9.12.2004 Europeiska unionens officiella tidning L 363/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2086/2004 av den 19 november 2004 om ändring av förordning (EG) nr 1725/2003 om antagande av vissa internationella redovisningsstandarder i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 med avseende på införandet av IAS 39 (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 av den 19 juli 2002 om tillämpningen av interna- tionella redovisningsstandarder (!), särskilt artikel 3.1 i denna, och av följande skäl: Genom kommissionens förordning (EG) nr 1725/2003 (?) antogs vissa internationella standarder och tolkningar som förelåg per den 1 september 2002. Den 17 december 2003 offentliggjorde International Accounting Standard Board (IASB) den reviderade Interna- tional Accounting Standard (IAS) 39 Finansiella instru- ment: Redovisning och värdering som en del i IASB:s ini- tiativ för att förbättra femton standarder i så god tid att de skall kunna användas av företag som tillämpar IAS för första gången 2005. Revideringen syftade till att ytterligare förbättra de befintliga IAS-standardernas kvalitet och jämförbarhet. IASB utfärdade den 31 mars 2004 en ändring till IAS 39 ”Finansiella instrument: Redovisning och värdering” avse- ende säkringsredovisning av verkligt värde för en portfölj- säkring av ränterisk. Det övergripande syftet med änd- ringen är att förenkla genomförandet av IAS 39 genom att möjliggöra säkringsredovisning av verkligt värde för en portföljsäkring av ränterisk. (!) EGT L 243, 11.9.2002, s. 1. (?) EUTL 261, 13.10.2003, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 707/2004 (EUT L 111, 17.4.2004, s. 3). (4) I enlighet med förordning (EG) nr 1606/2002 är det kom- missionens målsättning att ha en stabil kärna av interna- tionella redovisningsstandarder på plats från och med den 1 januari 2005. Vissa viktiga bestämmelser i IAS 39 är emellertid fortfarande föremål för oavslutade diskussioner mellan IASB, Europeiska centralbanken, ansvariga för sta- bilitetstillsyn och banksektorn. Dessa bestämmelser rör valmöjligheten att redovisa alla finansiella tillgångar och skulder till verkligt värde och bestämmelser som rör säk- ringsredovisning. Var och en av dessa bestämmelser avser områden som är helt oberoende av och avgränsade och åtskilda från övriga delar av standarden. För att kunna hålla tidsfristen fram till den 1 januari 2005 är det nödvändigt att införa IAS 39 med undantag av dessa bestämmelser. I IAS 39 införs en valmöjlighet att värdera alla finansiella tillgångar och skulder till verkligt värde utan några som helst begränsningar. IASB har emellertid nyligen offentlig- gjort ett utkast om exponeringar (ett samrådsdokument) som föreslår en ändring av IAS 39 i syfte att begränsa den valmöjlighet om redovisning till verkligt värde som finns i standarden. Den föreslagna ändringen utgör ett direkt svar på de farhågor som uttryckts av Europeiska centralbanken, ansvariga för stabilitetstillsyn inom Baselkommittén lik- som av medlemsstaternas börsövervakningsmyndigheter, vilka befarar att valmöjligheten att redovisa tillgångar och skulder till verkligt värde skulle kunna utnyttjas på ett otill- börligt sätt, särskilt i fråga om ett bolags egna skulder. Kommissionen anser att dessa frågor är viktiga och behö- ver undersökas ytterligare. IASB har tagit emot många kommentarer om den föreslagna ändringen och förväntas fatta ett slutligt beslut i denna fråga före utgången av 2004. Förordningen möjliggör en tillämpning av valmöjligheten verkligt värde på finansiella tillgångar. När det gäller finan- siella tillgångar som inte handlas på aktiva och likvida marknader bör dock företagen vara noggranna med att till- lämpa valmöjligheten verkligt värde på finansiella till- gångar på ett sätt som resulterar i en tillförlitlig värdering. Valmöjligheten redovisning till verkligt värde bör inte gälla intill dess IASB har utarbetat en lösning på denna fråge- ställning och intill dess att kommissionen kan godkänna att en lämplig lösning för denna frågeställning har funnits. Eftersom möjligheten att fullt ut redovisa till verkligt värde endast är en valmöjlighet är de bestämmelser som rör denna valmöjlighet tydligt avgränsade och åtskilda från de övriga delarna av standarden.