27.6.2007 Europeiska unionens officiella tidning L 165/33 I (Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt) BESLUT RÅDET RÅDETS BESLUT av den 18 juni 2007 om bemyndigande för Republiken Italien att tillämpa åtgärder som avviker från artikel 26.1 a och artikel 168 i direktiv 2006/112/EG om det gemensamma systemet för mervärdesskatt (2007/441/EG) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 no- vember 2006 om det gemensamma systemet för mervärdes- skatt (!), särskilt artikel 395.1, med beaktande av kommissionens förslag, och av följande skäl: (1) (2) Genom en skrivelse av den 9 oktober 2006 som regi- strerades hos kommissionens generalsekretariat den 11 oktober 2006 begärde Italien bemyndigande att införa åtgärder som avviker från de bestämmelser i rådets di- rektiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmoniser- ing av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsätt- ningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (?) som styr en beskattningsbar persons rätt att dra av mervärdesskatt som betalats på inköp och som föreskriver att den privata användningen av tillgångar i rörelsen skall tas upp till beskattning. Direktiv — 77/388/EEG har direktiv 2006/112/EG. ersatts av (!) EUT L 347, 11.12.2006, s. 1. Direktivet senast ändrat genom di- rektiv 2006/138/EG (EUT L 384, 29.12.2006, s. 92). (?) EGT L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2006/98/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 129). (3) (4) I enlighet med artikel 395.2 i direktiv 2006/112/EG överlämnade kommissionen i en skrivelse av den 28 februari 2007 Italiens ansökan till övriga medlemsstater. Genom en skrivelse av den 21 november 2006 medde- lade kommissionen Italien att den hade alla uppgifter som den ansåg nödvändiga för behandlingen av ärendet. I artikel 168 i direktiv 2006/112/EG fastställs en beskatt- ningsbar persons rätt att dra av mervärdesskatt för varor som levererats till honom eller för tjänster som tillhanda- hållits honom för användning i hans beskattningsbara transaktioner. Artikel 26.1 a i samma direktiv innehåller ett krav att ta upp användningen för privat bruk av en tillgång i rörelsen till beskattning för mervärdesskatt. Den privata fordonsanvändningen är svår att korrekt kartlägga och även om det är möjligt är metoderna för att göra det ofta tungrodda. Enligt de åtgärder som be- gäran avser bör mervärdesskattebeloppet på avdragsberät- tigade utgifter för fordon som inte enbart används för ändamål i rörelsen, med vissa undantag, fastställas som en fast procentsats. På grundval av nu tillgänglig infor- mation anser de italienska myndigheterna att en procent- sats på 40 96 är rimlig. För att undvika dubbelbeskattning bör samtidigt kravet att ta upp den privata användningen av ett fordon till beskattning för mervärdesskatt upphä- vas om den har omfattats av denna begränsning. Dessa åtgärder kan motiveras med hänvisning till behovet att förenkla uppbörden av mervärdesskatt och förhindra skattefusk genom felaktig redovisning. Dessa avvikande åtgärder bör vara tidsbegränsade för att möjliggöra en utvärdering av deras effektivitet och pro- centsatsens lämplighet, eftersom den föreslagna procent- satsen grundas på ursprungliga uppgifter om användning i rörelsen.