18.7.2009 Europeiska unionens officiella tidning L 188/93 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (kodifierad version) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORD- NING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133, med beaktande av förordningarna om den gemensamma orga- nisationen av marknaderna för jordbruksprodukter och de för- ordningar som antagits enligt artikel 308 i fördraget och som är tillämpliga på varor som framställs av jordbruksprodukter, sär- skilt de bestämmelser i förordningarna som medger undantag från den allmänna principen att skyddsåtgärder vid gränserna endast får ersättas med de åtgärder som föreskrivs i de nämnda förordningarna, med beaktande av kommissionens förslag, och av följande skäl: (1) — Rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (!) har ändrats flera gånger på ett väsentligt sätt (2). För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förordningen kodifieras. (2) — Avslutningen av de multilaterala handelsförhandlingarna inom ramen för Uruguayrundan ledde till Världshandels- organisationens (WTO) inrättande. (3) — Bilaga I A i avtalet om upprättande av WTO (WTO- avtalet), som godkändes genom rådets beslut 94/800/EG av den 22 december 1994 om ingående på Europeiska gemenskapens vägnar — vad beträffar frågor som omfat- tas av dess behörighet — av de avtal som är resultatet av de - multilaterala - förhandlingarna i Uruguayrundan (1986-1994) (?) innehåller bl.a. 1994 års allmänna tull- och handelsavtal (nedan kallat Gatt 1994), ett avtal om jordbruk, ett avtal om genomförande av artikel VI i Gatt 1994 (nedan kallat 1994 års antidumpningsavtal) och ett avtal om subventioner och utjämningsåtgärder (nedan kallat subventionsavtalet). (!) EGT L 288, 21.10.1997, s. 1. (2) Se bilaga V. () EGT L 336, 23.12.1994, s. 1. (4) För att uppnå större effektivitet och öppenhet vid gemen- skapens tillämpning av reglerna i 1994 års antidump- ningsavtal respektive i subventionsavtalet har det ansetts nödvändigt att anta två separata förordningar som till- räckligt utförligt lägger fast bestämmelser om tillämp- ningen av dessa båda avtal till värn för handeln. För att säkerställa en riktig och öppen tillämpning av reglerna i dessa två avtal, bör deras innehåll i möjligaste mån tas in i gemenskapens lagstiftning. Det är dessutom önskvärt att tillräckligt utförligt förklara när en subvention ska anses föreligga, enligt vilka prin- ciper den ska utjämnas (särskilt om subventionen är se- lektivt riktad) samt enligt vilka kriterier storleken på den utjämningsbara subventionen ska beräknas. När förekomsten av en subvention fastställs är det nöd- vändigt att visa att ett finansiellt bidrag har beviljats av en offentlig myndighet eller annat offentligt organ inom ett lands territorium, eller att någon annan form av in- komst- eller prisstöd enligt artikel XVI i Gatt 1994 har förelegat och att ett mottagande företag härigenom har beviljats en förmån. För beräkning av förmånen för mottagaren, i de fall ett riktmärke för marknaden inte finns i det berörda landet, bör riktmärket fastställas genom anpassning av de villkor som råder i det berörda landet på grundval av de faktiska uppgifter som är tillgängliga där. Om detta inte är prak- tiskt genomförbart på grund av att det inte finns några uppgifter om sådana priser och kostnader eller på grund av att dessa är otillförlitliga, bör riktmärket fastställas med hjälp av de villkor som gäller på andra marknader. Det är önskvärt att bestämma tydliga och detaljerade riktlinjer med avseende på de faktorer som kan bidra till att fastställa huruvida den subventionerade importen har vållat eller riskerar att vålla väsentlig skada. När det ska visas att den skada som har drabbat gemenskaps- industrin kan tillskrivas den berörda importens volym och prisnivå, bör effekten av andra faktorer också upp- märksammas, särskilt de rådande marknadsvillkoren inom gemenskapen.