Nr L 143/26 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 6. 95 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1442/95 av den 26 juni 1995 med ändring av bilagorna I, II, III och IV i rådets förordning (EEG) nr 2377/90 som upprättar ett gemenskapsförfarande för fastställande av gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 som upprättar ett gemenskapsförfarande för fastställande av gränsvärden för högsta tillåtna rest- mängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung ('), vilket tidigare omformulerats genom kommissionens förordning (EEG) nr 1441/95 (2), särskilt artikel 6, 7 och 8 i denna, och med beaktande av följande: I överensstämmelse med förordning (EEG) nr 2377/90 måste gränsvärden fortlöpande fastställas för högsta tillåtna restmängder för alla i gemenskapen använda farmakologiskt verkande substanser i veterinärmedicinska läkemedel avsedda att tillföras livsmedelsproducerande djur. Gränsvärden för högsta tillåtna restmängder bör endast fastställas sedan prövningar gjorts av Kommittén för vete- rinärmedicinska läkemedel av all relevant information om den berörda substansens restmängder vad beträffar säker- heten för konsumenten av livsmedel med animaliskt ursprung samt restmängdernas inverkan på industriell förädling av livsmedel: Det vid fastställandet av gränsvärden för högsta tillåtna restmängder vad gäller restmängder av veterinärmedi- cinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung är det nödvändigt att klargöra i vilken djurart restmängder förefinnes, såväl den befintliga mängden i samtliga berörda köttvävnader härrörande från det behandlade djuret (målvävnad), som vilken sorts restmängd, vilket är av betydelse vid kontrollen av restmängder (restmängd markör). (') EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 1. () Se sida 22 i denna tidning. För kontrollen av restmängder bör vanligtvis gränsvärden för högsta tillåtna restmängder för målvävnaderna lever eller njure fastställas, för vilket är ombesörjt i tillämplig gemenskapslagstiftning, och med hänsyn till att levern och njuren emellertid ofta avlägsnas från djurkroppen vid transport inom internationell handel, bör gränsvärden för högsta tillåtna restmängder alltid fastställas även för muskel- eller fettvävnad. Vad gäller veterinärmedicinska läkemedel avsedda för värpfåglar, mjölkdjur och honungsbin, måste gränsvärden för högsta tillåtna restmängder även för ägg, mjölk och honung fastställas. Carazolol, diazinon och spiramycin (gäller nöt och kyckling) skulle tillföras bilaga I till förordning (EEG) nr 2377/90. Lecirelin, natrium dikloroisocyanurat, dinoprost trometa- min, saltsyra, äpplesyra, l-vinsyra och dess en- och tvåba- siska salter av natrium, kalium och kalcium, bensylalko- hol, etanol, n-butanol bör bilaga II tillföras till förordning (EEG) nr 2377/90. För att möjliggöra komplettering av vetenskapliga studier danofloxacin och erytromycin bör bilaga III föras till förordning (EEG) nr 2377/90. För att möjliggöra komplettering av vetenskapliga studier, bör giltighetstiden för temporär MRL, tidigare definerad i bilaga III i förordning (EEG) nr 2377/90, förlängas för tylosin och spiramycin (gäller svin). Då det förefaller som om resthalter av MRL, vid vilken nivå som helst, i livsmedel av animaliskt ursprung utgör hälsorisk för konsumenten, bör furazolidon därför föras till bilaga IV i förordning (EEG) nr 2377/90, Denna förordning bör träda i kraft efter en period på 60 dagar, för att möjliggöra för medlemsländerna att föra de justeringar av tillstånden som kan komma att bli nödvän- diga, samt för att få ut de berörda veterinärmedicinska läkemedlen på markanden, vilket beviljats i överensstäm-