Nr L 308/92 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 12. 95 KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 26 juli 1995 om ett villkorligt godkännande av det stöd som Frankrike beviljat banken Crédit Lyonnais (Endast den franska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (95/547/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSIONEN HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artiklarna 92 och 93 i detta, med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artiklarna 61 och 62 i detta, efter att, i enlighet med de artiklar som nämns ovan, ha anmodat berörda parter att till kommissionen inkomma med sina synpunkter (!), och med beaktande av följande: 1. INLEDNING Genom ett brev av den 2 maj 1995 (SG/95/D5500) under- rättade kommissionen de franska myndigheterna om sitt beslut att inleda det förfarande som avses i artikel 93.2 i fördraget, vad beträffar de statliga stöd som beviljats den statliga banken Crédit Lyonnais (härefter kallad CL). I slutet av 1993 var CL den främsta europeiska bank- gruppen i fråga om totala tillgångar (nästan 2000 miljarder franska franc), med mer än 71 000 anställda. Dess verksamhet sträckte sig från affärsbank till investe- ringsbank, från kapitalmarknadsbank till förvaltning av tillgångar för andras räkning, från försäkring till andra tjänster med anknytning till vanlig bankverksamhet. CL verkade i Frankrike och i utlandet, med ungefär 900 kontor i Europa utanför Frankrike och 800 i resten av världen. Den 31 december 1993 var CL:s största aktieägare den franska staten, med 55 Yo av kapitalet och 76 YVo av (') EGT nr C 121, 17.5.1995, s. 4. rösträtterna. De andra vanliga aktieägarna var Thomson- CSF (ett företag inom den statliga Thomsongruppen, med nära 20 Y0 av rösträtterna) och Caisse des Dépöts et Consignations (ett statligt kreditinstitut med 496 av rösträtterna). Resten av kapitalet (22 Yo) utgjordes av börs- noterade investeringscertifikat. Efter nästan fem år av stark tillväxt noterade CL negativa reslutat under 1992 (1,8 miljarder franska franc) och under 1993 (6,9 miljarder franska franc). De i förhållande till det egna kapitalet mycket höga förlusterna skulle ha sänkt CL:s kapitaltäckningsgrad (det vill säga förhållandet mellan bankens kapitalbas och riskjusterade tillgångar) till under den stadgeenliga miniminivån på 8 Yo om inte de franska myndigheterna, på anmodan av myndigheten för tillsyn över det franska banksystemet (la Commission Bancaire), under 1994 hade vidtagit åtgärder för ekono- miskt stöd till CL, särskilt ett kapitaltillskott och ett stat- ligt ansvarstagande för vissa icke bärkraftiga ekonomiska åtaganden. I början av 1995 framkom det att CL höll på att notera nya förluster som skulle ha ifrågasatt bankens soliditet. Franska staten startade en ny räddningsprocess, med = bildandet — av = ytterligare — ett = specifikt avskiljningssystem avsett att ta över tillgångar för 135 miljarder franska franc, varav särskilt CL:s icke bärkraftiga eller föga bärkraftiga tillgångar. Upprättandet av detta system har möjliggjort en begränsning av den bokförda förlusten för 1994 till 12,1 miljarder franska franc. CL:s kris tycks i stor omfattning ha samband med den aggressiva kredit- och investeringspolitik som banken förde under 1980-talet och i början av 1990-talet, utan tillräckligt sträng kontroll av riskerna. Mellan 1988 och 1993 fördubblades nästan de totala tillgångarna, medan värdet på CL:s industriportfölj nästan femdubblades och uppgick till 50 miljarder franska franc. CL:s ekonomiska åtaganden på = fastighetsmarknaden <överskred 100 miljarder franska franc, vilket placerade banken i främsta