22.11.2007 Europeiska unionens officiella tidning L 304/5 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1356/2007 av den 19 november 2007 om ändring av förordning (EG) nr 1425/2006 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa säckar, bärkassar och påsar av plast med ursprung i Folkrepubliken Kina och Konungariket Thailand och om avslutande av förfarandet beträffande import av vissa säckar, bärkassar och påsar av plast med ursprung i Malaysia EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA antidumpningsåtgärder — enligt — den = förordningen FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/1996 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (!) (nedan kallad ”grundförordningen”), med beaktande av artikel 2 i rådets förordning (EG) nr 1425/2006 (2), med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och av följande skäl: A. TIDIGARE FÖRFARANDE (1) — Genom förordning (EG) nr 1425/2006 införde rådet en slutlig antidumpningstull på import till gemenskapen av vissa säckar, bärkassar och påsar av plast som klassifice- ras enligt KN nummer ex 3923 21 00 (TARIC-nummer 3923 21 00 20), ex 3923 2910 - (TARIC - nummer 3923 29 10 20) och ex 3923 2990 (TARIC-nummer 3923 29 90 20), med ursprung i Folkrepubliken Kina och Thailand. På grund av det stora antalet samarbetande parter gjordes ett stickprov bland kinesiska och thai- ländska exporterande tillverkare. Individuella tullsatser på mellan 4,8 & och 14,3 4 infördes för företag som ingick i stickprovet, medan en tull på 8,4 4 för Kina och 7,9 4 för Thailand infördes för övriga samarbetande företag. För företag som antingen inte gav sig till känna eller inte samarbetade infördes en tull på 28,8 2 för Kina och 14,3 4 för Thailand. (2) — Iartikel 2 i förordning (EG) nr 1425/2006 föreskrivs att om en ny exporterande tillverkare i Kina eller Thailand lämnar tillräcklig bevisning till kommissionen om att i) företaget inte exporterat de produkter som avses i artikel 1.1 i den förordningen till gemenskapen under undersökningsperioden (1 april 2004-31 mars 2005) (första villkoret), ii) företaget inte är närstående någon av de exportörer eller tillverkare i Kina eller Thailand som omfattas av (!) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom för- ordning (EG) nr 2117/2005 (EUT L 340, 23.12.2005, s. 17). (2) EUT L 270, 29.9.2006, s. 4. (andra villkoret), och iii) företaget faktiskt har exporterat de berörda produk- terna till gemenskapen efter den undersökningsperiod som ligger till grund för åtgärderna, eller genom avtal gjort ett oåterkalleligt åtagande att exportera en be- tydande kvantitet till gemenskapen (tredje villkoret), får artikel 1 i den förordningen ändras genom att den nya exporterande tillverkaren beviljas den tullsats som tillämpas på samarbetande företag som inte ingår i ur- valet, dvs. 8,4 4 för kinesiska företag och 7,9 4 för thai- ländska företag. B. ANSÖKNINGAR OM STATUS SOM NY EXPORTERANDE TILLVERKARE Nio företag (sex kinesiska och tre thailändska) har ansökt om samma behandling som de företag som var samar- betsvilliga i den ursprungliga undersökningen men inte ingick i urvalet (nedan kallad ”status som ny exporte- rande tillverkare”). För att avgöra om varje ansökande företag uppfyllde villkoren för att få status som ny exporterande tillverkare enligt artikel 2 i förordning (EG) nr 1425/2006 genom- fördes en undersökning i syfte att kontrollera att — företaget inte exporterat de produkter som avses i artikel 1.1 i den förordningen till gemenskapen under undersökningsperioden — (1 april 2004-31 mars 2005), — företaget inte är närstående någon av de exportörer eller tillverkare i Kina eller Thailand som omfattas av antidumpningsåtgärder enligt den förordningen, och att — företaget faktiskt har exporterat de berörda produk- terna till gemenskapen efter den undersökningsperiod som ligger till grund för åtgärderna, eller genom avtal har gjort ett oåterkalleligt åtagande att exportera en betydande kvantitet till gemenskapen. Ett ansökningsformulär skickades ut till samtliga nio sö- kande, som också ombads att lämna bevisning för att företagen uppfyllde de tre ovannämnda villkoren.