19/vol. 6 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 99 32003D0335 L118/12 JURNALUL OFICIAL AL UNIUNII EUROPENE 14.5.2003 DECIZIA 2003/335/JAI A CONSILIULUI din 8 mai 2003 privind cercetarea și urmărirea penală în cazul faptelor de genocid, al crimelor împotriva umanității și al crimelor de război CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolele 30 și 31 și articolul 34 alineatul (2) litera (c), având în vedere inițiativa Regatului Danemarcei (1), având în vedere avizul Parlamentului European (2), întrucât: (1) () Din 1995, tribunalele penale internaționale pentru fosta Iugoslavie și pentru Rwanda cercetează violarea dreptului internațional în legătură cu fapte de război, de genocid sau de crime împotriva umanității, îi urmăresc și îi judecă pe autorii acestora. Statutul Curţii Penale Internaţionale, adoptat la Roma la 17 iulie 1998 și ratificat de către toate statele membre, afirmă că cele mai grave crime, care afectează întreaga comunitate internațională, în special genocidul, crimele împotriva umanității și crimele de război, nu trebuie să rămână nepedepsite și că este necesar ca pedepsirea aces- tora să fie efectiv asigurată prin măsuri adoptate în cadrul național și prin consolidarea cooperării internaționale. Statutul de la Roma amintește că fiecare stat are datoria de a supune jurisdicţiei penale proprii persoanele care se fac răspunzătoare pentru astfel de crime internaționale. Statutul de Roma, în temeiul căruia a fost creată Curtea Penală Internaţională, subliniază că aceasta trebuie să fie complementară cu instanțele penale naționale. Eficacitatea anchetelor și, după caz, a proceselor penale privind genocidul, crimele împotriva umanității și crimele de răz- boi ar trebui să fie garantată fără a fi afectată competența Curții Penale Internaţionale. Cercetarea și urmărirea, precum și schimbul de informații privind genocidul, crimele împotriva umanității și crimele de război rămân o responsabilitate a autorităților na- JO C223, 19.9.2002, p. 19. () Avizul adoptat la 17 decembrie 2002 (nepublicat în Jurnalul Oficial până la această dată) (11) 0 ționale, cu excepția existenței unor dispoziții contrare în dreptul internațional. Statele membre sunt periodic confruntate cu persoane care au fost implicate în acest tip de crime și care încearcă să intre sau să se stabilească în Uniunea Europeană. Autorităţile competente din statele membre trebuie să se asigure, în cazul în care primesc informații că o persoană care a solicitat un permis de ședere este suspectată că a comis fapte de genocid, crime împotriva umanității sau crime de război sau a participat la comiterea unor astfel de fapte, că faptele în cauză vor face obiectul unei cercetări și, dacă este cazul, al urmăririi penale, în conformitate cu dreptul intern. Autorităţile naționale competente în domeniul activității polițienești și al imigrației, deși au fiecare sarcini și răspunderi proprii, ar trebui să coopereze strâns pentru a permite autorităților naționale competente să desfăşoare cercetarea și urmărirea penală eficientă în legătură cu astfel de crime. Statele membre ar trebui să se asigure că autoritățile polițienești și serviciile de imigrație dispun de resursele și de infrastructura necesară pentru a putea coopera și desfă- șura cercetarea și, după caz, urmărirea penală a faptelor de genocid, crimelor împotriva umanității și crimelor de răz- boi, în mod eficient. Eficiența cercetării și a urmăririi penale declanșate în legă- tură cu astfel de crime presupune de asemenea o cooperare strânsă la nivel transnațional între autoritățile statelor par- ticipante la statutul de la Roma, inclusiv statele membre. Consiliul a aprobat, la 13 iulie 2002, Decizia 2002/494/JAl privind crearea unei rețele europene de puncte de contact în ceea ce privește persoanele care se fac răspunzătoare de genocid, de crime împotriva umanității și de crime de război (3). Statele membre ar trebui să se asigure că resur- sele oferite prin intermediul punctelor de contact sunt uti- lizate integral în scopul facilitării cooperării între autorită- țile internaționale competente. JOL 167, 26.6.2002, p. 1.