21.9.2007 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 246/47 COMISIE DECIZIA COMISIEI din 20 septembrie 2007 privind neincluderea benfuracarbului în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului și retragerea autorizațiilor pentru produsele de uz fitosanitar care conțin această substanță [notificată cu numărul C(2007) 4285] (Text cu relevanță pentru SEE) (2007/615/CE) COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fito- sanitar (!), în special articolul 8 alineatul (2) al patrulea paragraf, întrucât: Articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE prevede că un stat membru poate autoriza, de-a lungul unei perioade de 12 ani de la data notificării directivei menționate, introducerea pe piaţă, pe teritoriul său, a produselor de protecția plantelor care conțin substanțe active ce nu sunt menţionate în anexa I la directiva respectivă şi care se află deja pe piață la doi ani de la notificarea directivei menționate, iar aceste substanțe sunt examinate progresiv în cadrul unui program de lucru. Regulamentele (CE) nr. 451/2000() şi (CE) nr. 7032001 (?) ale Comisiei stabilesc normele de aplicare a fazei a doua din programul de lucru, menționat la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, precum şi o listă de substanțe active care urmează să fie evaluate în vederea unor eventuale includeri în anexa I la Directiva 91/414/CEE. Această listă include benfuracarbul. Efectele benfuracarbului asupra sănătății umane şi asupra mediului în domeniile de utilizare propuse de notificator au fost evaluate în conformitate cu dispozițiile Regula- () JO L 230, 19.8.1991, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2007/52JCE a Comisiei QO L 214, 17.8.2007, p. 3). () JO L 55, 29.2.2000, p. 25. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1044/2003 (O L 1351, 19.6.2003, p. 32). () JO L 98, 74.2001, p. 6. mentelor (CE) nr. 451/2000 și (CE) nr. 703/2001. În plus, aceste regulamente desemnează statele membre raportoare care trebuie să prezinte rapoartele de evaluare  pertinente  și recomandările  Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară (AESA), în confor- mitate cu articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 451/2000. Pentru benfuracarb, statul membru raportor a fost Belgia și toate informațiile relevante au fost prezentate la 2 august 2004. Raportul de evaluare a fost revizuit reciproc de către statele membre și AESA în cadrul grupului său de lucru „Evaluare” şi a fost prezentat Comisiei la 28 iulie 2006 sub forma Concluziei AESA cu privire la examinarea reciprocă a evaluării riscului de pesticid în cazul substanței active benfuracarb. Acest raport de evaluare a fost examinat de către statele membre și Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar şi sănătatea animală și a fost finalizat la 16 martie 2007 sub forma unui raport de examinare al Comisiei cu privire la benfuracarb. În urma evaluării acestei substanțe active au fost identi- ficate o serie de probleme. Benfuracarbul este o substanță al cărei metabolit principal este carbofuranul, care este, de asemenea, o substanță activă examinată în temeiul Directivei 91/414/CEE.  Utilizarea benfuracarbului conduce la prezența metabolitului carbofuran, care este considerabil mai toxic decât compusul principal benfu- racarb. Pentru reziduurile de carbofuran rezultate din utilizarea benfuracarbului, evaluarea a ridicat problema expunerii acute a grupurilor vulnerabile de consumatori, în special a copiilor. Cu toate acestea, AESA a declarat că evaluarea completă a riscului la care se expun consu- matorii este imposibilă datorită unei lipse de date din dosarul prezentat de către notificator. Mai mult, datele depuse în cadrul termenelor legale au fost insuficiente pentru ca AESA să permită o evaluare completă a riscului de contaminare a apelor subterane cu alți meta- boliți decât carbofuranul. În cele din urmă, pe baza datelor disponibile, nu s-a demonstrat faptul că este acceptabil riscul pentru păsări și mamifere, organisme acvatice, organisme terestre, râme și alte organisme care