L 33/10 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 3.2.2009 DIRECTIVE DIRECTIVA 2008/ lZZ/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI din 14 ianuarie 2009 privind protecția consumatorilor în ceea ce priveşte anumite aspecte referitoare la contractele privind dreptul de folosință a bunurilor pe durată limitată, la contractele privind produsele de vacanță cu drept de folosință pe termen lung, precum și la contractele de revânzare și de schimb (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95, având în vedere propunerea Comisiei, având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European (!), hotărând  în conformitate cu articolul 251 din tratat (?), procedura prevăzută la întrucât: (1) De la adoptarea Directivei 94/47/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 1994 privind protecția dobânditorilor în ceea ce priveşte anumite aspecte ale contractelor privind dobândirea dreptului de folosință pe durată limitată a bunurilor imobile (3), dreptul de folosință a bunurilor pe durată limitată a evoluat, iar pe piaţă au apărut noi produse de vacanță similare acestuia. Noile produse de vacanță, precum și anumite tranzacții referitoare la dreptul de folosință a bunurilor pe durată limitată, precum contractele de revânzare și contractele de schimb, nu intră sub incidența Directivei 94/47/CE. În plus, expe- riența dobândită din aplicarea Directivei 94/47/CE a demonstrat că anumite aspecte care sunt deja regle- mentate necesită actualizare și clarificare pentru a preveni dezvoltarea unor produse concepute astfel încât să eludeze dispozițiile prezentei directive. (2) Lacunele existente în reglementare creează cazuri de denaturare substanțială a concurenței și cauzează probleme grave consumatorilor, împiedicând astfel func- ționarea corespunzătoare a pieţei interne. Prin urmare, Directiva 94/47|CE ar trebui să fie înlocuită cu o nouă directivă actualizată. Întrucât turismul joacă un rol din ce în ce mai important în economiile statelor membre, o dezvoltare și o productivitate mai ridicată în sectoarele () JO C 44, 16.2.2008, p. 27. (?) Avizul Parlamentului European din 22 octombrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 18 decembrie 2008. () JO L 280, 29.10.1994, p. 83. bunurilor cu drept de folosință pe durată limitată și a produselor de vacanță cu drept de folosință pe termen lung ar trebui încurajate, prin adoptarea anumitor norme comune. Pentru a consolida securitatea juridică, iar consumatorii și întreprinderile să beneficieze de toate avantajele pieței interne, este necesară apropierea în continuare a legis- lației în acest domeniu a statelor membre. Astfel, anumite aspecte ale comercializării, vânzării şi revânzării bunurilor cu drept de folosință pe durată limitată și a produselor de vacanță cu drept de folosință pe termen lung, precum și referitoare la schimbul drepturilor care decurg din contractele privind dreptul de folosință a bunurilor pe durată limitată ar trebui să fie pe deplin armonizate. Statele membre nu ar trebui să aibă dreptul de a menţine sau de a introduce în legislaţia națională dispoziții diferite de cele prevăzute în prezenta directivă. În cazul în care nu există astfel de dispoziții armonizate, statele membre ar trebui să dispună în continuare de libertatea de a menține sau de a introduce dispoziții legislative naționale, în confor- mitate cu legislația comunitară. Astfel, statele membre ar trebui, de exemplu, să poată menține sau introduce dispoziții legislative cu privire la efectele exercitării dreptului de denunțare unilaterală în cadrul raporturilor juridice care nu intră sub incidența prezentei directive, sau dispoziții conform cărora nu poate fi încheiat niciun angajament între consumator și un furnizor de bunuri cu drept de folosință pe durată limitată sau de produse de vacanță cu drept de folosință pe termen lung şi nu poate fi efectuată nicio plată între aceste persoane atât timp cât consumatorul nu a semnat contractul de credit pentru finanțarea achiziţiei acestor servicii. Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere punerii în aplicare de către statele membre, în conformitate cu legislația comunitară, a dispozițiilor prezentei directive în domenii care nu intră sub incidența acesteia. Prin urmare, un stat membru ar putea să mențină sau să introducă dispoziții de drept intern care să corespundă celor din prezenta directivă sau o parte din dispozițiile sale privind tranzacțiile care nu intră sub incidența prezentei directive. Diferitele contracte care intră sub incidența prezentei directive ar trebui să fie definite în mod expres, astfel încât să fie exclusă posibilitatea de a eluda dispozițiile acesteia.