20.1.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 16/61 KOMMISSIONENS BESLUT av den 11 januari 2005 om fastställande av harmoniserade standarder för bestämning av vissa restsubstanser i produkter av animaliskt ursprung som importerats från tredjeländer (delgivet med nr K(2004) 4992) (Text av betydelse för EES) (2005/34/EG) EUROPEISKA - GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen (!), särskilt artiklarna 4.5 och 17.7 i detta, med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om  djurhälsa och djurskydd, särskilt artikel 11.4 och artikel 63.1 e i denna, och av följande skäl: (1) — I rådets direktiv 97/78/EG föreskrivs att alla sändningar som importeras från tredjeländer skall genomgå en vete- rinärkontroll. Dessa kontroller kan omfatta analytiska tester för bestämning av rester av farmakologiskt aktiva substanser, i syfte att kontrollera att sändningarna upp- fyller kraven i gemenskapens lagstiftning. (2) — De gränsvärden för resthalter (MRL) som skall tillämpas vid livsmedelskontroller enligt rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav och om upphä- vande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG och be- sluten 89/187/EEG och 91/664/EG (?), har för farmako- logiskt aktiva substanser fastställts genom rådets förord- ning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrät- tandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinär- medicinska läkemedel i livsmedel av animaliskt ur- sprung (?). Gränsvärdena gäller importerade sändningar. (!) EGT L 24, 30.1.1998, s. 9. Direktivet senast ändrat genom Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1). (?) EGT L 125, 23.5.1996, s. 10. Direktivet senast ändrat genom för- ordning (EG) nr 882/2004. () EGT L 224, 18.8.1990, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2232/2004 (EUT L 379, 24.12.2004, s. 71). (3) — I förordning (EG) nr 2377/90 föreskrivs emellertid inte gränsvärden för resthalter för alla substanser, särskilt inte för dem som inte får användas eller inte är tillåtna i gemenskapen. Om det förekommer någon rest av dessa substanser kan detta motivera att sändningen i fråga av- visas eller destrueras vid importen. (4) — Gemenskapen bör införa ett harmoniserat tillvägagångs- sätt för att kontrollera om importerade sändningar inne- håller resthalter av substanser som är förbjudna eller icke tillåtna i gemenskapen. (5) — Den lägsta funktionsgräns som krävs (MRPI) enligt kom- missionens beslut 2002/657/EG av den 12 augusti 2002 om genomförande av rådets direktiv 96/23/EG avseende analysmetoder och tolkning av resultat (") har antagits som standard, vilket säkerställer en effektiv kontroll av att gemenskapens lagstiftning följs vid analys av officiella prover för bestämning av förekomsten av vissa förbjudna eller icke tillåtna substanser. MRPL motsvarar det genom- snittliga värdet över vilket påvisandet av en substans eller resthalter av denna kan betraktas som meningsfullt ur metodologisk synvinkel. (6) — I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna princi- per och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (7), som följer Codex Alimentarius principer för riskbedöm- ning (5), — föreskrivs att livsmedelslagstiftningen = skall grunda sig på faktorer av betydelse för det berörda ären- det, såsom kontrollmöjligheterna. (7) — Enstaka upptäckter av resthalter som ligger under de lägsta funktionsgränserna enligt beslut 2002/657/EG bör därför inte ses som ett överhängande problem, utan som något som bör hållas under uppsikt av med- lemsstaterna. De lägsta funktionsgränser som finns bör användas som referensvärde för att vidta åtgärder som garanterar att direktiv 97/78/EG genomförs på ett enhet- ligt sätt. () EGT L 221, 17.8.2002, s. 8. Beslutet senast ändrat genom beslut 2004/25/EG (EUT L 6, 10.1.2004, s. 38). () EGT L 31, 1.2.2002, s. 1. Förordningen senast ändrad genom för- ordning (EG) nr 1642/2003 (EUT L 245, 29.9.2003, s. 4). (5) Se Internet (ftp://ftp.fao.org/codex/alinorm03/A103 33e.pdf).