166 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 03/vol. 36 32001D0134 20.2.2001 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE L 49/13 DECIZIA COMISIEI din 14 februarie 2001 privind decizia referitoare la posibila includere a anumitor substanțe active în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului [notificată cu numărul C(2001) 374] (Text cu relevanță pentru SEE) (2001/134/CE) COMISIA COMUNITAÎILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare ("), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/80/CE a Comisiei (2) (denumită în continuare „Directiva”), având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 3600/92 al Comisiei din 11 decembrie 1992, care stabilește norme detaliate pentru punerea în aplicare a primei etape a programului de lucru men- ționat la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE a Con- siliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (3), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2266/2000 al Comisiei (4), în special articolul 7 alineatul (3A) litera (d) și articolul 7 alineatul (4), întrucât: (1) Regulamentul (CE) nr. 933/94 al Comisiei din 27 aprilie 1994 de stabilire a listei substanțelor active din produsele fitosanitare și de desemnare a statelor membre raportoare pentru aplicarea Regulamentului (CEE) nr. 3600/92 (*), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2230/95 (*), a identificat statele membre raportoare și declaranții pentru fiecare substanță activă. (2) Articolul 7 din Regulamentul (CEE) nr. 3600/92 prevede că, pentru fiecare substanță activă pentru care a fost desem- nat un raportor, un stat membru trebuie să examineze dosarele și să înainteze Comisiei raportul propriei evaluări a informațiilor prezentate de declaranți, în conformitate cu dispozițiile articolului 6 alineatul (1) din regulamentul menționat. () JOL230,19.8.1991, p. 1. () JOL309,9.12.2000, p. 14. () JOL 366,15.12.1992, p. 10. () JOL259,13.10.2000, p. 27. () JOL107,2841994, p. 8. () JOL225,229.1995, p. 1. În conformitate cu articolul de mai sus, după primirea rapoartelor statelor membre raportoare, Comisia le-a distribuit spre informare statelor membre și s-a consultat cu experți din statele membre, precum și cu principalii declaranți, în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 3600/92. Evaluările efectuate pentru o serie de substanțe active arată că informațiile prezentate nu sunt suficiente pentru a se stabili dacă, în condițiile de utilizare propuse, produsele fitosanitare care conțin substanța activă respectivă satisfac, în general, cerințele stabilite la articolul 5 alineatul (1) lite- rele (a) și (b) din directivă. Prin urmare, în prezent nu este posibil să se decidă eventuala includere a acestor substanțe active în anexa I la directivă. Articolul 8 alineatul (3) din directivă prevede aplicarea de către statele membre a cerinţelor de la articolul 4 alinea- tul (1) litera (b) punctele (i)-(v) și literele (c)-(f), potrivit dis- pozițiilor naționale privind datele ce urmează a fi furnizate. Evaluările menționate la motivul 4 nu au identificat preocupările care nu pot fi atenuate prin măsuri adecvate de control al riscurilor, la nivelul statului membru. Prin urmare, în actuala etapă, nu este indicată suspendarea produselor fitosanitare care conțin substanțele active men- ționate, înainte de prezentarea și evaluarea informațiilor suplimentare solicitate. Așadar trebuie să se ia o hotărâre de amânare a deciziei privind posibila includere a acestor substanțe active în anexa I la directivă. Ca urmare a discuțiilor detaliate purtate în cadrul Comite- tului permanent fitosanitar și în conformitate cu avizul Comitetului, Comisia a stabilit datele suplimentare nece- sare pentru a se determina dacă substanțele menționate la motivul 4 satisfac cerințele articolului 5 din directivă. În consecință, statele membre raportoare trebuie să furnizeze declaranților informații detaliate privind toate studiile și informațiile suplimentare care ar putea fi necesare pentru a demonstra că respectivele cerințele sunt satisfăcute.