206 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 11/Vol. 29 394R0519 10.3.94 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 67/89 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 519/94 av den 7 mars 1994 om gemenskapsregler för import från vissa tredje länder och om upphävande av förordningarna (EEG) nr 1765/82, 1766/82 och 3420/83 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 113 i detta, med beaktande av rättsakterna om upprättandet av de gemen- samma organisationerna för marknaderna för jordbrukspro- dukter och de rättsakter om bearbetade jordbruksprodukter som har antagits i enlighet med artikel 235 i fördraget, särskilt de bestämmelser som möjliggör undantag från den allmänna principen att alla kvantitativa restriktioner eller åtgärder med motsvarande verkan endast får ersättas med de åtgärder som anges i dessa rättsakter, med beaktande av kommissionens förslag, och med beaktande av följande: Den gemensamma handelspolitiken bör grunda sig på enhet- liga principer. De gemenskapsregler för import från vissa tredje länder som infördes genom rådets förordning (EEG) nr 1765/82 av den 30 juni 1982 om gemenskapsregler för import från statshandelsländer(!'), rådets förordning (EEG) nr 1766/82 av den 30 juni 1982 om gemenskapsregler för import från Kina(2) och rådets förordning (EEG) nr 3420/83 om importordningen för de varor med ursprung i statshandelslän- der som inte är liberaliserade på gemenskapsnivå(") utgör en betydelsefull del av denna politik. Reglerna tillåter dock fort- farande undantag och avvikelser som gör det möjligt för med- lemsstaterna att fortsätta tillämpningen av nationella bestäm- melser på import av varor med ursprung i de ovan nämnda tredje länderna; därför behöver denna politik göras fullstän- dig. Enligt artikel 7a i fördraget består den inre marknaden sedan den 1 januari 1993 av ett område utan inre gränser där varor, personer, tjänster och kapital tillförsäkras fri rörlighet. Genomförandet av den gemensamma handelspolitiken vad gäller importregler är ett nödvändigt komplement för förverk- ligandet av den inre marknaden, och är det enda (!) EGT nr L 195, 5.7.1982, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1013/93, (EGT nr L 105, 30.4.1993, s. 1). (2) EGT nr L 195, 5.7.1982, s. 21. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1409/86, (EGT nr L 128, 14.5.1986, s. 25). () EGT nr L 346, 8.12.1983, s. 6. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 848/92 (EGT nr L 89, 4.4.1992, s. L) sättet att säkra att de regler som tillämpas på gemenskapens handel med tredje land korrekt avspeglar marknadernas inte- gration. För att uppnå större enhetlighet i importreglerna är det nöd- vändigt att upphöra med de undantag och avvikelser som är resultatet av kvararande nationella handelspolitiska program, särskilt de kvantitativa restriktioner som medlemsstaterna upprätthåller i enlighet med förordning (EEG) nr 3420/83. Denna enhetlighet måste uppnås genom att man i största möj- liga utsträckning, med hänsyn till särdragen hos de ekono- miska systemen i de tredje länder som avses, slår fast bestäm- melser liknande dem som tillämpas enligt de gemensamma reglerna för övriga tredje länder. Liberalisering av importen, det vill säga frånvaron av kvan- titativa restriktioner, måste därför vara utgångspunkten för gemenskapens regler inom detta område. På grund av känsligheten inom vissa sektorer av gemenska- pens industri, bör kvantitativa kvoter och kontrollåtgärder på gemenskapsnivå för ett begränsat antal varor med ursprung i Kina ingå i denna förordning. Ett förfarande för revision och kontroll av dessa åtgärder bör även läggas fast, i syfte att anpassa dem till utvecklingen. När det gäller övriga varor måste kommissionen undersöka importvillkoren, importtrenderna, de olika aspekterna av den ekonomiska och handelsmässiga situationen samt de åtgärder som eventuellt bör vidtas. För dessa varor kan det visa sig nödvändigt med gemenskaps- kontroll av en del-av importen. Det åligger kommissionen och rådet att med vederbörlig hän- syn till rådande internationella förpliktelser besluta om de skyddsåtgärder som ligger i gemenskapens intresse. Kontroll- eller skyddsåtgärder som begränsas till ett eller flera områden inom gemenskapen kan dock visa sig lämpligare än åtgärder som tillämpas inom hela gemenskapen. Sådana åtgärder bör dock tillåtas endast i undantagsfall och när inga alternativa lösningar finns. Det är nödvändigt att säkerställa att sådana lösningar blir tillfälliga och skapar minsta möjliga störning på den inre marknaden.