28.1.2004 Europeiska unionens officiella tidning L 21/11 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 136/2004 av den 22 januari 2004 om veterinärkontroller av produkter från tredje land vid gemenskapens gränskontrollstationer (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinär- kontroller av produkter från tredje land som förs in i gemen- skapen ('), särskilt artiklarna 3.5, 4.5, 5.4, 8.7, 16.3 och 19.1 i detta, och av följande skäl: ( ( ( ( 1 2 3 4 ) E ) E ) E ) E De ursprungliga kraven för veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen fastställdes i rådets direktiv 90/675/EEG (”), som har upphört att gälla och ersatts av direktiv 97/7 8/EG. Mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts sedan direktiv 90/67 5/EEG antogs har ändringar i förfarandena införts genom direktiv 97/78/EG. Kommissionens beslut 93/13/EEG av den 22 december 1992 om veterinära kontroller vid gemenskapens gränskontrollställen av produkter från tredje land (?), senast ändrat genom beslut 2003/279/EG ('), antogs med stöd av det första direk- tivet och bör därför uppdateras. Det intyg som utfärdats efter veterinärkontroller och som för närvarande fastställs i bilaga B till beslut 93/13/ EEG bör anpassas med hänsyn tagen till förändringar av förfarandena vad gäller både sändningar som uppfyller gemenskapens bestämmelser och sändningar som inte uppfyller gemenskapens bestämmelser, oavsett om de är avsedda för import till eller transitering genom gemen- skapen. Närmare bestämmelser om hur intyget skall användas fastställs i kommissionens beslut 2000/208/EG av den 24 februari 2000 om  fastställande av närmare bestämmelser för tillämpningen av rådets direktiv 97/78/ EG rörande transitering landvägen genom Europeiska gemenskapen av animalieprodukter från ett tredje land GT L 24, 30.1.1998, s. 9. GT L 373, 31.12.1990, s. 1. GT L 9, 15.1.1993, s. 33. UT L 101, 23.4.2003, s. 14. till ett annat tredje land (?), och i kommissionens beslut 2000/571/EG av den 8 september 2000 om metoder för veterinärkontroll av produkter från tredje land som skall föras in till frizoner, frilager, tullager eller till aktörer som tillhandahåller gränsöverskridande sjötransporter ('). Närmare föreskrifter för det praktiska handhavandet av intyget bör dock fastställas för situationer där sändningar som får veterinärgodkännande vid gränskontrollstationen av skattemässiga skäl förblir under tullkontroll en viss tid. I sådana fall krävs det ett system för spårbarhet och förtydligande av den dokumentation som  itföljer sändningarna. För att systemet med veterinärkontroller på den inre marknaden skall fungera tillfredsställande bör all infor- mation som rör en produkt samlas i ett enda enhetligt utformat dokument, i syfte att minska de problem som uppstår på grund av medlemsstaternas olika språk. Närmare föreskrifter om harmoniserad provtagning och laboratorieundersökning av olika typer av produkter kommer att fastställas i senare tillämpningsbeslut, men under tiden bör nationella bestämmelser fortsätta att gälla utom vid särskilda skyddsåtgärder. Erfarenheten har visat att det är av yttersta vikt att ha goda informationskällor om samtliga sändningar som förs in till gemenskapen för att minska bedrägerierna och försöken att undgå kontroller. Kontroller av manifest är ett viktigt led i denna informationsinsamling men en mycket omfattande och tidskrävande uppgift som bör automatiseras elektroniskt så långt som möjligt. Utöver effektiv insamling av väsentlig information bland de relevanta aktörerna bör den behöriga myndigheten kunna få tillgång till tullmyndigheternas relevanta data- baser. Alla aktörer bör integreras i detta system av data- baser för att samtliga inblandade skall ha tillgång till uppdaterad information. (") EGT L 64, 11.3.2000, s. 20. (5) EGT L 240, 23.9.2000, s. 14.