8.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 214/3 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1612/2001 av den 3 augusti 2001 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av ferromolybden med ursprung i Folkrepubliken Kina EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen ('), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2238/2000 (?), särskilt artikel 7 i denna, efter samråd med Rådgivande kommittén, och av följande skäl: A. FÖRFARANDE 1. Inledande (1) Den 9 november 2000 meddelade kommissionen genom ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagi- vandet om inledande) som offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (?) att ett antidumpnings- förfarande skulle inledas beträffande import till gemen- skapen av ferromolybden med ursprung i Kina. (2) — Förfarandet inleddes till följd av ett klagomål som ingi- vits i september 2000 av Euroalliages, Le Comité de liaison des industries de Ferro-alliages (nedan kallad den klagande) för tillverkare som stod för en betydande del av tillverkningen av ferromolybden (FeMo) i gemen- skapen. Klagomålet innehöll bevisning om dumpning av den ovannämnda produkten och därav följande väsentlig skada, och denna bevisning ansågs tillräcklig för att det skulle vara motiverat att inleda ett förfarande. 2. Undersökning (3) - Kommissionen underrättade officiellt de exporterande tillverkare, de importörer och de användare som man visste berördes och deras intresseorganisationer, företrä- darna för det berörda exportlandet, de klagande gemen- skapstillverkarna samt andra gemenskapsföretag om inledandet av förfarandet. Berörda parter gavs tillfälle att lämna synpunkter skriftligen och att begära att bli hörda muntligen inom den tidsfrist som angavs i tillkännagi- vandet om inledande. (4) — Ett antal exporterande tillverkare i de berörda länderna, tillverkare i gemenskapen, användare i gemenskapen och deras intresseorganisationer samt importörer och hand- (!) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. (?) EGT L 257, 11.10.2000, s. 2. (?) EGT C 320, 9.11.2000, s. 3. (5) (10) lare lämnade skriftliga synpunkter. Alla parter som så begärde inom den ovan angivna tidsfristen och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle till detta. Med hänsyn till det stora antalet exporterande tillverkare i det berörda exportlandet och i enlighet med artikel 17 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad grundförord- ningen), ansågs det lämpligt att undersöka huruvida stickprovsteknik borde tillämpas. För att kommissionen skulle kunna avgöra huruvida det var nödvändigt att ta stickprov och, i så fall, välja ut de företag som skulle ingå i stickprovet, uppmanades de exporterande tillver- karna att, i enlighet med artikel 17.2 i grundförord- ningen, ge sig till känna inom två veckor efter det att förfarandet inletts och lämna uppgifter om sin tillverk- ning, omsättning och export till gemenskapen under undersökningsperioden samt uppgifter om namn på alla närstående företag och om deras verksamhet. Fjorton kinesiska företag lämnade dessa grundläggande uppgifter. Ett av de fjorton företagen beslutade att avbryta samarbetet omedelbart efter det att svaren på stickprovsfrågorna lämnats. För att ge de exporterande tillverkare som så önskade möjlighet att begära behandling som företag som är verksamma under marknadsekonomiska förhållanden (nedan kallad marknadsekonomisk status) eller indivi- duell behandling sände kommissionen en ansöknings- blankett till alla exporterande tillverkare som man visste berördes eller som gav sig till känna. Tio företag ansökte om marknadsekonomisk status eller om individuell behandling enligt artikel 2.7 b i grundförordningen. Eftersom endast en exporterande tillverkare beviljades marknadsekonomisk status (se skäl 19), beslutades det att det inte var nödvändigt att ta stickprov. Kommissionen sände frågeformulär till alla andra parter som man visste berördes och till alla andra företag som givit sig till känna inom de tidsfrister som angivits i tillkännagivandet om inledande. Svar mottogs från elva kinesiska företag, två gemenskapstillverkare, två andra företag i gemenskapen, en icke närstående importör och fem användare av FeMo. En exporterande tillverkare gav sig till känna och besva- rade frågeformuläret en månad efter utgången av tids- fristen enligt punkt 6 aii i tillkännagivandet om inle- dande. Dessa uppgifter godtogs inte, eftersom de inläm- nades långt efter det att tidsfristen löpt ut.