54 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 4 31988R1315 3.5.1988 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE L123/2 REGULAMENTUL (CEE) NR. 1315/88 AL CONSILIULUI din 3 mai 1988 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2658/87 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun și a Regulamentului (CEE) nr. 918/83 privind instituirea unui regim comunitar de scutiri de drepturi vamale CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 28, având în vedere propunerea Comisiei (1), având în vedere avizul Parlamentului European (2), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (*), întrucât secţiunea II litera C din dispozițiile preliminare din Nomenclatura Combinată anexată la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 (*) prevede că se aplică un drept vamal forfetar de 10 % ad valorem mărfurilor care fac obiectul transporturilor mici adresate persoanelor particulare sau care sunt transportate în bagajele personale ale călătorilor, atâta timp cât este vorba despre importuri fără caracter comercial și întrucât valoarea globală a acestor mărfuri nu depășește, pe transport sau pe călător, 115 ECU; întrucât, în conformitate cu secţiunea II litera C 3 din dispozițiile preliminare menționate, dreptul forfetar de 10 % se aplică măr- furilor conținute în bagajele personale ale călătorilor numai pe fracțiunea de valoare care o depășește pe cea admisă pentru scutirea de dreptul de import în conformitate cu articolele 45-49 din Regulamentul (CEE) nr. 918/83 (5), astfel cum a fost modifi- cat prin Regulamentul (CEE) nr. 3822/85 (*); întrucât, dimpotrivă, în conformitate cu articolul 29 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul (CEE) nr. 918/83, dreptul forfetar de 10 % se aplică tuturor mărfurilor care fac obiectul transporturilor mici adresate persoanelor particulare, atâta timp cât valoarea globală a trans- porturilor în cauză depășește valoarea stabilită pentru admiterea lor la scutirea de drepturi, adică 45 ECU; întrucât  reglementarea  menţionată anterior prezintă inconvenientul de a priva de orice scutire de drepturi pe destinatarii transporturilor mici a căror valoare globală depășește, chiar cu puțin, suma de 45 ECU; întrucât, la examinarea acestei situații, a rezultat că introducerea în acest domeniu specific a unor dispoziții similare cu cele care se aplică mărfurilor transportate în bagajele personale ale călătorilor nu ar trebui să atragă după sine dificultăți administrative serioase; întrucât este oportun să se recurgă atât la modificarea secțiunii II litera C din dispozițiile pre- liminare din Nomenclatura Combinată, cât și a secţiunii VII din Regulamentul (CEE) nr. 918/83, astfel încât să permită acordarea () JOC254,11.10.1986, p. 7. () JOC13,181.1988, p. 173. () JOC105,2141987,p. 4. () JOL256,7.9.1987,p. 1. () JOL105,2341983,p.1. () JOL370, 31.12.1985, p. 22. scutirii de drepturi, în limita a 45 ECU, la importul micilor transporturi adresate persoanelor particulare și să se perceapă dreptul vamal forfetar de 10 % numai pe fracțiunea de valoare care depășeşte această sumă; întrucât, cu această ocazie, este recomandabil să se mărească de la 115 ECU la 200 ECU valoarea peste care transporturile adre- sate persoanelor particulare pot intra sub incidența dreptului vamal forfetar de 10 %, pe baza propunerii pe care Comisia a prezentat-o la 16 noiembrie 1984 (7); întrucât, din considerente de claritate juridică, este necesar să se recurgă la toate aceste modificări reformulând complet secţiunea II litera C din dispozițiile preliminare din Nomenclatura Combinată și din titlul VII din Regulamentul (CEE) nr. 918/83; întrucât, în conformitate cu articolul 1 alineatul (3) din Regula- mentul (CEE) nr. 919/83, insula Heligoland se consideră țară terță; întrucât, în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 2151/84 al Consiliului din 23 iulie 1984 privind teritoriul vamal al Comunității (5), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Actul de aderare a Spaniei și Portugaliei, toate teritoriile excluse din teritoriul vamal al Comunității sunt în aceeași situație juridică ca și insula Heligoland; întrucât este recomandabil să se modifice articolul 1 alineatul (3) în consecinţă; întrucât, pe de altă parte, articolele 137 și 138 din Regulamentul (CEE) nr. 918/83 au stabilit condițiile în care, până la stabilirea dispozițiilor comunitare din domeniul în cauză, statele membre pot acorda scutiri de drepturi specifice la importul de instrumente și aparate utilizate pentru cercetarea medicală, stabilirea diagnosticelor sau realizarea tratamentelor medicale; întrucât experiența dobândită prin punerea în aplicare a acestor dispoziţii de către un stat membru subliniază că admiterea cu scutire de drepturi a instrumentelor și aparatelor respective, atâta timp cât s-a stabilit că nici un instrument sau aparat echivalent nu este fabricat în prezent în Comunitate, nu poate atrage după sine consecințe defavorabile pentru economia comunitară; întrucât, dimpotrivă, aceasta ar permite facilitarea depistării și tratării boli- lor grave de care pot suferi persoanele rezidente pe teritoriul Comunității; întrucât este necesară încurajarea donațiilor de instrumente sau aparate pentru unitățile medicale desemnate în acest scop de către autoritățile competente; întrucât este recomandabilă, prin urmare, transformarea în dispoziții definitive aplicabile în întreaga Comunitate a dispozițiilor facultative și pro- vizorii de la articolele 137 și 138 din Regulamentul (CEE) nr. 918/83 în favoarea instrumentelor și aparatelor utilizate în () JOC324, 5.12.1984, p. 5. () JOL197,27.7.1984, p. 1.