L 307/84 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 7.11.2012 DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI din 5 noiembrie 2012 privind armonizarea benzilor de frecvențe radio 1920-1 980 MHz și 2110-2170 MHz pentru sistemele terestre capabile să furnizeze servicii de comunicații electronice în Uniune [notificată cu numărul C(2012) 7697] (Text cu relevanță pentru SEE) (2012/688JUE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, având în vedere Decizia nr. 676/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind cadrul de reglementare pentru politica de gestionare a spectrului de frecvențe radio în Comunitatea Europeană (decizia privind spectrul de frecvențe radio) (!), în special articolul 4 alineatul (3), întrucât: (1) ( ( ( ( 1 2 3 ) ) ) ) J J O O O La 14 decembrie 1998, Parlamentul European şi Consiliul au adoptat Decizia nr. 128/1999/CE privind introducerea coordonată în Comunitate a unui sistem de comunicații wireless de generația a treia (UMTS) (?) (denumită în continuare „decizia UMTS”) care acoperă benzile de frecvențe radio 1 900-1 980 MHz, 2 010- 2025 MHz și 2110-2170MHz („banda terestră de 2GHz”. Conform acestei decizii, statele membre trebuiau să ia toate măsurile necesare pentru a permite introducerea coordonată şi progresivă a serviciilor UMTS pe teritoriul lor până la 1 ianuarie 2002 cel târziu şi urmau să instituie un sistem de autorizare a UMTS până la 1 ianuarie 2000 cel târziu. Această decizie a expirat la 22 ianuarie 2003, însă armonizarea spectrului a rămas valabilă. De atunci, Comisia a favorizat o utilizare mai flexibilă a spectrului prin comunicarea intitulată „Acces rapid la spectrul de frecvențe pentru serviciile de comunicații fără fir prin mărirea flexibilității” ('), care tratează printre altele banda terestră de 2 GHz şi își propune să evite perturbarea pieței. Principiile neutralității tehno- logice şi a serviciilor au fost confirmate prin Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru reţelele și serviciile de comunicații elec- tronice (Directivă-cadru) ($). Desemnarea subbenzilor pereche 1 920-1 980 MHz și 2110-2170MHz („banda terestră pereche 2 GHz”) pentru sistemele capabile să furnizeze servicii de comu- nicaţii electronice reprezintă un element important în ceea ce priveşte convergența sectoarelor de comunicații mobile, fixe şi de radiodifuziune, care ţine cont de L 108, 24.4.2002, p. 1. L 17, 22.1.1999, p. 1. COM(2007) 50. “) JO L 108, 24.4.2002, p. 33. inovația tehnică. Sistemele utilizate în banda terestră pereche 2 GHz trebuie să vizeze în principal accesul utili- zatorilor finali la serviciile de bandă largă. Utilizatorii serviciilor wireless de bandă largă pentru care se utilizează deja banda terestră pereche 2 GHz într-un stat membru pot beneficia de accesul la servicii echi- valente în orice alt stat membru. Cu toate acestea, subbanda nepereche 1 900-1 920 MHz, deşi aflată în regim de licență la operatori în mai multe state membre, rămâne în mare parte neutilizată, iar subbanda nepereche 2 010-2 025 MHz se află în același regim, însă în doar câteva state membre, și nu este utilizată deloc. În conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din Decizia nr. 676/2002/CE, la data de 15 iunie 2009, Comisia a acordat Conferinței Europene a Administraţiilor Poştei şi Telecomunicațiilor (denumită în continuare „CEPT”) mandatul de a dezvolta condiţii tehnice cât mai puțin restrictive pentru benzile de frecvențe avute în vedere în cadrul WAPECS (Wireless Access Poliy for Electronic Communications Services, politica privind accesul fără fir pentru serviciile de comunicații electronice). În urma mandatului, CEPT a emis un raport (Raportul 39 al CEPT) care conţine condiţii tehnice mai puțin restrictive şi orientări pentru aplicarea acestora la stațiile de bază şi la stațiile terminale care operează în banda terestră de 2 GHz. În banda terestră pereche 2 GHz, aceste condiții tehnice sunt potrivite pentru gestionarea riscului de interferență prejudiciabilă între reţelele înve- cinate la nivel naţional şi transfrontalier, fără a fi necesar să se impună un anume tip de tehnologie şi pe baza unor parametri optimizați pentru cea mai probabilă utilizare a benzii. Însă în subbenzile nepereche 1 900-1 980 MHz și 2 010-2 025 MHz („banda terestră nepereche 2 GHz”), condițiile tehnice din Raportul 39 al CEPT sunt mai restrictive în ceea ce priveşte operarea rețelelor mobile decât se prevede în actualele drepturi naționale de utilizare. În conformitate cu Raportul 39 al CEPT, este oportună folosirea conceptului de măști BEM (Block Edee Masks), reprezentând parametri tehnici care se aplică întregului bloc de frecvențe al unui utilizator specific, independent de numărul de canale ocupate de tehnologia aleasă de acesta. Se intenționează ca aceste măşti să facă parte din condițiile de autorizare pentru utilizarea spectrului. Ele acoperă atât emisiile în cadrul blocului de frecvențe (adică puterea semnalului emis în cadrul blocului), cât şi emisiile în exteriorul blocului de frecvențe (adică emisia în afara blocului). Acestea reprezintă cerințe