3.7.2007 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 173/19 DECIZII ADOPTATE ÎN COMUN DE CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIU DECIZIA NR. 779/2007/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI din 20 iunie 2007 de instituire, pentru perioada 2007-2013, a unui program special de prevenire și combatere a violenței împotriva copiilor, a tinerilor și a femeilor, precum și de protecție a victimelor și a grupurilor expuse riscurilor (programul Daphne IIl), ca parte a Programului general „Drepturile fundamentale şi justiția” PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 152, având în vedere propunerea Comisiei, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (!), având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (?), hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (3), întrucât: (1) Tratatul prevede că în definirea și punerea în aplicare a tuturor politicilor și activităților comunitare trebuie să se asigure un nivel înalt al sănătății umane; articolul 3 alineatul (1) litera (p) al acestuia cere ca acțiunea Comu- nității să cuprindă o contribuție la atingerea unui nivel înalt de protecţie a sănătății. ( Acţiunea Comunității ar trebui să completeze politicile naționale care urmăresc îmbunătățirea stării de sănătate publică, înlăturând sursele de pericol pentru sănătatea umană. (3) Violenţa fizică, sexuală și psihologică împotriva copiilor, a tinerilor şi a femeilor, inclusiv ameninţările cu asemenea acte, constrângerea sau lipsirea arbitrară de libertate, indiferent că au loc în viaţa publică sau în cea () JO C 69, 21.3.2006, p. 1. () JO C 192, 16.8.2005, p. 25. () Avizul Parlamentului European din 5 septembrie 2006 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial), Poziţia comună a Consiliului din 5 martie 2007 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) şi Poziţia Parlamentului European din 22 mai 2007 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). privată, constituie o încălcare a drepturilor acestora la viață, siguranță, libertate, demnitate şi integritate fizică şi emoțională și o amenințare serioasă pentru sănătatea fizică și mintală a victimelor unei asemenea violenţe. O astfel de violenţă, întrucât este atât de larg răspândită în Comunitate, constituie o adevărată încălcare a drepturilor fundamentale, un flagel pentru sănătate şi un obstacol în calea exercitării cetățeniei într-un mod sigur, liber şi echitabil. (4) Organizația Mondială a Sănătăţii (OMS) defineşte sănătatea ca o stare de deplină bunăstare fizică, mintală şi socială, și nu doar ca absență a bolii sau a infirmității. Conform unei rezoluții din 1996 a Adunării OMS, violența reprezintă o problemă majoră de sănătate publică la scară mondială. În raportul său cu privire la violență și sănătate din 3 octombrie 2002, OMS recomandă promovarea unor acţiuni de prevenire primară, întărirea măsurilor luate în favoarea victimelor violenței și intensificarea colaborării și a schimbului de informații privind prevenirea violenței. (5) Aceste principii sunt recunoscute în numeroase convenții, declarații și protocoale ale principalelor organizaţii şi instituții internaționale, cum ar fi Organizaţia Națiunilor Unite, Organizația Internaţională a Muncii (OIM), Conferința mondială privind femeile şi Congresul mondial împotriva exploatării sexuale a copiilor în scop comercial. (6) Lupta împotriva violenţei ar trebui plasată în contextul protecției drepturilor fundamentale, astfel cum sunt acestea recunoscute de Carta drepturilor fundamentale ale Uniunii Europene () și în explicațiile însoțitoare, având în vedere statutul acesteia, care recunoaște, între altele, dreptul la demnitate, egalitate și solidaritate. Carta cuprinde un număr de articole speciale privind protecţia şi promovarea integrității fizice şi mintale, egalitatea de tratament între femei și bărbați, drepturile copilului şi nediscriminarea, recunoscând totodată interzicerea trata- mentelor inumane sau degradante, a sclaviei și muncii forțate, precum și a exploatării prin muncă a copiilor. Carta recunoaşte că un nivel înalt de protecție a sănătății umane este necesar în definirea și punerea în aplicare a tuturor politicilor şi activităților comunitare. ( JO C 364, 18.12.2000, p. 1.