4.4.2007 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 94/39 COMISIE DECIZIA COMISIEI din 27 martie 2007 privind alocarea cantităților de substanțe controlate autorizate pentru utilizări esențiale în Comunitate în anul 2007, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 2037/2000 al Parlamentului European și al Consiliului [notificată cu numărul C(2007) 1285] (Numai textele în limbile daneză, engleză, estonă, franceză, germană, italiană, neerlandeză, slovenă și spaniolă sunt autentice) (Text cu relevanță pentru SEE) (2007/211/CE) COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2037/2000 al Parla- mentului European și al Consiliului din 29 iunie 2000 privind substanțele care diminuează stratul de ozon (!), în special articolul 3, alineatul (1), întrucât: Comunitatea a redus producția și consumul de clorofluo- rocarburi, alte clorofluorocarburi complet halogenate, haloni, tetraclorură de carbon, 1,1,1-tricloroetan, hidro- bromofluorocarburi și bromoclorometan. În fiecare an, Comisia trebuie să determine utilizările esențiale ale acestor substanțe controlate, cantitățile care pot fi utilizate și firmele care le pot utiliza. Decizia IV/25 a părților semnatare ale Protocolului de la Montreal privind substanțele care epuizează stratul de ozon, denumit în continuare „Protocolul de la Montreal”, stabileşte criteriile folosite de Comisie pentru a determina utilizările esențiale și autorizează producerea și consumul necesare pentru satisfacerea utilizărilor esenţiale ale substanțelor controlate de către fiecare parte. () JO L 244, 29.9.2000, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1791/2006 (O L 363, 20.12.2006, . 1). (4) Decizia XV/8 a părților semnatare ale Protocolului de la Montreal autorizează producerea și consumul necesare pentru satisfacerea utilizărilor esenţiale ale substanţelor controlate enumerate în anexele A, B și C (substanțe din grupele II şi III) la Protocolul de la Montreal pentru utilizări analitice şi de laborator, așa cum sunt enumerate în anexa IV la raportul celei de-a șaptea întâlniri a părților, în conformitate cu condițiile stabilite în anexa II la raportul celei de-a șasea întâlniri a părților, precum și în Deciziile VII/11, XI/15 și XV/5 ale părților la Protocolul de la Montreal. Decizia XVII/10 a părților semnatare ale Protocolului de la Montreal autorizează producerea și consumul substanței controlate enumerate în anexa E la Protocolul de la Montreal, necesare pentru a satisface utilizările analitice și de laborator ale bromurii de metil. În conformitate cu alineatul 3 din Decizia XII/2 a părților semnatare ale Protocolului de la Montreal privind măsurile de facilitare a trecerii la inhalatorii cu dozare măsurată (MD]) fără clorofluorocarburi, toate statele membre au notificat (') Programului de Mediu al Organi- zației Națiunilor Unite ingredientele active pentru care clorofluorocarburile (CFC) nu mai sunt esențiale la fabricarea CFC MDI destinate introducerii pe piața Comu- nității Europene. Articolul 4 alineatul (4) punctul (i) litera (b) din Regula- mentul (CE) nr. 2037/2000 interzice utilizarea și intro- ducerea pe piață a CEC, cu excepția cazului în care sunt considerate esențiale în conformitate cu condițiile descrise la articolul 3 alineatul (1) din regulamentul menționat. Prin urmare, aceste determinări cu caracter neesențial au redus cererea de CFC utilizate în MDI introduse pe piața Comunității Europene. În afară de aceasta, articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) () www.unep.org/ozone/Information_for_the_Parties/3Bi_ dec12-2-3.asp