10.11.2009 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 292/5 II (Acte adoptate în temeiul Tratatelor CE/Euratom a căror publicare nu este obligatorie) DIRECTIVE CONSILIU DIRECTIVA 2009/132/CE A CONSILIULUI din 19 octombrie 2009 de stabilire a domeniului de aplicare a articolului 143 literele (b) și (c) din Directiva 2006/112/CE în ceea ce priveşte scutirea de la taxa pe valoarea adăugată a anumitor importuri finale de bunuri (versiune codificată) CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 93 și 94, având în vedere propunerea Comisiei, (3 având în vedere avizul Parlamentului European (!), Economic şi Social > având în vedere avizul Comitetului European (?), întrucât: (1) Directiva 83/181/CEE a Consiliului din 28 martie 1983 de stabilire a domeniului de aplicare a articolului 14 alineatul (1) litera (d) din Directiva 77/388/CEE privind scutirea de la taxa pe valoarea adăugată a anumitor importuri finale de bunuri (?) a fost modificată de mai multe ori și în mod substanțial (*). Este necesar, din (5) motive de claritate şi de raționalizare, să se codifice directiva menționată. (2)  În temeiul articolului 131 şi al articolului 143 literele (b) și (c) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (*), statele membre scutesc, fără a aduce atingere altor dispoziții comunitare și în condițiile pe care (6) () Avizul din 11 martie 2009 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). () JO C 175, 28.7.2009, p. 123. (') JO L 105, 23.4.1983, p. 38. () A se vedea anexa II partea A. () JO L 347, 11.12.2006, p. 1. le stabilesc pentru a preveni orice posibilă evaziune, fraudă sau abuz, importurile finale de bunuri exigibile pentru scutiri de drepturi vamale altele decât cele prevăzute în Tariful vamal comun. În conformitate cu articolul 145 din Directiva 2006/112/CE, Comisia trebuie să prezinte Consiliului propuneri pentru instituirea de norme fiscale comunitare care să clarifice sfera de aplicare a reducerilor prevăzute la articolele 143 şi 144 din directiva menționată şi norme de punere în aplicare. Deşi este de dorit să se atingă cel mai mare grad posibil de uniformizare între sistemul vamal și sistemul taxei pe valoarea adăugată, la aplicarea acestuia din urmă trebuie totuşi să se ia în considerare diferențele din punct de vedere al obiectivului şi structurii dintre taxele vamale și taxa pe valoarea adăugată. Trebuie să se instituie un regim al taxei pe valoarea adăugată diferit pentru importuri în măsura necesară pentru atingerea obiectivelor de armonizare fiscală. Scutirile la import pot fi acordate numai cu condiția să nu afecteze condițiile de concurență de pe piața internă. Anumite franşize aplicate în prezent în statele membre au la bază convenții între unele state membre şi țări terțe care, având în vedere scopul lor, vizează numai statele membre semnatare. Nu este util să se definească la nivel comunitar condițiile pentru acordarea franşizelor. Statele membre în cauză trebuie doar autorizate pentru a le menține.