34 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 06/vol. 4 3200110024 5.5.2001 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE L125/15 DIRECTIVA 2001/24/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI din 4 aprilie 2001 privind reorganizarea și lichidarea instituțiilor de credit PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 47 alineatul (2), având în vedere propunerea Comisiei (1), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2), având în vedere avizul Institutului Monetar European (3), hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (3), întrucât: (1) În conformitate cu obiectivele tratatului, dezvoltarea armonioasă și echilibrată a activităților economice în Comunitate ar trebui promovată prin eliminarea oricăror obstacole în calea libertății de stabilire și a libertății de a presta servicii în cadrul Comunității. Simultan cu eliminarea obstacolelor, ar trebui să se ia în considerare situaţia care ar putea să apară în cazul în care o instituție de credit are dificultăți, în special dacă instituția respectivă are sucursale în alte state membre. Prezenta directivă face parte din cadrul legislativ al Comu- nității instituit de Directiva 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 martie 2000 privind ini- țierea și exercitarea activităților instituțiilor de credit (5). Rezultă că, în timpul desfășurării activității, o instituție de credit și sucursalele sale formează o entitate unică, care face obiectul supravegherii autorităților competente ale statu- lui în care s-a eliberat autorizația valabilă în întreaga Comunitate. Ar fi de dorit să nu se renunțe la această unitate dintre o instituție și sucursalele sale, în cazul în care este necesar să se adopte măsuri de reorganizare sau să se deschidă o pro- cedură de lichidare. JO C 356, 31.12.1985, p. 55 și JO C 36, 8.2.1988, p. 1. JO C 263, 20.10.1986, p. 13. JO C 332, 30.10.1998, p. 13. Avizul Parlamentului European din 13 martie 1987 (O C 99, 13.4.1987, p. 211), confirmat în 2 decembrie 1993 O C 342, 20.12.1993, p. 30), Poziţia comună a Consiliului din 17 iulie 2000 (JO C 300, 20.10.2000, p. 13) și Decizia Parlamentului European din 16 ianuarie 2001 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). Decizia Con- siliului din 12 martie 2001. JO L 126, 26.5.2000, p. 1. Directivă modificată de Directiva 2000/28|CE 0 L 275, 27.10.2000, p. 37). (10) ( Adoptarea Directivei 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 privind sistemele de garantare a depozitelor (*), care introduce principiul de apartenență obligatorie a instituțiilor de credit la un sistem de garantare din statul membru de origine, evidențiază și mai clar necesitatea recunoașterii reciproce a măsurilor de reorganizare și a procedurilor de lichidare. Autorităţile administrative sau judiciare ale statului mem- bru de origine trebuie să aibă competențe exclusive privind hotărârea și aplicarea măsurilor de reorganizare prevăzute de legislația și uzanțele în vigoare în acest stat membru. Datorită dificultății armonizării legislațiilor și uzanţelor din statele membre, este necesar să se instituie recunoașterea reciprocă de către statele membre a măsurilor luate de către fiecare dintre acestea, pentru refacerea viabilității instituţi- ilor de credit autorizate. Este esențial să se garanteze că măsurile de reorganizare adoptate de autoritățile administrative și judiciare ale sta- tului membru de origine, precum și măsurile adoptate de persoanele sau instituțiile desemnate de către aceste auto- rități pentru administrarea acestor măsuri de reorganizare, inclusiv măsurile care implică posibilitatea de suspendare a plăţilor, de suspendare a măsurilor de executare sau de reducere a creanțelor și orice altă măsură care ar putea afecta drepturile preexistente ale terților, produc efecte în toate statele membre. Nu este necesar ca anumite măsuri, în special cele care afectează funcționarea structurii interne a instituţiilor de credit sau drepturile managerilor sau drepturile acționari- lor, să fie reglementate de prezenta directivă pentru a-și produce toate efectele în statele membre, în măsura în care, aplicând normele dreptului internațional privat, legea apli- cabilă este cea a statului de origine. Anumite măsuri, în special cele privind îndeplinirea în per- manenţă a condițiilor de autorizare, fac deja obiectul recu- noaşterii reciproce conform Directivei 2000/12/CE, în măsura în care nu afectează înainte de adoptare drepturile preexistente ale terților. Persoanele care participă la funcţionarea structurii interne a instituțiilor de credit, cum ar fi managerii și acţionarii unor asemenea instituții, avuți în vedere în această calitate, nu sunt considerați terţi în sensul prezentei directive. JOL135, 31.5.1994,p. 5.