15Jvol. 5 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 3 31999L0010 L 69/22 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 16.3.1999 DIRECTIVA 1999/10/CE A COMISIEI din 8 martie 1999 de prevedere a unor derogări de la dispozițiile articolului 7 din Directiva 79/112/CEE a Consiliului în ceea ce privește etichetarea produselor alimentare (Text cu relevanță pentru SEE) COMISIA COMUNITATILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Directiva 79/112/CEE a Consiliului din 18 decem- brie 1978 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la etichetarea și prezentarea produselor alimentare, precum și la publicitatea acestora (!), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 97/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului (?), în special articolul 7 alineatul (3) litera (d) și alineatul (4), întrucât articolul 7 alineatul (2) literele (a) și (b) din Directiva 79|112/CEE prevede obligativitatea precizării cantității dintr-un ingredient pe eticheta unui produs alimentar, dacă ingredientul respectiv figurează în denumirea de comercializare sau este subliniat pe etichetă; întrucăât, pe de o parte, Directiva 94/54/CE a Comisiei (3), astfel cum a fost modificată prin Directiva 96/21/CE a Consiliului (*), impune indicarea mențiunilor „cu îndulcitor(i)” sau „cu zahăr (zaharuri) și îndulcitor(i)” pe etichetele produselor conținând ase- menea ingrediente; întrucât aceste mențiuni trebuie să însoțească denumirea de comercializare; întrucât indicarea acestor mențiuni impuse de Directiva 94/54/CE are ca rezultat indicarea obligatorie a cantității acestui ingredient sau a acestor ingrediente, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) litera (a) și/sau (b) din Directiva 79/112/CEE; întrucât, cu toate acestea, este puţin probabil ca indicarea canti- tății de îndulcitori să influențeze alegerea cumpărătorului în momentul achiziționării produsului; întrucât, pe de altă parte, includerea mențiunilor legate de adao- sul de vitamine și minerale are ca rezultat obligativitatea etichetării cu indicarea valorii nutritive în conformitate cu Directiva 90/496/CEE a Consiliului (*); întrucât aceste mențiuni sunt considerate parte integrantă a denu- mirii de comercializare sau subliniere a unui ingredient în sensul () JOL33,821979,p.1. () JOL43,1421997,p.21. () JOL 300,23.11.1994, p. 14. () JOL88, 5.41996, p. 5. () JOL276,6.10.1990, p. 40. articolului 7 alineatul (2) litera (a) și/sau (b) din Directiva 79|112/CEE și au ca efect indicarea obligatorie a cantității de vitamine și minerale; întrucât această informație dublă nu este utilă pentru consumator și l-ar putea chiar induce în eroare, în măsura în care, în sensul articolului 7 alineatul (4) din Directiva 79/112/CEE, cantitatea este indicată în procentaje, iar pentru etichetele cu valoarea nutritivă, în mg; întrucât, în aceste condiții, trebuie prevăzute excepții suplimentare de la norma indicării cantitative a ingredientelor; întrucât articolul 7 alineatul (4) din Directiva 79/112/CEE prevede ca, în momentul punerii lor în aplicare, cantitatea indicată expri- mată procentual să corespundă cantității de ingredient sau de ingrediente; întrucât acest paragraf prevede, cu toate acestea, posibilitatea de a deroga de la acest principiu; întrucât compoziția anumitor produse se modifică într-o măsură apreciabilă prin gătire sau prin alte procese care cauzează deshidratarea ingredientelor lor; întrucât este necesară o derogare de la modul de calcul al canti- tății de ingrediente prevăzut la articolul 7 alineatul (4) din Direc- tiva 79/112/CEE pentru aceste produse, cu scopul de a reflecta mai bine compoziția reală a alimentului și, prin urmare, de a evita inducerea în eroare a consumatorului; întrucât articolul 6 alineatul (5) litera (a) din Directiva 79/112/CEE aplică același principiu pentru ordinea ingredientelor din lista ingredientelor; întrucât, cu toate acestea, articolul 6 prevede derogări pentru anumite alimente sau ingrediente și întrucât, din motive de coe- renţă, trebuie prevăzute derogări identice pentru modul de calcul al cantității; întrucât, în conformitate cu principiul subsidiarității și cu principiul proporționalității, enunțate la articolul 3b din tratat, obiectivele acțiunii preconizate, care constau în asigurarea unei aplicări eficiente a principiului indicării cantitative a ingredientelor, nu pot fi suficient îndeplinite de statele membre, în măsura în care normele de bază sunt incluse în legislația comu- nitară; întrucât prezenta directivă se limitează la dispozițiile minime pentru atingerea acestor obiective și nu depășește ceea ce este necesar în acest scop;