Nr L 291/32 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 6. 12. 95 RÅDETS DIREKTIV 95/57/EG av den 23 november 1995 om insamling av statistisk information rörande turism EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artikel 213 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, och med beaktande av följande: Europaparlamentets resolutioner av den 11 juni 1991 () och den 18 januari 1994 (?) betonar gemenskapens viktiga roll när det gäller att ta fram statistik rörande turism. Utarbetandet av ett direktiv som avser att kanalisera det arbete som för närvarande på ett fragmentariskt sätt görs på nationell nivå stöds av Ekonomiska och sociala kommittén (). Med tillämpning av rådets beslut 90/665/EEG (') har ett ramprogram för en särskild gemenskapsmetodik för att sammanställa turiststatistik för gemenskapen tagits fram. Resultaten av tvåårsprogrammet (1991 —1992) för att ta fram turiststatistik för gemenskapen i enlighet med beslut 90/665/EEG belyser det behov som användare inom den privata och offentliga sektorn har av att snabbt få tillgång till tillförlitlig och jämförbar statistik om tillgång och efterfrågan inom turism på gemenskapsnivå. Utveckling av gemenskapens statistik över turism förkla- rades vara en prioriterad åtgärd i rådets beslut 92/421/ EEG, av den 13 juli 1992 om gemenskapens handlings- plan för stöd till turismen ('). Turismens vedertagna roll som ett medel för utveckling och socio-ekonomisk integration kan bättre säkerställas genom kunskap om grundläggande relaterad statistik, särskilt den som fastställs på regional nivå. För att bedöma konkurrenskraften hos gemenskapens turistnäring är det nödvändigt att få ökade kunskaper om turismens omfattning, turismens och turistens särdrag samt utgifter hänförliga till turism. (') EGT nr C 183, 15.7.1991, s. 74. () EGT nr C 44, 14.2.1994, s. 61. () EGT nr C 52, 19.2.1994, s. 22. (') EGT nr L 358, 21.12.1990, s. 89. () EGT nr L 231, 13.8.1992, s. 26. Månatlig information krävs för att man skall kunna mäta det inflytande som säsongen har på efterfrågan av mottag- ningsmöjligheter för turister och för att därmed underlätta för offentliga myndigheter och ekonomiska aktörer att enklare kunna utveckla strategier och riktlinjer för att förbättra den säsongsmässiga spridningen av semestrar och turistverksamheternas prestanda. Ytterligare gemenskapsverksamhet inom detta område måste även fortsättningsvis bygga på ett pragmatiskt till- vägagångssätt med iakttagande av subsidiaritetsprincipen. Synergi mellan nationella, internationella och gemen- skapsprojekt som rör turism måste säkerställas för att minska arbetsbördan vid insamlingen av information. Metodikarbeten som genomförts i samarbete med andra internationella organisationer, exempelvis Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) och Världsturismorganisationen, och de rekommendationer som antagits av FN:s statistikkommission i mars 1993 skall beaktas för att säkerställa bättre jämförbarhet av turiststatistik på världsnivå. Tillförlitlig och effektiv övervakning av strukturen och utvecklingen av tillgång och efterfrågan med avseende på turism kan förbättras avsevärt genom att en lämplig och godkänd gemenskapsram inrättas. Fullt genomförande av ett sådant system kan ge stordrifts- fördelar samtidigt som det producerar information som främjar alla medlemsstater och berörda parter. Spridning av jämförbar turiststatistik kan underlättas av åtgärder på gemenskapsnivå. Rådets beslut 93/464/EEG av den 22 juli 1993, om ramprogram för  prioriterade åtgärder för = statistik 1993 — 1997 (9, föreskriver upprättandet av ett informa- tionssystem för statistik över tillgång och efterfrågan med avseende på turism. Ett rådsdirektiv kan tillhandahålla en gemensam ram för att maximera fördelarna av de olika åtgärder som vidtas på nationell nivå. Statistiska uppgifter som sammanställts inom ramen för ett gemenskapssystem måste vara tillförlitliga och jämför- bara i de olika medlemsstaterna, varför det är nödvändigt att gemensamt upprätta kriterier som gör det möjligt att uppfylla dessa krav. (9 EGT nr L 219, 28.8.1993, s. 1.