200 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15Jvol. 9 3200310004 14.2.2003 JURNALUL OFICIAL AL UNIUNII EUROPENE L 41/26 DIRECTIVA 2003/4/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 175 alineatul (1), având în vedere propunerea Comisiei (1), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (), având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (?), hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (4), având în vedere proiectul comun aprobat de Comi- tetul de conciliere la 8 noiembrie 2002, întrucât: (1) Accesul sporit al publicului la informațiile despre mediu și diseminarea acestor informații contribuie la o mai bună conștientizare a problemelor de mediu, la schimbul liber de opinii, la o participare mai eficientă a publicului la luarea deciziilor despre mediu și, în cele din urmă, la îmbunătă- țirea mediului. Directiva 90/313/CEE a Consiliului din 7 iunie 1990 pri- vind libertatea de acces la informații în domeniul mediului () a inițiat un proces de schimbare a modului în care auto- ritățile publice abordează problema deschiderii și a transparenței, stabilind măsuri pentru exercitarea dreptu- lui la accesul public la informații despre mediu, proces care trebuie dezvoltat și continuat. Prezenta directivă extinde accesul existent acordat în temeiul Directivei 90/313/CEE. Articolul 8 din directiva menționată anterior impune statelor membre prezentarea unor rapoarte Comisiei pri- vind experiența acumulată, pe baza cărora Comisia pre- zintă un raport Parlamentului European și Consiliului, însoțit de eventuale propuneri de revizuire a directivei pe care le consideră adecvate. Raportul prezentat în temeiul articolului 8 din directiva menționată anterior identifică problemele concrete întâl- nite în aplicarea practică a directivei. JO C 337 E, 28.11.2000, p. 156 și JO C 240 £E, 28.8.2001, p. 289. JO C 116, 20.4.2001, p. 43. JO C 148, 18.5.2001, p. 9. Avizul Parlamentului European din 14 martie 2001 (JO C 343, 5.12.2001, p. 165), Poziţia comună a Consiliului din 28 ianuarie 2002 O C 113 E, 14.5.2002, p. 1) și Decizia Parlamentului Euro- pean din 30 mai 2002 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). Decizia Consiliului din 16 decembrie 2002 și Decizia Parlamentului Euro- pean din 18 decembrie 2002. JOL 138, 23.6.1990, p. 56. (5) (11) La 25 iunie 1998, Comunitatea Europeană a semnat Con- venția CEE-ONU privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în pro- bleme de mediu („Convenția de la Aarhus”). Dispozițiile de drept comunitar trebuie să fie compatibile cu cele ale con- venției în vederea încheierii acesteia de către Comunitatea Europeană. În interesul unei transparențe sporite, este necesară înlocu- irea Directivei 90/313/CEE și nu modificarea acesteia, astfel încât părțile interesate să aibă la dispoziție un text de lege unic, clar și coerent. Diferențele dintre legislația în vigoare în statele membre, privind accesul la informațiile legate de mediu deținute de autoritățile publice pot crea inegalități în Comunitate în ceea ce privește accesul la astfel de informații sau condițiile de concurență. Dreptul de acces la informațiile despre mediu deţinute de către sau pentru autoritățile publice trebuie asigurat tutu- ror persoanelor fizice și juridice, fără ca acestea să aibă obligația de a declara interesul pe care îl au în acest sens. Este, de asemenea, necesar ca autoritățile publice să pună la dispoziția publicului larg și să disemineze informații des- pre mediu într-o măsură cât mai mare posibil, în special folosind tehnologia informației și de comunicații. Dezvol- tarea ulterioară a acestor tehnologii trebuie luată în consi- derare la raportarea privind prezenta directivă și la revizu- irea acesteia. Definiţia informaţiilor despre mediu trebuie clarificată astfel încât să cuprindă informații sub orice formă despre starea mediului, factorii, măsurile sau activitățile care afec- tează sau care este posibil să afecteze mediul sau elaborate pentru a-l proteja, privind analizele costuri-beneficii și ana- lizele economice folosite în cadrul unor astfel de măsuri sau activități și, de asemenea, informații despre starea sănătății și a siguranței umane, inclusiv contaminarea lanţului alimentar, condițiile de viață umană, edificiile de interes cultural și structurile construite în măsura în care acestea sunt, sau ar putea fi, afectate de problemele respective. Pentru lua în considerare principiul prevăzut la articolul 6 din tratat, care impune integrarea cerințelor privind mediul în definirea și punerea în aplicare a politicilor și a activită- ților comunitare, definiția autorităților publice trebuie extinsă pentru a cuprinde guvernul sau administrațiile publice de la nivel național, regional sau local, indiferent dacă acestea au sau nu responsabilități specifice legate de mediu. Definiția trebuie extinsă în același mod pentru a include alte persoane sau organisme care îndeplinesc funcţii publice administrative privind mediul în conformitate cu legislația internă, precum și alte persoane sau organisme care acționează sub controlul acestora și care au responsabilități sau funcții publice legate de mediu.