2.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning L 64/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 377/2004 av den 19 februari 2004 om inrättande av ett nätverk av sambandsmän för invandring EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 63.3 b och artikel 66 i detta, med beaktande av Republiken Greklands initiativ (!), med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och av följande skäl: (1) — I den strategi för förvaltning av EU-medlemsstaternas yttre gränser som rådet antog vid sitt möte den 13 juni 2002 — förutses upprättandet av ett nätverk sambandsmän för invandring, utstationerade i tredje land. (2) — Isina slutsatser från mötet den 21-22 juni 2002 uppma- nade Europeiska rådet i Sevilla till inrättande av ett nätverk av medlemsstaternas sambandsmän för invand- ring före utgången av år 2002. (3) - Vid sitt möte den 28-29 november 2002 antog rådet slutsatser. om en = förbättring av = nätverket sambandsmän för invandring och noterade ordförande- skapets rapport, av vilken det framgår att det finns ett nätverk av sambandsmän för invandring i de flesta länder som rapporten omfattar, men noterade dessutom att det finns ett behov av att ytterligare stärka detta nätverk. (4) — Europeiska rådet i Thessaloniki den 19-20 juni 2003 betonade behovet av att påskynda arbetet med anta- gandet av det relevanta rättsliga instrumentet om det formella inrättandet i tredje land av nätverket av sambandsmän för invandring, så att detta kan antas så snart som möjligt och före utgången av 2003. Europe- iska rådet hänvisade också till vikten av den information som nätverket av sambandsmän skall tillhandahålla vid utvecklingen av en utvärderingsmekanism för att övervaka förbindelserna med de tredje länder som inte samarbetar med Europeiska unionen i kampen mot den olagliga invandringen. (5) — Som en följd av Europeiska rådet i Thessaloniki är det nödvändigt  att formalisera förekomsten av arbetssättet för ett sådant nätverk genom att utnyttja erfarenheterna — från pågående = projekt, inbegripet (!) EUT C 140, 14.6.2003, s. 12. nätverket av sambandsmän för invandring för västra Balkan under belgisk ledning, genom en bindande rättsakt där man fastslår skyldigheten att upprätta samar- betsformer mellan medlemsstaternas sambandsmän, målen för ett sådant samarbete, sambandsmännens uppgifter och lämpliga kvalifikationer samt deras skyl- digheter mot värdlandet och den utsändande medlems- staten. Det är också önskvärt att formalisera det sätt på vilket de berörda gemenskapsinstitutionerna informeras om verksamheten i nätverket av sambandsmän för invand- ring så att de kan vidta eller föreslå sådana åtgärder som kan visa sig nödvändiga för att ytterligare förbättra den övergripande hanteringen av personkontrollerna vid medlemsstaternas yttre gränser. Rådets beslut 2003/170/RIF av den 27 februari 2003 om gemensamt utnyttjande av sambandsmän som är utsända av medlemsstaternas brottsbekämpande organ (?) skall beaktas. När det gäller Island och Norge utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämp- ningen och utvecklingen av Schengenregelverket (?), en utveckling av Schengenregelverket vilket omfattas av det område som avses i artikel 1 punkterna A och E i rådets beslut 1999/437/EG av den 17 maj 1999 om vissa till- ämpningsföreskrifter för det avtalet ('). I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska — gemenskapen fogade  protokollet om Danmarks ställning deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig i Danmark. Eftersom denna förordning bygger på Schengenregelverket enligt bestämmelserna i avdel- ning IV i tredje delen av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, skall Danmark, i enlighet med artikel 5 i nämnda protokoll, inom en tid av sex månader efter det att rådet har antagit denna förordning besluta huruvida det skall genomföra den i sin nationella lagstiftning. (?) EUT L 67, 12.3.2003, s. 27. (') EGT L 176, 10.7.1999, s. 36. (') EGT L 176, 10.7.1999, s. 31.