29.4.2004 Europeiska unionens officiella tidning L 132/5 RÅDETS BESLUT av den 26 april 2004 om ändring av artiklarna 51 och 54 i protokollet till domstolens stadga (2004/407/EG, Euratom) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 245 andra stycket i detta, med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 160 andra stycket i detta, med beaktande av domstolens begäran av den 12 februari 2003, med beaktande av Europaparlamentets yttrande av den 10 februari 2004, med beaktande av kommissionens yttrande av den 10 novem- ber 2003, och av följande skäl: (1) — Enligt artikel 2.31 i Nicefördraget skall artikel 225 i EG- fördraget ersättas av en ny bestämmelse, där punkt 1 första stycket har följande lydelse: ”Förstainstansrätten skall vara behörig att i första instans pröva och avgöra de ärenden som anges i artiklarna 230, 232, 235, 236 och 238, med undantag av de ärenden som åvilar en särskild rättsinstans och de som enligt stadgan faller under domstolens behörighet. I stadgan kan det faststäl- las att förstainstansrätten skall vara behörig för andra grupper av ärenden.”. (2) — En liknande ändring har gjorts i Euratomfördraget genom artikel 3.13 i Nicefördraget. (3) — Denna ändring har beaktats genom att artikel 31 i pro- tokollet om domstolens stadga har givits följande pro- visoriska lydelse: ”Med avvikelse från den regel som nämns i artikel 225.1 i EG-fördraget och artikel 140a.1 i Euratomfördraget skall talan som väcks av medlemssta- terna, gemenskapernas institutioner och Europeiska cen- tralbanken omfattas av domstolens behörighet.”. (4) — I enlighet med ordalydelsen och systematiken i den nya artikel 225 i EG-fördraget och i den nya artikel 140a i Euratomfördraget bör artikel 51 i protokollet om dom- stolens stadga ges en ny lydelse. Syftet härmed är att klargöra vilken behörighet domstolen respektive första- instansrätten skall ha, eftersom det måste ske en bety- dande behörighetsöverföring till förstainstansrätten och kriterierna för fördelningen måste vara tillräckligt klara för att institutionerna och medlemsstaterna skall kunna bedöma dem på ett otvetydigt sätt. (5) — Talan som väcks av medlemsstaterna mot sådana rättsak- ter från rådet genom vilka detta utövar genomförandebe- fogenheter i enlighet med de närmare villkoren i artikel 202 tredje strecksatsen i EG-fördraget bör omfattas av förstainstansrättens behörighet. Det gäller sådana fall där rådet antingen har förbehållit sig rätten att utöva befo- genheten att genomföra reglerna eller har återfått denna rätt under ett ”kommittéförfarande”. (6) — Bestämmelserna i artikel 54 i protokollet om domstolens stadga, om de fall där förstainstansrätten kan förklara sig obehörig till förmån för domstolen, måste anpassas till förstainstansrättens nya behörighet. Det är nämligen nödvändigt att överväga en möjlighet till obehörighets- förklaring, när domstolen och = förstainstansrätten behandlar mål med nära anknytning till varandra och utgången av dessa mål kan vara beroende av varandra. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. Artikel 51 i protokollet om domstolens stadga skall ersättas med följande: ”Artikel 51 Med avvikelse från regeln i artikel 225.1 i EG-fördraget och artikel 140a. 1 i Euratomfördraget skall domstolen ha exklusiv behörighet i talan enligt artiklarna 230 och 232 i EG-fördraget och 146 och 148 i Euratomfördraget vilken väcks av en medlemsstat a) mot en rättsakt antagen av Europaparlamentet eller rådet eller av dessa två institutioner gemensamt eller mot dessa institutioners underlåtenhet att vidta åtgär- der, med undantag av