L 348/98 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 24.12.2008 DIRECTIVA 2008/ llS/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 63 alineatul (3) litera (b), având în vedere propunerea Comisiei, hotărând - în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (l), întrucât: () Consiliul European de la Tampere din 15 şi 16 octombrie 1999 a stabilit o abordare coerentă în domeniul imigrației şi al azilului care priveşte, în egală măsură, crearea unui sistem comun în domeniul azilului, o politică de imigrație legală și combaterea imigrației ilegale. Consiliul European de la Bruxelles din 4 și 5 noiembrie 2004 a recomandat instituirea unei politici eficiente de îndepărtare şi returnare, bazată pe standarde comune, pentru ca persoanele în cauză să fie returnate într-o manieră umană și cu respectarea deplină a drepturilor lor fundamentale şi a demnității lor. Comitetul de Miniştri al Consiliului Europei a adoptat la 4 mai 2005 „Douăzeci de orientări privind returnarea forţată”. Este necesară stabilirea unor norme clare, transparente și echitabile care să asigure o politică de returnare eficientă, ca element necesar al unei politici bine gestionate în domeniul migrației. Această directivă ar trebui să stabilească un set de norme orizontale, aplicabile tuturor resortisanților țărilor terțe care nu îndeplinesc, sau care nu mai îndeplinesc condițiile de intrare, ședere sau reședință într-un stat membru. Statele membre ar trebui să ia toate măsurile necesare pentru a asigura că încetarea situației de ședere ilegală a resortisanților țărilor terțe se efectuează printr-o procedură transparentă și echitabilă. În conformitate cu principiile generale ale dreptului UE, deciziile luate în temeiul prezentei directive ar trebui adoptate de la caz la caz şi pe bază de criterii obiective, aceasta însemnând că ar trebui acordată atenție nu doar simplului fapt al şederii ilegale. Atunci când se utilizează formulare () Avizul Parlamentului European din 18 iunie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) şi Decizia Consiliului din 9 decembrie 2008. (10) (11) standard pentru deciziile referitoare la returnare, respectiv decizii de returnare, și, dacă au fost emise, decizii privind interdicția de intrare și decizii de îndepărtare, statele membre ar trebui să respecte principiul respectiv şi să se conformeze pe deplin dispozițiilor aplicabile din prezenta directivă. Se subliniază nevoia unor acorduri comunitare şi bila- terale de readmisie cu ţările terțe pentru a facilita procesul de returnare. Cooperarea internațională cu țările de origine în toate etapele procesului de returnare este o condiție preliminară pentru realizarea unei returnări durabile. Se recunoaşte că este legitimă returnarea de către statele membre a resortisanților țărilor terțe aflați în situație de şedere ilegală, cu condiția existenței unor sisteme de azil echitabile şi eficiente, care să respecte pe deplin principiul nereturnării. În conformitate cu Directiva 2005/85/CE a Consiliului din 1 decembrie 2005 privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat (?), un resortisant al unei țări terțe care a făcut o cerere de azil într-un stat membru nu ar trebui considerat ca aflându-se în situație de ședere ilegală pe teritoriul statului membru respectiv până la intrarea în vigoare a unei decizii negative cu privire la cerere sau a unei decizii de încetare a dreptului de şedere în calitate de solicitant de azil. În cazul în care nu există motive să se creadă că returnarea voluntară ar submina scopul unei proceduri de returnare, aceasta ar trebui să fie preferată returnării forțate şi ar trebui acordată o perioadă de timp pentru plecarea voluntară. Ar trebui prevăzută o extindere a perioadei acordate pentru plecarea voluntară atunci când se apreciază că acest lucru este necesar din motive specifice ale unui caz individual. În scopul promovării returnării voluntare, statele membre ar trebui să asigure o mai bună asistență şși consiliere pentru returnare şi să utilizeze cât mai bine posibilitățile de finanțare corespunzătoare oferite de Fondul european pentru returnare. Ar trebui stabilit un set comun minim de garanții juridice cu privire la deciziile referitoare la returnare, care să garanteze protecţia efectivă a intereselor persoanelor în cauză. Ar trebui să se pună la dispoziția celor care nu dispun de suficiente resurse asistența judiciară necesară. Statele membre ar trebui să stabilească, în cadrul legisla- țiilor lor naţionale, care sunt cazurile în care asistenţa judiciară urmează să fie considerată ca fiind necesară. () JO L 326, 13.12.2005, p.13.