L 300/88 Europeiska unionens officiella tidning 14.11.2009 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1073/2009 av den 21 oktober 2009 om gemensamma redgler för tillträde till den internationella marknaden för persontransporter med buss och om ändring av förordning (EG) nr 561/2006 (omarbetning) (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (!), efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: Ett antal betydande ändringar kommer att göras i rådets förordning (EEG) nr 684/92 av den 16 mars 1992 om gemensamma regler för internationell persontransport med buss (2) och i rådets förordning (EG) nr 12/98 av den 11 december 1997 om villkoren för att transportföretag skall få utföra nationella persontransporter på väg i en annan medlemsstat än den där de är hemmahörande (). Av tydlighetsskäl och förenklingsskäl bör dessa förord- ningar omarbetas och sammanföras till en enda förordning. Fastställandet av en gemensam transportpolitik innebär bl.aa. fastställande av gemensamma regler för internatio- nella persontransporter på väg såväl som villkoren för att transportföretag ska få utföra nationella transporter i en annan medlemsstat än den där de är hemmahörande. (!) EUT C 10, 15.1.2008, s. 44. (?) Europaparlamentets yttrande av den 5 juni 2008 (ännu ej offentlig- (3) För att säkerställa ett sammanhängande ramverk för inter- nationella persontransporter med buss inom gemenska- pen, bör denna förordning tillämpas på alla internationella transporter på gemenskapens territorium. Transporter från medlemsstater till tredjeländer regleras fortfarande till stor del genom bilaterala avtal mellan medlemsstaterna och dessa tredjeländer. Så länge nödvändiga avtal inte har ingåtts mellan gemenskapen och de berörda tredjeländerna bör därför den här förordningen inte tillämpas på den del av resan som företas på den medlemsstats territorium där passagerare tas upp eller släpps av. Den bör emellertid til- lämpas i en medlemsstat som är transitland. Friheten att tillhandahålla tjänster är en grundläggande princip för den gemensamma transportpolitiken, och den förutsätter att transportföretag från alla medlemsstater är garanterade tillträde till de internationella transportmark- naderna utan att diskrimineras på grund av nationalitet eller etableringsort. Gemenskapstillstånd bör krävas för internationella person- transporter med buss. Transportföretagen bör åläggas att förvara en bestyrkt kopia av gemenskapstillståndet ombord på varje fordon för att förenkla de kontroller som utförs av kontrollmyndigheterna, särskilt de kontroller som utförs utanför den medlemsstat där transportföreta- get är etablerat. Villkoren för att utfärda och återkalla gemenskapstillstånden bör fastställas, liksom deras giltig- hetstid och tillämpningsföreskrifter. Det är också nödvän- digt att fastställa mer detaljerade specifikationer för utformningen av gemenskapstillståndet och de bestyrkta kopiorna av detta. Vägkontroller bör utföras utan direkt eller indirekt diskri- minering på grundval av vägtransportföretagens nationa- litet eller etableringsland eller fordonets registreringsland. För att tillgodose marknadens krav bör i vissa fall en flexi- bel ordning för speciell linjetrafik och för viss tillfällig tra- fik gälla. gjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 9 januari 2009 (EUT C 62 E, 17.3.2009, s. 25), Europaparlamentets ståndpunkt av den 23 april 2009 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 24 september 2009. (2) EGT L 74, 20.3.1992, s. 1. (4) EGT L 4, 8.1.1998, s. 10. (83 — Kravet på tillstånd för linjetrafik bör behållas men vissa regler bör ändras, särskilt när det gäller förfarandet vid tillståndsgivning.