30.12.2006 Europeiska unionens officiella tidning L 399/1 I (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1896/2006 av den 12 december 2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 61 c, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (!), i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 251 i för- draget (?), och av följande skäl: (1) Gemenskapen har satt upp som mål att bevara och utveckla ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, där den fria rörligheten för personer säkerställs. För att grad- vis upprätta ett sådant område är gemenskapens uppgift bland annat att vidta de åtgärder på området för civilrätts- ligt samarbete som har gränsöverskridande följder och som behövs för att den inre marknaden skall fungera väl. Enligt artikel 65 c i fördraget skall dessa åtgärder omfatta undanröjande av sådant som hindrar civilrättsliga förfa- randen från att fungera väl, om nödvändigt genom att främja förenligheten mellan civilprocessrättsliga regler som är tillämpliga i medlemsstaterna. Vid Europeiska rådets möte i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999 uppmanades rådet och kommissio- nen att utarbeta ny lagstiftning i frågor som bidrar till att underlätta det rättsliga samarbetet och till att stärka rät- ten att få sin sak prövad i domstol, och det hänvisades där- vid särskilt till beslut om penningutbetalningar. Den 30 november 2000 antog rådet ett för kommissio- nen och rådet gemensamt åtgärdsprogram för genomför- ande av principen om ömsesidigt erkännande av domar (!) EUT C 221, 8.9.2005, s. 77. (?) Europaparlamentets yttrande av den 13 december 2005 (ännu ej på privaträttens område (?). I åtgärdsprogrammet ges möj- lighet att införa ett särskilt, enhetligt eller harmoniserat förfarande i gemenskapen för att erhålla ett rättsligt avgö- rande på vissa områden, bland annat i fråga om obe- stridda fordringar. Denna fråga betonades ytterligare i Haagprogrammet, antaget av Europeiska rådet den 5 november 2004, som innehåller en uppmaning till att aktivt  fortsätta arbetet med ett europeiskt betalningsföreläggande. Kommissionen antog den 20 december 2002 en grönbok om ett europeiskt betalningsföreläggande och om åtgär- der för att förenkla och påskynda handläggningen av tvis- ter om mindre värden. Med grönboken inleddes ett samråd om möjliga mål med och inslag i ett enhetligt eller harmo- niserat europeiskt förfarande för indrivning av obestridda Att snabbt och effektivt indriva utestående fordringar som inte är föremål för tvist är av största betydelse för de eko- nomiska aktörerna i Europeiska unionen, eftersom förse- nade betalningar är en viktig orsak till insolvens som hotar företags överlevnad, särskilt för små och medelstora före- tag, och leder till att många arbetstillfällen försvinner. Alla medlemsstater försöker lösa problemet med massin- drivning av obestridda fordringar, i de flesta av staterna genom ett förenklat förfarande för betalningsföreläggande, men både innehållet i den nationella lagstiftningen och de inhemska förfarandenas effektivitet varierar avsevärt. Dess- utom är de befintliga förfarandena ofta inte tillämpliga eller kan i praktiken inte användas i gränsöverskridande (5) fordringar. (6) (7) fall. (8) De hinder för tillgången till en effektiv rättslig prövning i gränsöverskridande fall som detta ger upphov till, och den konkurrenssnedvridning på den inre marknaden som upp- står på grund av att de förfaranden som står till buds för borgenärer i skilda medlemsstater fungerar på olika sätt, innebär att det krävs gemenskapslagstiftning som garan- terar lika villkor för borgenärer och gäldenärer i hela Euro- offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 30 juni peiska unionen. 2006 (ännu ej offentliggjord i EUT) samt Europaparlamentets stånd- punkt av den 25 oktober 2006. Rådets beslut av den 11 decem- ber 2006. (2) EGT C 12, 15.1.2001, s. 1.