29.10.2008 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 285/9 DIRECTIVE DIRECTIVA 2008/100/CE A COMISIEI din 28 octombrie 2008 de modificare a Directivei 90/496/CEE a Consiliului privind indicarea valorii nutritive pe etichetele P P produselor alimentare în ceea ce priveşte dozele zilnice recomandate, coeficienții de conversie pentru calculul valorii energetice şi definițiile (Text cu relevanță pentru SEE) COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Directiva 90/496/CEE a Consiliului din 24 septembrie 1990 privind indicarea valorii nutritive pe etichetele produselor alimentare (!), în special articolul 1 alineatul (4) literele (a) și () și articolul 5 alineatul (2), după Alimentară, consultarea Autorităţii Europene pentru Siguranţa întrucât: () () 0 Jo Jo Directiva 90/496/CEE precizează că este necesară definirea fibrelor. Condițiile pentru mențiunile nutriționale cum ar fi „sursă de fibre” sau „bogat în fibre” sunt stabilite în anexa la Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 al Parlamentului European şi al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind mențiunile nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare (2). Din motive de claritate şi coerență cu alte acte legislative comunitare în care este utilizată această noțiune, este necesar să se furnizeze o definiție pentru „fibre”. Definiția fibrelor ar trebui să țină seama de lucrările realizate în domeniu de Codex Alimentarius și de declarația privind fibrele alimentare, adoptată la 6 iulie 2007 de Grupul ştiințific pentru produse dietetice, nutriție și alergii al Autorităţii Europene pentru Siguranța Alimentară. Fibrele au fost consumate în mod tradițional ca substanță de origine vegetală și au unul sau mai multe efecte fizio- logice benefice, cum ar fi: diminuarea timpului de tranzit intestinal, creşterea volumului de materii fecale, faptul că pot fi fermentate de microflora colonului, reducerea nivelului de colesterol total în sânge, reducerea nivelului de colesterol LDL în sânge, reducerea glicemiei post- prandiale sau reducerea nivelului insulinei din sânge. Dovezi ştiințifice recente au arătat că pot fi obținute efectele fiziologice benefice similare datorită altor polimeri glucidici care nu sunt digestibili și nu sunt prezenți în mod natural în produsele alimentare L 276, 6.10.1990, p. 40. L 12, 18.1.2007, p. 3. (10) consumate ca atare. Prin urmare, este necesar ca definiția fibrelor să includă polimerii glucidici având unul sau mai multe efecte fiziologice benefice. Polimerii glucidici de origine vegetală care corespund definiției fibrelor pot fi strâns asociaţi într-o plantă cu lignina sau cu alți compuși diferiți de hidraţii de carbon, cum ar fi compuşii fenolici, ceruri, saponine, fitați, cutină, fitosteroli. Aceste substanțe, atunci când sunt strâns asociate cu polimerii glucidici de origine vegetală şi extrase cu polimerii glucidici pentru analiza fibrelor, pot fi considerate drept fibre. Cu toate acestea, atunci când sunt separate de polimerii glucidici și sunt adăugate la un produs alimentar, aceste substanțe nu pot fi considerate drept fibre. Pentru a ține seama de noile evoluții ştiințifice și tehno- logice, este necesar să se modifice lista coeficienților de conversie pentru calculul valorii energetice. Raportul FAO al unui atelier tehnic privind energia alimentară — metode de analiză și coeficienți de conversie — arată că 70 % din fibrele din alimentele tradi- ționale sunt presupuse a fi fermentabile. Prin urmare, este adecvat ca valoarea energetică medie pentru fibre să fie de 8 KJ/g (2 kcal/p). Eritritolul poate fi folosit într-o gamă largă de produse alimentare, printre altele, pentru a înlocui nutrienți precum zahărul, în cazul în care se doreşte o valoare energetică mai redusă. Eritritolul este un poliol și, în conformitate cu normele actuale prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din Directiva 90/496/CEE, valoarea sa energetică trebuie calculată cu ajutorul coeficientului de conversie pentru polioli, şi anume 10 KJ/g (2,4 kcallg). Utilizarea acestui coeficient de conversie nu ar asigura informarea deplină a consu- matorului cu privire la valoarea energetică redusă a unui Produs, rezultată din folosirea eritritolului la fabricarea sa. În avizul său cu privire la eritritol, formulat la 5 martie 2003, Comitetul ştiințific pentru alimentație umană a indicat că energia furnizată de eritritol era sub 0,9 HJ/g (sub 0,2 kcal/g). Prin urmare, ar trebui să se adopte un coeficient de conversie adecvat pentru eritritol.