13Jvol. 43 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 3 32003R2003 L 304/1 JURNALUL OFICIAL AL UNIUNII EUROPENE 21.11.2003 REGULAMENTUL (CE) NR. 2003/2003 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI din 13 octombrie 2003 privind îngrăşămintele (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95, având în vedere propunerea Comisiei (1), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (?), hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (3), întrucât: (1) Directiva 76/116/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1975 de apropiere a legislațiilor statelor membre referitoare la îngrăşăminte (*), Directiva 80/876/CEE a Consiliului din 15 iulie 1980 de apropiere a legislațiilor statelor membre referitoare la îngrășămintele simple pe bază de azotat de amoniu cu un conținut ridicat de azot (*), Directiva 87|94|CEE a Comisiei din 8 decembrie 1986 de apropiere a legislațiilor statelor membre referitoare la procedurile pentru controlul caracteristicilor, limitelor și rezistenței la detonare ale îngrăşămintelor simple pe bază de azotat de amoniu cu un mare conținut de azot (*) și Directiva 77|535|CEE a Comisiei din 22 iunie 1977 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind modalitățile de prele- vare de probe și metodele comunitare de analiză a îngrășămintelor (7) au fost modificate substanțial, în repe- tate rânduri. În conformitate cu comunicarea Comisiei JO C51£E, 26.2.2002, p. 1 și JO C 227 E, 24.9.2002, p. 503. JO C 80, 3.4.2002, p. 6. Avizul Parlamentului European din 10 aprilie 2002 O C 127 E, 29.5.2002, p. 160), Poziţia comună a Consiliului din 14 aprilie 2003 JO C153£E, 1.7.2003, p. 56) și Decizia Parlamentului European din 2 septembrie 2003 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). JOL 24, 30.1.1976, p. 21, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 98/97/CE a Parlamentului European și a Consiliului OL 18, 23.1.1999, p. 60). JO L 250, 23.9.1980, p. 7, astfel cum a fost modificată prin Direc- tiva 97/63/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 3335, 6.12.1997, p. 15). JOL 38, 7.2.1987, p. 1, astfel cum a fost modificată prin Directiva 88/126/CEE (O L 63, 9.3.1988, p. 12). JOL 213, 22.8.1977, p. 1, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 95/8/CE (JO L 86, 20.4.1995, p. 41). către Parlamentul European și Consiliu, „Simplificarea legislației privind piața internă” (SLPI), și cu planul de acţi- une în favoarea pieței unice, este oportun ca directivele în cauză să fie abrogate și înlocuite, din motive de claritate, cu un singur instrument juridic. Legislația comunitară privind îngrăşămintele are un conținut foarte tehnic. Prin urmare, instrumentul juridic cel mai adecvat îl reprezintă un regulament, întrucât impune direct fabricanților obligații precise care trebuie aplicate simultan și unitar pe întreg teritoriul Comunității. În fiecare stat membru, îngrăşămintele trebuie să aibă anumite caracteristici tehnice stabilite prin dispoziții obli- gatorii. Dispozițiile în cauză, care vizează în special com- poziția și definiția tipurilor de îngrăşăminte, denumirea acestor tipuri, identificarea și ambalarea lor, diferă de la un stat membru la altul. Din cauza diferențelor, ele constituie un obstacol în calea schimburilor comerciale din interio- rul Comunității și, prin urmare, ar trebui armonizate. Întrucât obiectivul acţiunii avute în vedere, și anume asigurarea pieței interne a îngrășămintelor, nu poate fi rea- lizat la un nivel suficient de către statele membre în absența unor criterii tehnice comune și, prin urmare, dată fiind amploarea acțiunii, poate fi atins mai ușor la nivel comunitar, Comunitatea poate lua măsuri, conform prin- cipiului subsidiarității, consacrat de articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, enunțat în articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor în cauză. Este necesar să se stabilească, la nivel comunitar, denumirea, definiția și compoziția anumitor îngrășăminte (îngrășăminte CE). Este necesar, de asemenea, să se stabilească, pentru îngrășămintele CE, norme comunitare privind identificarea, trasabilitatea și etichetarea lor, precum și închiderea amba- lajelor. Ar trebui să se stabilească, la nivel comunitar, o procedură de aplicat în cazurile în care un stat membru consideră necesar să impună restricții de introducere pe piață a îngrășămintelor CE.