05/vol. 6 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 149 32002L0074 L 270/10 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 23.3.2002 DIRECTIVA 2002/74/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI din 23 septembrie 2002 de modificare a Directivei 80/987/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 137 alineatul (2) al acestuia, având în vedere propunerea Comisiei (1), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (?), după consultarea Comitetului Regiunilor, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (3), întrucât: (1) Carta comunitară a drepturilor sociale fundamentale ale lucrătorilor, adoptată la 9 decembrie 1989, prevede la punctul 7 că realizarea pieței interne trebuie să conducă la o îmbunătățire a condițiilor de viață și de muncă ale lucră- torilor din Comunitatea Europeană și că această îmbună- tățire trebuie să implice, unde este necesar, dezvoltarea anumitor aspecte ale reglementărilor privind ocuparea for- ței de muncă, cum ar fi procedurile de disponibilizare colectivă și cele privind falimentul. (2)  Directiva 80/987/CEE (*) urmărește să asigure un grad minim de protecție a salariaților în cazul insolvabilității angajatorului. În acest scop, directiva obligă statele membre să constituie un organism care să garanteze plata drepturilor salariale neachitate respectivilor salariați. (3) Evoluţia dreptului în materie de insolvabilitate în statele membre, precum și dezvoltarea pieței interne, indică nece- sitatea adaptării anumitor dispoziții din directiva mențio- nată. (4)  Securitatea și transparența juridică necesită, printre altele, clarificări cu privire la domeniul de aplicare și anumite defi- niții din Directiva 80/987/CEE. Este necesar în special să se precizeze, în partea dispozitivă a directivei, posibilele exceptări acordate statelor membre și, prin urmare, să se elimine anexa la aceasta. () JOC154£, 29.5.2001, p. 109. () JOC221, 7.8.2001, p. 110. (?) Avizul Parlamentului European din 29 noiembrie 2001 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial), poziția comună a Consiliului din 18 februa- rie 2002 O C 119 E, 22.5.2002, p. 1) (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și decizia Parlamentului European din 14 mai 2002 (nepu- blicată încă în Jurnalul Oficial). Decizia Consiliului din 27 iunie 2002. () JOL 283, 28.10.1980, p. 23, directivă modificată ultima dată de Actul de aderare din 1994. (5)  Pentrua se asigura o protecție echitabilă a lucrătorilor res- pectivi, definiția stării de insolvabilitate trebuie adaptată noilor tendințe legislative din statele membre și ar trebui să includă în acest concept și alte proceduri de insolvabilitate, cu excepția lichidării. În acest context, pentru a stabili obligația de plată a instituției de garantare, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a prevedea că, în cazurile în care situația de insolvabilitate duce la mai multe proceduri de insolvabilitate, situația trebuie să fie abordată ca și cum ar fi vorba de o singură procedură de insolvabi- litate. (6) Este necesar să se asigure că salariații la care fac referire Directiva 97/81/CE din 15 decembrie 1997 privind acordul-cadru cu privire la munca pe timp parțial, încheiat de UCIPE, CEIP și CES (*), Directiva 1999/70/CE a Consi- liului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat de CES, UCIPE și CEIP (*) și Directiva 91/383/CEE a Consiliului din 25 iunie 1991 de completare a măsurilor destinate să promoveze îmbunătățirea securității și sănătății la locul de muncă în cazul lucrătorilor care au un raport de muncă pe durată determinată sau un raport de muncă temporar (?) nu sunt excluși din domeniul de aplicare al prezentei directive. (7) Pentru a asigura securitatea juridică a salariaților în caz de insolvabilitate a întreprinderilor care își desfășoară activitatea în mai multe state membre și pentru a consolida drepturile lucrătorilor în sensul jurisprudenței Curţii de Jus- tiție, este necesar să se introducă dispoziții care să prevadă în mod expres instituția care este responsabilă cu plata creanțelor în aceste cazuri și care să stabilească ca obiectiv al cooperării între autoritățile administrative competente ale statelor membre plata în cel mai scurt timp a drepturi- lor salariale neachitate ale salariaților. În plus, este necesar să se asigure o aplicare corectă a dispozițiilor adoptate printr-o colaborare între autoritățile administrative com- petente din statele membre. (8)  Statele membre pot stabili limitări în ceea ce privește res- ponsabilitatea instituțiilor de garantare care ar trebui să fie compatibile cu obiectivul social al directivei și pot lua în considerare diversele niveluri de creanțe. (*) JOL14,20.1.1998, p. 9. Directivă modificată ultima dată de Direc- tiva 98/23|CE QO L 131, 5.5.1998, p. 10). (* JOL175,10.7.1999, p. 43. () JOL206,29.7.1991, p. 19.