03/Vol. 56 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9 394R0231 Nr L 30/2 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING 3.2.94 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 231/94 av den 24 januari 194 om ändring av förordning (EEG) nr 1765/92 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta, med beaktande av kommissionens förslag('), med beaktande av Europaparlamentets yttrande(?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(?), och med beaktande av följande: För att det stödsystem för producenter av  vissa jordbruksgrödor som infördes genom förordning (EEG) nr 1765/92(") skall fungera krävs att medlemsstaterna upprättar regionaliseringsplaner på grundval av objektiva kriterier. Dessa kriterier bör ändras för att ge medlemsstaterna större handlingsfrihet utan att för den skull på något sätt avvika från tidigare genomsnittsavkastningar. Med hänsyn till de risker som större handlingsfrihet kan innebära bör särskilda bestämmelser antas för sådana fall då en medlemsstat väljer att upprätta produktionsregioner vid sidan av regionerna med basarealer för att säkerställa att tidigare avkastningar iakttas i praktiken. En differentiering av avkastningar kan tillåtas beträffande bevattnade och icke- bevattnade arealer, under förutsättning att detta inte innebär någon utvidgning av den totala bevattnade arealen. Detta mål kan uppnås genom införande av en maximiareal som fastställs för varje produktionsregion som är berättigad till kompensation på grundval av avkastningen från bevattnade arealer. Medlemsstaterna får också begränsa sådana utbetalningar till en enda oljeväxt. Medlemsstaterna kan i stället för en ordning med maximiareal bevilja kompensationsbetalningar enligt en ordning med separata basarealer för bevattnade grödor. Med hänsyn till effektiviteten bör arealuttag äga rum på basis av roterande växtföljd. För tillämpningen av denna förordning bör en särskilt definition av rotation fastställas. () EGT nr C 265, 30 9.1993, s. 6. () EGT nr C 315, 22.11.1993. (C) EGT nr C 352, 30.12.1993, s. 41. (") EGT nr L 181, 1.7.1992, s. 12. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1552/93 (EGT nr L 154, 25.6.1993, s. 19). För att säkerställa en bättre anpassning av ordningen till agronomiska krav bör det emellertid fastställas andra former av arealuttag, t. ex. fast arealuttag, kombination av roterande och fast arealuttag ("blandat arealuttag”), och roterande arealuttag som bygger på en annan periodicitet än den som är fastställd för roterande arealuttag till en andel på 15 96. För att säkerställa samma effektivitet när annat arealuttag til- lämpas än roterande arealuttag till en andel på 15 26, bör en högre andel än 15 20 fastställas för dessa andra former av arealuttag. Kompensationen för arealuttag bör höjas. I vissa fall kan producenterna vilja ta en större del av sin mark ur bruk än vad som är obligatoriskt. Detta bör tillåtas. Särskilda bestämmelser måste antas i samband med detta för att ta hänsyn till arealer som tagits ur bruk i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2328/91 av den 15 juli 1991 om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet(5). Medlems- staterna bör kunna avstå från att utnyttja denna möjlighet om särskilda omständigheter inom deras jordbruk gör det nödvändigt. Det kan föreligga situationer där överlåtelse = av uttagningsåtaganden skulle möjliggöra ett mer rationellt utnyttjande av marken och en bättre hantering av miljömäs- siga mål. Med hänsyn till den reella risken för en försämring av arealuttagens effektivitet bör sådana överlåtelser noga kontrolleras. För att möjliggöra större flexibilitet bör överlåtelserna underlättas men begränsas till närområdet eller till arealer i vissa regioner, i synnerhet av miljöskäl. För att uppväga eventuella skillnader i produktivitet mellan de berörda jordbrukarna bör en högre procentuell andel för arealuttag fatställas. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att inte tillåta överlåtelser inom sina territorier. I artikel 9 i förordning (EEG) nr 1765 fastställs vilken mark som är berättigad till kompensationsbetalning. Med hänsyn till vissa särskilda förhållanden där bestämmelserna är alltför restriktiva måste undantag från denna artikel tillåtas som börförvaltas av medlemsstaterna i enlighet med deras särskilda förhållanden. Tillämpningen av undantag kan emel- lertid försämra effektiviteten hos ordningen i förordning (EEG) nr 1765/92. För att minska den risken bör lämpliga åtgärder fastställas som gör det möjligt i det enskilda fallet att upprätthålla den samlade mängden stödberättigade arealer på (2) EGT nr L 218, 6.8.1991, s. 1.