21.9.2007 Europeiska unionens officiella tidning L 247/17 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2007/45/EG av den 5 september 2007 om fastställande av bestämmelser för färdigförpackade varors nominella mängder, om upphävande av rådets direktiv 75/106/EEG och 80/232/EEG samt om ändring av rådets direktiv 76/211/EEG EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kom- mitténs yttrande (!), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (1) — Irådets direktiv 75/106/EEG av den 19 december 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om färdig- förpackning av vissa vätskor efter volym (?) och 80/232/ EEG av den 15 januari 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om de nominella vikter och volymer samt volymer för behållare som är tillåtna för vissa färdigförpackade varor (") anges nominella mängder för ett antal flytande och andra färdigförpackade varor med syftet att trygga den fria rörligheten för varor som uppfyller direktivens krav. För de flesta varor får nationella nominella mängder samexistera med gemenskapens nominella mäng- der. För vissa varor är dock gemenskapens nominella mängder fastställda så att de utesluter alla nationella nominella mängder. (2) — Ändringar i konsumenternas efterfrågan och innovationer i fråga om färdigförpackning och detaljhandel på gemen- skapsnivå och nationell nivå har gjort det nödvändigt att bedöma om den befintliga lagstiftningen fortfarande är ändamålsenlig. (3) Domstolen uttalade i sin dom av den 12 oktober 2000 i mål C-3/99, Cidrerie Ruwet (?), att medlemsstaterna inte får förbjuda saluföring av en färdigförpackning med en nominell volym som inte ingår i den mängdserie som gemenskapsrätten föreskriver och som lagligen tillverkats och saluförts i en annan medlemsstat, om inte ett sådant förbud är betingat av tvingande hänsyn i fråga om konsumentskydåd, är tillämpligt utan åtskillnad på inhemska produkter och på importerade produkter, är nödvändigt för att tillgodose hänsynen i fråga och står i proportion till det (1)  EUT C 255, 14.10.2005, s. 36. () Europaparlamentets yttrande av den 2 februari 2006 (EUT C 288 E, 25.11.2006, s. 52), rådets gemensamma ståndpunkt av den 4 december 2006 (EUT C 311 E, 19.12.2006, s. 21) och Europaparlamentets ståndpunkt av den 10 maj 2007 (ännu ej offentliggjord i EUT), och rådets beslut av den 16 juli 2007. () EGT L 42, 15.2.1975, s. 1. Direktivet senast ändrat genom 2003 års anslutningsakt. (') EGTL 51, 25.2.1980, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 87/356/EEG (EGT L 192, 11.7.1987, s. 48). (7) REG 2000, s. 1-8749. mål som skall uppnås, och detta mål inte kan uppnås genom åtgärder som medför en mindre begränsning av handeln inom gemenskapen. Konsumentskyddet underlättas genom lagstiftning som har antagits efter direktiven 75/106/EEG och 80/232/EEG, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/6/EG av den 16 februari 1998 om konsumentskydd i samband med prismärkning av varor som erbjuds konsumenter ('). Medlemsstater som inte redan gjort det bör överväga huruvida direktiv 98/6/EG skall införlivas även avseende vissa små detaljhandlare. En konsekvensbedömning, där ett brett samråd med alla berörda parter ingick, gav vid handen att fria nominella mängder inom många sektorer ökar producenternas frihet att tillhandahålla varor enligt konsumenternas efterfrågan och ökar konkurrensen i fråga om kvalitet och pris på den inre marknaden. Inom andra sektorer är det emellertid ur konsument- och  affärsintresse mer lämpligt att för närvarande behålla de obligatoriska nominella mängderna. Genomförandet av detta direktiv bör åtföljas av mer information till konsumenterna och branschen för att öka förståelsen av jämförpriser. Därför bör nominella mängder i allmänhet inte regleras på gemenskapsnivå eller nationell nivå, och det bör vara möjligt att släppa ut färdigförpackade varor på marknaden i vilken nominell mängd som helst. Inom vissa sektorer kan dock en sådan avreglering leda till oproportionerligt betungande extrakostnader, särskilt för små och medelstora företag. För dessa sektorer bör därför den befintliga gemenskapslagstiftningen anpassas med ledning av erfarenheterna, särskilt för att se till att nominella gemenskapsmängder fastställs åtminstone för de varor som i störst omfattning säljs till konsumenter. Eftersom bibehållandet av obligatoriska nominella mängder bör betraktas som ett undantag, bortsett från inom området vin och spritdrycker, som är av särskild beskaffenhet, bör det omprövas regelbundet mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts och för att tillgodose konsumenternas och (5) EGT L 80, 18.3.1998, s. 27.