Nr L 174/20 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 26. 7. 95 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1798/95 av den 25 juli 1995 om ändring av bilaga IV till rådets förordning (EEG) nr 2377/90 om ett gemen- skapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfa- rande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna rest- mängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung('), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1442/95 (2), särskilt artiklarna 7 och 8 i denna, med beaktande av kommissionens förslag, och med beaktande av följande: I enlighet med förordning (EEG) nr 2377/90 bör de högsta gränsvärdena för resthalter av veterinärmedicinska läkemedel fastställas gradvis för alla farmalogiskt aktiva substanser som använd inom gemenskapen i veterinärme- dicinska läkemedel avsedda att tillföras livsmedelsprodu- cerande djur. De högsta gränsvärdena för resthalter bör endast fastställas efter det att en undersökning har skett inom Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel av all relevant informa- tion i fråga om säkerheten hos ifrågavarande resthalter för konsumenten av livsmedel med animaliskt ursprung och i fråga om sådana resthalters inverkan vid industriell bear- betning av livsmedel. Vid fastställandet av gränsvärden för högsta tillåtna resthalter av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung är det lämpligt att ange de djurarter i vilka resthalter kan förekomma, vilka mängder som kan förekomma i var och en av de relevanta vävna- derna från det behandlade djuret (målvävnad) samt vilket slag av resthalt som är relevant vid övervakningen av resthalter (restmarkör). Vid kontroll av rester skall enligt tillämplig gemenskaps- lagstiftning normalt gränsvärden fastställas för målväv- naden lever eller njure. Lever och njure avlägsnas dock ofta från djurkroppar i samband med transporter vid internationell handel och gränsvärden bör därför alltid fastställas även för rester i muskel- och fettvävnader. (') EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 1. (') EGT nr L 143, 27.6.1995, s. 26. I fråga om veterinärmedicinska läkermedel som är avsedda för äggläggande fåglar, mjölkproducerande djur och honungsbin bör gränsvärden fastställas även för ägg, mjölk respektive honung. Det har visat sig att högsta gränsvärden för resthalter av dimetridazol inte kan fastställas eftersom dessa rester i livsmedel av animaliskt ursprung utgör en risk för konsu- menthälsan oavsett gränsvärde. Dimetridazol bör därför införas i bilaga IV till förordning (EEG) nr 2377/90. En tidsfrist på 60 dagar bör fastställas före ikraftträdandet av denna förordning för att göra det möjligt för medlems- staterna att göra de anpassningar som är nödvändiga med hänsyn till bestämmelserna i denna förordning vid utfär- dandet av tillstånd för att släppa ut de berörda veterinär- medicinska läkemedlen på marknaden i enliget med rådets direktiv 81/851/EEG (), senast ändrat genom dirketiv 93/40/EEG ('). Kommittén för anpassning till tekniska framsteg av direk- tiven för veterinärmedicinska läkemedel har fått yttra sig i enlighet med förfarandet i artikel 8 i förordning (EEG) nr 2377/90. Kommittén har inte avgivit något yttrande och kommissionen har därför lagt fram ett förslag om dessa åtgärder till rådet. Rådet har inte, inom den tidsfrist på tre månader som har fastställts, beslutat eller med enkel majoritet röstat mot dessa åtgärder och det åligger därför kommissionen att fastställa åtgärderna, HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Bilaga IV till förordning (EEG) nr 2377/90 skall ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen. Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den sextionde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenska- pernas officiella tidning. () EGT nr L 317, 6.11.1981, s. 1. () EGT nr L 214, 24.8.1993, s. 31.