03jvol. 15 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 197 31994R2100 L227/1 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 1.9.1994 REGULAMENTUL (CE) NR. 2100/94 AL CONSILIULUI din 27 iulie 1994 de instituire a unui sistem de protecție comunitară a soiurilor de plante CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 235, având în vedere propunerea Comisiei (1), având în vedere avizul Parlamentului European (2), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (*), întrucât soiurile de plante ridică probleme specifice privind regimul proprietății industriale aplicabil; întrucât regimurile de proprietate industrială privind soiurile de plante nu au fost armonizate la nivel comunitar și sunt în conti- nuare reglementate de dreptul intern al statelor membre, ale cărui dispoziții nu sunt uniforme; întrucât, de aceea, se recomandă instituirea, în paralel cu regimu- rile naționale, a unui regim comunitar permițând acordarea de drepturi de proprietate industrială valabile pe întreg teritoriul Comunității; întrucât este oportun ca punerea în practică și aplicarea regimu- lui comunitar menționat anterior să fie asigurate nu de către auto- ritățile statelor membre, ci de către un birou comunitar cu perso- nalitate juridică, numit „Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante”; întrucât sistemul trebuie să țină cont, de asemenea, de evoluția tehnicilor de selecţie a soiurilor, inclusiv de biotehnologie; întru- cât, pentru a încuraja selecția și dezvoltarea noilor soiuri, toți producătorii de soiuri de plante ar trebui să beneficieze de o protecție mai bună în comparație cu cea din prezent, fără a compromite totuși, în mod nejustificat, accesul la protecție în general, sau în cazul particular al anumitor tehnici de selecţie; întrucât soiurile din toate genurile și speciile botanice ar trebui protejate; întrucât toate soiurile care ar trebui protejate trebuie să răspundă unor cerințe recunoscute internațional, și anume să fie distincte, omogene, stabile și noi, și trebuie să fie desemnate printr-o denumire stabilită pentru fiecare soi; () JO C244,28.9.1990, p. 1. JO C113,23.41993,p.7. () JO C 305,23.11.1992, p. 55. JO C 67, 16.3.1992, p. 148. () JO C60,83.1991,p. 45. întrucât este important să se prevadă o definiție a „soiului de plante” pentru a asigura o bună funcționare a sistemului; întrucât această definiție nu trebuie nici să modifice eventualele definiții stabilite anterior în domeniul drepturilor de proprietate intelectuală sau al altor drepturi de proprietate industrială, mai ales în domeniul brevetelor, nici să impieteze asupra aplicării sau să împiedice aplicarea legilor care reglementează protecţia produselor, inclusiv a celor vegetale și a materialului vegetal, sau a procedeelor în temeiul altor asemenea drepturi de proprietate industrială; întrucât este totuși de dorit să existe o definiție comună în cele două domenii; întrucât, prin urmare, trebuie susţinute eforturile necesare la nivel internațional pentru a se ajunge la o definiție comună; întrucât acordarea protecției comunitare pentru soiurile de plante necesită o evaluare a caracteristicilor importante specifice soiuri- lor; întrucât aceste caracteristici nu trebuie să se refere neapărat la importanța lor economică; întrucât sistemul trebuie, de asemenca, să precizeze clar cine are dreptul la protecţia comunitară a soiurilor de plante; întrucât, în anumite cazuri, acesta ar putea aparține mai multor persoan, și nu uneia singure; întrucât trebuie reglementată împuternicirea formală pentru depunerea unei cereri; întrucât regimul trebuie, de asemenea, să precizeze în mod clar sensul termenului „titular” utilizat în prezentul regulament; întru- cât, ori de câte ori acest termen este utilizat fără altă precizare în prezentul regulament, inclusiv în articolul 29 alineatul (5), el trebuie înțeles în sensul articolului 13 alineatul (1); întrucât, ținând cont de faptul că protecția comunitară a soiurilor de plante trebuie să aibă un efect uniform în întreaga Comunitate, tranzacţiile comerciale supuse aprobării titularului trebuie să fie clar definite; întrucât sfera de aplicare a protecției trebuie extinsă, față de cea prevăzută în majoritatea sistemelor naționale, la anumite materiale din soiul respectiv, pentru a lua în considerare schimburile cu ţările din afara Comunității unde nu există nici un fel de protecție; întrucât introducerea principiului epuizării drep- turilor trebuie totuși să garanteze că protecția nu este excesivă; întrucât, pentru a încuraja selecţia soiurilor, sistemul confirmă, în principiu, regula internațional recunoscută a liberului acces la soiurile protejate pentru obţinerea de noi soiuri pe baza soiurilor protejate și exploatarea acestor noi soiuri; întrucât, în anumite cazuri, atunci când noul soi, deși distinct, derivă din soiul de origine, trebuie să se instituie o anumită formă de dependență față de titularul soiului de origine;