30. 6. 95 Europeiska gemenskapernas officiella tidning Nr L 147/13 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1502/95 av den 29 juni 1995 om tillämpningsföreskrifter för regleringsåret 1995/1996 för rådets förordning (EEG) nr 1766/92 vad avser importpålagorna inom spannmålssektorn EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål ('), senast ändrad genom Anslut- ningsakten för Österrike, Finland och Sverige och genom förordning (EG) nr 3290/94 (2), särskilt artikel 10.4 i denna, och med beaktande av följande: I artikel 10 i förordning (EEG) nr 1766/92 föreskrivs att när de produkter som avses i artikel 1 i den förordningen importeras skall de pålagor som = föreskrivs i Gemensamma tulltaxan tas ut. För de produkter som avses i punkt 2 i denna artikel skall emellertid importpå- lagan vara lika med det interventionspris som gäller för dessa produkter vid importen ökat med 55 Yo, minskat med det cif-importpris som gäller för försändelsen i fråga. För klassificeringen av de importerade partierna är de produkter som avses i artikel 10.2 i förordning (EEG) nr 1766/92 i vissa fall uppdelade i flera standardkvaliteter. Det är följaktligen lämpligt att fastställa standardkvaliteter som kan användas som objektiva klassificeringskriterier och att fastställa toleransnivåer som gör det möjligt att sätta de produkter som skall importeras i den kvalitets- klass som är mest ändamålsenlig. Bland de objektiva kriterier som kan tillämpas vid kvalitetsklassificering av vanligt vete är proteinhalten, den specifika vikten och halten av olika orenheter (Schwarzbesatz) de kriterier som mest utbrett tillämpas inom handeln och som enklast kan kontrolleras. För durumvete är kriterierna den specifika vikten, halten av olika orenheter (Schwarzbesatz) och innehållet av kärnor med glasaktigt utseende. De importe- rade varorna genomgår alltså analyser som gör det möjligt att fastställa dessa parametrar för varje importerat parti. När gemenskapen har fastställt ett officiellt förfarande för erkännande av kvalitetsintyg som attesterats och utfärdats av den stat varorna har sitt ursprung kan dessa analyser (') EGT nr L 181, 1.7.1992, s. 1. () EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 105. emellertid börja genomföras enbart i kontrollsyfte av ett tillräcklig representativt antal importerade partier. För beräkningen av importpålagan föreskrivs i artikel 10.3 i förordning (EEG) nr 1766/92 att de representativa cif- importpriserna skall bestämmas och fastställas regel- bundet för var och en av de kvaliteter som definierats för de produkter som avses i samma punkt. För fastställandet av dessa priser, måste prisnoteringarna för de olika vete- kvaliteterna och prisnoteringarna för andra spannmål specificeras. Dessa prisnoteringar bör följaktligen definie- ras. För klarhetens skull utgör prisnoteringen för de olika veteslagen och andra spannmål på råvarubörserna i Förenta staterna en objektiv grund för att fastställa repre- sentativa cif-importpriser. Tillägget av det handelsbidrag som ges inom marknaden i Förenta staterna för varje kvalitet av olika spannmål gör det möjligt att omvandla prisnoteringen för varje slags spannmål på börsen till ett pris fritt fartyg för export från Förenta staterna. Genom att lägga till sjötransportkostnaderna mellan Mexikanska golfen eller Stora sjöarna och en hamn i gemenskapen på transportmarknaden kan dessa priser fritt ombord omvandlas till representativa cif-importpriser. Med hänsyn tagen till transporteras volym och handeln vid Rotterdams hamn, utgör denna hamn den destination i gemenskapen vars prisnoteringar för sjötransporter är de mest allmänt kända, de tydligaste och de lättast tillgängliga. Följaktligen bör Rotterdam fortsätta att vara destinationen i gemenska- pen. Följaktligen, och för tydlighetens skull, fastställs de repre- sentativa cif-importpriserna för de spannmål som avses i artikel 10.3 a på grundval av prisnoteringen på råvaru- börsen för spannmålen i fråga plus handelsbidraget för detta spannmål och sjötransportkostnaderna mellan Mexi- kanska golfen eller Stora sjöarna och Rotterdams hamn. För att ta hänsyn till skillnader i transportkostnader på grund av destinationshamn, är det emellertid berättigat att föreskriva schablonmässiga justeringar av importpålagan för de gemenskapshamnar som är belägna i medelhav- sområdet, på atlantkusten, på den iberiska halvön, i Före- nade kungariket och i Irland eller i de skandinaviska länderna. För att övervaka utvecklingen av de representa- tiva cif-importpriser som fastställts på detta sätt är det lämpligt att föreskriva en daglig uppföljning av de delar som ingår i beräkningen. I fråga om sorghum och råg är