142 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 07|vol. 3 3199410057 12.12.1994 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE L 319/20 DIRECTIVA 94/57/CE A CONSILIULUI din 22 noiembrie 1994 privind normele și standardele comune pentru organismele cu rol de inspecție și control al navelor, precum și pentru activitățile în domeniu ale administrațiilor maritime CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 84 alineatul (2), având în vedere propunerea Comisiei (1), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2), hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 189c din tratat (3), întrucât, în rezoluția sa din 8 iunie 1993 privind o politică comună în domeniul siguranței maritime, Consiliul a stabilit ca obiectiv eliminarea din apele comunitare a tuturor navelor care nu se conformează standardelor, considerând ca prioritare acţiunile Comunității privind asigurarea aplicării efective și unitare a nor- melor internaționale, prin elaborarea unor standarde comune pentru societățile de clasificare (%); întrucât siguranța maritimă și prevenirea poluării marine pot fi ameliorate în mod eficient prin aplicarea strictă a convențiilor, rezoluțiilor și codurilor internaționale, urmărindu-se în același timp obiectivul liberei prestări de servicii; întrucât revine statului de pavilion și a statului portuar răspunde- rea de a controla dacă navele respectă standardele unitare internaționale în materie de siguranță maritimă și de prevenire a poluării marine; întrucât este responsabilitatea statelor membre de a elibera certificate internaționale de siguranță maritimă și de prevenire a poluării marine prevăzute de convenții, cum ar fi Convenția SOLAS privind siguranța vieții pe mare din 1974, Convenția din () JOC167,18.6.1993, p. 13. () JOC34,22.1994,p. 14. (() Avizul Parlamentului European din 9 martie 1994 (O C 91, 28.3.1994, p. 9), Poziţia comună a Consiliului din 19 septembrie 1994 (JO C 301, 27.10.1994, p. 75) și decizia Parlamentului Euro- pean din 16 noiembrie 1994 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). () JOC271,710.1993,p. 1. 1966 privind liniile de încărcare (LL 66), precum și Convenția MARPOL privind prevenirea poluării marine de către nave din 1973 și protocolul aferent din 1978 și, de asemenca, de a asigura aplicarea dispozițiilor acestor convenții; întrucât, în temeiul acestor convenții, toate statele membre pot autoriza organismele tehnice, în diferite proporții, să certifice con- formitatea cu aceste dispoziții și le pot delega să elibereze certificate de siguranță; întrucât la nivel mondial un mare număr de societăți de clasificare nu sunt în măsură să aplice corespunzător normele sau fiabilitatea atunci când acţionează în numele administrațiilor naționale, având în vedere că ele nu dispun de structurile și experiența nece- sare pentru a fi considerate fiabile și a putea îndeplini atribuțiile ce le revin la un înalt nivel de profesionalism; întrucât obiectivul de a aplica standarde corespunzătoare societă- ților de clasificare nu poate fi îndeplinit integral de către statele membre care acționează individual și poate fi mai bine realizat la nivel comunitar; întrucât cel mai bun mod de acțiune îl constituie o directivă a Consiliului care să stabilească criteriile minime de recunoaștere a organismelor dar, în același timp, fiind lăsate la aprecierea statelor membre recunoașterea propriu-zisă, modalitățile de punere în practică și punerea în aplicare a directivei; întrucât standardele EN 45004 și EN 29001 coroborate cu standardele Asociaţiei Internaţionale a Societăţilor de Clasificare (AISC) reprezintă garanția corespunzătoare în ceea ce privește calitatea performanței acestor organisme; întrucât  eliberarea  Certificatului de  siguranță a radiocomunicațiilor pentru navele comerciale poate fi încredințată organismelor private care dispun de experiență sufi- cientă și de personal calificat; întrucât organismele care doresc să fie recunoscute în sensul pre- zentei directive trebuie să prezinte statelor membre informații și dovezi exhaustive privind conformitatea lor cu criteriile minime, iar statele membre trebuie să notifice Comisiei și celorlalte state membre organismele recunoscute;