9.5.2007 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 119/49 DECIZIA COMISIEI din 4 mai 2007 de stabilire a măsurilor de protecție privind utilizările produselor de protecție a plantelor care conțin tolifluanid și cauzează contaminarea apei potabile [notificată cu numărul C(2007) 1865] (Text cu relevanță pentru SEE) (2007/322/CE) COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fito- sanitar (!), în special articolul 11 alineatul (2), întrucât: () Tolifluanidul este o substanță activă inclusă în anexa I la Directiva 91/414/CEE prin Directiva 2006/6/CE a Comisiei (?). La data de 23 februarie 2007, Germania a informat Comisia cu privire la faptul că recent s-a descoperit că tolifluanidul poate avea un efect neprevăzut asupra apei potabile. Concret, utilizarea unui anumit produs de protecție a plantelor, „Euparen M WG”, care conține toli- fluanid, cauzează formarea unui metabolit al toliflua- nidului, şi anume dimetilsulfamida, care poate fi găsită în sol, în apa subterană și în apa de suprafață. Prin utilizarea unei metode standard de producere a apei potabile (ozonizarea) acest metabolit este transformat într-o nitrozamină (NDMA) care este dăunătoare sănătății. Alte substanțe active care prezintă o structură moleculară asemănătoare cu cea a tolifluanidului ar putea suferi aceeași degradare. Nitrozaminele sunt substanțe al căror caracter cancerigen şi genotoxic este suspectat sau demonstrat, prin urmare prezența lor în apa potabilă trebuie evitată. Articolul 11 alineatul (1) din Directiva 91/414/CEE prevede că atunci când un stat membru are motive înte- meiate pentru a considera că un produs pe care l-a autorizat sau pe care trebuie să îl autorizeze în confor- mitate cu articolul 10 constituie un risc pentru sănătatea () JO L 230, 19.8.1991, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2007/25/CE a Comisiei QO L 106, 24.4.2007, p. 34). () JO L 12, 18.1.2006, p. 21. umană sau animală sau pentru mediu, acesta poate limita sau interzice, cu titlu provizoriu, utilizarea şi/sau vânzarea produsului respectiv pe teritoriul său. Statul membru respectiv informează imediat Comisia şi celelalte state membre cu privire la aceasta, precizând motivele care justifică decizia sa. În conformitate cu informațiile primite, Republica Cehă, Germania, Irlanda, Spania, Italia, Luxemburg, Austria, Polonia, Suedia și Regatul Unit au suspendat deja utilizarea în exterior a produselor care conțin tolifluanid. Articolul 11 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE prevede că o decizie privind această problemă trebuie luată la nivel comunitar. În acest caz, este nevoie de măsuri urgente pentru a se asigura că utilizările produselor de protecție a plantelor care conțin tolifluanid nu cauzează contaminarea apei potabile. Problema nu se limitează la un singur stat membru, deoarece conta- minarea apei subterane sau a apei potabile poate avea efecte transnaționale. Cel de-al nouălea considerent din Directiva 91/414/CEE vizează asigurarea unui nivel ridicat de protecție a sănătății, a apei subterane și a mediului. Cel de-al cincilea considerent din Directiva 91/414/CEE vizează, de asemenea, împiedicarea obsta- colelor inutile din calea schimburilor. Adoptarea de măsuri unilaterale de către statele membre ar putea conduce la nivele de protecție diferite şi ar îngreuna, totodată, schimburile de produse de protecție a plantelor. În consecinţă, este necesar să se adopte măsuri la nivel comunitar. În cazul de față, avertizarea prin intermediul etichetelor nu este suficientă pentru a proteja sănătatea umană. Trebuie adunate informații suplimentare pentru a permite Comisiei să revizuiască, în cazul în care este necesar, Directiva 91/414/CEE în ceea ce priveşte tolifluanidul. De asemenea, trebuie examinat dacă pot apărea probleme asemănătoare cu alte substanțe care sunt în curs de evaluare sau au fost deja evaluate la nivel comunitar. În consecinţă, fiecare stat membru care a fost numit raportor în contextul evaluării unei substanțe  active  în conformitate cu  Directiva 91/414/CEE trebuie să examineze fără întârziere dacă utilizarea produselor de protecție a plantelor care conțin acea substanță ar putea să genereze preocupări asemănătoare.