19Jvol. 6 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 41 32003L0008 L 26/41 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 31.1.2003 DIRECTIVA 2003/8/CE A CONSILIULUI din 27 ianuarie 2003 de îmbunătățire a accesului la justiție în litigiile transfrontaliere prin stabilirea unor norme minime comune privind asistența judiciară acordată în astfel de litigii CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 61 litera (c) și articolul 67, având în vedere propunerea Comisiei (1), având în vedere avizul Parlamentului European (2), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (?), întrucât: (1) Uniunea Europeană și-a stabilit ca obiectiv menținerea și dezvoltarea unui spațiu de libertate, securitate și justiție, în cadrul căruia se asigură libera circulație a persoanelor. Pen- tru realizarea treptată a unui astfel de spaţiu, Comunitatea trebuie să adopte, între altele, măsurile în domeniul coo- perării judiciare în materie civilă care sunt necesare pentru buna funcționare a pieței interne. Articolul 65 litera (c) din tratat prevede, între altele, măsuri ce vizează eliminarea obstacolelor în calea bunei desfășurări a procedurilor civile, la nevoie prin înlesnirea compatibilității normelor de procedură civilă aplicabile în statele membre. Consiliul European, întrunit la Tampere, la 15 și 16 octom- brie 1999, a invitat Consiliul să stabilească standarde minime care să garanteze un nivel corespunzător de asistență judiciară în cauzele transfrontaliere în întreaga Uniune. Toate statele membre sunt părți la Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților funda- mentale din 4 noiembrie 1950. Materiile reglementate de prezenta directivă sunt conforme cu respectiva convenție, în special principiul egalității ambelor părți într-un litigiu. Prezenta directivă vizează să promoveze acordarea asisten- ței judiciare în litigiile transfrontaliere oricărei persoane care nu dispune de resurse suficiente, atunci când această asistență este necesară pentru a asigura accesul efectiv la justiție. Accesul la justiție este un drept general recunoscut care este, de asemenea, reafirmat la articolul 47 din Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene. Nici lipsa de resurse a unei părți într-un litigiu, indiferent dacă aceasta are calitatea de reclamant sau pârât, nici () JO C103£, 30.4.2002, p. 368. () Aviz emis la 25 septembrie 2002 (nepublicat în Jurnalul Oficial până la această dată). () JOC221,17.9.2002, p. 64. (10) (11) (13) dificultățile care decurg din caracterul transfrontalier al unui litigiu, nu trebuie să constituie obstacole în calea acce- sului efectiv la justiție. Având în vedere că obiectivele prezentei directive nu pot fi suficient realizate de către statele membre, dar pot fi, prin urmare, mai bine realizate la nivel comunitar, Comunitatea poate lua măsuri în conformitate cu principiul subsidiari- tății prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporţionalității, astfel cum este enunțat la articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea acestor obiective. Prezenta directivă are ca obiectiv principal garantarea unui nivel corespunzător al asistenței judiciare în litigiile trans- frontaliere prin stabilirea anumitor standarde minime comune cu privire la asistența judiciară în astfel de litigii. O directivă a Consiliului este instrumentul legislativ cel mai adecvat pentru atingerea unui astfel de obiectiv. Prezenta directivă se aplică în cazul litigiilor transfrontali- ere în materie civilă și comercială. Orice persoană implicată într-un litigiu în materie civilă sau comercială reglementată de prezenta directivă trebuie să aibă posibilitatea să își valorifice drepturile în instanță, chiar dacă situația financiară personală o împiedică să poată suporta cheltuielile de judecată. Asistenţa judiciară se consideră a fi corespunzătoare atunci când aceasta îi per- mite beneficiarului să aibă acces efectiv la justiție în condițiile prevăzute de prezenta directivă. Asistenţa judiciară trebuie să acopere consilierea precontencioasă în vederea ajungerii la un acord înainte de inițierea unei proceduri judiciare, asistența judiciară în vederea sesizării unei instanţe și reprezentarea în justiție, precum și plata cheltuielilor de judecată sau exonerarea de la plata acestora. Dreptul intern al statului membru în care se află instanța sau în care se solicită executarea hotărârii este cel care sta- bilește dacă cheltuielile de judecată pot include cheltuielile părții adverse pe care beneficiarul asistenței judiciare este obligat să le plătească. Toţi cetățenii Uniunii, indiferent unde își au domiciliul sau reședința obișnuită pe teritoriul unui stat membru, trebuie să fie eligibili pentru acordarea asistenței judiciare în litigiile transfrontaliere, în cazul în care îndeplinesc condițiile pre- văzute de prezenta directivă. Acest lucru este valabil și pen- tru resortisanții unor țări terțe care își au reședința obișnu- ită pe teritoriul unui stat membru și care locuiesc în mod legal pe teritoriul unui stat membru.