30.8.2007 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 226/9 REGULAMENTUL (CE) NR. 1001/2007 AL COMISIEI din 29 august 2007 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 800/1999 și a Regulamentului (CE) nr. 2090/2002 în ceea ce priveşte controalele efectuate în cadrul sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole COMISIA COMUNITATILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1784/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 privind organizarea comună a piețelor în sectorul cerealelor (!), în special articolul 18, precum şi dispo- zițiile corespunzătoare ale altor regulamente privind organizarea comună a pieţelor în sectorul produselor agricole, având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 386/90 al Consiliului din 12 februarie 1990 privind controlul la exportul de produse agricole care beneficiază de restituiri sau de alte sume (?), în special articolul 6, întrucât: (1) Regulamentul (CE) nr. 800/1999 al Comisiei din 15 aprilie 1999 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole (() prevede, în special, obligația prezentării anumitor documente justificative care să confirme că produsele pentru care se solicită restituiri la export au fost efectiv importate în aceeași stare într-o anumită ţară terţă, în cazul în care se aplică o restituire diferențiată pentru respectiva țară terță. Proce- durile cu privire la o astfel de dovadă ar trebui simpli- ficate, protejând totodată interesele financiare ale Comu- nității. Comisia şi statele membre ar trebui să monito- rizeze utilizarea procedurilor simplificate și să ia măsurile adecvate în situații de abuz. (2) În practică, țările terțe pentru care restituirile la export pentru un anumit produs sunt diferențiate, fiind mai mici decât valoarea medie sau egale cu zero, se situează în general în apropierea Comunității, în timp ce, în cazul țărilor situate mai departe de Comunitate, nivelurile resti- tuirilor tind să fie stabilite la un nivel identic mai ridicat. În numeroase situații, exportatorii întâmpină dificultăți în obținerea dovezii de import în respectivele țări mai înde- părtate. (3) Țările pentru care s-au stabilit niveluri identice mai ridicate de restituire pot fi considerate „zonă de restituire () JO L 270, 21.10.2003, p. 78. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 735/2007 (O L 169, 29.6.2007, p. 6). () JO L 42, 16.2.1990, p. 6. Regulament, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 163/94 (O L 24, 29.1.1994, p. 2). () JO L 102, 17.4.1999, p. 11. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1913/2006 (O L 365, 21.12.2006, p. 52). îndepărtată” pentru produsul în cauză. Cu toate acestea, din respectiva zonă ar trebui excluse ţările îndepărtate pentru care partea diferențiată a restituirii este mai mică decât media sau egală cu zero. De asemenea, din respectiva zonă ar trebui excluse toate țările pentru care există un risc real de deturnare a fluxului comercial sau toate țările pentru ale căror sectoare există un risc real de deturnare a fluxului comercial. ( Atunci când se eliberează o declarație de export pentru o țară dintr-o zonă de restituire îndepărtată, iar exportul se realizează prin transportul maritim al containerelor, combinaţia dintre gestionarea comercială a containerelor, documentele de transport şi modalitatea de transport relativ rigidă constituie o garanție rezonabilă a faptului că produsele au fost importate în țara terță în cauză. În această situație, dovada faptului că produsele au fost transportate şi descărcate într-o țară din zona de restituire îndepărtată ar putea consta în combinarea unui document de transport în portul din ţara de destinație sau în portul care deserveşte o țară fără ieșire la mare drept destinație şi o declarație de descărcare. (5)  În cazul în care un sistem informatizat de localizare și urmărire al unui transportator de containere îndeplineşte standardele organizatorice de securitate prevăzute în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 885/2006 al Comisiei din 21 iunie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 în ceea ce privește autorizarea agențiilor de plăți și a altor entități, precum şi lichidarea conturilor FEGA şi FEADR () şi oferă informații echivalente celor cuprinse în documentele de transport, statele membre pot decide să utilizeze respec- tivele informații ca dovadă a transportului către țara de destinație, în locul documentelor pe hârtie. (6)  Articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 800/1999 prevede scutiri limitate la 2 400 EUR şi 12 000 EUR la componentele variabile ale restituirii, pentru destinațiile învecinate sau pentru cele îndepărtate. Se consideră a fi utilă prevederea unei noi scutiri pentru transportul maritim în containere către zonele de restituire înde- părtate, sub rezerva prezentării unui document de transport și a uneia dintre declarațiile de descărcare menționate la articolul 16 alineatul (2) litera (a), (b) sau (c). O astfel de scutire poate fi acordată numai în cazul în care se furnizează informații cu privire la descărcarea în portul situat în zona de restituire îndepărtată. Pentru a asigura fiabilitatea dovezii produse în temeiul unor astfel de scutiri, acestea ar trebui acordate sub forma unor autorizații revocabile. () JO L 171, 23.6.2005, p. 90.