L 1/10 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 5.1.2010 DECIZIA COMISIEI din 24 decembrie 2009 de stabilire, în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a unei liste a sectoarelor și subsectoarelor considerate a fi expuse unui risc important de relocare a emisiilor de dioxid de carbon [notificată cu numărul C(2009) 10251] (Text cu relevanță pentru SEE) (2010/2JUE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, având în vedere Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (!), în special articolul 10a alineatul (13), întrucât: 0) () JO JO Directiva  2003/87/CE, modificată prin Directiva 2009/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului (?), prevede că licitația trebuie să fie principiul de bază pentru alocarea certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră. Uniunea sprijină un ambițios acord internațional asupra schimbărilor climatice, care își propune să limiteze creșterea temperaturii globale la 2*C. Dacă alte țări dezvoltate şi alți emițători importanți de emisii de gaze cu efect de seră nu participă la respectivul acord interna- țional, se poate ajunge la creşterea nivelului de emisii de gaze cu efect de seră în ţări terțe unde industria nu este supusă unor restricții comparabile ale emisiilor de carbon (așa-numita „relocare a emisiilor de dioxid de carbon”) şi la subminarea integrității mediului și a beneficiilor generate de acțiunile Uniunii. Pentru abordarea riscului de relocare a emisiilor de dioxid de carbon, Directiva 2003/87/CE prevede că, în funcție de rezultatul nego- cierilor internaționale, Uniunea trebuie să aloce gratuit certificate, la 100 % din cantitatea stabilită, în confor- mitate cu măsurile menționate la articolul 10a alineatul (1) din Directiva 2003/87/CE sectoarelor ori subsec- toarelor considerate a fi expuse unui risc important de relocare a emisiilor de dioxid de carbon. Până la 31 decembrie 2009 şi, ulterior, o dată la cinci ani, Comisia stabileşte lista sectoarelor sau subsectoarelor considerate a fi expuse unui risc important de relocare a emisiilor de dioxid de carbon, denumită în continuare L 275, 25.10.2003, p. 32. L 140, 5.6.2009, p. 63. „lista sectoarelor și subsectoarelor”, pe baza criteriilor menționate la articolul 10a alineatele (14)-(17) din Directiva 2003/87/CE. În conformitate cu articolul 10a alineatul (14) din Directiva 2003/87/CE, pentru a stabili sectoarele sau subsectoarele expuse unui risc important de relocare a emisiilor de dioxid de carbon, Comisia evaluează, la nivelul Uniunii, măsura în care sectorul sau subsectorul în cauză poate, la nivelul relevant de clasificare, transfera în preţul produselor costul direct al certificatelor solicitate şi costurile indirecte provenite din creşterea preţurilor la energie electrică ca urmare a aplicării Directivei 2003/87|CE, fără a pierde o parte semnificativă a cotei de piață în favoarea instalațiilor mai puțin eficiente din punct de vedere al emisiilor de carbon, situate în afara Uniunii. Aceste evaluări trebuie să se bazeze pe un preț mediu al carbonului, în conformitate cu evaluarea impactului realizată de Comisie, care însoţeşte pachetul de măsuri de implementare a obiectivelor Uniunii pentru schimbările climatice și energia din surse regenerabile pentru anul 2020 şi, în eventualitatea în care acestea sunt disponibile, în conformitate cu datele privind acti- vitatea comercială, producţia şși valoarea adăugată din ultimii trei ani, referitoare la fiecare sector sau subsector. În conformitate cu articolul 10a alineatul (15) din Directiva 2003/87/CE, se consideră că un sector sau subsector este expus unui risc important de relocare a emisiilor de dioxid de carbon dacă totalul costurilor suplimentare directe şi indirecte determinate de aplicarea respectivei directive duce la o  creştere substanțială a costurilor de producţie, calculată ca procent din valoarea adăugată brută, de cel puțin 5 %; şi dacă intensitatea schimburilor comerciale cu țări terţe, definită ca raport între valoarea totală a exporturilor către țări terţe plus valoarea importurilor din ţări terțe şi mărimea totală a pieței Uniunii (cifra de afaceri anuală plus totalul importurilor din ţări terţe), este mai mare de 10 %. În conformitate cu articolul 10a alineatul (16) din Directiva 2003/87|CE, se consideră în egală măsură că un sector sau subsector este expus unui risc important de relocare a emisiilor de dioxid de carbon dacă totalul costurilor suplimentare directe şi indirecte determinate de aplicarea Directivei 2003/87/CE duce la o creştere substanțială a costurilor de producţie, calculată ca procent din valoarea adăugată brută, de cel puțin 30 % sau dacă intensitatea schimburilor comerciale cu ţări terțe, definită ca raport între valoarea totală a expor- turilor către ţări terțe plus valoarea importurilor din țări terțe şi mărimea totală a pieței Uniunii (cifra de afaceri anuală plus totalul importurilor din ţări terţe), este mai mare de 30 %.