L 216/76 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 20.8.2009 DIRECTIVA 2009/81/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI din 13 iulie 2009 privind coordonarea procedurilor privind atribuirea anumitor contracte de lucrări, de furnizare de bunuri și de prestare de servicii de către autoritățile sau entitățile contractante în domeniile apărării şi securității și de modificare a Directivelor 2004/17/CE şi 2004/18/CE (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special Articolul 47 alineatul (2) şi articolele 55 și 95, având în vedere propunerea Comisiei, având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European (!), hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2), întrucât: (1) Securitatea națională rămâne responsabilitatea exclusivă a fiecărui stat membru, atât în domeniul apărării, cât și al securității. Formarea progresivă a unei piețe europene a echipamen- telor de apărare este indispensabilă în vederea consolidării Bazei industriale și tehnologice europene de apărare şi pen- tru dezvoltarea capacităților militare necesare punerii în aplicare a politicii europene de securitate și de apărare a Uniunii, Statele membre au ajuns la un consens cu privire la nevoia de a crea, a dezvolta şi a susține o Bază industrială şi teh- nologică europeană de apărare care să fie fondată pe capa- cități, competentă și competitivă. Pentru a îndeplini acest obiectiv, statele membre pot să utilizeze diferite instru- mente, în conformitate cu dreptul comunitar, în vederea instituirii unei adevărate piețe europene a echipamentelor de apărare și a unor condiții de concurență echitabile, atât la nivel european, cât și la nivel mondial. Acestea ar trebui să contribuie, de asemenea, la dezvoltarea în profunzime a diversității bazei de furnizori europeni din domeniul apărării, în special prin stimularea participării întreprinde- rilor mici şi mijlocii (IMM-urilor) şi a furnizorilor netradi- ționali pentru Baza industrială și tehnologică europeană de apărare, prin sprijinirea cooperării industriale şi prin pro- movarea unor furnizori secundari eficienți și cu o bună capacitate de reacţie. În acest context, statele membre ar trebui, de asemenea, să țină seama de Comunicarea inter- pretativă a Comisiei din 7 decembrie 2006 privind () JO C 100, 30.4.2003, p. 114. (2) Avizul Parlamentului European din 14 ianuarie 2009 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 7 iulie 2009. aplicarea articolului 296 din tratat în domeniul contracte- lor de achiziții în sectorul apărării și de Comunicarea Comisiei din 5 decembrie 2007 privind strategia pentru o industrie europeană de apărare mai puternică și mai competitivă. Crearea unei piețe europene a echipamentelor de apărare presupune, în primul rând, instituirea unui cadru legislativ adaptat. În domeniul achizițiilor, acest lucru necesită o coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor, care să satisfacă imperativele de securitate ale statelor membre şi obligațiile care rezultă din tratat. Pentru îndeplinirea acestui obiectiv, Parlamentul European a invitat Comisia, prin Rezoluția sa din 17 noiembrie 2005 referitoare la Cartea verde privind achizițiile în domeniul apărării (3), să elaboreze o directivă care să ia în conside- rare îndeosebi interesele statelor membre în materie de securitate, să dezvolte în continuare politica externă și de securitate comună, să promoveze consolidarea coeziunii europene și să păstreze caracterul de „putere civilă” al Uniunii. O mai bună coordonare a procedurilor de atribuire a con- tractelor, spre exemplu în cazul contractelor din domeniul serviciilor logistice, transportului şi depozitării poate, de asemenea, să contribuie la reducerea costurilor din sectorul apărării şi să diminueze în mod semnificativ impactul aces- tui sector asupra mediului. Aceste proceduri ar trebui să reflecte abordarea globală a Uniunii în domeniul securității, care răspunde evoluțiilor mediului strategic. Într-adevăr, apariția unor ameninţări asimetrice și transnaționale a dus la ştergerea progresivă a graniței dintre securitatea externă şi cea internă, militară și non-militară. Echipamentele de apărare și de securitate sunt cruciale atât pentru securitatea și suveranitatea statelor membre, cât şi pentru autonomia Uniunii. În consecință, achizițiile de bunuri şi de servicii în sectoarele apărării și securității pre- zintă adesea un caracter sensibil. Din acest aspect rezultă o serie de cerințe speciale, în spe- cial în domeniile securității aprovizionării şi securității informației. Aceste cerințe privesc, în primul rând, achizi- țiile de arme, muniție și de material de război, precum și serviciile și lucrările legate în mod direct de acestea, desti- nate forţelor armate, dar și anumite achiziții deosebit de sensibile în domeniul securității non-militare. În aceste domenii absența unor regimuri aplicabile la nivelul Uniunii împiedică deschiderea piețelor de apărare şi de securitate () JO C 280 E, 18.11.2006, p. 463.