16.12.2009 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 33117 DECIZIA CONSILIULUI din 30 noiembrie 2009 privind încheierea de către Comunitatea Europeană a Protocolului de la Haga din 23 noiembrie 2007 privind legea aplicabilă obligațiilor de întreținere (2009/941/CE) CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 61 litera (c) coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză și cu articolul 300 alineatul (3), având în vedere propunerea Comisiei, având în vedere avizul Parlamentului European (!), întrucât: (1) Comunitatea depune eforturi pentru crearea unui spațiu judiciar comun bazat pe principiul recunoaşterii reciproce a hotărârilor. Regulamentul (CE) nr. 4/2009 al Consiliului din 18 decembrie 2008 privind competența, legea aplicabilă, recunoaşterea şi executarea hotărârilor și cooperarea în materie de obligații de întreținere (?) prevede că legea aplicabilă obligațiilor de întreţținere se determină în conformitate cu  Protocolul de la  Haga din 23 noiembrie 2007 privind legea aplicabilă obligațiilor de întreținere (denumit în continuare „protocolul”) în statele membre în care se aplică protocolul în cauză. Protocolul aduce o contribuție în mod semnificativ la eforturile de asigurare a unui grad mai mare de securitate și predictibilitate juridică pentru creditorii și debitorii obligațiilor de întreținere. Aplicarea unor norme unitare pentru a determina legea aplicabilă va permite libera circulație a hotărârilor privind obligațiile de întreţinere în cadrul Comunității, fără nicio formă de control în statul membru în care se solicită executarea. Articolul 24 din protocol permite organizaţiilor regionale de integrare economică, precum Comunitatea, să semneze, să accepte, să aprobe sau să adere la protocol. Comunitatea are competență exclusivă cu privire la toate aspectele reglementate de protocol. Acest lucru nu aduce atingere pozițiilor statelor membre care nu au obligații în temeiul prezentei decizii sau nu fac obiectul aplicării sale, astfel cum se menționează în considerentele 11 și 12. () Avizul din 24 noiembrie 2009 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). () JO L 7, 10.1.2009, p. 1. (6) (7) (10) (11) Comunitatea ar trebui, prin urmare, să aprobe protocolul. Protocolul ar trebui să se aplice între statele membre cel mai târziu la 18 iunie 2011, data aplicării Regula- mentului (CE) nr. 4/2009. Având în vedere legătura strânsă dintre protocol și Regu- lamentul (CE) nr. 4/2009, normele protocolului ar trebui să fie aplicate în Comunitate în mod provizoriu în cazul în care protocolul nu a intrat în vigoare la 18 iunie 2011, data de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 4/2009. Ar trebui formulată o declarație unilaterală în acest sens la încheierea protocolului. Normele protocolului ar trebui să determine legea apli- cabilă unei obligații de întreținere în cazul în care o hotărâre cu privire la respectiva obligație este recunoscută și executorie, în conformitate cu normele privind eliminarea procedurii de exequatur prevăzute în Regula- mentul (CE) nr. 4/2009. Pentru a se asigura că, în cadrul Comunității, vor fi aplicate aceleași norme privind conflictul de legi în cazul creanțelor de întreținere refe- ritoare la o perioadă anterioară, dar și ulterioară intrării în vigoare sau aplicării provizorii a protocolului în cadrul Comunității, normele protocolului ar trebui să se aplice şi creanțelor de întreţinere referitoare la o perioadă ante- rioară acestui eveniment, fără a aduce atingere articolului 22 al acestuia. Ar trebui făcută o declarație unilaterală în acest sens la încheierea protocolului. În conformitate cu articolul 3 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană şi la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Irlanda participă la adoptarea şi aplicarea prezentei decizii. În conformitate cu articolele 1 şi 2 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană şi la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia şi nu face obiectul aplicării sale.