5.3.2009 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 61/17 (Acte adoptate în temeiul Tratatelor CE/Euratom a căror publicare nu este obligatorie) DECIZII CONSILIU DECIZIA CONSILIULUI din 10 februarie 2009 de modificare a listei A din anexa 2 la Instrucţiunile consulare comune privind vizele pentru misiunile diplomatice și funcțiile consulare, în ceea ce priveşte necesitatea deţinerii unei vize de către titularii de pașapoarte diplomatice și de serviciu indoneziene (2009/171/CE) CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 789/2001 al Consiliului din 24 aprilie 2001 care rezervă Consiliului competențele de executare în ceea ce priveşte anumite norme metodologice și proceduri de examinare a cererilor de viză (), în special articolul 1 alineatul (1), având în vedere inițiativa Austriei, întrucât: (1) Lista A din anexa 2 la Instrucţiunile consulare comune privind vizele pentru misiunile diplomatice şi funcțiile consulare (*) conține lista țărilor ai căror resortisanți nu au obligația de a deţine viză din partea unuia sau a mai multor state Schengen atunci când sunt titulari de pașa- poarte diplomatice, oficiale sau de serviciu, dar care au obligația de a deţine viză atunci când sunt titulari de pașapoarte obișnuite. (2) Austria doreşte să exonereze titularii de paşapoarte diplo- matice şi de serviciu indoneziene de obligația de a deţine viză. Prin urmare, Instrucţiunile consulare comune ar trebui să fie modificate în consecință. (3) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziţia Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea () JO L 116, 26.42001, p. 2. JO C 326, 22.12.2005, p. 1. 0 ] ()] U Europeană şi la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, care nu i se aplică și nu prevede obligații pentru aceasta. Ținând seama de faptul că prezenta decizie constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen în temeiul dispozițiilor părții a treia titlul IV din Tratatul de instituire a Comunității Europene, în conformitate cu articolul 5 din respectivul protocol, Danemarca decide, în termen de șase luni de la data adoptării prezentei decizii de către Consiliu, cu privire la transpunerea sau nu a acesteia în legislația sa internă. În ceea ce priveşte Islanda şi Norvegia, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în înțelesul Acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei în ceea ce privește asocierea acestor două state în vederea punerii în aplicare, a asigurării respectării şi dezvoltării acquis-ului Schengen (?), dispoziții aflate sub incidența  articolului 1 punctul B din Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999 privind anumite modalități de aplicare a respectivului acord (*). Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (*); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, care nu i se aplică și nu prevede obligații pentru acesta. L 176, 10.7.1999, p. 36. L 176, 10.7.1999, p. 31. L 131, 1.6.2000, p. 43.