8.11.2008 Europeiska unionens officiella tidning L 299/25 DIREKTIV EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2008/95/EG av den 22 oktober 2008 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar (kodifierad version) (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (!), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (1) Rådets direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkesla- gar (?) har ändrats (?) med avseende på innehållet. För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras. Den lagstiftning om varumärken som gällde i medlems- staterna innan direktiv 89/104/EEG trädde i kraft inne- höll olikheter som kunde hindra den fria rörligheten för varor och det fria utbytet av tjänster samt snedvrida konkurrensförhållandena på den gemensamma markna- den. Med tanke på den inre marknadens funktion var det därför nödvändigt att närma medlemsstaternas lagar till varandra. Det är viktigt att inte förbise de lösningar och fördelar som gemenskapens varumärkessystem kan erbjuda före- tag som önskar förvärva varumärken. (!) EUT C 161, 13.7.2007, s. 44. (?) Europaparlamentets yttrande av den 19 juni 2007 (EUT C 146 E, 12.6.2008, s. 76) och rådets beslut av den 25 september 2008. (?) EGT L 40, 11.2.1989, s. 1. (') Se bilaga I del A. (4) Det förefaller inte nödvändigt att genomföra ett fullstän- digt närmande av medlemsstaternas lagstiftning om varu- märken. Det är tillräckligt att begränsa tillnärmningen till de nationella rättsliga bestämmelser som mest direkt på- verkar den inre marknadens funktion. Detta direktiv bör inte frånta medlemsstaterna deras rätt att fortsätta skydda sådana varumärken som förvärvats genom användning, utan bör behandla dem endast med avseende på förhållandet mellan dem och sådana varumärken som förvärvats genom registrering. Medlemsstaterna bör också förbli fria att fastställa proce- durregler för registrering, upphävande och ogiltighet av varumärken som förvärvats genom registrering. De kan t.ex. bestämma sättet för varumärkesregistrering och ogil- tighetsförklaring, bestämma om äldre rättigheter ska åberopas antingen vid registrerings- eller ogiltighetsförfa- randet eller i båda förfarandena samt, i det fall de tillåter att äldre rättigheter åberopas i registreringsförfarandet, använda sig av ett invändningsförfarande eller ett obliga- toriskt granskningsförfarande eller båda. Medlemsstaterna bör även fortsättningsvis få bestämma vilka konsekvenser som upphävande eller ogiltighetsförklaring av varumär- ken ska få. Detta direktiv bör inte utesluta att varumärken underkas- tas andra rättsliga bestämmelser än de varumärkesrätts- liga bestämmelser som finns i medlemsstaterna, t.ex. be- stämmelser om illojal konkurrens, skadeståndsansvar eller konsumentskydd. För att uppnå det mål som tillnärmningen av de rättsliga bestämmelserna syftar till krävs att villkoren för erhål- lande och vidmakthållande av ett registrerat varumärke är i princip identiska i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att upprätta en lista med exempel på tecken som kan utgöra varumärken, under förutsättning att sådana tecken kan särskilja ett företags varor eller tjänster från ett annat företags. Grunderna för att vägra registrering eller för ogiltighet avseende själva varumär- ket, t.ex. frånvaro av särskiljande egenskaper, eller avse- ende konflikter mellan varumärket och äldre rättigheter