L 61/24 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 28.2.2007 REGULAMENTUL (CE) NR. 211/2007 AL COMISIEI din 27 februarie 2007 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 809/2004 de punere în aplicare a Directivei 2003/71/CE a Parlamentului European şi a Consiliului în ceea ce priveşte informațiile conținute în prospectele pentru emitenții care au o evidență financiară complexă sau care şi-au asumat un angajament financiar important (Text cu relevanță pentru SEE) COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind pros- pectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzac- ționare şi de modificare a Directivei 2001/34/CE (!), în special articolul 5 alineatul (5), întrucât: Regulamentul (CE) nr. 809/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 de punere în aplicare a Directivei 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce priveşte informațiile conținute în prospectele, structura prospectelor, includerea de informații prin trimiteri, publicarea prospectelor și difuzarea comuni- catelor cu caracter publicitar (?) stabileşte în detaliu infor- mațiile care trebuie incluse într-un prospect, pentru diferite categorii de valori mobiliare, în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din directiva menționată. Aceste obligații de raportare a unor informații detaliate se referă, printre altele, la acele informații financiare privind emitentul, care trebuie incluse în orice prospect pentru a le permite investitorilor să înțeleagă situația financiară a emitentului respectiv. Totuși, există cazuri în care poziția financiară a emitentului este atât de strâns legată de cea a altor entități încât informația financiară privind aceste entități este indispensabilă pentru a da efect deplin articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2003/71/CE, respectiv pentru a se conforma obligaţiei de a include în prospect toate informațiile necesare pentru ca investitorii să poată evalua în cunoştinţă de cauză poziția și perspectivele financiare ale emitentului. Astfel de cazuri pot apărea dacă investitorul are o evidență financiară complexă și dacă emitentul și-a asumat un angajament financiar important. () JO L 345, 31.12.2003, p. 64. () JO L 149, 30.4.2004, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1787/2006 (O L 337, 5.12.2006, p- 17). (3) De aceca, pentru a se asigura că articolul 5 alineatul (1) din Directiva 2003/71/CE nu este privat de efect în cazurile enunțate şi pentru a introduce o siguranță legală sporită în această privință, ar trebui clarificat faptul că obligațiile de raportare stipulate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 809/2004 trebuie interpretate în acest context ca fiind aplicabile, de asemenea, informației financiare referitoare la alte entități decât emitentul, în cazurile în care omiterea acestor informații ar priva inves- titorul de posibilitatea de a face o evaluare în cunoştință de cauză a poziției financiare a emitentului. Având în vedere că, în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 809/2004, autoritățile competente nu sunt explicit obligate să solicite includerea unor informații pentru care nu există dispoziții specifice în anexele la regulament, este necesar să fie clarificate responsabilitățile autorităților competente în acest context. Atunci când emitentul are o evidență financiară complexă, există posibilitatea ca nu toate operațiunile comerciale întreprinse de emitent să figureze în datele evidenței financiare a acestuia; în schimb, operațiunile respective vor putea fi regăsite în rapoarte financiare claborate de alte entități. Este probabil ca astfel de situații să apară: atunci când emitentul a făcut o achiziție importantă care nu figurează încă în bilanțurile sale contabile; atunci când emitentul este o societate holding nou-înregistrată; atunci când emitentul este compus din societăți comerciale care se aflaseră inițial sub control comun sau în proprietatea aceleiași entități, dar care nu au format niciodată un grup legal constituit; sau atunci când emitentul a fost creat ca persoană juridică separată, ca urmare a scindării unei societăți comerciale existente. În astfel de cazuri, în perioada pentru care emitentului i se cere să raporteze datele evidenței sale financiare, operațiunile comerciale ale emitentului s-au desfăşurat, parțial sau în totalitate, prin intermediul unei alte entități. Cu toate acestea, deocamdată nu este posibilă stabilirea unei liste complete a celor care trebuie considerați drept emitenți cu o evidență financiară complexă. Este foarte probabil să fie create mereu tipuri noi şi inovatoare de tranzacții, care să nu figureze printre cazurile incluse pe orice astfel de listă. De aceea, este nevoie de o definiție în sens larg a situațiilor în care un emitent ar trebui tratat ca având o evidență financiară complexă.