19/vol. 6 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 33 32002L0090 L 328/17 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 5.12.2002 DIRECTIVA 2002/90/CE A CONSILIULUI din 28 noiembrie 2002 de definire a facilitării intrării, tranzitului și şederii neautorizate CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 61 litera (a) și articolul 63 alineatul (3) litera (b), având în vedere inițiativa Republicii Franceze (!), având în vedere avizul Parlamentului European (2), întrucât: (1) Unul dintre obiectivele Uniunii Europene este crearea trep- tată a unui spațiu de libertate, securitate și justiție, care implică, în special, combaterea imigrației ilegale. (2)  Este, prin urmare, necesară combaterea facilitării imigrației ilegale, atât în cazul în care aceasta reprezintă trecerea ilegală efectivă a frontierei, cât și atunci când are ca scop alimentarea rețelelor de exploatare a persoanelor. (3) În acest sens, este necesară realizarea unei apropieri a dis- pozițiilor juridice existente, în special în ceea ce privește, pe de o parte, definirea precisă a faptei ilicite în cauză și a excepțiilor, definire care face obiectul prezentei directive, și, pe de altă parte, normele minime în materie de sancţi- uni, de răspundere a persoanelor juridice și de competență jurisdicțională,  care fac obiectul Deciziei-cadru 2002/946/JAl a Consiliului din 28 noiembrie 2002 pri- vind consolidarea cadrului penal pentru a preveni facilita- rea intrării, tranzitului și șederii neautorizate (). (4)  Prezenta directivă are ca obiectiv definirea noţiunii de facilitare a imigrației ilegale și eficientizarea aplicării Deciziei-cadru 2002/946/JAl, în vederea prevenirii acestei infracţiuni. (5) Prezenta directivă completează alte instrumente adoptate pentru combaterea imigrației ilegale, a muncii ilegale, a tra- ficului de persoane și a exploatării sexuale a copiilor. (6) În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezenta directivă constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul acordului încheiat între Consiliul Uniunii Euro- pene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestor două state la transpunerea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen (*), care intră în sfera de aplicare a articolului 1 punctul (E) din Decizia 1999/437|CE a Consiliului din 17 mai 1999 privind anumite norme de aplicare a respectivului acord (5). (7) Regatul Unit și Irlanda participă la adoptarea și aplicarea prezentei directive în conformitate cu dispozițiile relevante ale tratatelor. () JO C253, 49.2000, p. 1. () JOC276,1.10.2001, p. 244. () JOL328, 5.122002,p. 1. () JOL176,10.7.1999, p. 36. () JOL176,10.7.1999, p. 31. (8) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Euro- pene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei directive, și prin urmare, nu are nici o obligație în temeiul acesteia și nici nu face obiectul aplicării sale. Având în vedere faptul că prezenta directivă reprezintă o dezvoltare a acquis-ului Schengen în temeiul dispozițiilor Titlului IV din partea a treia a Tratatului de instituire a Comunității Europene, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 5 din protocolul menționat anterior, în termen de șase luni de la data adoptării de către Consiliu a prezentei directive, dacă o transpune sau nu în legislația sa internă, ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ: Articolul 1 Conduită ilicită (1) Fiecare stat membru adoptă sancţiuni adecvate aplicabile: (a) oricărei persoane care ajută în mod conștient o persoană care nu este resortisantă a unui stat membru să intre pe teritoriul unui stat membru sau să tranziteze pe teritoriul respectiv, încălcând legislația statului în cauză cu privire la intrarea sau tranzitul străinilor; (b) oricărei persoane care ajută în mod conştient, în scop lucrativ, O persoană care nu este resortisantă a unui stat membru să domicilieze pe teritoriul unui stat membru, încălcând legislaţia statului respectiv cu privire la șederea străinilor. (2) Fiecare stat membru poate decide să nu impună sancțiuni în cazul conduitei definite la alineatul (1) litera (a), aplicând propria legislație și practică internă, în cazul în care comportamentul res- pectiv are ca scop acordarea de ajutor umanitar persoanei în Cauză. Articolul 2 Instigarea, participarea şi tentativa Fiecare stat membru ia măsurile necesare pentru a se asigura că sancţiunile prevăzute la articolul 1 se aplică, de asemenea, oricărei persoane care: (a) este instigatoare sau (b) este complice sau (c) comite o tentativă la una dintre faptele ilicite menționate în articolul 1 alineatul (1) litera (a) sau (b).