6.6.2009 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 141/3 DIRECTIVE DIRECTIVA 2009/32/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI din 23 aprilie 2009 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind solvenții de extracție utilizați la fabricarea produselor alimentare și a ingredientelor alimentare (reformare) (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95, având având în vedere propunerea Comisiei, în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (!), hotărând  în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2), întrucât: Directiva 88/344/CEE a Consiliului din 13 iunie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind solvenții de extracție utilizați la fabricarea produselor alimentare şi a ingredientelor alimentare (*) a fost modificată în mod substanțial de mai multe ori (*). Deoarece noi modificări sunt aduse respectivei directive, ar trebui, din motive de claritate, să se procedeze la reformarea acesteia. Diferențele dintre legislațiile naționale privind solvenții de extracție împiedică libera circulație a produselor alimentare şi pot crea condiții favorabile concurenței inegale, prin aceasta afectând direct funcţionarea pieţei interne. (!) JO C 224, 30.8.2008, p. 87. (?) Avizul Parlamentului European din 23 septembrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 23 martie 2009. () JO L 157, 24.6.1988, p. 28. () A se vedea anexa II partea A. (3) (10) Apropierea legislațiilor este, așadar, necesară, dacă se urmăreşte realizarea liberei circulaţii a produselor alimentare. Legislaţiile privind solvenții de extracție pentru uz alimentar ar trebui să ţină seama în primul rând de cerințele de sănătate umană, dar şi, în cadrul limitelor necesare protejării sănătăţii, de necesitățile tehnice şi economice. Această apropiere ar trebui să presupună instituirea unei liste unice a solvenților de extracție utilizați la prepararea produselor alimentare sau a ingredientelor alimentare. Ar trebui, de asemenea, specificate criterii generale de puritate. Utilizarea unui solvent de extracție în condiţii de bună practică de fabricație ar trebui să ducă la eliminarea tuturor sau a majorității reziduurilor de solvenți din produsul alimentar sau ingredientul alimentar. În aceste condiții, prezența reziduurilor sau a derivatelor în produsul alimentar final sau în ingredientul alimentar poate fi neintenționată, însă inevitabilă din punct de vedere tehnic. Deşi, în general, este utilă o limitare specifică, nu este nevoie ca aceasta să fie stabilită pentru substanțele trecute în partea I din anexa I, în legătură cu care s-a constatat că sunt admisibile pentru consumator din punct de vedere al siguranței, dacă sunt utilizate în condiţii de bună practică de fabricație. Pentru a ține seama de protejarea sănătății publice, ar trebui stabilite condițiile de utilizare a altor solvenți de extracție prevăzuți în părțile II și III din anexa I și valori maxime ale reziduurilor admisibile în alimentație şi în ingredientele alimentare. Ar trebui instituite criterii specifice de puritate pentru solvenții de extracție și metodele de analiză și de prelevare de probe de solvenți de extracție prezenți în şi pe produsele alimentare.