L 27/20 Europeiska unionens officiella tidning 30.1.2010 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 67/2010 av den 30 november 2009 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät (kodifierad version) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 1536, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (!), efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (1) Rådets förordning (EG) nr 2236/95 av den 18 septem- ber 1995 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät (?) har ändrats flera gånger på väsentliga punkter (7). För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förordningen kodifieras. Enligt artikel 155 i fördraget ska gemenskapen dra upp en serie riktlinjer som omfattar mål, prioriteringar och huvud- linjer för de åtgärder som förutses när det gäller de transe- uropeiska näten, och gemenskapen kan också stödja projekt av gemensamt intresse som stöds av medlemssta- terna inom området för transeuropeiska nät. I enlighet med denna kan gemenskapen bevilja stöd till projekt av gemen- samt intresse som anges i dessa riktlinjer. Det finns anledning att ställa upp allmänna regler för bevil- jande av ekonomiskt stöd från gemenskapen för transeuro- peiska nät och på så sätt göra det möjligt att genomföra artikel 155. Andelen privat kapital i finansieringen av de transeurope- iska näten bör ökas och samarbetet mellan den offentliga sektorn och den privata sektorn utvecklas. Gemenskapens stöd kan särskilt utgöras av genomförbar- hetsstudier, lånegarantier eller räntesubventioner. Subven- tionerna och garantierna gäller särskilt finansiellt stöd från Europeiska investeringsbanken eller andra offentliga eller (!) Yttrande av den 10 juni 2009 (ännu ej offentliggjort i EUT). (?) Europaparlamentets yttrande av den 24 november 2009 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 26 november 2009. (2) EGT L 228, 23.9.1995, s. 1. (") Se bilaga II. (10) (11) privata finansiella institutioner. I vissa fall då en tillfreds- ställande motivering läggs fram är det möjligt att direkt subventionera vissa investeringar. Lånegarantierna bör beviljas på affärsmässig grund av Europeiska investeringsfonden eller av andra finansiella institutioner och gemenskapens finansiella stöd kan helt eller delvis täcka de premier som mottagarna av dessa garantier får betala. Gemenskapens stöd är i första hand avsett att undanröja de finansieringshinder som kan uppstå under inledningsfasen av ett projekt. Det finns anledning att fastställa en gräns för gemenska- pens stöd i förhållande till den totala investeringskostna- den. Emellertid bör en höjning av gemenskapens finansieringsgrad kunna tillämpas för att främja genomför- andet av gränsöverskridande förbindelser inom priorite- rade projekt. En förutsättning för upprättandet av offentlig-privata part- nerskap (och andra former av samarbete mellan offentlig och privat sektor) är ett tydligt finansiellt åtagande från de institutionella investerarnas sida som är tillräckligt lock- ande för att mobilisera privat kapital. Om gemenskapens finansiella stöd beviljas på flerårig grund skulle det undan- röja den osäkerhet som bromsar utvecklingen av projekt. Därför bör åtgärder vidtas för att på grundval av ett flerår- igt rättsligt åtagande bevilja finansiellt stöd åt de projekt som väljs ut. Gemenskapens stöd bör tilldelas projekt beroende på i vil- ken utsträckning de bidrar till att målen i artikel 154 samt andra mål och prioriteringar som omfattas av de riktlinjer som avses i artikel 155 i fördraget förverkligas. Hänsyn bör också tas till andra aspekter såsom till exempel stimulans av offentlig och privat finansiering, projektens direkta och indirekta samhällsekonomiska effekter, i synnerhet för sys- selsättningen, samt till miljökonsekvenserna. Det är lämpligt att riskkapital till investeringsfonder som huvudsakligen är inriktade på att tillhandahålla riskkapital för projekt som rör transeuropeiska nät får uppgå till 1 94 av det totala beloppet för perioden 2000-2006 för att man ska få erfarenhet av denna form av finansiering. Denna gräns får höjas upp till och med 2 6, efter en utvärdering av hur detta instrument fungerar. Det är även lämpligt att studera en eventuell framtida utvidgning.