10.6.2009 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 146/37 DIRECTIVA 2009/44/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI din 6 mai 2009 de modificare a Directivei 98/26/CE privind caracterul definitiv al decontării în sistemele de plăți și de decontare a titlurilor de valoare și a Directivei 2002/47|CE privind contractele de garanție financiară în ceea ce priveşte sistemele legate și creanțele private (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95, având în vedere propunerea Comisiei, având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (!), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2), hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (3), întrucât: (1) Directiva 98/26/CE a Parlamentului European şși a Consi- liului (4) a instituit un sistem în temeiul căruia caracterul definitiv al ordinelor de transfer și al compensării, precum şi caracterul executoriu al garanțiilor suplimentare se asi- gură atât pentru participanții naționali, cât și pentru cei străini în cadrul sistemelor de plată şi de decontare a titlu- rilor de valoare. Concluzia raportului de evaluare al Comisiei din 7 aprilie 2006 referitor la Directiva 98/26/CE privind caracterul definitiv al decontării, a fost că Directiva 98/26/CE func- ționează, în general, bine. Acest raport a subliniat faptul că ar putea fi în curs o serie de modificări importante la siste- mele de plată și de decontare a titlurilor de valoare și, de asemenea, indica faptul că este necesar, într-o oarecare măsură, să se clarifice și să se simplifice Directiva 98/26/CE. Principala modificare constă însă în numărul din ce în ce mai mare de legături dintre sisteme care funcţionau aproape exclusiv la nivel național și în mod independent, în momentul redactării Directivei 98/26/CE. Această modi- ficare reprezintă unul din rezultatele Directivei 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare (), și ale Codului european de conduită privind () JO C216, 23.8.2008, p. 1. () Avizul din 3 decembrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). (?) Avizul Parlamentului European din 18 decembrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) şi Decizia Consiliului din 27 aprilie 2009. ( JOL 166, 11.6.1998, p. 45. () JOL145, 30.4.2004, p. 1. serviciile post-tranzacționare. În vederea adaptării la aceste evoluții, ar trebui clarificat conceptul de sistem interopera- bil, precum şi responsabilitatea operatorilor de sistem. Directiva 2002/47|CE a Parlamentului European şi a Con- siliului (9) a creat un cadru juridic comunitar uniform pen- tru utilizarea transfrontalieră a garanției financiare, eliminând astfel majoritatea cerințelor de formă impuse în mod tradițional contractelor de garanție financiară. Banca Centrală Europeană a decis să adauge creanțele pri- vate la categoriile eligibile de garanții pentru operațiunile de credit ale Eurosistemului cu începere de la 1 ianuarie 2007. Pentru maximizarea impactului economic al utiliză- rii creanțelor private, Banca Centrală Europeană a reco- mandat extinderea domeniului de aplicare a Directivei 2002/47/CE. Raportul de ecvaluare al Comisiei din 20 decembrie 2006 referitor la Directiva 2002/47|CE pri- vind contractele de garanție financiară, elaborat de Comi- sie, a abordat acest aspect şi a subscris la avizul Băncii Centrale Europene. Utilizarea creanțelor private va con- duce la creşterea rezervei de garanții disponibile. În plus, o mai mare armonizare în domeniul sistemelor de plată și de decontare a titlurilor de valoare ar contribui şi mai mult la crearea unor condiții egale pentru instituțiile de credit din toate statele membre. În cazul în care s-ar facilita utilizarea creanțelor private ca garanții, ar beneficia de avantaje și consumatorii și debitorii, întrucât utilizarea creanțelor pri- vate ca garanții ar putea conduce în ultimă instanță la intensificarea concurenței și la îmbunătățirea disponibili- tății creditelor. Pentru a facilita utilizarea creanțelor private este important să se elimine sau să se interzică orice norme administra- tive, cum ar fi obligativitatea notificării și înregistrării, care ar face ca cesionările creanțelor private să fie impractica- bile. În mod similar, pentru a nu compromite poziția bene- ficiarilor de garanții, debitorii ar trebui să poată renunța, în mod legal, la drepturile de compensare față de creditori. Acelaşi raționament ar trebui să se aplice necesității de a introduce posibilitatea ca debitorul să renunțe la drepturile care îi revin în temeiul normelor privind secretul bancar, întrucât, în caz contrar beneficiarul garanției ar putea avea informații insuficiente pentru a evalua în mod corespun- zător valoarea creanțelor private care stau la baza con- tractului. Dispozițiile respective nu ar trebui să aducă atingere Directivei 2008/48/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori (7). (*) JO L 168, 27.6.2002, p. 43. () JO L 133, 22.5.2008, p. 66.