98 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13/Vol. 26 394L0025 30.6.94 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 164/15 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 94/25/EG av den 16 juni 1994 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar i fråga om fritidsbåtar EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta, med beaktande av kommissionens förslag('), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs ytt- rande(?), : i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artlkel 189b i fördraget(?), och med beaktande av följande: Den inre marknaden skall omfatta ett område utan inre gränser där den fria rörligheten för varor, personer, tjänster och kapital är säkerställd. . Lagar och andra författningar i de olika medlemsstaterna skil- jer sig till omfattning och innehåll i fråga om säkerhetskraven på fritidsbåtar. Sådana skillnader riskerar att skapa handels- hinder och OJamhka konkurrensvillkor på den inre niarkna- den. - En harmonisering av nationell lagstiftning är det enda sättet att undanröja dessa hinder för den fria handeln. Detta mål kan inte uppnås på ett tillfredsställande sätt av enskilda medlems- stater. I detta direktiv fastställs endast de krav som är nödvän- diga för fritidsbåtars fria rörlighet. Detta direktiv bör omfatta endast fritidsbåtar som är minst 2,5 och högst 24 m långa, enligt ISO-standard. Avlägsnandet av tekniska hinder i fråga om fritidsbåtar och utrustning till dessa, i den utsträckning som detta inte kan ske genom ömsesidigt erkännande av likvärdighet mellan samt- liga medlemsstater, bör följa det nya förfarande som före- (!) EGT nr C 123, 15.5.1992, s. 7. (2) EGT nr C 313, 30.11.1992, s. 38. ” (C) Europaparlamentets yttrande av den 18 november 1992 (EGT nr C 337, 21.12.1992, s. 17). Rådets gemensamma :ståndpunkt av den 16 november 1993 (EGT nr C 137, 19.5.1994, s. 1.). Euro- paparlamentets beslut av den 9 mars 1994 (EGT nr C 9, 28.3.1994). . skrivs i rådets resolution av den 7 maj 1985() och som manar till en definition av grundläggande säkerhetskrav och andra aspekter som är viktiga för det allmänna välbefinnandet. I arti- kel 100a punkt 3 föreskrivs att kommissionen i sina förslag rörande hälsa, säkerhet, miljö- och konsumentskydd skall ' utgå ifrån en hög säkerhetsnivå. Dessa grundläggande krav utgör de kriterier som fritidsbåtar, delvis färdiga båtar och utrustning till dessa, separat eller installerad, måste uppfylla. Därför föreskrivs i detta direktiv endast grundläggande krav. För att underlätta uppgiften att bevisa efterlevnaden av de grundläggande kraven är en harmoniserad europeisk standard i enlighet med bilaga 2 nödvändig för fritidsbåtar och utrust- ning till dessa. Harmoniserade europeiska standarder upprät- tas av privata organ och måste bibehålla sin icke bindande sta- tus. I detta syfte är Europeiska organisationen för standardisering (CEN) och Europeiska oganisationen för stan- dardisering inom elområdet (Cenelec) de erkända organ som är behöriga att anta de harmoniserade standarder som följer de allmänna riktlinjerna för samarbetet mellan kommissionen och dessa två organ, som undertecknades den 13 november 1984. Vid tillämpningen av detta direktiv avses med en har- moniserad standard en teknisk specifikation (europeisk stan- dard eller harmoniseringsdokument) som har antagits av ett av eller båda dessa organ på uppmaning av kommissionen i enlighet med rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standar- der och föreskrifter(5) och i enlighet med de allmänna riktlin- jer som avses ovan. Med tanke på de risker som användningen av fritidsbåtar och utrustning till dessa innebär är det nödvändigt att inrätta förfaranden för utvärdering av överensstämmelsen med de grundläggande kraven i direktivet. Dessa förfaranden måste : inrättas med hänsyn till den risknivå som fritidsbåtar och utrustning till dessa kan innebära. Därför bör varje kategori av överensstämmelse kompletteras med ett lämpligt för- farande eller ett -val mellan flera likvärdiga förfaranden. De antagna förfarandena är förenliga med rådets beslut () EGT nr C 136, 4.6.1985, s. 1. 6) EGT nr L 109, 26.4.1983, s. 8. Direktivet senast ändrat genom direktiv 88/182/EEG (EGT nr L 81, 26.3.1988, s. 75).