L 381/4 Europeiska unionens officiella tidning 28.12.2006 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1987/2006 av den 20 december 2006 om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 62.2 a, 63.3 b och 66, med beaktande av kommissionens förslag, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (!), och av följande skäl: Schengens informationssystem (SIS) inrättades på grund- val av bestämmelserna i avdelning IV i konventionen av den 19 juni 1990 om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 mellan regeringarna i Beneluxstaterna, Förbundsrepubliken Tyskland och Franska republiken om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna (2) (Schengenkonventionen), och utvecklingen av detta, SIS 1+, är ett grundläggande verktyg för tillämp- ningen av bestämmelserna i Schengenregelverket, såsom det införlivats inom Europeiska unionens ramar. Kommissionen har fått i uppdrag att utarbeta andra gene- rationen av SIS (SIS II) på grundval av rådets förordning (EG) nr 2424/2001 (?) och rådets beslut 2001/886/RIF (”) av den 6 december 2001 om utvecklingen av andra gene- rationen av Schengens informationssystem (SIS II. SIS II kommer att ersätta det SIS som inrättades genom Schengenkonventionen. Denna förordning utgör den rättsliga grund som krävs för styrning av SIS II avseende aspekter som omfattas av för- draget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (för- draget). Rådets beslut 2006/000/RIF av den ... om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) (5) utgör den rätts- liga grund som krävs för driften av SIS II avseende aspek- ter som omfattas av fördraget om Europeiska unionen. (!) Europaparlamentets yttrande av den 25 oktober 2006 (ännu ej offent- liggjort i EUT) och rådets beslut av den 19 december 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT). (?) EGT L 239, 22.9.2000, s. 19. Konventionen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1160/2005 (EUT L 191, 22.7.2005, s. 18). (?) EGT L 328, 13.12.2001, s. 4. (4) EGT L 328, 13.12.2001, s. 1. () EUT L ... (4) (9) Det faktum att den rättsliga grund som krävs för SIS II består av separata instrument påverkar inte principen att SIS II är ett enda system som bör fungera som ett enda system. Vissa av bestämmelserna i dessa instrument bör därför vara identiska. SIS II bör utgöra en kompensatorisk åtgärd som bidrar till att upprätthålla en hög säkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i Europeiska unionen genom att stödja tillämpningen av strategier i samband med den del av Schengenregelverket som gäller fri rörlig- het för personer, vilken har införlivats i avdelning IV i tredje delen av fördraget. Det är nödvändigt att ange mål för SIS II, dess tekniska struktur och finansiering, fastställa regler för drift och användning av systemet samt bestämma ansvarsfördel- ningen, vilka typer av uppgifter som skall läggas in i sys- temet och skälen till varför vissa typer av uppgifter skall läggas in, vilka myndigheter som skall ha tillgång till upp- gifterna, länkning mellan registreringar samt närmare bestämmelser om - databehandling och skydd av personuppgifter. I SIS II skall det ingå ett centralt system (centrala SIS II) och nationella tillämpningar. Kostnaderna för driften av det centrala SIS II och därmed relaterad kommunikations- infrastruktur bör belasta Europeiska unionens allmänna budget. Det är nödvändigt att utarbeta en handledning med detal- jerade regler för utbytet av den tilläggsinformation som krävs för åtgärder påkallade av registreringen. Nationella myndigheter i medlemsstaterna bör ansvara för det informationsutbytet. Under en övergångsperiod bör kommissionen ansvara för den operativa förvaltningen av det centrala SIS II och vissa delar av kommunikationsinfrastrukturen. För att säker- ställa en smidig övergång till SIS II, kan kommissionen emellertid delegera en del av eller hela detta ansvar till två nationella offentliga organ. På lång sikt och efter en kon- sekvensbedömning, som skall innehålla en grundlig ana- lys av alternativ som beaktar ekonomiska, operativa och organisatoriska perspektiv samt lagstiftningsförslag från kommissionen, bör det inrättas en förvaltningsmyndighet som skall ansvara för dessa uppgifter. Övergångsperioden bör inte överstiga fem år från den dag då denna förord- ning börjar tillämpas.