- ställa konsumenternas väsentliga rätt till valfrihet krävs en hög konsumentskyddsnivå, så att konsumenternas förtroende för distansförsäljning ökar. (4) — För att den inre marknaden skall fungera väl, är det viktigt att konsumenterna kan förhandla fram och ingå avtal med en leverantör som är etablerad i andra medlemsstater, oavsett om  leverantören även är etablerad i den medlemsstat där konsumenten är bosatt eller inte. (5) — Finansiella tjänster är till följd av deras immateriella karaktär — särskilt - lämpade — för — distansförsäljning. Inrättandet av en rättslig ram för distansförsäljning av (') EGT C 385, 11.12.1998, s. 10 och EGT C 177 E, 27.6.2000, s. 21. () EGT C 169, 16.6.1999, s. 43. () Europaparlamentets yttrande av den 5 maj 1999 (EGT C 279, 1.10.1999, s. 207), rådets gemensamma ståndpunkt av den 19 december 2001 (EGT C 58 E, 5.3.2002, s. 32) och Europaparla- mentets beslut av den 14 maj 2002 (ännu ej offentliggjort i EGT). Rådets beslut av den 26 juni 2002 (ännu ej offentliggjort i EGT). finansiella tjänster bör därför öka konsumenternas förtroende för användning av ny teknik för distansför- säljning av finansiella tjänster, till exempel elektronisk handel. (6) — Detta direktiv bör tillämpas i enlighet med fördraget och sekundärrätten, inklusive direktiv 2000/31/EG (') om elektronisk handel, vilket endast är tillämpligt på de transaktioner som omfattas av det direktivet. (7) — Syftet med detta direktiv är att uppnå ovannämnda mål utan att det påverkar tillämpningen av den gemenskaps- lagstiftning eller nationella lagstiftning som  reglerar friheten att tillhandahålla tjänster eller i förekommande fall medlemsstatens kontroll och/eller medlemsstaternas system för auktorisation eller tillsyn om detta är fören- ligt med gemenskapslagstiftningen. (8) — Detta direktiv, och i synnerhet de bestämmelser som rör information om klausuler i avtalet om vilken lag som skall tillämpas på avtalet och[eller vilken domstol som är behörig, påverkar inte tillämpningen på distansförsälj- ning av finansiella tjänster av rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behö- righet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (7) eller 1980 års Romkonven- tion om tillämplig lag för avtalsförpliktelser. (9) — För att uppnå målen i handlingsplanen för finansiella tjänster krävs det en ännu högre nivå av konsument- skyddet inom vissa områden. Detta innebär större konvergens, bland annat beträffande icke harmoniserade kollektiva investeringsfonder, uppföranderegler för inve- steringstjänster och konsumentkrediter. I avvaktan på att en sådan konvergens uppnås bör konsumentskyddet vidmakthållas på en hög nivå. (10) — I Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG av den 20 maj 1997 om konsumentskydd vid distansavtal (5) fastställs de viktigaste bestämmelserna för sådana distansavtal om varor eller tjänster som ingås mellan en leverantör och en konsument. Finansiella tjänster omfattas emellertid inte av ovannämnda direktiv. (') EGT L 178, 17.7.2000, s. 1. () EGT L 12, 16.1.2001, s. 1. (5) EGT L 144, 4.6.1997, s. 19.