L 63/6 Europeiska unionens officiella tidning 7.3.2009 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 182/2009 av den 6 mars 2009 om ändring av förordning (EG) nr 1019/2002 om saluföringsnormer för olivolja EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisa- tion av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemen- samma organisationerna av marknaden”) (!), särskilt artiklarna 113.1 a och 121 a jämförda med artikel 4, och av följande skäl: Det bör klargöras att det namn under vilket olivolja och olivolja av pressrester säljs måste vara någon av de be- teckningar som fastställs i den gemensamma organisatio- nen av jordbruksmarknaderna. Märkningen bör också innehålla ytterligare information om var och en av de fastställda kategorierna av olja, men inte nödvändigtvis invid det namn under vilket produkten säljs. När det gäller varor som innehåller olivolja bör det inte krävas att märkningen innehåller beteckningen eller den ytterli- gare informationen. I kommissionens förordning (EG) nr 1019/2002 (?) fast- ställs en ordning med frivillig ursprungsangivelse för oliv- olja, även om målet var att införa en ordning med obli- gatorisk ursprungsangivelse för extra jungfruolja och jungfruolja, för att återspegla att dessa oljor, alltefter geo- grafisk härkomst, kan ha mycket olika smak och vara av mycket olika kvalitet, beroende på olika jordbruksmeto- der eller lokala sätt att framställa eller blanda dem. Den frivilliga ordning som därefter genomförts har visat sig vara otillräcklig för att undvika att konsumenter vilseleds när det gäller jungfruoljans verkliga egenskaper i detta avseende. I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrät- tande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäker- het (2) fastställs dessutom sedan 2002 bestämmelser om spårbarhet. Bestämmelserna började tillämpas den 1 janu- ari 2005. De erfarenheter som gjorts av aktörer och ad- ministrationer på det här området innebär att ursprungs- angivelsen kan göras obligatorisk när det gäller extra jungfruolja och jungfruolja. (!) EUT L 299, 16.11.2007, s. 1. (2) EGT L 155, 14.6.2002, s. 27. () EGT L 31, 1.2.2002, s. 1. (3) (4) I gemenskapen svarar en blandning av oljor med ur- sprung i olika medlemsstater och tredjeländer för en stor del av olivoljan av typerna ”extra jungfruolja” och ”jungfruolja”. Det bör införas enkla bestämmelser om sådana blandningars ursprungsangivelse. I och med att enkla bestämmelser införs kan man stryka de tidigare bestämmelserna om märkning av ”dominerande ur- sprung”, som är komplicerade att genomföra, svåra att kontrollera och potentiellt vilseledande. Internationella olivoljerådet har i sin reviderade metod för organoleptisk bedömning av jungfruolja nyligen defi- nierat vissa begrepp som beskriver organoleptiska egen- skaper och som avser smak och/feller doft på extra jung- fruolja och jungfruolja. I märkningen av extra jungfruolja och jungfruolja bör dessa begrepp endast användas när det gäller oljor som har bedömts genom motsvarande analysmetod. Det krävs övergångsbestämmelser för vissa aktörer som i dagsläget använder dessa reserverade be- grepp. Flera medlemsstater har behållit nationella bestämmelser som förbjuder produktion av blandningar bestående av olivolja och andra vegetabiliska oljor för inhemsk kon- sumtion, för att bevara sina traditioner och en viss pro- duktkvalitet på nationell nivå. Bestämmelserna i förord- ning (EG) nr 1019/2002 gäller inte tonfisk och sardiner, som i stället omfattas av rådets förordning (EEG) nr 1536/92 av den 9 juni 1992 om gemensamma mark- nadsnormer för konserverad tonfisk och bonit (") respek- tive rådets förordning (EEG) nr 2136/89 av den 21 juni 1989 om gemensamma marknadsnormer för konserve- rade sardiner (?). Av tydlighetsskäl bör detta klart anges i förordning (EG) nr 1019/2002. Förordning (EG) nr 1019/2002 bör därför ändras i en- lighet med detta. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är fören- liga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Förordning (EG) nr 1019/2002 ska ändras på följande sätt: () EGT L 163, 17.6.1992, s. 1. () EGT L 212, 22.7.1989, s. 79.