03/vol. 33 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 21 32000L0042 L158/51 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 30.6.2000 DIRECTIVA 2000/42/CE A COMISIEI din 22 iunie 2000 de modificare a anexelor la Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE ale Consiliului de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide de pe și din cereale, produsele alimentare de origine animală și anumite produse de origine vegetală, inclusiv fructe și legume (Text cu relevanță pentru SEE) COMISIA COMUNITATILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Directiva 86/362/CEE a Consiliului din 24 iulie 1986 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide de pe și din cereale (!), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/24/CE a Comisiei (2), în special articolul 10, având în vedere Directiva 86/363/CEE a Consiliului din 24 iulie 1986 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide de pe și din produsele alimentare de origine animală (*), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/24|CE, în special articolul 10, având în vedere Directiva 90/642/CEE a Consiliului din 27 noiem- brie 1990 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide de pe și din anumite produse de origine vegetală, inclusiv fructe și legume (*), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/24|CE, în special articolul 7, întrucât: (1) Directivele Consiliului 94/29/CE (5) și 94/30/CE (*), preci- zând conținutul maxim de reziduuri din anexele la Direc- tivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE pentru benalaxil, benfuracarb, carbofuran, carbosulfan, ciflutrină, etefon, fenarimol, furatiocarb, lambda-cihalotrină, metalaxil și propiconazol, au prevăzut ca, pentru nume- roase produse alimentare, conținutul maxim de reziduuri să fie stabilit automat la un nivel corespunzător limitei de detecție adecvate, cu excepția cazului în care a fost stabilit alt conținut înainte de 30 iunie 1999. Directiva 97/71/CE a Comisiei (7) a modificat acest termen, fixându-l „până la 1 iulie 2000". (2) Directivele 95/38/CE (*) și 95/39/CE (?)) ale Consiliului, precizând conținutul maxim de reziduuri din anexele la Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE pen- tru aldicarb, amitraz, metidation, metomil, tiodicarb, () JOL221,7.8.1986, p. 37. () JOL107, 45.2000, p. 28. () JOL221,7.8.1986, p. 43. () JOL350,1412.1990,p.71. () JOL189,23.7.1994, p. 67. () JOL189,23.7.1994, p. 70. () JOL347,1812.1997, p. 42. (* JOL197,22.8.1995, p. 14. () JOL197,22.8.1995, p. 29. pirimifos-metil și tiabendazol, au prevăzut ca, pentru numeroase produse alimentare, conținutul maxim de reziduuri să fie stabilit automat la un nivel corespunzător limitei de detecție adecvate, cu excepția cazului în care a fost stabilit un alt conținut înainte de 1 iulie 2000. (3) Directivele 96/32/CE (19) și 96/33/CE () ale Consiliului, precizând conținutul maxim de reziduuri din anexele la Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE pen- tru clormequat, diazinon, dicofol, disulfoton, endosulfan, oxid de fenbutatin, mecarbam, forat, propoxur, propizamid, triazofos și triforin, au prevăzut ca, pentru numeroase produse alimentare, conținutul maxim de reziduuri să fie stabilit automat la un nivel corespunzător limitei de detecţie adecvate, cu excepția cazului în care a fost stabilit un alt conținut înainte de 30 aprilie 2000. Directiva 97/71/CE a modificat acest termen, fixându-l „până la 1 iulie 2000”. (4)  Directiva 98/82/CE a Comisiei (1), precizând conținutul maxim de reziduuri din anexele la Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE pentru benomil, carbendazim, tiofanat-metil, clorotalonil, fenvalerat (inclusiv alte amestecuri de compuși), acefat și quinalfos, au prevăzut ca, pentru numeroase produse alimentare, conținutul maxim de reziduuri să fie stabilit automat la un nivel corespunză- tor limitei de detecție adecvate, cu excepția cazului în care a fost stabilit un alt conținut înainte de 1 iulie 2000. (5)  Poziţiile de mai sus care figurează în anexele la directive au fost lăsate „deschise” sau au fost stabilite cu titlu provizo- riu, deoarece datele disponibile erau, la data adoptării lor, insuficiente pentru a justifica stabilirea unui conținut maxim de reziduuri la scară comunitară. Prin adoptarea termenului menționat mai sus, obiectivul era să se dea păr- ților interesate suficient timp pentru a furniza datele nece- sare unei eventuale adoptări, în cazuri justificate, a unui conținut maxim de reziduuri superior limitei de detecție, la scară comunitară. Părţile interesate au fost informate în legătură cu acest termen. Pentru numeroase poziții des- chise, datele suplimentare au fost furnizate, permiţând fixa- rea conținutului maxim de reziduuri. În cazul în care nu au fost furnizate nici un fel de date suplimentare, conținutul maxim de reziduuri trebuie să se stabilească la limita de detecție. (%) JOL 144, 18.6.1996, p. 12. (1) JO L 144, 18.6.1996, p. 35. (/) JO L 290, 29.10.1998, p. 25.