17.9.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 249/21 KOMMISSIONENS DIREKTIV 2002/77/EG av den 16 september 2002 om konkurrens på marknaderna för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 86.3 i detta, och av följande skäl: (1) Kommissionens direktiv 90/388/EEG av den 28 juni 1990 om konkurrens på marknaderna för teletjänster ('), senast ändrat genom direktiv 1999/64/EG (), har vid flera tillfällen ändrats i väsentliga avseenden. Eftersom ytterligare ändringar skall göras, bör det omarbetas för att skapa större klarhet. Enligt artikel 86 i fördraget är det kommissionens uppgift att säkerställa att medlemsstaterna uppfyller sina skyldigheter enligt gemenskapsrätten när det gäller offentliga företag och företag som innehar särskilda eller exklusiva rättigheter. Enligt artikel 86.3 kan kommis- sionen specificera och förtydliga de skyldigheter som följer av den artikeln och därvid även fastställa de villkor som är nödvändiga för att kommissionen effektivt skall kunna genomföra den övervakningsuppgift som den åläggs genom denna punkt. Genom direktiv 90/388/EEG ålade medlemsstaterna att avskaffa särskilda och exklusiva rättigheter för tillhanda- hållande av teletjänster, ursprungligen för andra tjänster än taltelefoni, satellittjänster och mobil radiokommuni- kation, och sedan infördes gradvis full konkurrens på marknaden för teletjänster. Ett antal andra direktiv på området har också antagits med stöd av fördragets artikel 95 av Europaparlamentet och rådet i det huvudsakliga syftet att upprätta en inre marknad för teletjänster genom att förverkliga princi- perna om tillhandahållande av öppna nätverk och samhällsomfattande tjänster på öppna och konkurrensut- satta marknader. Dessa direktiv skall upphöra att gälla från och med den 25 juli 2003 när det nya regelverket för elektroniska kommunikationsnät och kommunika- tionstjänster tillämpas. Det nya regelverket för elektronisk kommunikation består av ett allmänt direktiv, Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett (') EGT L 192, 24.7.1990, s. 10. () EGT L 175, 10.7.1999, s. 39. 0 0 () () 0 2 gemensamt regelverk för elektroniska kommunika- tionsnät och kommunikationstjänster (ramdirektiv) (') och fyra särskilda direktiv: Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/20/EG av den 7 mars 2002 om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (auktorisationsdirektiv) ('), Euro- paparlamentets och rådets direktiv 2002/19/EG av den 7 mars 2002 om tillträde till och samtrafik mellan elektro- niska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter (till- trädesdirektiv) ("), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG av den 7 mars 2002 om samhällsomfat- tande tjänster och användares rättigheter avseende elek- troniska - kommunikationsnät och kommunikations- tjänster (direktivet om samhällsomfattande tjänster) (') och Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktivet om integritet och elektronisk kommunikation) (”). Mot bakgrund av den utveckling som lett till avregle- ringsprocessen och det stegvisa öppnandet av telekom- munikationsmarknaderna i Europa sedan 1990 bör vissa definitioner i direktiv 90/388/EEG och dess ändringsför- fattningar anpassas för att ta hänsyn till den senaste tekniska utvecklingen inom telekommunikationsområdet, eller ersättas för att ta hänsyn till det konvergensfenomen som präglat informationsteknik-, media- och telekommu- nikationsindustrin under senare år. Formuleringen av vissa bestämmelser bör om möjligt göras klarare för att underlätta tillämpningen av dem, i tillämpliga fall med beaktande av de relevanta direktiv som antagits enligt fördragets artikel 95 samt av de erfarenheter som gjorts vid genomförandet av det ändrade direktivet 90/388/ EEG. I det nu framlagda direktivet har begreppen ”elektroniska kommunikationstjänster” och ”elektroniska kommunika- tionsnät” ersatt de tidigare termerna ”teletjänster” och ”telenät”. De nya definitionerna är nödvändiga för att ta hänsyn  till konvergensfenomenet genom = att föra samman alla elektroniska kommunikationstjänster och/ eller kommunikationsnät som berörs av sändning eller dirigering av signaler med tråd, radio, optiska eller med andra elektromagnetiska överföringssätt (dvs. fasta och trådlösa nät samt kabel-TV- och satellitnät) inom en enda definition. Därmed bör överföring och sändning av radio- och TV-program erkännas som en elektronisk GT L 108, 24.4.2002, s. 33. GT L 108, 24.4.2002, s. 21. GT L 108, 24.4.2002, s. 7. GT L 108, 24.4.2002, s. 51. GT L 201, 31.7.2002, s. 37.