L 71/8 Europeiska unionens officiella tidning 10.3.2004 KOMMISSIONENS DIREKTIV 2004/ 19/EG av den 1 mars 2004 om ändring av direktiv 2002/72/EG om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets direktiv 89/109/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstift- ning om material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel (!), särskilt artikel 3 i detta, efter samråd med Europeiska myndigheten för livsmedels- säkerhet, och av följande skäl: (1) I - kommissionens = direktiv - 2002/72/EG () — finns bestämmelser om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel. (2) — I direktiv 2002/72/EG fastställs en förteckning över monomerer och andra utgångssubstanser som  får användas för tillverkning av material och produkter av plast. Mot bakgrund av nya uppgifter bör vissa mono- merer som temporärt tillåtits på nationell nivå samt vissa nya monomerer upptas i gemenskapens förteckning över godkända ämnen i det direktivet. (3) — Direktiv 2002/72/EG innehåller också en ofullständig förteckning över tillsatser som får användas för tillverk- ning av material och produkter av plast. Denna förteck- ning bör ändras så att den inbegriper andra tillsatser som utvärderats av Europeiska myndigheten för livsme- delssäkerhet (livsmedelsmyndigheten). (4) — I fråga om vissa ämnen bör de begränsningar som redan fastställts på gemenskapsnivå ändras mot bakgrund av de nya uppgifter som är tillgängliga. (5) — Den aktuella förteckningen över tillsatser är ofullständig i den meningen att den inte omfattar samtliga ämnen som för närvarande tillåts i en eller flera medlemsstater. Sådana ämnen omfattas fortfarande av nationell lagstift- ning, i avvaktan på ett beslut om att ta upp dem på gemenskapsförteckningen. (') EGT L 40, 11.2.1989, s. 38. Direktivet ändrat genom Europaparla- mentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1). () EGT L 220, 15.8.2002, s. 18. Direktivet ändrat genom direktiv 2004/1/EG (EUT L 7, 13.1.2004, s. 45). (6) (10) (11) Den aktuella förteckningen över tillsatser bör bli en positiv förteckning så att användningen av dessa tillsatser i gemenskapen harmoniseras. För de tillsatser som redan släppts ut på marknaden i en eller flera medlemsstater bör det anslås tillräckligt med tid för att lämna in de uppgifter som behövs för att livsmedelsmyndigheten skall kunna bedöma tillsatsernas säkerhet. Uppgifterna bör därför lämnas in senast den 31 december 2006. Om uppgifterna uppfyller livsmedelsmyndighetens krav bör det vara möjligt att fortsätta att använda tillsatserna i fråga i enlighet med nationell lagstiftning till dess att utvärderingen har slutförts. Om uppgifterna inte uppfyller livsmedelsmyndighetens krav eller har lämnats in efter den 31 december 2006 bör tillsatserna i fråga inte tas upp på den första positiva förteckningen. Senast den 31 december 2007 bör det fastställas vilket datum förteckningen över tillsatser skall bli en positiv förteckning, eftersom det är omöjligt att veta för hur många tillsatser det kommer att lämnas in uppgifter som krävs av livsmedelsmyndigheten. Datumet bör fastställas med beaktande av den tid livsmedelsmyndigheten behöver för att granska alla de ansökningar som lämnats in i tid. En del ämnen som används för att tillverka material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel tillsätts också direkt i livsmedel. Dessa ämnen bör inte migrera från materialen eller produk- terna till livsmedlet i mängder som kan överstiga de gränser som fastställs i relevant livsmedelslagstiftning eller i detta direktiv, beroende på vilket av gränsvärdena som är lägst. Dessa ämnen bör under inga omständig- heter migrera från materialen och produkterna till livs- medlen i sådana mängder att de har en teknisk funktion i det slutliga livsmedlet. De som använder material och produkter som kan avge dessa ämnen i livsmedel bör ges vederbörlig information så att de kan följa annan relevant livsmedelslagstiftning. Medlemsstaterna bör behålla rätten att = fastställa bestämmelser om ämnen som används som aktiva beståndsdelar i aktiva material och produkter som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel till dess att gemenskapens bestämmelser antas. Direktiv 2002/72/EG bör därför ändras.