182 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 13Jvol. 11 31993L0010 17.4.1993 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE L 93/27 DIRECTIVA 93/10/CEE A COMISIEI din 15 martie 1993 privind materialele și obiectele fabricate din folie de celuloză regenerată care vin în contact cu produsele alimentare COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, având în vedere Directiva 89/109/CEE a Consiliului din 21 decem- brie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind materialele și obiectele destinate să vină în contact cu produsele alimentare (!), în special articolul 3, după consultarea Comitetului științific pentru alimentația umană, întrucât numărul și natura modificărilor care au trebuit aduse și care trebuie aduse în prezent Directivei 83/229/CEE a Consiliului din 25 aprilie 1993 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind materialele și obiectele fabricate din folie de celuloză regenerată care vin în contact cu produsele alimentare (2), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/15/CEE a Comisiei (3), indică necesitatea înlocuirii directivei respective; întrucât măsurile comunitare prevăzute de prezenta directivă nu sunt numai necesare, dar și indispensabile pentru realizarea obiec- tivelor pieţei interne; întrucât aceste obiective nu pot fi atinse indi- vidual de statele membre; întrucât, mai mult decât atât, realizarea acestora la nivel comunitar este prevăzută deja de Directiva 89/109/CEE; întrucât articolul 2 din Directiva 89/109/CEE stabilește ca materialele și obiectele, în starea lor de produse finite, nu trebuie () JOL40,11.2.1989,p. 38. () JOL123,11.5.1983, p. 31. () JOL102,1641992,p. 44. să transfere produselor alimentare constituenții lor într-o cantitate susceptibilă de a prezenta un pericol pentru sănătatea umană sau de a putea produce o schimbare inacceptabilă în compoziția produselor alimentare; întrucât, pentru atingerea acestui obiectiv, în cazul foliei de celu- loză regenerată, un instrument adecvat îl constituie o directivă specială în sensul articolului 3 din Directiva 89/109/CEE; întrucât cofrajele sintetice din celuloză regenerată trebuie să facă obiectul unor dispoziții speciale; întrucât, metoda de determinare a absenței migrării substanțelor colorante trebuie stabilită ulterior; întrucât, până la redactarea unor criterii de puritate și a unor metode de analiză, dispozițiile de drept intern sunt aplicabile; întrucât stabilirea unei liste de substanțe autorizate, însoțite de limite cantitative care nu trebuie depășite, este suficientă, în acest caz specific, în principiu, pentru a atingerea obiectivului prevăzut la articolul 2 din Directiva 89/109/CEE; întrucât, cu toate acestea, eterul bis(2-hidroxietilic) (= dietilenglicol) și etandiolul (= monoetilenglicol) pot migra într-o mare măsură pe anumite produse alimentare și întrucât, pentru evitarea acestei posibilități, ca o măsură preventivă, ar tre- bui să se stabilească definitiv cantitățile maxime autorizate de astfel de substanțe în alimentele care au fost în contact cu folie de celuloză regenerată; întrucât, pentru a se proteja sănătatea consumatorului, trebuie să se evite contactul direct dintre produsele alimentare și suprafețele de folie de celuloză regenerată imprimate;