Nr L 128/6 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 6. 95 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1326/95 av den 6 juni 1995 om öppnande och förvaltning av en gemensam tullkvot för levande fiskyngel och ungfisk av guldbraxen (Sparus aurata) och havsaborre (Dicentrarchus Ilabrax) med ursprung i Ceuta EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av Anslutningsakten för Spanien och Portugal, särskilt artikel 25.4 sista stycket i denna, med beaktande av artikel 3.3 i andra protokollet till Anslutningsakten som gäller Kanarieöarna, Ceuta och Melilla, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande ('!), och med beaktande av följande: I enlighet med artikel 3.2 i det ovannämnda andra proto- kollet får vissa fiskeriprodukter med ursprung i Ceuta och Melilla undantas från tull inom gemenskapens tullområde från och med den 1 januari 1993. Detta undantag skall medges inom ramen för de tullkvoter som beräknats per produkt på grundval av genomsnittet av de kvantiteter som faktiskt saluförts under åren 1982, 1983 och 1984 i den del av Spanien som omfattas av gemenskapens tull- område eller som exporterats till gemenskapen i dess nuvarande sammansättning. På grund av minskningen i volymen av fångad och salu- förd fisk exporteras inte längre till gemenskapen sådana produkter med ursprung i Ceuta som omfattas av den tullordning som inrättas genom andra protokollet. De tullkvoter som öppnats för Ceuta har därför inte förlängts ytterligare efter den 31 december 1992. Levande fiskyngel och ungfisk av guldbraxen och havsaborre ersätter sedan dess dessa produkter i handeln med gemenskapen. År 1993 exporterade Ceuta 2,5 ton levande fiskyngel och ungfisk av guldbraxen och havsaborre som omfattas av KN-nummer ex 0301 99 90 till gemenskapen. Trots att dessa produkter anges i artikel 3 i protokollet har de inte kunnat omfattas av ovannämnda tullkvoter eftersom vattenbruk först nyligen infördes i Ceuta. Ceutas geografiska läge medför särskilda förhållanden eftersom det hör till den afrikanska kontinenten. Eftersom (') EGT nr C 18, 23.1.1995, s. 426. det inte finns någon jordbruksnäring eller industri, är den viktigaste näringsgrenen i Ceuta fiske. Efter krisen inom denna näring framstår vattenbruket som en alternativ inkomstkälla till havsfiske för Ceutas näringsidkare. Gemenskapen beviljar vissa tredje länder en förmånsbe- handling i tullhänseende bestående av undantag från tull för produkter som omfattas av KN-nummer 0301 99 90. Det bör säkerställas att tullbehandlingen av produkter som har sitt ursprung i Ceuta och importeras till gemen- skapen är i linje med den behandling som beviljas tredje land. Det har därför visat sig vara nödvändigt att anpassa den tullordning som tillämpas för Ceuta. Syftet med den gemensamma förklaringen om andra protokollet angående Kanarieöarna, Ceuta och Melilla är att möjliggöra utbyte av de produkter som avses i artikel 3 i protokollet. Spanien har framlagt en begäran hos kommissionen om att en gemensam tullkvot med tullfrihet skall öppnas för levande fiskyngel och ungfisk av guldbraxen och havs- aborre med ursprung i Ceuta. Följaktligen bör en gemensam tullkvot med tullfrihet öppnas för produkterna i fråga och denna kvots volym bör på grundval av årsproduktionen begränsas till 3 000 000 stycken. För att följa utvecklingen på marknaden för dessa produkter bör kvoten i ett första skede öppnas från den 1 januari till den 31 december 1995. Tillämpningen av tull- kvoten skall ske på villkor att de regler som föreskrivs genom den gemensamma organisationen av marknaderna efterlevs. Ett likvärdigt och fortsatt tillträde till denna kvot bör säkerställas för alla importörer i gemenskapen och det bör säkerställas att den föreskrivna tullsatsen tillämpas utan avbrott på all import av de aktuella produkterna till alla medlemsstater till dess att kvoterna har uttömts. Det åligger gemenskapen att vid genomförandet av sina internationella åtaganden besluta om öppnande av tull- kvoter. Inget hindrar emellertid att medlemsstaterna, för att säkerställa en effektiv gemensam förvaltning av dessa kvoter, får tillstånd att från kvotvolymerna dra de nödvän- diga kvantiteter som motsvarar den faktiska importen. Denna förvaltningsmetod kräver emellertid ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen, varvid den senare särskilt bör kunna följa förbrukningen av kvotvolymerna och informera medlemsstaterna härom.