13.3.2009 Europeiska unionens officiella tidning L 68/3 DIREKTIV EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/14/EG av den 11 mars 2009 om ändring av direktiv 94/19/EG om system för garanti av insättningar, vad gäller täckningsnivån och utbetalningsfristen (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (!), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (3) Rådet enades den 7 oktober 2008 om att prioritera åter- ställandet av förtroendet för en välfungerande finansiell sektor. Det utfäste sig att vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda enskilda sparares insättningar och välkom- nade kommissionens avsikt att utan dröjsmål lägga fram ett lämpligt förslag för att göra insättningsgarantisys- temen mer likartade. Europaparlamentets och rådets direktiv 94/19/EG (?) ger redan en grundläggande täckning för insättare. Den på- gående finansiella turbulensen gör det emellertid nödvän- digt att förbättra denna täckning. Den nuvarande minimitäckningsnivån enligt direktiv 94/19/EG har fastställts till 20 000 EUR med en möjlig- (!) EUT C 314, 9.12.2008, s. 1. (?) Europaparlamentets yttrande av den 18 december 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 26 februari 2009 och av den 5 mars 2009. (3) EGT L 135, 31.5.1994, s. 5. het för medlemsstaterna att besluta om ett högre belopp. Detta har emellertid visat sig vara otillräckligt för ett stort antal insättningar i gemenskapen. För att bevara insättar- nas förtroende och uppnå större stabilitet på finansmark- naderna bör täckningsnivån därför höjas till 50 000 EUR. Senast den 31 december 2010 bör täckningen för de sammanlagda insättningarna för varje insättare fastställas till 100 000 EUR, om inte kommissionen i en konse- kvensanalys, som ska överlämnas till Europaparlamentet och rådet senast den 31 december 2009, drar slutsatsen att en sådan höjning och en sådan harmonisering inte är lämpliga och inte ekonomiskt genomförbar i alla med- lemsstater för att säkerställa konsumentskydd och finan- siell stabilitet i gemenskapen och för att undvika snedv- ridningar av konkurrensen mellan medlemsstaterna. Om konsekvensanalysen visar att det inte är lämpligt med en sådan ökning och en sådan harmonisering bör kommis- sionen lägga fram lämpliga förslag inför Europaparlamen- tet och rådet. Samma täckningsnivå bör gälla för alla insättare, obe- roende av om en medlemsstat har euron som valuta eller ej. Medlemsstater utanför euroområdet bör dock ha möj- lighet att avrunda de konverterade beloppen, om det motsvarande skyddet för insättarna inte påverkas nega- tivt. En rapport som kommissionen ska lägga fram för Euro- paparlamentet och rådet bör analysera alla relevanta frå- gor såsom kvittning och motfordringar, fastställande av bidrag till systemen, i vilken omfattning olika produkter och insättare täcks, hur effektivt det gränsöverskridande samarbetet är mellan insättningsgarantisystem samt kopplingen mellan insättningsgarantisystem och alterna- tiva system för ersättning till insättare, såsom mekanis- mer för nödutbetalningar. Medlemsstaterna bör för den rapporten samla in de relevanta uppgifterna och på be- gäran överlämna dem till kommissionen. Vissa av medlemsstaterna har fastställt insättningsgaranti- system i enlighet med direktiv 94/19/EG som ger full täckning för vissa former av långsiktiga insättningar, så- som pensionsfordringar. Det är nödvändigt att respektera dessa rättigheter och de förväntningar som insättare i sådana system har.