12.12.2003 Europeiska unionens officiella tidning L 325/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2160/2003 av den 17 november 2003 om bekämpning av salmonella och vissa andra livsmedelsburna zoonotiska smittämnen EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 152.4 b i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (?), efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (1) — I förteckningen i bilaga I till fördraget upptas levande djur och livsmedel av animaliskt ursprung. Djurhållning inom lantbruket och utsläppande på marknaden av livs- medel av animaliskt ursprung utgör en  viktig inkomstkälla för lantbrukarna. En rationell utveckling av denna sektor kan uppnås med hjälp av veterinära åtgärder i syfte att förbättra folk- och djurhälsa inom gemenskapen. (2) — Det är av största vikt att människor skyddas mot sjuk- domar och infektioner som direkt eller indirekt kan överföras mellan djur och människor (zoonoser). (3) — Zoonoser som kan överföras genom livsmedel kan föror- saka mänskligt lidande och medföra ekonomiska förluster för livsmedelsproducenter och livsmedelsin- dustrin. () EGT C 304 E, 30.10.2001, s. 260. (2) EGT C 94, 18.4.2002, s. 18. (') Europaparlamentets yttrande av den 15 maj 2002 (EUT C 180 E, 31.7.2003, s. 160), rådets gemensamma ståndpunkt av den 20 februari 2003 (EUT C 90 E, 15.4.2003, s. 25) samt Europaparla- mentets ståndpunkt av den 19 juni 2003 (ännu inte offentliggjort i EUT). Rådets beslut av den 29 september 2003. (4)] — Zoonoser som överförs via andra källor än livsmedel, t.ex. genom kontakt med vilda djur och sällskapsdjur, är också ett problem. (5) — Zoonoser på primärproduktionsnivå måste kontrolleras på tillfredsställande sätt för att målen i denna förordning skall uppnås. När det gäller direkt leverans av små kvan- titeter primärprodukter från det livsmedelsföretag som producerar dem till slutkonsumenten eller till lokala affärer är det emellertid lämpligt att skydda folkhälsan genom nationell lagstiftning. I detta fall finns det nära förbindelser mellan producent och konsument. Sådan produktion bör inte utgöra något större bidrag till den genomsnittliga förekomsten av zoonoser i djurpopula- tionen inom gemenskapen som helhet. De allmänna kraven för provtagning och analys är kanske inte prak- tiska eller lämpliga för de producenter med ett mycket litet antal djur som finns i regioner med särskilda geografiska begränsningar. (6) — I rådets direktiv 92/117/EEG av den 17 december 1992 om skyddsåtgärder mot specifika zoonoser och zoono- tiska agenser hos djur och animaliska produkter för att förhindra utbrott av livsmedelsburna infektioner och förgiftningar (') föreskrivs att ett övervakningssystem för vissa zoonoser skall införas samt att salmonella i vissa fjäderfäbesättningar skall bekämpas. (7) — I det direktivet krävdes att medlemsstaterna för kommis- sionen skulle redovisa de nationella åtgärder som de vidtog för att uppnå direktivets syften och att medlems- staterna skulle införa program för övervakning av salmo- nella hos fjäderfä. Detta krav har dock tillfälligt upphört genom rådets direktiv 97/22/EG () om ändring av direktiv 92/117/EEG i avvaktan på den översyn som föreskrivs i artikel 15a i direktiv 92/117/EEG. (') EGT L 62, 15.3.1993, s. 38. Direktivet senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1). () EGT L 113, 30.4.1997, s. 9.