19Jvol. 7 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 31 32004L0080 L 261/15 JURNALUL OFICIAL AL UNIUNII EUROPENE 6.8.2004 DIRECTIVA 2004/80/CE A CONSILIULUI din 29 aprilie 2004 privind despăgubirea victimelor infracționalității CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 308, având în vedere propunerea Comisiei (1), având în vedere avizul Parlamentului European (2), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (?), întrucât: (1) Unul dintre obiectivele Comunității Europene îl constituie eliminarea, între statele membre, a obstacolelor existente în calea liberei circulații a persoanelor și serviciilor. În cazul Cowan (?), Curtea a afirmat că, atunci când dreptul comunitar garantează unei persoane fizice libertatea de a se deplasa într-un alt stat membru, protecția integrității aces- tei persoane în statul membru respectiv, ca și cea a resor- tisanților și a rezidenților, constituie corolarul acestei libertăți de circulație. La realizarea acestui obiectiv ar tre- bui să contribuie măsuri pentru facilitarea despăgubirii vic- timelor infracționalității. Consiliul European reunit la Tampere, în 15 și 16 octom- brie 1999 a subliniat necesitatea stabilirii unor norme minime pentru protecţia victimelor infracționalității, în special în ceea ce privește posibilitățile de acces la justiție și dreptul la reparație, inclusiv la rambursarea cheltuielilor de judecată. În Declarația privind lupta împotriva terorismului, Consi- liul European, reunit la Bruxelles, în 25 și 26 martie 2004, a solicitat adoptarea prezentei directive înainte de 1 mai 2004. La 15 martie 2001, Consiliul adoptă Decizia-cadru 2001/220/JAI privind statutul victimelor în cadrul procesului penal (5). Întemeiată pe titlul VI din Tratatul pri- vind Uniunea Europeană, această decizie permite persoa- nelor să solicite reparații autorului infracțiunii ale cărei victime au fost, în cursul derulării unui proces penal. Victimele infracționalității în Uniunea Europeană trebuie să aibă dreptul la o despăgubire echitabilă și corespunzătoare JO C 45£E, 25.2.2003, p. 69. Aviz din 23 octombrie 2003 (nepublicat în Jurnalul Oficial până la această dată). JO C 95, 23.4.2003, p. 40. Cazul 186/87, Rec. 1989, p. 195. JOL82,22.3.2001, p. 1. (10) (11) (12) (13) (14) prejudiciilor suferite, indiferent de locul din Comunitatea Europeană în care a fost săvârșită infracțiunea. Prezenta directivă stabilește un sistem de cooperare în vederea facilitării accesului victimelor infracţionalității la despăgubire, în situații transfrontaliere; acest sistem trebuie să funcționeze pe baza unor mecanisme, în vigoare în statele membre, de  despăgubire a  victimelor infracționalității premeditate săvârșite prin violență pe teri- toriile respective. Este necesar, așadar, să fie creat un meca- nism de despăgubire în toate statele membre. Majoritatea statelor membre au creat deja astfel de sisteme de despăgubire, în anumite cazuri pentru a răspunde obli- gațiilor care le revin conform Convenției europene din 24 noiembrie 1983 privind despăgubirea victimelor infracțiunilor săvârșite prin violență. Dat fiind că măsurile cuprinse în prezenta directivă sunt necesare pentru realizarea obiectivelor Comunității și că tratatul nu prevede, pentru adoptarea prezentei directive, alte puteri de acţiune în afara celor prevăzute în articolul 308, este necesară aplicarea acestui din urmă articol. Deseori, victimele infracțiunilor nu reușesc să obţină des- păgubiri de la autorul infracțiunii ale cărei victime au fost, fie pentru că acesta din urmă nu dispune de resursele nece- sare pentru a respecta o hotărâre judecătorească prin care victimei îi sunt acordate daune-interese, fie pentru că nu poate fi identificat sau acţionat în justiție. Este necesară crearea unui sistem de cooperare între auto- rităţile statelor membre pentru a facilita accesul la despă- gubire în cazurile în care infracțiunea a fost săvârșită într-un stat membru altul decât cel în care își are reședința Victima. Acest sistem trebuie să permită ca victima unei infracțiuni să se poată adresa întotdeauna unei autorități a statului membru în care își are reședința și să elimine dificultățile de ordin practic și lingvistic care pot apărea în situațiile transfrontaliere. Acest sistem trebuie să conțină dispozițiile necesare pen- tru a permite victimei unei infracțiuni să găsească informațiile de care are nevoie pentru a depune cererea de despăgubire și pentru a asigura o cooperare eficientă între autoritățile implicate. Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile reafirmate în special prin Carta Drepturilor Fun- damentale a Uniunii Europene ca principii generale ale dreptului comunitar.