L 30/16 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 31.1.2009 REGULAMENTUL (CE) NR. 73/2009 AL CONSILIULUI din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul poli- ticii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 36 și 37 şi articolul 299 alineatul (2), având în vedere Actul de aderare din 1979, în special alineatul (6) din Protocolul nr. 4 privind bumbacul atașat la acesta, având în vedere propunerea Comisiei, având în vedere avizul Parlamentului European (!), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (?), având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (*), întrucât: (1) ( ( ( ( Reformele politicii agricole comune (PAC) convenite în 2003 și 2004 au inclus dispoziții în vederea evaluării eficienţei acestora. În acest context, Comisia a prezentat la 20 noiembrie 2007 Parlamentului European și Consiliului o comunicare intitulată „Pregătire în vederea verificării eficienței reformei PAC”. Ar trebui luate în considerare atât comunicarea respectivă și discuțiile purtate ulterior asupra principalelor elemente ale acesteia de către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic şi Social European și Comitetul Regiunilor, cât şi numeroasele contribuții reieşite în urma consultării publice. Experiența dobândită în urma punerii în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agri- cole comune şși de stabilire a anumitor scheme de sprijin () arată în mod special că anumite elemente ale mecanismului de ajutor ar trebui modificate. În special, decuplarea ajutorului direct ar trebui extinsă şi funcțio- narea schemei de plată unică ar trebui simplificată. De asemencea, Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 a fost modi- ficat în mod substanţial de mai multe ori. În contextul ') Avizul din 19 noiembrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). Avizul din 23 octombrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). Avizul din 8 octombrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). ") J0L270,21.10.2003,p. 1. 2 ) ) ' ) (3) acestor evoluții și în scopul asigurării clarității, regula- mentul menționat ar trebui abrogat și înlocuit cu prezentul regulament. Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 a instituit principiul conform căruia agricultorii care nu respectă anumite cerințe în domeniile sănătății publice, al sănătății anima- lelor şi al sănătății plantelor, al mediului și al bunăstării animalelor fac obiectul reducerii sau al excluderii de la ajutorul direct. Acest sistem de „ecocondiționalitate” este parte integrantă din ajutorul comunitar în domeniul plăților directe și ar trebui, prin urmare, menținut. Cu toate acestea, experiența a demonstrat că numeroase cerințe din cadrul domeniului de aplicare a ecocondițio- nalității nu sunt suficient de pertinente pentru activitatea agricolă sau pentru terenurile agricole sau vizează mai degrabă autoritățile naționale decât agricultorii. Prin urmare, domeniul de aplicare a ecocondiționalității ar trebui modificat. În plus, pentru a se evita ca terenurile agricole să fie abandonate și pentru a se asigura menținerea lor în bune condiții agricole și de mediu, Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 a stabilit un cadru comunitar în care statele membre adoptă standarde care să țină seama de caracteristicile zonelor în cauză, inclusiv de caracteristicile pedologice şi climatice, precum şi de tipurile de exploa- tare agricolă existente, de utilizarea terenurilor, rotația culturilor, practicile agricole şi de structura exploatațiilor. Acest cadru ar trebui menținut. Cu toate acestea, expe- riența a demonstrat că relevanța și efectele benefice ale anumitor standarde nu sunt suficiente pentru a justifica punerea acestora în aplicare de către toate statele membre. În consecință, aceste standarde ar trebui să devină opționale pentru statele membre. Cu toate acestea, pentru a asigura faptul că acest cadru este cât mai consis- tent cu putință, un standard nu ar trebui să fie opţional în cazul în care, înainte de 2009, statul membru în cauză a definit deja o cerință minimă pe baza acestui standard sau atunci când există norme naționale care abordează un astfel de standard. Eliminarea, în conformitate cu prezentul regulament, a acţiunii de cultivare obligatorie a terenurilor în scopuri necomerciale din cadrul schemei de plată unică poate avea, în anumite cazuri, efecte adverse asupra mediului, în special în ceea ce priveşte anumite particularități ale peisajului. În consecință, se impune consolidarea dispozi- țiilor comunitare care vizează protejarea particularităților specifice ale peisajului. În anumite situații, ar trebui să fie posibil pentru un stat membru să asigure stabilirea şi/sau menținerea habitatelor.