3.7.2007 Europeiska unionens officiella tidning L 173/19 BESLUT SOM ANTAGITS GEMENSAMT AV EUROPAPARLAMENTET OCH RADET EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 779/2007/EG av den 20 juni 2007 om inrättande för perioden 2007-2013 av ett särskilt program för att förebygga och bekämpa våld mot barn, ungdomar och kvinnor och för att skydda våldsoffer och riskgrupper (Daphne II-programmet) som en del av det allmänna programmet ”Grundläggande rättigheter och rättvisa” EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 152, med beaktande av kommissionens förslag, (4) med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (!), med beaktande av Regionkommitténs yttrande (?), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (1) — I fördraget fastslås att en hög hälsoskyddsnivå för män- niskor skall säkerställas vid utformningen och genomfö- randet av all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåt- gärder. Enligt artikel 3.1 p i fördraget skall gemenskapens verksamhet innefatta bidrag till att uppnå en hög hälso- skyddsnivå. (2) — Gemenskapens insatser bör komplettera nationell politik som är inriktad på att förbättra folkhälsan och undanröja faror för människors hälsa. (3) — Fysiskt, sexuellt och psykologiskt våld mot barn, ung- domar och kvinnor, inbegripet hot om sådana hand- lingar, tvång eller godtyckligt frihetsberövande utgör, oavsett om det förekommer i den offentliga eller i den (!) EUT C 69, 21.3.2006, s. 1. (2) EUT C 192, 16.8.2006, s. 25. () Europaparlamentets yttrande av den 5 september 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 35 mars 2007 (ännu ej offentliggjord i EUT) och Europaparlamentets ståndpunkt av den 22 maj 2007 (ännu ej offentliggjord i EUT). privata sfären, en kränkning av deras rätt till liv, säkerhet, frihet, värdighet samt fysisk och emotionell integritet och ett allvarligt hot mot våldsoffrens fysiska och psykiska hälsa. Sådant våld är så utbrett inom gemenskapen att det utgör en verklig kränkning av de grundläggande rät- tigheterna och är ett folkhälsoproblem och ett hinder mot att alla medborgare skall kunna utöva sina medbor- gerliga rättigheter under trygga, fria och rättvisa former. Enligt Världshälsoorganisationens (WHO) definition är hälsa ett tillstånd av totalt fysiskt, psykiskt och socialt välbefinnande och inte enbart avsaknad av sjukdom eller funktionshinder. Enligt en resolution 1996 från WHO:s församling är våld ett av de största världsomspännande folkhälsoproblemen. I sin rapport om våld och hälsa av den 3 oktober 2002 rekommenderar WHO stöd till pri- märt förebyggande insatser, förstärkning av insatser för våldsoffer och ökat samarbete och informationsutbyte om våldsförebyggande. Dessa principer har erkänts i ett stort antal konventioner, deklarationer och protokoll från de främsta internatio- nella organisationerna och institutionerna såsom FN, Internationella arbetsorganisationen (ILO), Världskvinno- konferensen och Världskongressen mot kommersiell sexuell exploatering av barn. Kampen mot våld bör föras inom ramen för skyddet av de grundläggande rättigheterna, som erkänns genom Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättig- heterna (") och de åtföljande förklaringarna, med beak- tande av dess status. I stadgan erkänns bland annat rätten till värdighet, jämlikhet och solidaritet. Den innehåller ett antal särskilda artiklar om skydd och främjande av män- niskors fysiska och mentala integritet, likabehandling av kvinnor och män och barns rättigheter samt icke-diskri- minering, erkännande av förbudet mot omänsklig eller förnedrande behandling, slaveri, tvångsarbete och barnar- bete. I stadgan erkänns att en hög hälsoskyddsnivå för människor är nödvändig vid utformningen och genom- förandet av all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåt- gärder. (4) EGT C 364, 18.12.2000, s. 1.