25.7.2008 Europeiska unionens officiella tidning L 197/23 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 709/2008 av den 24 juli 2008 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 när det gäller branschorganisationer och branschavtal inom tobakssektorn EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisa- tion av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (enda förordningen om de gemen- samma organisationerna av marknaden) ('), särskilt artiklarna 127 och 179 jämförda med artikel 4, och av följande skäl: (1) — Rådets förordning (EEG) nr 2077/92 av den 30 juni 1992 om branschorganisationer och branschavtal inom tobakssektorn (?) upphör att gälla den 1 juli 2008 enligt artikel 201.1 c i förordning (EG) nr 1234/2007. (2) — Vissa av bestämmelserna i förordning (EEG) nr 2077/92 har inte införlivats med förordning (EG) nr 1234/2007. För att tobakssektorn ska fortsätta att fungera väl och av tydlighetsskäl och effektivitetsskäl bör det antas en ny förordning som innehåller dessa bestämmelser och de gällande genomförandebestämmelserna i kommissionens förordning (EEG) nr 86/93 av den 19 januari 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2077/92 om branschorganisationer och branschavtal inom tobakssektorn (?). (3) — Förordning (EEG) nr 86/93 bör därför upphöra att gälla. (4) — Det är troligt att branschorganisationerna som bildas av enskilda eller grupper, och som representerar en bety- dande del av de olika kategorier som är sysselsatta med produktion, beredning och saluföring inom tobakssek- torn, bidrar till att större hänsyn tas till marknadssitua- (!) EUT L 299, 16.11.2007, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 510/2008 (EUT L 149, 7.6.2008, s. 61). (?) EGT L 215, 30.7.1992, s. 80. Förordningen upphävd genom för- ordning (EG) nr 1234/2007. (3) EGT L 12, 20.1.1993, s. 13. tionen och uppmuntrar till ett ändrat ekonomiskt bete- ende för att öka kunskapen om produktion, beredning och saluföring och organisationen av dessa verksamheter. En del av branschorganisationernas verksamhet kan också bidra till att förbättra marknadsbalansen och med- verkar därigenom till att målen i artikel 33 i fördraget uppfylls. Det bör fastställas vilka åtgärder från branschor- ganisationernas sida som ger dessa effekter. Det är därför lämpligt att särskilt erkänna de organisa- tioner som kan påvisa att de är representativa på regional eller interregional nivå eller på gemenskapsnivå och som aktivt strävar efter att förverkliga de ovan nämnda målen. Ett sådant erkännande bör kunna beviljas av medlems- staten eller av kommissionen, beroende på hur omfat- tande branschorganisationens verksamhet är. För att stödja den del av branschorganisationernas verk- samhet som är av särskilt intresse med tanke på de nu- varande reglerna för marknadsordningen för tobakssek- torn bör bestämmelser införas som gör det möjligt att på vissa villkor utvidga de regler som en branschorganisa- tion antagit för sina medlemmar till att även omfatta producenter eller producentgrupper som inte är medlem- mar och är belägna i en eller flera regioner. Icke med- lemmar bör också vara skyldiga att betala hela eller en del av den medlemsavgift som är avsedd att täcka de kostnader för nämnda verksamhet som inte avser admi- nistration. Detta förfarande bör genomföras på ett sådant sätt att rättigheterna för berörda socioekonomiska grup- per garanteras, särskilt konsumentens rättigheter. Annan verksamhet som de erkända branschorganisatio- nerna bedriver kan vara av allmänt ekonomiskt eller tek- niskt intresse för tobakssektorn och därmed vara värde- fulla för alla som är sysselsatta inom branscherna i fråga, vare sig de är medlemmar i organisationen eller inte. I dessa fall förefaller det rimligt att icke medlemmar betalar den medlemsavgift som är avsedd att täcka andra kost- nader än de rent administrativa kostnader som uppkom- mer som en direkt följd av verksamheten i fråga. För att programmet ska fungera på ett riktigt sätt bör det etableras ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen. Kommissionen bör också ha stående kontrollbefogenhet, särskilt när det gäller erkännandet av de branschorganisationer som arbetar på regional eller interregional nivå och när det gäller de avtal och de samordnade förfaranden som dessa organisationer tilläm- par.