27.2.2009 Europeiska unionens officiella tidning L 55/11 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 162/2009 av den 26 februari 2009 om ändring av bilagorna III och X till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (!), särskilt artik- larna 5.3 tredje stycket och 23 första stycket, och av följande skäl: (1) I förordning (EG) nr 999/2001 fastställs bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (TSE) hos djur. Det föreskrivs att varje medlemsstat ska genomföra ett årligt övervakningsprogram för TSE grundat på aktiv och passiv övervakning. I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmel- ser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel (?) fastställs folk- och djurhälso- bestämmelser om insamling, transport, lagring, hantering, bearbetning och användning eller bortskaffande av ani- maliska biprodukter, så att dessa produkter inte innebär några risker för folk- eller djurhälsan. I artikel 4.2 i förordning (EG) nr 1774/2002 anges me- toderna för bortskaffande av kategori 1-material enligt definitionen i artikel 2.1 b i den förordningen. I kapitel A del I i bilaga III till förordning (EG) nr 999/2001 fastställs regler för övervakning av nötkreatur och åtgärder som ska vidtas efter det att djurens testats. Enligt dessa regler ska alla delar av kroppen, inklusive huden, hos ett djur som testats för bovin spongiform encefalopati (BSE) behållas under officiell övervakning till dess att ett negativt resultat har erhållits från snabb- testet, utom om de bortskaffas i enlighet med två av (!) EGT L 147, 31.5.2001, s. 1. (2) EGT L 273, 10.10.2002, s. 1. (11) metoderna i artikel 4.2 i förordning (EG) nr 1774/2002. Vidare ska alla delar av kroppen, inklusive huden, hos ett djur som snabbtestats positivt, eller om det inte går att dra några säkra slutsatser, bortskaffas i enlighet med samma metoder. I förordning (EG) nr 1774/2002 ges möjlighet till god- kännande av ytterligare metoder för bortskaffande av kategori 1-material mot bakgrund av nya vetenskapliga rön. Sådana alternativa metoder godkändes genom och anges i kommissionens förordning (EG) nr 92/2005 (?). Av hänsyn till konsekvensen i gemenskapslagstiftningen bör kapitel A del I punkterna 6.3 och 6.4 i bilaga III till förordning (EG) nr 999/2001 ändras så att de även om- fattar dessa ytterligare metoder för bortskaffande. I kapitel C i bilaga X till förordning (EG) nr 999/2001 fastställs regler för provtagning och laboratorietestning avseende TSE. Enligt dessa regler är den första diagnosmetod som ska användas för att bekräfta ett kliniskt misstänkt fall av BSE en histopatologisk undersökning, som är den metod som rekommenderas i en tidigare utgåva av Manual for dia- gnostic tests and vaccines for terrestrial animals från Världs- organisationen för djurens hälsa (OIE) (nedan kallad handboken). I den senaste utgåvan av handboken, som antogs i maj 2008, betraktas histopatologisk undersökning inte längre som referensdiagnosmetoden för undersökning av djur som misstänks vara smittade med BSE. Enligt handboken får immunhistokemiska och immunkemiska metoder, in- begripet snabbtest, nu användas för detta ändamål. Gemenskapens referenslaboratorium för TSE anser att det är relevant och vetenskapligt tillförlitligt att använda samma tillvägagångssätt för att undersöka får och getter som misstänks vara smittade med en TSE. De metoder och protokoll som ska användas vid aktiv BSE-övervakning av nötkreatur bör därför ändras för att återspegla den senaste ändringen av handboken. () EUT L 19, 21.1.2005, s. 27.