L 336/38 Europeiska unionens officiella tidning 12.11.2004 I (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) o RÅDETS BESLUT av den 2 november 2004 om bemyndigande för Österrike att tillimpa en åtgärd som avviker från artikel 21 i det sjätte direktivet 77/388/EEG om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättnings- skatter (2004/758/EG) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT (3) — När varor tillhandahålls som säkerhet av en person som med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstift- ning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mer- värdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (!), särskilt artikel 27.1 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, och av följande skäl: (1) Den österrikiska regeringen har i en ansökan till kom- missionen, som registrerades vid kommissionens general- sekretariat den 3 mars 2004, bett att få införa tre åtgär- der som avviker från artikel 21.1 a i direktiv 77/388/EEG. Syftet med det undantag som Österrike ansöker om är att göra mottagaren betalningsskyldig för mervärdesskatt i tre specifika fall: För det första när det gäller leverans av varor som ställts som garanti av en person som är betalningsskyldig för mervärdesskatt till en annan person som är betalningsskyldig för mervärdesskatt när denna garanti tas i anspråk; för det andra när det gäller leverans av varor efter det att egendomsförbehåll överlåtits till en rättsinnehavare som utövar denna rätt, och för det tredje när det gäller leverans av fast egendom från en gäldenär i ett tvångsförsäljningsförfarande till en annan person. En- ligt ansökan bör åtgärderna betraktas som åtgärder i syfte att förhindra vissa former av skatteflykt eller skatteundan- dragande i de angivna sektorerna. (!) EGT L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/66/EG (EUT L 168, 1.5.2004, s. 35). är betalningsskyldig för mervärdesskatt till garantimot- tagaren inom ramen för en garanti avspeglar detta van- ligtvis ett läge där den garantigivare som tillhandahåller varorna har begränsad förmåga att betala sina skulder, däribland sina skatteskulder. När mottagaren av säkerhe- ten vilken fått varorna utövar sin rätt och säljer säker- heten till en tredje part uppkommer också en leverans från garantigivaren till mottagaren av säkerheten. Vid sådana typfall har staten i många fall gått miste om mervärdesskatt, eftersom mottagaren av säkerheten inte har kunnat nekas rätten till avdrag och den levererande garantigivaren inte har kunnat debiteras eftersom han var insolvent eller hade försvunnit. De problem som den österrikiska förvaltningen ställs inför är av den omfatt- ningen att det krävs rättsliga åtgärder. Tyskland har redan beviljats — ett - liknande undantag genom = beslut 2002/439/EG (). I de fall där köparen av varorna har begränsad förmåga att betala sina skulder till följd av köpet kan leverantören av varorna lämna ett egendomsförbehåll och överlåta rätten att utöva detta förbehåll, och fordran beträffande köpeskillingen, till en tredje part, vanligtvis en bank, som säkerhet för ett lån som den tredje parten beviljar köpa- ren. Om köparen av varorna slutar att betala sina låne- skulder kommer banken att utöva sin äganderätt. Detta innebär en leverans av varor från den ursprungliga kö- paren till banken. I så fall skulle banken vanligtvisinte betala den ursprungliga köparen omsättningsskatt för le- veransen utan använda dessa medel för att reglera den ursprungliga köparens låneskuld, vilket leder till att skat- temyndigheterna går miste om intäkter i form av mer- värdesskatt, eftersom de ursprungliga köparna vanligtvis är insolventa eller har försvunnit innan skatteförvalt- ningen kan identifiera dem och återkräva mervärdesskatt. Detta andra typfall liknar således vad som sker i samband med ställandet av garanti, såsom det redogörs för ovan. (2) EGT L 151, 11.6.2002, s. 12.