03/Vol. 46 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 135 392L0103 11.12.92 EUROPEFISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 363/1 KOMMISSIONENS DIREKTIV 92/103/EEG av den 1I december 1992 om ändring av bilagorna 1 till 4 till rådets direktiv 77/93/EEG om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, med beaktande av rådets direktiv 77/93/EEG av den 21 december 1976 om skyddsåtgärder mot att skadegöra- re på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen (!), senast ändrat genom kommissionens direktiv 92/10/EEG (2), särskilt artikel 3.6, artikel 4.3 och artikel 5.3 i detta, och med beaktande av följande: De skadegörare vilkas närvaro bör eller kan förbjudas vid handel anges i bilagorna 1 och 2 till direktiv 77/93/EEG. I bilaga 3 till det direktivet förtecknas produkter för vilka det under vissa förhållanden råder importförbud eller för vilka det kan råda importförbud i enskilda medlemsstater. I bilaga 4tilldirektiv 77/93/EEG det direktivet förtecknas de särskilda krav som bör uppfyllas för att frånvaron av de ovannämnda skadegörarna skall kunna garanteras. (1) EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 20. (?) EGT nr L 70, 17.3.1992, s. 27. Tillämpningen av gemenskapens växtskyddsordning på gemenskapen som ett område utan inre gränser och införandet av skyddade zoner nödvändiggör en fullstän- dig omstrukturering av bilagorna. Denna omstrukturering bör grunda sig på resultaten från en utvärdering av växtskyddsrisker som orsakas av produkter från gemenskapen och från tredje land, varvid de bör utvärderas dels på grundval av de nyaste vetenskapliga data som är tillgängliga, dels på grundval av vilka skadegörare som är av betydelse för gemenska- pen och de särskilda krav som fastställs rörande dem i bilaga 1, 2, 3 och 4 till direktivet. Omstruktureringen bör resultera i en förteckning över skadegörare som uppdelas i skadegörare som inte har påvisats inom gemenskapen och som är av betydelse för hela gemenskapen, skadegörare som har påvisats inom gemenskapen och som är av betydelse för hela gemenska- pen, och skadegörare som är av betydelse för vissa skyddade zoner. Dessutom bör de skadegörare som förekommer i vissa delar av gemenskapen och de krav som är fastställda rörande dem utgå. Utvecklingen inom klassificeringen, nomenklaturen och identifieringen av skadegörare bör beaktas för att ett