164 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 19Jvol. 6 3200310086 3.10.2003 JURNALUL OFICIAL AL UNIUNII EUROPENE L 251/12 DIRECTIVA 2003/86/CE A CONSILIULUI din 22 septembrie 2003 privind dreptul la reîntregirea familiei CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 63 punctul 3 litera (a), având în vedere propunerea Comisiei (1), având în vedere avizul Parlamentului European (2), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (3), având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (*), întrucât: (1) Pentru a institui în mod progresiv un spaţiu de libertate, securitate și justiție, Tratatul de instituire a Comunității Europene prevede, pe de o parte, adoptarea unor măsuri care vizează libera circulație a persoanelor, coroborate cu măsuri de acompaniere privind controlul la frontierele externe, azilul și imigrarea și, pe de altă parte, adoptarea unor măsuri în materie de azil, imigrare și protecție a drep- turilor resortisanților țărilor terţe. Măsurile privind reîntregirea familiei ar trebui adoptate în conformitate cu obligația de protecție a familiei și de res- pectare a vieţii de familie, care este consacrată în nume- roase instrumente de drept internațional. Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și respectă principiile recunoscute în special de articolul 8 din Convenția Euro- peană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Consiliul European a recunoscut, în cadrul reuniunii speciale de la Tampere din 15 și 16 octombrie 1999, nece- sitatea armonizării legislațiilor interne privind condițiile de admitere și de ședere a resortisanților țărilor terţe. În acest context, a declarat că Uniunea Europeană ar trebui să asi- gure un tratament echitabil al resortisanților țărilor terțe care au reședința în mod legal pe teritoriul statelor membre și că o politică de integrare mai energică ar trebui să urmă- rească acordarea unor drepturi și obligații comparabile cu cele ale cetăţenilor Uniunii Europene. În acest scop, JO C116£, 26.4.2000, p. 66 și JO C 62 £, 27.2.2001, p. 99. JO C135, 7.5.2001, p. 174. JO C 204, 18.7.2000, p. 40. JO C 73, 26.3.2003, p. 16. (10) Consiliul European a solicitat Consiliului să adopte de îndată decizii pe baza propunerilor Comisiei. Nevoia rea- lizării obiectivelor stabilite la Tampere a fost reafirmată de Consiliul European de la Laeken din 14 și 15 decembrie 2001. Reîntregirea familiei este o modalitate necesară pentru a face posibilă viața în familie. Ea contribuie la crearea unei stabilităţi socio-culturale care facilitează integrarea resorti- sanților țărilor terţe în statele membre, fapt care permite, de asemenea, promovarea coeziunii economice și sociale, obiectiv fundamental al Comunității, enunțat de tratat. Statele membre ar trebui să pună în aplicare dispozițiile prezentei directive fără să facă discriminare pe bază de sex, rasă, culoare, origine etnică sau socială, caracteristici gene- tice, limbă, religie sau convingeri, opinii politice sau orice alte tipuri de opinii, apartenența la o minoritate națională, avere, naștere, handicap, vârstă sau orientare sexuală. Pentru a asigura protecția familiei, precum și menținerea sau crearea unei vieți de familie, este necesar să se stabi- lească, pe baza unor criterii comune, condițiile materiale pentru exercitarea dreptului la reîntregirea familiei. Statele membre ar trebui să poată aplica prezenta directivă și atunci când membrii unei familii sosesc împreună. O atenție deosebită ar trebui acordată situației refugiaților, ca urmare a motivelor care i-au constrâns să își părăsească țara și care îi împiedică să ducă o viață în familie normală în țara lor. Prin urmare, ar trebui prevăzute condiții mai favorabile pentru exercitarea dreptului acestora la reîntregirea familiei. Reîntregirea familiei ar trebui să vizeze, în orice caz, membrii familiei nucleare, și anume soțul (soția) și copiii minori. Statele membre sunt cele care ar trebui să decidă dacă doresc să autorizeze reîntregirea familiei în ceea ce privește ascendenții pe linie directă, copiii majori celibatari, parte- nerii necăsătoriți sau înregistrați, precum și, în cazul unei căsătorii poligame, copiii minori ai unei alte soții și ai susţinătorului reîntregirii. Atunci când un stat membru autorizează reîntregirea familiei pentru aceste persoane, acest lucru nu aduce atingere posibilității, pentru statele membre care nu recunosc existența legăturilor de familie în cazurile reglementate de prezenta dispoziție, de a nu acorda respectivelor persoane tratamentul de membri ai familiei în ceea ce privește dreptul de ședere într-un alt stat membru, astfel cum este definit de legislația comunitară pertinentă.