84 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 13Jvol. 36 32002L0072 15.8.2002 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE L 220/18 DIRECTIVA 2002/72/CE A COMISIEI din 6 august 2002 privind materialele și obiectele din material plastic destinate să vină în contact cu produsele alimentare (Text cu relevanță pentru SEE) COMISIA COMUNITAÎILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Directiva 89/109/CEE a Consiliului din 21 decem- brie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind materialele și obiectele destinate să vină în contact cu produsele alimentare (!), în special articolul 3, după consultarea Comitetului științific pentru alimentație umană, întrucât: (1) Directiva 90/128/CEE a Comisiei din 23 februarie 1990 privind materialele și obiectele din material plastic care vin în contact cu produsele alimentele (2), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2002/17|/CE (*), a fost modificată în mod frecvent și substanțial; din motive de claritate și temeinicie, aceasta ar trebui, prin urmare, codificată. (2) Articolul 2 din Directiva 89/109/CEE prevede că nu trebuie să aibă loc un transfer al componentelor materialelor și obiectelor, în forma lor finită, în produsele alimentare în cantități care ar putea să pună în pericol sănătatea umană sau să determine o modificare inacceptabilă a compoziției produselor alimentare. (3) Pentru a realiza obiectivul menționat în cazul materialelor plastice și al obiectelor din material plastic, un instrument potrivit este o directivă specială în sensul articolului 3 din Directiva 89/109/CEE, ale cărei norme generale sunt vala- bile și pentru situația în discuție. (4)  Domeniul de aplicare al prezentei directive trebuie să coincidă cu acela al Directivei 82/711/CEE a Consiliului (%). (5)  Deoarece normele stabilite de directiva menționată nu sunt potrivite pentru rășinile schimbătoare de ioni, materialele respective și obiectele din acestea se reglementează printr-o directivă specială ulterioară. (6)  Siliconii trebuie considerați mai degrabă elastomeri decât materiale plastice și, prin urmare, se exclud din definiția materialelor plastice. (7) Elaborarea unei liste de substanțe autorizate, cu specifica- rea limitei de migrație globală și, după caz, a altor restricții () JOL40,11.2.1989, p. 38. () JOL75,21.3.1990, corectat în JOL 349, 13.12.1990, p. 26. () JOL 58, 28.2.2002, p. 19. () JOL297,23.10.1982, p. 26. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 97/48/CE (JO L 222, 12.8.1997, p. 10). (10) (11) (12) (13) (14) () speciale este suficientă pentru realizarea obiectivului prevăzut la articolul 2 din Directiva 89/109/CEE. În afară de monomeri și alte materii prime, evaluate în întregime și autorizate la nivel comunitar, mai există monomeri și materii prime evaluate și autorizate cel puțin într-un stat membru, care se pot utiliza în continuare în aşteptarea evaluării acestora de către Comitetul științific pentru alimentație umană, care decide asupra includerii lor pe lista comunitară; în consecinţă, prezenta directivă se extinde, în timp util, pentru substanțele și domeniile excluse temporar. Lista actuală de aditivi este o listă incompletă, deoarece nu conține toate substanțele care sunt acceptate în prezent în unul sau mai multe state membre; în consecință, substanțele respective sunt reglementate în continuare de legislaţia internă până la luarea unei decizii privind inclu- derea pe lista comunitară. Prezenta directivă stabilește specificațiile numai pentru câteva substanțe. Celelalte substanţe care necesită specifi- caţii rămân, prin urmare, reglementate în această privință de legislația internă până la luarea unei decizii la nivel comunitar. Pentru anumiți aditivi, restricțiile stabilite de prezenta directivă nu se pot aplica deocamdată în toate situațiile până la culegerea și evaluarea tuturor datelor necesare pen- tru o mai bună estimare a expunerii consumatorului în unele condiții specifice; prin urmare, aditivii respectivi apar în altă listă decât aceea cu aditivii reglementați în întregime la nivel comunitar. Directiva 82/711/CEE stabilește normele de bază necesare testelor de migrație a componentelor materialelor plastice și obiectele din material plastic și Directiva 85/572/CEE a Consiliului (*) stabilește lista simulanților ce trebuie utilizați în testele de migrație. Determinarea unei cantități dintr-o substanță aflată într-un material sau obiect finit este mai simplă decât determinarea nivelului migrației specifice a acestuia. Este permisă, prin urmare, în anumite condiții, verificarea conformității prin determinarea mai degrabă a cantității decât a nivelului migrației specifice. Pentru anumite tipuri de materiale plastice, existența unor modele de difuzie general recunoscute, obținute din date experimentale, permite estimarea nivelului migrației unei substanțe în anumite condiţii, evitând, prin urmare, încercările complexe, scumpe și de durată. JOL 372, 31.12.1985, p. 14.