L 199/30 Europeiska unionens officiella tidning 31.7.2007 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 863/2007 av den 11 juli 2007 om inrättande av en mekanism för upprättande av snabba gränsinsatsenheter och om ändring av rådets förordning (EG) nr 2007/2004 vad beträffar den mekanismen och regleringen av gästande tjänstemäns uppgifter och befogenheter EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 62.2 a och artikel 66, med beaktande av kommissionens förslag, efter att ha hört Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (!), och av följande skäl: (1) Rådet antog den 26 oktober 2004 förordning (EG) nr 2007/2004 om inrättande av en europeisk byrå för för- valtningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (2) (nedan kallad ”byrån”). Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 64.2 i för- draget får, enligt artiklarna 7 och 8 i förordning (EG) nr 2007/2004, en medlemsstat som ställs inför situatio- ner som kräver ökat tekniskt och operativt bistånd vid dess yttre gränser vända sig till byrån för bistånd i form av sam- ordning när andra medlemsstater är berörda. En effektiv förvaltning av de yttre gränserna genom kon- troller och övervakning bidrar till att bekämpa olaglig invandring och människohandel och förhindra hot mot medlemsstaternas inre säkerhet, allmänna ordning, folk- hälsa och internationella förbindelser. Gränsbevakning är inte bara av intresse för den medlemsstat vid vars yttre gräns kontrollen utförs utan för alla medlemsstater som har avskaffat kontroller vid de inre gränserna. Ansvaret för kontrollen vid de yttre gränserna vilar på medlemsstaterna. Med tanke på de besvärliga situationer som medlemsstaterna ibland tvingas hantera vid sina yttre gränser, särskilt när ett stort antal tredjelandsmedborgare kommer till olika punkter vid dessa gränser och på olag- lig väg försöker ta sig in på medlemsstaternas territorium, kan det vara nödvändigt att bistå medlemsstaterna genom att tillhandahålla lämpliga och tillräckliga resurser, särskilt personalresurser. (!) Europaparlamentets yttrande av den 26 april 2007 (ännu ej offentlig- gjort i EUT) och rådets beslut av den 12 juni 2007. (?) EUT L 349, 25.11.2004, s. 1. (5) De nuvarande möjligheterna att ge effektivt praktiskt stöd för kontroll av personer vid de yttre gränserna och över- vakning av de yttre gränserna på europeisk nivå anses inte vara tillräckliga, särskilt när medlemsstaterna står inför ett stort antal tredjelandsmedborgare som på olaglig väg för- söker ta sig in på medlemsstaternas territorium. En medlemsstat bör därför ha möjlighet att begära utpla- cering på sitt territorium, i byråns regi, av särskilda snabba gränsinsatsenheter, bestående av specialutbildade experter från andra medlemsstater, för att tillfälligt bistå medlems- statens egna gränsbevakningstjänstemän. Utplaceringen av de snabba gränsinsatsenheterna kommer att bidra till att öka solidariteten och det ömsesidiga biståndet mellan medlemsstaterna. Utplaceringen av de snabba gränsinsatsenheterna för att ge stöd under en begränsad tid bör genomföras under exceptionella och brådskande situationer som exempelvis uppstår om en medlemsstat utsätts för massiv tillström- ning av tredjelandsmedborgare som försöker ta sig in på dess territorium på olaglig väg, där en omedelbar reak- tion krävs och en utplacering av en snabb gränsinsatsen- het skulle bidra till att göra reaktionen verkningsfull. De snabba gränsinsatsenheterna är inte avsedda att ge bistånd på lång sikt. De snabba gränsinsatsenheterna kommer att vara bero- ende av de uppgifter, den tillgänglighet samt den utplace- ringsfrekvens som planeras. För att se till att dessa enheter fungerar effektivt bör medlemsstaterna ställa till förfo- gande ett lämpligt antal gränsbevakningstjänstemän (snabbreserven), som med avseende på specialisering och storlek motsvarar medlemsstaternas egen organisation för gränsbevakning. Medlemsstaterna bör därför inrätta natio- nella reserver av experter för att bidra till att öka förord- ningens effektivitet. Medlemsstaternas olika storlek och den tekniska specialiseringen inom deras gränsbevaknings- organisationer bör beaktas av byrån. Bästa praxis från flera medlemsstater visar att det i bety- dande grad bidrar till en effektiv planering och ledning av insatserna om man före utplaceringen har kännedom om de tillgängliga gränsbevakningstjänstemännens profiler (yrkeskunnande och kvalifikationer). Byrån bör därför fast- ställa profilerna för och besluta om antalet gränsbevak- ningstjänstemän som skall ställas till förfogande för de snabba gränsinsatsenheterna.