L 2720 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 30.1.2010 REGULAMENTUL (CE) NR. 67/20 10 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI din 30 noiembrie 2009 de stabilire a normelor generale de acordare a ajutorului financiar comunitar în domeniul rețelelor transeuropene (versiune codificată) PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 156, având în vedere propunerea Comisiei, având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European (!), după consultarea Comitetului Regiunilor, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2), întrucât: (1) Regulamentul (CE) nr. 2236/95 al Consiliului, din 18 sep- tembrie 1995 de stabilire a normelor generale de acordare a ajutorului financiar comunitar în domeniul reţelelor transeuropene (3) a fost modificat de mai multe ori în mod substanțial (*). Este necesar, din motive de claritate şi de raționalizare, să se codifice respectivul regulament. (2) În conformitate cu articolul 155 din tratat, Comunitatea stabileşte un ansamblu de orientări care cuprinde obiec- tivele, prioritățile precum şi liniile directoare ale acţiunilor preconizate în domeniul reţelelor transeuropene şi poate sprijini proiecte de interes comun sprijinite de statele mem- bre în domeniul reţelelor transeuropene. În conformitate cu acel articol, se poate acorda ajutor comunitar unor pro- iecte de interes comun, identificate în cadrul orientărilor. (3) Artrebui stabilite normele generale pentru finanțare comu- nitară a rețelelor transeuropene, permițându-se astfel punerea în aplicare a articolului 155. (4) Artrebui să crească participarea capitalului privat la finan- țarea rețelelor transeuropene şi să se dezvolte parteneriatul dintre sectorul public şi cel privat. (5) Ajutorul comunitar poate consta în special din studii de fezabilitate, garanții de împrumut şi subvenții ale ratei dobânzii. Aceste subvenții şi garanții se referă în special la o susținere financiară din partea Băncii Europene de Inves- tiții sau a altor organisme financiare publice sau private. În anumite cazuri bine justificate pot fi avute în vedere sub- venții directe pentru investiții. (!) Avizul din 10 iunie 2009 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). (2) Avizul Parlamentului European din 24 noiembrie 2009 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) şi Decizia Consiliului din 26 noiembrie 2009. () JO L 228, 23.9.1995, p. 1. (“) A se vedea anexa II. (6) (10) (11) Garanțiile de împrumut ar trebui să fie acordate de Fondul European de Investiţii sau de alte organizații financiare pe criterii comerciale. Ajutorul financiar comunitar poate aco- peri o parte sau toate primele plătite de beneficiarii acestor garanții. Ajutorul comunitar este destinat în primul rând depăşirii obstacolelor financiare care pot apărea pe durata fazei ini- țiale a unui proiect. Este necesară fixarea unui plafon al ajutorului comunitar, în funcție de costul total al investiției. Totuşi, ar trebui să se prevadă creşterea nivelului asistenței financiare comuni- tare în vederea promovării finalizării conexiunilor trans- frontaliere din proiectele prioritare. Instituirea unor parteneriate public-privat (sau a altor forme de cooperare între sectorul public şi cel privat) nece- sită un angajament financiar ferm din partea investitorilor instituționali, care să fie suficient de atractiv pentru atragerea capitalului privat. Acordarea de asistență finan- ciară comunitară multianuală ar elimina incertitudinile care încetinesc ritmul de realizare a proiectelor. Prin urmare, ar trebui luate măsuri pentru a acorda ajutor finan- ciar proiectelor selectate în temeiul unui angajament juri- dic multianual. Ajutorul comunitar ar trebui să fie acordat proiectelor în funcţie de contribuția acestora la realizarea obiectivelor prevăzute la articolul 154 din tratat şi a celorlalte obiec- tive şi priorități reglementate de orientările menționate la articolul 155 din tratat. Ar trebui să se țină seama şi de alte aspecte, cum ar fi efectul stimulativ asupra finanțării publice şi private, efectele socio-economice directe sau indirecte ale proiectelor, în special asupra forței de muncă şi consecințele asupra mediului. Este necesar să se permită participarea capitalului de risc la fondurile de investiții, care să furnizeze în mod prioritar capital de risc pentru proiectele de rețele transeuropene în proporție de până la 1 % din suma totală pentru perioada 2000-2006, în scopul de a dobândi experiență în această formă de finanțare. Această limită poate creşte până la 2 %, după reexaminarea modului de funcționare a acestui instrument. Este necesar să se examineze, de asemenea, o posibilă extindere a acestuia în viitor.