10.6.2009 Europeiska unionens officiella tidning L 146/37 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/44/EG av den 6 maj 2009 om ändring av direktiv 98/26/EG om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper och direktiv 2002/47/EG om ställande av finansiell säkerhet, vad gäller sammanlänkade system och kreditfordringar (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (!), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (?), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (1) Genom =<:Europaparlamentets och  rådets — direktiv 98/26/EG () infördes en ordning där slutlig avveckling av överföringsuppdrag och nettning samt säkerheters verk- ställighet säkerställs i fråga om såväl inhemska som utländ- ska deltagare i systemen för överföring av betalningar och värdepapper. I utvärderingsrapporten från kommissionen av den 7 april 2006 om direktiv 98/26/EG om slutgiltig avveckling drogs slutsatsen att direktiv 98/26/EG allmänt sett fungerar väl. I rapporten framhävdes att en del betydande förändringar kan vara förestående på området för avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper och slutsat- sen var att det finns ett visst behov av att förtydliga och förenkla direktiv 98/26/EG. Den huvudsakliga förändringen är emellertid det ökande antalet sammanlänkningar mellan system som då direktiv 98/26/EG utarbetades nästan uteslutande drevs på natio- nell och oberoende grund. Denna förändring är ett av resultaten av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (?), och den europeiska uppförande- koden för clearing och avveckling. Som en anpassningtill (!) EUT C 216, 23.8.2008, s. 1. (?) Yttrande av den 3 december 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT). (3) Europaparlamentets yttrande av den 18 december 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 27 april 2009. (£) EGT L 166, 11.6.1998, s. 45. (?) EUT L 145, 30.4.2004, s. 1. (5) denna utveckling bör begreppet samverkande system och systemoperatörers ansvar förtydligas. Genom =:Europaparlamentets och = rådets = direktiv 2002/47/EG () skapades en enhetlig gemenskapsrättslig ram för gränsöverskridande användning av finansiella säkerheter och därigenom avskaffades de flesta av de for- mella krav som tidigare gällt för avtal om finansiellt säkerhetsställande. Europeiska centralbanken beslutade att införa kreditford- ringar som en godtagbar typ av säkerhet för kredittransak- tioner i Eurosystemet från och med den 1 januari 2007. För att maximera den ekonomiska effekten av använd- ningen av kreditfordringar, rekommenderade Europeiska centralbanken att tillämpningsområdet för  direktiv 2002/47/EG skulle utvidgas. Kommissionens utvärderings- rapport av den 20 december 2006 om direktiv 2002/47/EG om ställande av finansiell säkerhet tog upp denna fråga och tillstyrkte Europeiska centralbankens upp- fattning. Användningen av kreditfordringar kommer att öka förekomsten av tillgängliga säkerheter. Vidare harmo- nisering på området för avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper skulle också ytterligare bidra till att skapa likvärdiga konkurrensvillkor mellan kre- ditinstitut i alla medlemsstater. Om användningen av kre- ditfordringar som säkerhet underlättas ytterligare kommer konsumenter och gäldenärer också att tjäna på detta, efter- som användningen av kreditfordringar som säkerheter i slutändan skulle kunna leda till ökad konkurrens och för- bättrad tillgång till krediter. I syfte att underlätta användningen av kreditfordringar är det viktigt att avskaffa eller förbjuda alla administrativa regler, som exempelvis anmälnings- och registreringskrav, som skulle göra överlåtelser av kreditfordringar ogenom- förbara. För att inte äventyra säkerhetstagares ställning bör gäldenärer med rättslig verkan även kunna avstå från sina kvittningsrättigheter gentemot borgenärer. Samma motiv bör också gälla för behovet av att införa en möjlighet för gäldenären att avstå från skydd av banksekre- tessregler, eftersom säkerhetstagaren i annat fall kan ha otillräcklig information för att korrekt bedöma värdet av de underliggande kreditfordringarna. Dessa bestämmel- ser bör inte påverka Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG av den 23 april 2008 om konsumentkreditavtal (7). (6) EGT L 168, 27.6.2002, s. 43. (") EUTL 133, 22.5.2008, s. 66.