L 122/6 Europeiska unionens officiella tidning 16.5.2009 DIREKTIV EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/23/EG av den 23 april 2009 om icke-automatiska vågar (kodifierad version) (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (!), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (1) — Rådets direktiv 90/384/EEG av den 20 juni 1990 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om icke-automatiska vågar (?) har ändrats flera gånger på (5) väsentliga punkter ('). För att skapa klarhet och överskåd- lighet bör det direktivet kodifieras. (2) - Medlemsstaterna bär ansvar för att skydda allmänheten mot oriktiga resultat vid vägning med icke-automatiska vågar när dessa används inom vissa tillämpningsområ- den. (3) - Varje medlemsstat har tvingande bestämmelser särskilt för de krav som icke-automatiska vågar ska uppfylla. I detalj anges de metrologiska och tekniska kraven samt de (!) EUT C 44, 16.2.2008, s. 33. (?) Europaparlamentets yttrande av den 11 december 2007 (EUT C 323 E, 18.12.2008, s. 57) och rådets beslut av den 23 mars 2009. 5 6 () E (5) E () EGT L 189, 20.7.1990, s. 1. () E (5) E () Se bilaga VII del A. 8 kontrollförfaranden som ska genomföras före och efter det att vågarna tas i drift. Dessa tvingande bestämmelser leder inte nödvändigtvis till olika skyddsnivåer i olika medlemsstater, men att de är inbördes olika gör dem till ett handelshinder inom gemenskapen. Genom detta direktiv bör tvingande och väsentliga me- trologiska krav och funktionskrav fastställas i fråga om icke-automatiska vågar. För att göra det lättare att få bekräftelse på att de väsentliga kraven är uppfyllda måste det finnas harmoniserade europeiska standarder, särskilt i fråga om metrologiska egenskaper, konstruktion och uppbyggnad, så att den utrustning som motsvarar dessa harmoniserade standarder kan antas uppfylla de väsent- liga kraven. Dessa standarder, som harmoniserats på eu- ropeisk nivå, utarbetas genom privata organ och måste förbli icke tvingande. Därför har Europeiska organisatio- nen för standardisering (CEN), Europeiska organisationen för standardisering inom elområdet (Cenelec) och Euro- peiska institutet för telestandarder (Etsi) erkänts som be- höriga att fastställa harmoniserade standarder, enligt de allmänna riktlinjer (?) som antogs den 28 mars 2003 för samverkan mellan kommissionen, Europeiska frihandels- sammanslutningen (EFTA) och dessa tre organ. En rad direktiv har antagits avsedda att undanröja tek- niska handelshinder i enlighet med de principer som fastställs i rådets resolution av den 7 maj 1985 om en ny metod för teknisk harmonisering och standarder (”). Vart och ett av dessa direktiv innehåller bestämmelser om anbringande av CE-märkning om överensstämmelse. I sitt meddelande av den 15 juni 1989 (7) om en helhets- syn på certifiering och provning föreslog kommissionen att gemensamma regler införs om en CE-märkning om överensstämmelse med enhetlig utformning. I sin resolu- tion av den 21 december 1989 om en helhetssyn på bedömning av överensstämmelse (8) godkände rådet som vägledande princip att en sådan sammanhängande metod antas för användandet av CE-märkningen om överensstämmelse. De två grundläggande elementen i den nya metod som bör tillämpas är de väsentliga kraven och förfarandena vid bedömning av överensstämmelse. UT C 91, 16.4.2003, s. 7. C 136, 4.6.1985, s. 1. GT GT C 267, 19.10.1989, s. 3. GT C 10, 16.1.1990, s. 1.