L 210/4 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 14.8.2009 (Acte adoptate în temeiul Tratatelor CE/Euratom a căror publicare nu este obligatorie) DECIZII COMISIE DECIZIA COMISIEI din 10 martie 2009 privind ajutorul de stat C 5/2000 (ex NN 118/97) acordat de către Spania în favoarea întreprinderii SNIACE SA, cu sediul în Torrelavega, Cantabria, și de modificare a Deciziei 1999/395/CE [notificată cu numărul C(2009) 1479] (Numai textul în limba spaniolă este autentic) (Text cu relevanță pentru SEE) (2009/612/CE) COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 88 alineatul (2) primul paragraf, având în vedere Acordul privind Spaţiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a), după ce a invitat părţile interesate să își prezinte observațiile, în conformitate cu dispozițiile menționate mai sus ('), și având în vedere observațiile primite, întrucât: (2) 1. PROCEDURĂ Prin scrisoarea din data de 17 aprilie 1997, Comisia a primit o plângere din partea întreprinderii austriece Lenzing AG, principal producător de fire de vâscoză din cadrul Comunității, cu privire la o serie de ajutoare acordate concurentei spaniole a acesteia, Sociedad Nacional de Industrias y Aplicaciones de Celulosa Espafiola SA (denumită în continuare „SNIACE”). Prin scrisoarea din data de 7 noiembrie 1997, Comisia a informat guvernul spaniol de hotărârea acesteia de a () JO C 275, 16.11.2007, p. 18. iniția procedura prevăzută la articolul 88 alineatul (2) din tratat. Prin intermediul Deciziei 1999/395/CE (*) (denumită în continuare „Decizia din 1998”), Comisia a considerat ca fiind ilegale și incompatibile cu piața comună ajutoarele acordate de către Fondul de garantare a salariilor (denumit în continuare „FOGASA”) şi de către Trezoreria Generală a Securităţii Sociale (denumită în continuare „TGSS”) în favoarea întreprinderii SNIACE, întrucât acor- durile de rambursare a datoriilor încheiate între SNIACE şi FOGASA, precum şi acordul de reeşalonare încheiat între SNIACE şi TGSS nu îndeplineau condițiile de piață deoarece ratele dobânzilor aplicate acordurilor erau inferioare ratelor de piață. Prin decizia negativă se solicita Spaniei să obţină de la beneficiar returnarea ajutorului în cauză. În hotărârea Curţii de Justiție a Comunităților Europene din 29 aprilie 1999 în cauza C-342/96 Spania/Comisia (denumită în continuare „hotărârea Tubacex”) (?), Curtea a considerat că acordurile de reeșalonare a datoriilor încheiate între TGSS şi FOGASA nu constituie ajutoare de stat, întrucât organismele publice în cauză au acţionat asemenea unui creditor privat care încearcă să recupereze sume ce îi sunt datorate, atât timp cât rata dobânzii este cel puțin egală cu cea care ar fi fost aplicată de către un creditor privat (*), iar acordul de reeșalonare nu conduce la acumularea de noi datorii. () JO L 149, 16.6.1999, p. 40. (') Culegere 1999, p. 1-2459. ( Considerentul 48 din hotărârea Tubacex.