30.6.2009 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 168/35 DECIZII ADOPTATE ÎN COMUN DE CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU DECIZIA NR. 568/2009/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI din 18 iunie 2009 de modificare a Deciziei 2001/470/CE a Consiliului de creare a unei Rețele Judiciare Europene în materie civilă și comercială PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 61 literele (c) şi (d), articolul 66 şi articolul 67 alineatul (5) a doua liniuţă, având în vedere propunerea Comisiei, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social Euro- pean ('), hotărând în conformitate cu articolul 251 din tratat (2), procedura prevăzută la întrucât: (1)  Prin Decizia 2001/470/CE a Consiliului (?) a fost creată Rețeaua Judiciară Europeană în materie civilă şi comercială între statele membre („rețeaua”) deoarece s-a considerat că instaurarea unui spaţiu de libertate, secu- ritate şi justiție necesită îmbunătățirea, simplificarea și accelerarea cooperării judiciare efective între statele membre, precum şi accesul efectiv la justiție al persoanelor implicate în litigii transfrontaliere. Data aplicării respectivei decizii a fost 1 decembrie 2002. (2) Programul de la Haga pivind consolidarea libertății, secu- rității şi justiției în Uniunea Europeană, adoptat de către Consiliul European din 4 şi 5 noiembrie 2004 (*), solicită realizarea de eforturi suplimentare în scopul facilitării accesului la justiție și a cooperării judiciare în materie civilă. Acesta pune în special accentul asupra punerii în aplicare efective a instrumentelor adoptate de Parlamentul European şși de Consiliu în materie civilă, precum şi asupra promovării cooperării între membrii profesiilor juridice în vederea stabilirii celor mai bune practici. (3)  În conformitate cu  articolul 19 din Decizia 2001/470/CE, Comisia a prezentat la data de 16 mai (!) Avizul din 3 decembrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). (?) Avizul Parlamentului European din 16 decembrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) şi Decizia Consiliului din 4 iunie 2009. () JO L 174, 27.6.2001, p. 25. () JO C 53, 3.3.2005, p. 1. (8) 2006 un raport privind funcționarea rețelei. Acest raport arată în concluziile sale că, deşi rețeaua şi-a atins în general obiectivele fixate în 2001, aceasta este încă departe de a-şi fi realizat întregul potențial. Pentru a asigura îndeplinirea obiectivelor Programului de la Haga în ceea ce priveşte consolidarea cooperării judiciare şi a accesului la justiție şi pentru a face față creşterii previzibile a sarcinilor reţelei în anii următori, aceasta ar trebui să dispună de un cadru juridic mai adecvat, pentru a-i spori mijloacele de acțiune. Este esențial să se realizeze condiții de operare mai bune pentru reţea în statele membre prin puncte de contact naționale și, astfel, să se consolideze rolul punctelor de contact atât în cadrul rețelei, cât şi în legătură cu jude- cătorii și cu profesiile juridice. În acest scop, statele membre ar trebui să evalueze resursele pe care trebuie să le pună la dispoziţia punctelor de contact, pentru ca acestea să își poată duce la îndeplinire pe deplin atribuțiile. Repartizarea internă a competențelor în statele membre în ceea ce priveşte finanțarea activităților membrilor naționali ai rețelei nu ar trebui să fie afectată de prezenta decizie. În același scop, este necesar să existe un punct sau puncte de contact în fiecare stat membru capabil(e) să îndepli- nească atribuțiile încredințate. Dacă există mai multe puncte de contact într-un stat membru, acesta ar trebui să asigure coordonarea eficientă a punctelor de contact. În cazul în care în temeiul unui act comunitar sau inter- național este stabilită ca aplicabilă legea unui alt stat membru, punctele de contact ale rețelei ar trebui să participe în viitor la informarea autorităților judiciare şi extrajudiciare din statele membre cu privire la conținutul respectivei legi străine. Prelucrarea cererilor de cooperare judiciară de către punctele de contact ar trebui realizată într-un ritm suficient de rapid pentru a fi compatibil cu obiectivele generale urmărite de decizie.