21.9.2007 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 247/17 DIRECTIVA 2007/45/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI din 5 septembrie 2007 de stabilire a normelor privind cantitățile nominale ale produselor preambalate, de abrogare a Directivelor 75/106/CEE și 80/232/CEE ale Consiliului, și de modificare a Directivei 76/211/CEE a Consiliului PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, măsuri  mai  puţin restrictive pentru  comerţul având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95, având în vedere propunerea Comisiei, având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European (]), hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la arti- colul 251 din tratat (?), întrucât: ( Directiva 75/106/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1974 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la preambalarea, în funcție de volum, a unor lichide preambalate (*) și Directiva 80/232/CEE a Consiliului din 15 ianuarie 1980 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la gama cantităților nominale şi a capacităților nominale permise pentru anumite produse preambalate () prevăd cantitățile nominale ale unor produse preambalate lichide sau nonlichide, cu scopul de a asigura libera circulație a produselor care se conformează cerințelor acestor directive. Pentru majoritatea produselor, se permite existența unor cantităţi nominale naționale în paralel cu cantitățile nominale comunitare. Cu toate acestea, pentru anumite produse se stabilesc cantități nominale comunitare care înlocuiesc toate cantitățile nominale naționale. Evoluția preferințelor consumatorilor şși inovațiile în materie de preambalare și vânzare cu amănuntul la nivel comunitar şi național au dus la necesitatea de a evalua dacă legislația existentă este încă adecvată. Curtea de Justiție a statuat în hotărârea sa din 12 octombrie 2000, în cauza C-3/99 Cidrerie Ruwet ('), că statele membre nu sunt autorizate să interzică comercializarea unui preambalat cu un volum nominal neinclus în gama comunitară, produs și comercializat legal într-un alt stat membru, cu excepția cazului în care o astfel de interdicţie urmăreşte satisfacerea unei exigențe imperative legate de protecția consumatorilor, se aplică fără discriminare produselor naţionale și celor importate, este necesară pentru a satisface cerința în cauză şi este proporțională cu obiectivul urmărit, iar acel obiectiv nu poate fi atins prin JO C 255, 14.10.2005, p. 36. Avizul Parlamentului European din 2 februarie 2006 (JO C 288 E, 25.11.2005, p. 52), Poziţia comună a Consiliului din 4 decembrie 2006 (O C 311 E, 19.12.2006, p. 21), Poziţia Parlamentului European din 10 mai 2007 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) şi Decizia Consiliului din 16 iulie 2007. JO L 42, 15.2.1975, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 2003. JO L 51, 25.2.1980, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 87/356/CEE JO L 192, 11.7.1987, p. 48). Culegere 2000, p. 1-8749. intracomunitar. Protecţia consumatorilor este facilitată de legislația adoptată ulterior adoptării Directivelor 75/106/CEE și 80/232/CEE, în special de Directiva 98/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind protecția consumatorului prin indicarea preţurilor produselor oferite consumatorilor (“). Statele membre care nu au făcut încă acest lucru ar trebui să decidă cu privire la punerea în aplicare a Directivei 98/6/CE pentru anumiți mici comer- cianți cu amănuntul. Un studiu de impact, incluzând o largă consultare a tuturor părților interesate, a indicat că, în multe sectoare, cantitățile nominale libere sporesc libertatea producătorilor de a furniza bunuri adecvate gusturilor consumatorilor şi stimulează concurența în ceea ce priveşte calitatea şi prețul pe piaţa internă. În schimb, în alte sectoare este mai indicat să se mențină pentru moment cantități nominale obliga- torii, în interesul consumatorilor şi al operatorilor economici din domeniu. Punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să fie însoțită de mai multe informații pentru consumatori şi operatorii economici din domeniu pentru a facilita înțelegerea prețului pe unitate de măsură. Prin urmare, cantitățile nominale nu ar trebui, în general, să facă obiectul reglementării la nivel comunitar sau național şi ar trebui să fie posibil să se introducă pe piață mărfuri preambalate cu orice cantitate nominală. Cu toate acestea, o astfel de dereglementare în anumite sectoare ar putea avea drept rezultat costuri suplimentare disproporționate, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii. Pentru acele sectoare, legislația comunitară ar trebui așadar adaptată, ținând cont de experiența dobândită, în special pentru a asigura fixarea cantităților nominale comunitare cel puțin în cazul produselor vândute cel mai des consumatorilor. Deoarece mențţinerea unor cantități nominale obligatorii ar trebui privită ca o derogare, cu excepția sectorului vinurilor şi băuturilor alcoolice care prezintă particularități, aceasta ar trebui reevaluată periodic, ținând cont de experiența dobândită și pentru a satisface nevoile consumatorilor și ale () JOL 80, 18.3.1998, p. 27.