L 30/16 Europeiska unionens officiella tidning 31.1.2009 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 73/2009 av den 19 januari 2009 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd för jordbrukare inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare, om ändring av förordningarna (EG) nr 1290/2005, (EG) nr 247/2006 och (EG) nr 378/2007 samt om upphävande av förordning (EG) nr 1782/2003 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 36, 37 och 299.2, med beaktande av 1979 års anslutningsakt, särskilt punkt 6 i protokoll nr 4 om bomull, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande ('), efter att ha hört Europeiska ekonomiska och  sociala kommittén (?), efter att ha hört Regionkommittén (”), och av följande skäl: De reformer av den gemensamma jordbrukspolitiken som fastställdes 2003 och 2004 innehöll bestämmelser om hur effektiviteten av dem skulle bedömas. Med anled- ning av detta lade kommissionen fram meddelandet Förberedelser inför ”hälsokontrollen” av reformen av den gemen- samma jordbrukspolitiken, för Europaparlamentet och rådet den 20 november 2007. Det meddelandet och de efter- följande diskussionerna av Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén, liksom ett stort antal bidrag från allmänna konsultationer bör tas i beaktande. Erfarenheterna av genomförandet av förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprät- tande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem (') visar tydligt (') Yttrande av den 19 november 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT). () Yttrande av den 23 oktober 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT). Yttrandet avgivet efter icke-obligatoriskt samråd. () Yttrande av den 8 oktober 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT). Yttrandet avgivet efter icke-obligatoriskt samråd. (') EUTL 270, 21.10.2003, s. 1. att vissa delar av stödmekanismen behöver anpassas. Framför allt bör frikopplingen av direktstödet utvidgas och systemet med samlat gårdsstöd förenklas. Det bör också noteras att förordning (EG) nr 1782/2003 har ändrats väsentligt vid flera tillfällen. Mot bakgrund av denna utveckling och av tydlighetsskäl bör den upphävas och ersättas med denna förordning. I förordning (EG) nr 1782/2003 fastställs det att jordbru- kare som inte uppfyller vissa krav på områdena folkhälsa, djurhälsa och växtskydd, miljö och djurskydd ska få minskat direktstöd eller bli uteslutna. Detta system med tvärvillkor utgör en integrerad del av gemenskapens direktstöd och bör därför bibehållas. Erfarenheten visar emellertid att ett antal av de krav som omfattas av tvär- villkoren inte är tillräckligt relevanta för jordbruksverk- samheten eller jordbruksmarken, eller snarare rör de nationella myndigheterna än jordbrukarna. Tvärvillkorens tillämpningsområde bör därför anpassas. För att kunna se till att jordbruksmark inte läggs ned och för att säkerställa att marken hålls i enlighet med god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden, fastställs i förordning (EG) nr 1782/2003 en gemenskapsram inom vilken medlemsstaterna ska anta normer med hänsyn till de berörda arealernas särskilda kännetecken, däribland markförhållanden, klimatförhållanden, nuvarande bruk- ningssystem (markanvändning, växtföljd, brukningsme- toder) och jordbrukets struktur. Denna ram bör behållas. Erfarenheten har dock visat att vissa normers relevans och positiva effekter inte räcker för att motivera att de genomförs i alla medlemsstater. Sådana normer bör därför vara frivilliga för medlemsstaterna. För att säker- ställa att ramen blir så enhetlig som möjligt bör emel- lertid en norm inte vara frivillig om den berörda medlemsstaten redan före 2009 har fastställts ett minimi- krav på grundval av en sådan norm eller om det finns nationella bestämmelser om en sådan norm. Avskaffandet av obligatoriska arealuttag inom systemet med samlat gårdsstöd i enlighet med denna förordning kan i vissa fall ha negativa konsekvenser för miljön, särskilt för vissa inslag i landskapet. Därför bör gemen- skapsbestämmelserna förstärkas som syftar till att skydda angivna inslag i landskapet. I vissa situationer bör det även vara möjligt för en medlemsstat att besluta om upprättande och/eller bibehållande av livsmiljöer.