13Jvol. 33 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 107 32001L0110 L 10/47 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITATH„OR EUROPENE 12.1.2002 DIRECTIVA 2001/110/CE A CONSILIULUI din 20 decembrie 2001 privind mierea CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, (5)  Normele generale cu privire la etichetarea alimentelor pre- văzute de Directiva 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului (*) trebuie să se aplice în anumite condiții. Datorită strânsei legături dintre calitatea mierii și originea sa, este indispensabilă furnizarea unor informații complete în acest sens, astfel încât consumatorul să nu fie indus în având în vedere propunerea Comisiei (1), eroare cu privire la calitatea produsului. Interesul special al consumatorilor cu privire la caracteristicile geografice ale mierii și transparența completă în acest sens impun nece- având în vedere avizul Parlamentului European (?), sitatea includerii pe etichetă a țării de origine unde a fost recoltată mierea. având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (*), (6) Nu trebuie să se îndepărteze polenul sau alte ingrediente întrucât: naturale ale mierii decât în condițiile în care acest lucru este inevitabil pentru îndepărtarea materiilor străine anorga- nice. Procesul respectiv se poate realiza prin filtrare. În (1) Anumite directive verticale privind produsele alimentare ar cazul în care această filtrare duce la îndepărtarea unei trebui să fie simplificate astfel încât să prevadă doar cantități semnificative de polen, se impune informarea cerințele esențiale care trebuie îndeplinite de produsele la corectă a consumatorului în acest sens, prin intermediul care se referă, pentru a permite libera circulație a unei mențiuni corespunzătoare incluse la etichetare. produselor respective pe piața internă, în conformitate cu concluziile Consiliului European de la Edinburg, din 11 și 12 decembrie 1992, confir.mate d.e concluziile _COHSÎIÎUIUÎ (7)  În cazul mierii a cărei denumire include indicații cu privire European de la Bruxelles din 10 și 11 decembrie 1993. la originea florală, vegetală, regională, teritorială sau topografică sau cu privire la criterii calitative specifice este (2) Directiva 74/409/CEE a Consiliului din 22 iulie 1974 de interzisă adăugarea mierii filtrate. În scopul ameliorării , NERT — , 4 transparenței pieţei, etichetarea mierii filtrate și a mierii apropiere a legislaţiilor statelor membre privind mierea (*) , u LRR MREIPERERLEIET , NIET <1 , NEIR destinate industriei alimentare trebuie să fie obligatorie se justifică prin faptul că diferențele dintre legislațiile , a a Iefaa II IE entru fiecare tranzacție pe piața de gros. interne privind definiția mierii, diferitele tipuri de miere și p e PE plaja CE 8 caracteristicile acesteia puteau crea condiții de concurență neloială care să inducă în eroare consumatorii și să aibă, astfel, efect direct asupra realizării și funcţionării pieţei (8) Potrivi.t coml.lpică.nli Corr}isiţi adresate Par.la.mentuh.li Euro- comune. ' pean și Consiliului în 24 iunie 1994 cu privire la apicultura europeană, Comisia poate adopta metode de analiză pen- tru a asigura respectarea caracteristicilor de compoziție și (3) Directiva 74/409/CEE și modificările ulterioare ale acesteia declarații specifice suplimentare cu privire la întreaga au stabilit, prin urmare, definiții, au specificat diferitele cantitate de miere comercializată la nivel comunitar. tipuri de miere care puteau fi introduse pe piață cu anumite denumiri, au stabilit norme comune cu privire la compo- ziție și au determinat principalele tipuri de informații (9) Este de dorit să se ia în considerare progresele realizate în incluse la etichetare pentru a asigura libera circulație a aces- adoptarea unui nou standard Codex pentru miere, modifi- tor produse pe teritoriul Comunității. cat în mod adecvat în funcție de normele comunitare. (4) Din motive de claritate, Directiva 74/409/CEE ar trebui să fie reformulată pentru a face mai accesibile normele pri- vind condițiile de producere și comercializare a mierii, precum și pentru a alinia aceste norme cu legislația comu- nitară generală în materie de alimente, în special cu legislaţia în materie de etichetare, contaminanți și metode de analiză. (10) Conform principiilor de  subsidiaritate și de proporționalitate prevăzute la articolul 5 din tratat, obiectivul de a stabili definiții și norme comune pentru produsele în cauză și de a armoniza prevederile cu legislația comunitară generală în materie de produse alimentare nu poate fi realizat în mod suficient de către statele membre și, prin urmare, poate fi realizat, prin natura prezentei directive, de către Comunitate. Prezenta directivă nu depă- () JOC231,9.8.1996, p. 10. şește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului () JO C279,1.10.1999, p. 91. menționat anterior. () JO C 56,242.1997, p. 20. () JOL221, 12.8.1974, p. 10. Directivă, astfel cum a fost modificată D ultima dată prin Actul de aderare a Spaniei și a Portugaliei din 1985. (*) JOL 109, 6.5.2000, p. 29.