02/Vol. 16 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 73 394R3258 29.12.94 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 339/9 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 3258/94 av den 19 december 1994 om förlängning av förordning (EG) nr 665/94 om införandet av tullmässiga övergångsbestämmelser för Armenien, Azerbajdzjan, Bosnien-Hercegovina,Bulgarien, Estland, Georgien, Kazakstan, Kirgistan, Kroatien, Lettland, Litauen, Moldavien, Polen, Rumänien, Ryssland, Slovakien, Slovenien, Tadzjikistan, Tjeckien, Turkmenistan, Ukraina, Ungern, Uzbekistan, Vitryssland och den före detta jugoslaviska republiken Makedonien till och med den 31 december 1994 med hänsyn till Tysklands enande EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artiklarna 28 och 113 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, och med beaktande av följande: Från och med dagen för Tysklands enande, den 3 oktober 1990, gäller Gemensamma tulltaxan fullt ut inom den tidi- gare Tyska demokratiska republikens territorium. Den tidigare Tyska demokratiska republiken hade slutit ett stort antal avtal med Bulgarien, Jugoslavien, Polen, Rumä- nien, Sovjetunionen, Tjeckoslovakien och Ungern om ett årligt utbyte av särskilda varor i maximimängder eller till maximivärden till nolltullsats. Den tidigare Tyska demokra- tiska republiken hade slutit långfristiga samarbets- och investeringsavtal med Polen, Sovjetunionen och Tjeckoslo- vakien som innebär ömsesidiga leveranser av varor till noll- tullsats för flera år framöver. Inga avtal av den förstnämnda typen har förnyats efter den 31 december 1990 och avtal av den sistnämnda typen kom- mer att omförhandlas på gemenskapsnivå eller av Tyskland eller privata företag, men denna omförhandlingsprocess kommer att ta lång tid. De maximimängder eller -värden som nämns i dessa avtal innebär inte några juridiskt bindande förpliktelser mellan parterna. Att dessa avtal inte upprätthålls kan därför inte resultera i någon gottgörelse från gemenskapen. Under en övergångsperiod är det därför nödvändigt att lindra verkningarna av Tysklands enande för båda avtalsty- perna eftersom det annars kan uppstå allvarliga följder för företag inom den tidigare Tyska demokratiska republikens territorium liksom i Armenien, Azerbajdzjan, Bosnien- Hercegovina, Bulgarien, Estland, Georgien, Kazakstan, Kirgistan, Kroatien, Lettland, Litauen, Moldavien, Polen, Rumänien, Ryssland, Slovakien, Slovenien, Tadzjikistan, Tjeckien, Turkmenistan, Ukraina, Ungern, Uzbekistan, Vit- ryssland och den före detta jugoslaviska republiken Make- donien och eftersom dessa länders ekonomiska stabilitet kan påverkas negativt av detta. Av dessa anledningar bör befrielse från tull enligt Gemen- samma tulltaxan tillfälligt medges för produkter som har sitt ursprung i Armenien, Azerbajdzjan, Bosnien- Hercegovina, Bulgarien, Estland, Georgien, Kazakstan, Kirgistan, Kroatien, Lettland, Litauen, Moldavien, Polen, Rumänien, Ryssland, Slovakien, Slovenien, Tadzjikistan, Tjeckien, Turkmenistan, Ukraina, Ungern, Uzbekistan, Vit- ryssland och den före detta jugoslaviska republiken Make- donien och som omfattas av ovannämnda avtal mellan den tidigare Tyska demokratiska republiken och dessa länder i en utsträckning som motsvarar de maximimängder eller -värden som fastställs i avtalen. Med tanke på de speciella omständigheterna vid Tysklands enande bör denna befrielse från tull endast gälla för pro- dukterna i fråga i den mån som de övergår till fri omsätt- ning inom den tidigare Tyska demokratiska republikens territorium. Det är nödvändigt att anta bestämmelser för hur ursprunget skall fastställas för de varor som kommer att omfattas av denna befrielse från tull. Med tanke på att det är svårt att genomföra dessa åtgärder och att vissa följder av dessa är omöjliga att förutsäga bör deras karaktär av övergångsbestämmelser understrykas och deras giltighetstid begränsas till en ettårsperiod som går ut den 31 december 1995. Liknande övergångsförfaranden infördes till och med den 31 december 1992 genom förordning (EEG) nr 3568/90(!) och beslut nr 3788/90/EKSG(2) och förlängdes till och med den 31 december 1993 genom förordning (EEG) nr (') EGT nr L 353, 17.12. 1990, s. 1. (2) EGT nr L 364, 28.12.1990, s. 27.