03/vol. 40 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 179 32001L0102 L 6[45 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 10.1.2002 DIRECTIVA 2001/102/CE A CONSILIULUI din 27 noiembrie 2001 de modificare a Directivei 1999/29/CE privind substanțele și produsele nedorite din hrana pentru animale (Text cu relevanță pentru SEE) CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Directiva 1999/29/CE a Consiliului din 22 apri- lie 1999 privind substanțele și produsele nedorite din hrana pen- tru animale (!), în special articolul 10 litera (a), având în vedere propunerea Comisiei, întrucât: (1) () Jo Directiva 1999/29/CE prevede că materiile prime pentru furaje pot fi puse în circulație în Comunitate numai dacă sunt de calitate bună, originală și comercială. Termenul „dioxine” desemnează un grup de 75 de dibenzo- p-dioxine policlorurate („PCDD”) și 135 de congeneri policlorurați ai dibenzofuranilor (,„PCDF”), dintre care 17 reprezintă un risc toxicologic. Cel mai toxic congener este 2,3,7,8-dibenzodioxina-p-tetraclorurată (TCDD), clasificată de Agenţia Internațională de Cercetare în Domeniul Cancerului și de alte organizații internaționale prestigioase drept substanță cancerigenă recunoscută pen- tru om. Comitetul științific pentru alimentație („SCF”), în acord cu Organizaţia Mondială a Sănătății („OMS”), a con- statat că efectul cancerigen al dioxinelor nu se manifestă la concentrații care se situează sub un anumit prag. Alte efecte adverse, precum endometrioza,  efectele neurocomportamentale și imunosupresoare apar la con- centrații mult mai mici și, în consecinţă, sunt relevante pentru determinarea aportului tolerabil. Bifenilii policlorurați („PCB”) reprezintă un grup de 209 congeneri diferiți, care pot fi clasificați în două grupe în funcție de proprietățile lor toxicologice: 12 congeneri manifestă proprietăți toxicologice similare dioxinelor și, în consecinţă, sunt denumiți frecvent „PCB-uri de tip dioxină”. Celelalte PCB-uri nu manifestă toxicitate similară cu cea a dioxinelor și au un profil toxicologic diferit. Fiecare congener al dioxinelor sau al PCB-urilor asemănă- toare dioxinelor prezintă un grad de toxicitate diferit. Pen- tru a cuantifica toxicitatea acestor diferiți congeneri s-a introdus conceptul de coeficienți de echivalență a toxicității L1135, 4.5.1999, p. 32. („TEF-uri”) pentru a facilita evaluarea riscurilor și controlul prin reglementări. Aceasta înseamnă că rezultatele analitice privind toți cei 17 congeneri individuali ai dioxinelor și cele 12 congeneri ai PCB-urilor de tipul dioxinelor sunt exprimate prin intermediul unei singure unități cuantificabile: „concentrația echivalentă de toxicitate TCDD” („TEQ”). Dioxinele și PCB-urile sunt extrem de rezistente la degra- dare chimică și biologică și în consecință persistă în mediu și se acumulează în lanțul trofic și în lanțul alimentar. Răspândirea dioxinelor, PCB-urilor și PCB-urilor de tipul dioxinelor în mediu determină o contaminare de bază care afectează toate plantele terestre ingerate direct prin pășunat sau folosite în hrana pentru animale ca materii prime pen- tru furaje, precum și lanțul trofic acvatic. Același lucru este valabil și pentru sol, care poate contamina materiile prime pentru furaje sau poate fi ingerat direct de animale. Pe lângă contaminarea de bază, se poate produce poluarea acciden- tală directă a materiilor prime din cauza deversării în anumite locuri a dioxinelor rezultate din activități indus- triale, a contaminării materiilor prime pentru furaje în timpul producerii, prelucrării și transportului, precum și a practicilor ilegale și a erorilor de management din timpul procesului de producție a furajelor. Peste 90 % din expunerea umană la dioxine este cauzată de alimente. Alimentele de origine animală reprezintă în condiții normale aproximativ 80 % din expunerea totală. Excesul de dioxină la animale provine în cea mai mare parte din furaje. În consecinţă, furajele și, în anumite cazuri, solul prezintă interes ca surse potențiale de dioxine. SCF a emis la 30 mai 2001 un aviz privind evaluarea riscurilor determinate de prezența în alimente a dioxinelor și a PCB-urilor de tipul dioxinelor. Acesta reprezintă o actualizare bazată pe noile informații științifice disponibile după adoptarea avizului SCF asupra acestui subiect la 22 noiembrie 2000. SCF a fixat un aport săptămânal tolerabil („TWI) pentru dioxine și PCB-uri de tipul dioxinelor de 14 pg WHO-TEQ/kg masă corporală. Esti- mările privind expunerea arată că o proporţie considera- bilă din populația Comunității înregistrează un aport peste cel tolerabil, prin intermediul regimului alimentar.