L 201/8 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 30.7.2008 REGULAMENTUL (CE) NR. 734/2008 AL CONSILIULUI din 15 iulie 2008 privind protecția ecosistemelor marine vulnerabile din marea liberă împotriva efectelor nocive ale uneltelor de pescuit de fund CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37, având în vedere propunerea Comisiei, având în vedere avizul Parlamentului European (!), întrucât: Comunitatea este parte contractantă la Convenţia Naţiunilor Unite asupra dreptului mării şi la Acordul pentru aplicarea dispozițiilor Convenției Naţiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 în legătură cu conservarea și gestionarea stocurilor de peşti anadromi și a stocurilor de peşti mari migratori. Aceste instrumente internaţionale stabilesc obligația statelor de a coopera în domeniul conservării resurselor vii din marea liberă și prevăd ca această cooperare să se desfăşoare în mod direct între state sau prin intermediul organizațiilor sau acordurilor corespunzătoare de gestionare a pescuitului la nivel subregional sau regional. Absenţa organizațiilor sau a acordurilor de gestionare a pescuitului la nivel regional nu exonerează statele de obligația care le revine în temeiul dreptului mării de a adopta, în raport cu cetățenii lor, măsurile necesare pentru conservarea resurselor vii din marea liberă, inclusiv pentru protecția ecosistemelor marine vulnerabile împotriva efectelor nocive ale activităților de pescuit. Articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea şi exploatarea durabilă a resurselor piscicole în confor- mitate cu politica comună în domeniul pescuitului (?) prevede că politica comună în domeniul pescuitului aplică principiul precauției în adoptarea unor măsuri pentru reducerea impactului activităților de pescuit () Avizul din 4 iunie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). (') JO L 358, 31.12.2002, p. 59. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 865/2007 (O L 192, 24.7.2007, p. 1). asupra ecosistemelor marine. În conformitate cu articolul 7 din același regulament, Comisia poate decide, la solicitarea motivată a unui stat membru sau din proprie inițiativă, luarea unor măsuri de urgență, în cazul în care există dovezi ale unei amenințări grave pentru conservarea resurselor acvatice vii sau pentru ecosistemul marin, care apar ca urmare a activităților de pescuit și care necesită adoptarea unor măsuri imediate. Comunitatea s-a angajat să acționeze pentru conservarea ecosistemelor marine precum recifele, munții submarini, coralii de adâncime, izvoarele hidrotermale și bancurile de bureţi. Există numeroase date ştiințifice care atestă faptul că integritatea acestor ecosisteme este amenințată de activitățile de pescuit în care se utilizează unelte de fund. Comunitatea a adoptat deja măsuri pentru inter- zicerea pescuitului de fund în zonele din apele comu- nitare care adăpostesc astfel de ecosisteme. Aceasta a contribuit, de asemenea, în mod semnificativ  la adoptarea unor măsuri similare în zonele din marea liberă aflate în sfera de competență a tuturor organiza- țiilor regionale de gestionare a pescuitului existente, abilitate să reglementeze activitățile de pescuit de fund. În plus, aceasta a contribuit activ la instituirea unor noi organizații sau acorduri, pentru ca întreaga suprafață oceanică a planetei să fie inclusă în sisteme regionale corespunzătoare de conservare şi gestionare a pescuitului. Cu toate acestea, în anumite zone din marea liberă există dificultăți semnificative în ceea ce priveşte instituirea unui astfel de organism. Prin Rezoluția 61/105 a Adunării Generale a Naţiunilor Unite, adoptată la 8 decembrie 2006, comunitatea inter- națională a convenit asupra necesității urgente de a adopta măsuri de protejare a ecosistemelor marine vulne- rabile împotriva efectelor distructive ale activităților de pescuit de fund, prin intermediul unei reglementări stricte a acestor activități de către organizațiile sau acor- durile de gestionare a pescuitului la nivel regional sau de către state în ceea ce priveşte navele care arborează pavi- lionul lor şi care desfăşoară activități de pescuit în zone în care nu există astfel de organizații sau acorduri. Adunarea Generală a oferit orientări privind tipul de măsuri care ar trebui adoptate în acest sens. Acţiunile întreprinse în cadrul FAO pentru elaborarea unor orientări internaționale privind gestionarea acestor acti- vități de pescuit în cadrul Codului de conduită pentru un pescuit responsabil sunt, de asemenea, deosebit de relevante pentru proiectarea şi adoptarea unor astfel de măsuri, precum şi pentru punerea lor în aplicare de către statele membre.