03/Vol. 43 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 217 392R2075 Nr L 215/70 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING 30.7.92 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 2075/92 -av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta, med beaktande av kommissionens förslag(!), med beaktande av Europaparlamentets yttrande(?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(?), och med beaktande av följande: Parallellt med den gemensamma marknadens funktion och utveckling skall en gemensam jordbrukspolitik utformas för jordbruksprodukter. Denna politik skall särskilt omfatta en gemensam + organisation = av = marknaderna = för jordbruksprodukter, som kan ta olika former beroende på produkten. Syftet med den gemensamma marknaden är att uppnå de mål som fastställs i artikel 39 i fördraget och, vad gäller råtobaks- sektorn, särskilt att stabilisera marknaderna och tillförsäkra den berörda jordbruksbefolkningen en skälig levnads- standard. Dessa mål kan uppnås genom att anpassa resurserna till behoven, särskilt genom en kvalitetsfrämjande politik. Den rådande situationen på tobaksmarknaden, där tillgången inte motsvaras av efterfrågan, kräver en genomgripande ändring av den gemenskapsordning som hittills har gällt för marknaden, samtidigt som den traditionella produktionen upprätthålls. Ändringen bör innebära att mekanismerna för marknadsförvaltning förenklas, att produktionen begränsas så att den svarar mot marknadens krav och budgetkraven och att - kontrollmedlen stärks för att säkerställa — att förvaltningsmekanismerna fullt ut bidrar till att målen för den gemensamma marknadsorganisationen uppnås. De olika tobakssorterna kan klassificeras i grupper med utgångspunkt i odlingsmetoder och produktionskostnader på grundval av de beskrivningar som används i den internationella handeln. () EGT nr C 295, 14.11.1991, s. 10. (2) EGT nr C 94, 13.4.1992. (2) EGT nr C 98, 21.4.1992, s. 18. På grund av konkurrensen på tobaksmarknaden är det nödvändigt att stödja de traditionella tobaksproducenterna. Detta stöd bör baseras på ett bidragssystem som gör det möjligt att avsätta tobaken inom gemenskapen. Bidragssystemet kan förvaltas effektivt om odlingskontrakt ingås mellan odlarna och de företag som utför den första beredningen. Kontrakten skall garantera odlarna en stabil avsättning och beredningsföretagen regelbundna leveranser. Om beredningsföretagen betalar producenterna ett belopp som är lika med bidraget vid tidpunkten för leverans av den tobak som kontraktet omfattar, förutsatt att tobaken uppfyl- ler kvalitetskraven, får odlarna stöd samtidigt som bidrags- systemet blir lättare att förvalta. För att begränsa tobaksproduktionen inom gemenskapen och samtidigt göra produktionen av sorter som är svåra att avsätta mindre attraktiv bör en total högsta garantitröskel fastställas för gemenskapen och delas upp varje år i särskilda garantitrösklar för de enskilda sortgrupperna. För att säkerställa att garantitrösklarna tillämpas måste ett system med beredningskvoter införas under en begränsad tid. Under en övergångstid åligger det medlemsstaterna att inom <:de = fastställda — garantitrösklarna = fördela beredningskvoter till de berörda företagen. I detta syfte bör gemenskapsbestämmelser införas som skall säkerställa en rät- tvis tilldelning på grundval av de mängder som tidigare har beretts, varvid onormala produktionsmängder inte skall tas med i beräkningen. Nödvändiga åtgärder skall vidtas för att möjliggöra en senare fördelning av kvoterna mellan producenterna på tillfredsställande villkor. De medlemsstater som har tillgång till de uppgifter som behövs för att kunna tilldela producenterna kvoter på grundval av tidigare kvoter bör få göra detta. : Företag som utför den första beredningen får inte ingå odlingskontrakt för mängder utöver de tilldelade kvoterna. Återbetalning av bidraget måste därför begränsas till ett belopp som svarar mot kvoten. Bidragssystemet och systemet för produktionsstyrning bör i första' hand tillämpas fram till 1997 så att systemen kan ses över mot bakgrund av de vunna erfarenheterna och eventuellt justeras under den efterföljande perioden.