150 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 03/vol. 43 3200210054 20.7.2002 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE L 193/12 DIRECTIVA 2002/54/CE A CONSILIULUI din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de sfeclă CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37, având în vedere propunerea Comisiei, având în vedere avizul Parlamentului European (1), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social, întrucât: (1) Directiva 66/400/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 pri- vind comercializarea semințelor de sfeclă de zahăr (2) a fost modificată substanțial în mai multe rânduri (3). În scopul unei formulări clare și sistematizate, se recomandă codificarea directivei menționate anterior. (2)  Producţia de sfeclă de zahăr și sfeclă furajeră, denumite în continuare „sfeclă”, ocupă un loc important în agricultura Comunității. (3) Obţinerea de rezultate satisfăcătoare din cultivarea sfeclei depinde, în mare măsură, de folosirea unor semințe de cali- tate. (4) O productivitate mai mare în domeniul cultivării sfeclei pe teritoriul Comunității se va obţine prin aplicarea de către statele membre a unor norme unificate și cât mai riguroase (10) în ceea ce privește alegerea soiurilor admise pentru comer- cializare. În acest sens, Directiva 2002/53/CE (*) prevede realizarea unui catalog comun al soiurilor și speciilor de plante agricole. (5)  Serecomandă stabilirea, de către Comunitate, a unui sistem de certificare unificat, pe baza experiențelor acumulate în urma aplicării sistemelor statelor membre și ale Organiza- (11) ției pentru Cooperare și Dezvoltare Economică. În cadrul consolidării pieței interne, se recomandă ca sistemul comunitar să se poată aplica atât producției în vederea comercializării, cât și comercializării pe teritoriul (!) Aviz prezentat la 9 aprilie 2002 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). (?) JO 125, 11.7.1966, p. 2290/66, astfel cum a fost modificată ultima (12) dată prin Directiva 98/96/CE O L 25, 1.2.1999, p. 27). (') A se vedea anexa V partea A. () JOL193,20.7.2002, p. 1. Comunității, fără ca statele membre să aibă posibilitatea unei derogări unilaterale care ar putea împiedica libera cir- culație a semințelor pe teritoriul Comunității. În general, semințele de sfeclă trebuie să se poată comercializa decât în cazul în care, în conformitate cu normele de certificare, au fost oficial examinate și certificate ca semințe de bază sau semințe certificate. Ale- gerea termenilor de „semințe de bază” și „semințe certificate” este determinată de terminologia deja existentă. În anumite condiții speciale, se pot comercializa și semințele selecţionate din generațiile anterioare seminţelor de bază, precum și semințele brute. Nu se recomandă aplicarea normelor comunitare în cazul semințelor destinate exportului către țări terţe. În vederea ameliorării calității semințelor de sfeclă pe teritoriul Comunității, trebuie să se prevadă anumite condiții, în special în ceea ce privește poliploidia, monogermia, segmentarea, puritatea specifică, facultatea germinativă și conținutul de umiditate. Pentru a se asigura identitatea semințelor, trebuie să se sta- bilească norme comunitare privind ambalarea, prelevarea eșantioanelor, sistemul de închidere și marcajul. În acest scop, etichetele trebuie să cuprindă indicațiile necesare exercitării controlului oficial și informării în domeniul agri- col și să pună în evidență caracterul comunitar al certifică- rii. Se recomandă stabilirea unor norme cu privire la comer- cializarea semințelor tratate chimic și a semințelor adap- tate pentru cultura biologică, precum și a unor norme cu privire la conservarea resurselor genetice ale plantelor care permit, printr-o utilizare in situ, conservarea soiurilor amenințate de erodare genctică. În anumite condiții, trebuie să se admită derogări, fără să se aducă atingere dispozițiilor articolului 14 din tratat. Sta- tele membre care recurg la aceste derogări își acordă reci- proc o asistență administrativă în vederea efectuării controlului. Pentru a garanta, cu ocazia comercializării, respectarea condițiilor privind calitatea semințelor, precum și a dispo- zițiilor care asigură identitatea acestora, statele membre trebuie să prevadă dispoziții de control adecvate.