L 141/12 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 6.6.2009 DIRECTIVA 2009/40/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI din 6 mai 2009 privind inspecția tehnică auto pentru autovehicule și remorcile acestora (reformare) (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 71, având în vedere propunerea Comisiei, având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European (!), după consultarea Comitetului Regiunilor, hotărând  în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (?), Întrucât: (1) Directiva 96/96/CE a Consiliului din 20 decembrie 1996 de apropiere a legislațiilor statelor membre referitoare la inspecţia tehnică auto pentru autovehicule şi remorcile acestora () a fost modificată în mod substanțial în repetate rânduri (*). Deoarece noi modificări sunt aduse respectivei directive, ar trebui, din motive de claritate, să se procedeze la reformarea acesteia. (2) În cadrul politicii comune în domeniul transporturilor, circulația rutieră a anumitor vehicule în spațiul comunitar trebuie să se desfăşoare în cele mai bune condiții, în ceea ce priveşte atât siguranța, cât și concurența între operatorii de transport din statele membre. (3) Dezvoltarea circulației rutiere şi, ca urmare, sporirea peri- colelor şi a noxelor face ca toate statele membre să se confrunte cu probleme de siguranță similare în ceea ce privește natura şi gravitatea acestora. (4) Controalele efectuate pe parcursul duratei de viață a unui vehicul trebuie să fie relativ simple, rapide şi necosti- sitoare, (5)  Standardele şi metodele comunitare minime, care urmează a fi utilizate pentru verificarea elementelor enumerate în prezenta directivă ar trebui, prin urmare, să fie definite în cadrul unor directive speciale. () JO C 224, 30.8.2008, p. 66. (?)) Avizul Parlamentului European din 23 septembrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 30 martie 2009. () JO L 46, 17.2.1997, p. 1. () A se vedea anexa III partea A. (6)  Se impune adaptarea rapidă la progresul tehnic a stan- dardelor şi metodelor precizate în directivele speciale, precum și, pentru a facilita punerea în aplicare a măsurilor impuse în acest scop, instituirea unei proceduri de cooperare strânsă între statele membre şi Comisie, în cadrul unui comitet privind adaptarea la progresul tehnic a directivei privind inspecţia tehnică auto pentru autovehicule și remorcile acestora. (7)  În ceea ce privește sistemele de frânare, este dificilă stabilirea unor valori standard pentru aspecte precum reglajul presiunii pneumatice şi pentru timpii de umplere a compresorului, având în vedere diversitatea echipamentelor şi a metodelor utilizate în cadrul Comu- nității. (8) Este recunoscut de către toți factorii implicați în inspecţia tehnică auto a vehiculelor faptul că metoda de control şi, în special, gradul de încărcare a vehiculului în timpul controalelor (vehicul încărcat, parțial încărcat sau neîn- cărcat) pot influența gradul de încredere al celor care efectuează inspecţiile în ceea ce privește fiabilitatea sistemelor de frânare. (9)  Recomandarea valorilor de referință pentru forța de frânare în funcție de gradul de încărcare a vehiculului, pentru fiecare model de vehicul, ar trebui să ajute la sporirea acestui grad de încredere. Prezenta directivă ar trebui să autorizeze tipul de control respectiv în locul controlului valorilor minime de performanță pentru fiecare categorie de vehicul. (10) Cu privire la sistemele de frânare, domeniul de aplicare a prezentei directive ar trebui să vizeze, în principal, vehi- culele care au primit omologarea componentelor în conformitate cu Directiva 71/320/CEE a Consiliului din 26 iulie 1971 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la dispozitivele de frânare ale unor categorii de autovehicule şi ale remorcilor acestora (), deşi se admite că anumite tipuri de vehicule au fost omologate în conformitate cu norme interne care pot fi diferite față de cerințele din respectiva directivă. (11) Statele membre pot extinde aria controlului sistemelor de frânare şi la categorii de vehicule sau elemente care nu fac obiectul prezentei directive. (12) Statele membre pot prevedea controale mai severe sau mai frecvente pentru sistemele de frânare. () JO L 202, 69.1971, p. 37.