29.12.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 345/7 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2584/2001 av den 19 december 2001 om ändring av bilagorna I och III till förordning (EEG) nr 2377/90 om inrättandet av ett gemen- skapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedi- cinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung (!), särskilt artikel 7 i denna, med beaktande av kommissionens förslag, och av följande skäl: (1) I enlighet med förordning (EEG) nr 2377/90 skall gräns- värden för högsta tillåtna restmängder fastställas succes- sivt för samtliga farmakologiskt verksamma substanser som används inom gemenskapen i veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda att ges till livsmedelsproduce- rande djur. Gränsvärden för högsta tillåtna restmängder bör fast- ställas först efter det att kommittén för veterinärmedi- cinska läkemedel har granskat all relevant information beträffande säkerheten med restmängder av substansen i fråga för den som konsumerar livsmedel med animaliskt ursprung samt restmängdernas påverkan på den indust- riella bearbetningen av livsmedel och med beaktande av alla — offentligt — tillgängliga, relevanta vetenskapliga uppgifter om säkerheten med restmängder av substansen i fråga för den som konsumerar livsmedel med anima- liskt ursprung, vilket inbegriper bl.a. yttranden från Vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd för människors hälsa, rapporter från den gemen- samma FAO/WHO-expertkommittén för livsmedelstill- satser och rapporter från forskningsorganisationer med internationellt anseende. Vid fastställandet av gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livs- medel med animaliskt ursprung är det nödvändigt att ange de djurarter i vilka restmängder kan förekomma, vilka mängder som kan förekomma i var och en av de relevanta vävnaderna från det behandlade  djuret (målvävnad) samt vilket slag av restmängd som är rele- vant vid övervakningen av restmängder (restmarkör). För (') EGT L 224, 18.8.1990, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2162/2001 (EGT L 291, 8.11.2001, s. 9). veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda för mjölkdjur måste högsta tillåtna restmängder fastställas för mjölk. Enligt förordning (EEG) nr 2377/90 skall fastställandet av högsta tillåtna restmängder inte på något sätt påverka tilämpningen av annan relevant gemenskapslagstiftning. För kontroll av resthalter bör enligt tillämplig gemens- kapslagstiftning gränsvärden vanligtvis fastställas för målvävnaderna lever eller njure. I den internationella handeln avlägsnas dock ofta lever och njure från slakt- kroppen, och gränsvärden bör därför alltid fastställas även för muskel- eller fettvävnader. Substanserna klormadinon, flugestonacetat och altreno- gest är hormoner, och därför föremål för begränsningar och användningskontroll i enlighet med rådets direktiv 96/22/EG av den 29 april 1996 om förbud mot använd- ning av vissa ämnen med hormonell och tyreostatisk verkan samt av B-agonister vid animalieproduktion (?). Under vissa förutsättningar får dessa hormoner ges till husdjur, dock endast i terapeutiska eller zootekniska syften. En av förutsättningarna är att dessa substanser skall ges av veterinär eller under en veterinärs direkta ansvar. Dessutom måste slag av behandling, slag av godkända produkter, behandlingsdatum och behandlade djurs identitet antecknas i ett officiellt register av veteri- nären. Vidare förbjuds i direktiv 96/22/EG  tillförsel av hormoner i terapeutiskt eller zootekniskt syfte till uttjänta avelsdjur under dessas gödningsperiod. Dess- utom föreskrivs att kött eller produkter från djur till vilka hormoner tillförts i terapeutiskt eller zootekniskt syfte inte får släppas ut på marknaden som människo- föda, om de inte behandlats i enlighet med direktiv 96/22/EG och förutsatt att den föreskrivna karenstiden följts innan djuren slaktades. En övergripande granskning av tillgängliga riskbedöm- ningar för dessa substanser och av de samlade veten- skapliga uppgifterna ger vid handen att en risk för konsumenterna föreligger, vid för stort intag av hormon- rester och deras metaboliter och med tanke på hormo- ners inneboende egenskaper och  epidemiologiska resultat. (2) EGT L 125, 23.5.1996, s. 3.