18.2.2009 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 47|5 DIRECTIVE DIRECTIVA 2008/120/CE A CONSILIULUI din 18 decembrie 2008 de stabilire a normelor minime de protecție a porcilor (versiune codificată) CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, (6) având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37, având în vedere propunerea Comisiei, având în vedere avizul Parlamentului European (!), întrucât: (1)  Directiva 91/630/CEE a Consiliului din 19 noiembrie (9) 1991 de stabilire a normelor minime de protecție a porcilor (?) a fost modificată de mai multe ori în mod substanțial (3). Din motive de claritate și de raționalizare, directiva menționată ar trebui codificată. (10) (2) Majoritatea statelor membre au ratificat Convenția curopeană pentru protecția animalelor domestice. Comu- nitatea a aprobat de asemenea această convenție prin Decizia 78/923/CEE a Consiliului ($). 01 (3) Directiva 98/58/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind protecția animalelor de fermă (') stabileşte dispoziții comunitare ce se aplică tuturor animalelor crescute în exploatații în legătură cu cerințele de construcție a adăposturilor pentru animale, de izolație, de încălzire şi de ventilare, cât și de control al echipa- mentului și al şeptelului. Prin urmare, este necesar ca aceste aspecte să fie abordate în anexa la prezenta directivă atunci când trebuie stabilite cerințe mai detaliate. (12) (4) Porcii, fiind animale vii, figurează pe lista de produse prevăzută în anexa I la tratat. (13) (5)  Creşterea porcilor este parte integrantă din agricultură. Ea constituie o sursă de venit pentru o parte a populației agricole. ( C 146 E, 12.6.2008, p. 78. ( L 340, 11.12.1991, p. 33. (') A se vedea anexa II partea A. () JO L 323, 17.11.1978, p. 12. () JO L 221, 8.8.1998, p. 23. Diferențele care pot denatura condițiile de concurență interferează cu buna funcționare a organizării pieței comune a porcilor și a produselor derivate. Prin urmare, este necesară stabilirea unor standarde minime comune pentru protecţia porcilor de fermă şi de îngrășare, pentru a garanta dezvoltarea rațională a producției. Porcinele ar trebui să beneficieze de un mediu cores- punzător nevoilor lor de mișcare și explorare. Bunăstarea porcinelor este amenințată de restricțiile severe de spațiu. Atunci când porcinele sunt ținute în grupuri, trebuie luate măsuri de administrare corespunzătoare pentru protecția lor și pentru a spori nivelul lor de bunăstare. Scroafele preferă interacțiunile sociale cu alte porcine atunci când li se oferă libertatea de mișcare și un mediu variat. Prin urmare, ținerea scroafelor în spații permanent închise ar trebui interzisă. Tăierea cozii, tăierea și pilirea dinților pot provoca porcinelor dureri imediate și uneori prelungite. Castrarea poate provoca dureri prelungite care pot fi mai intense în cazul în care intervine ruperea țesuturilor. Prin urmare, aceste practici sunt în detrimentul bunăstării porcinelor, în special atunci când sunt efectuate de către persoane incompetente sau lipsite de experiență. Prin urmare, ar trebui stabilite norme care să asigure practici mai bune. Ar trebui păstrat un echilibru între diferitele aspecte care trebuie avute în vedere în privința bunăstării, inclusiv sănătatea, considerațiile sociale și economice, cât și impactul asupra mediului. Este necesar ca serviciile oficiale, producătorii, consu- matorii și alte persoane interesate să fie informate asupra progreselor din acest sector. Pe baza unui aviz al Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară, Comisia ar trebui, prin urmare, să urmărească în mod activ cercetările ştiințifice asupra sistemelor optime de creştere a animalelor, astfel încât să se poată asigura bunăstarea porcilor. În consecință, ar trebui să se prevadă o perioadă tranzitorie pentru a permite Comisiei să ducă la bun sfârșit această sarcină.