L 181/4 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 29.6.2013 REGULAMENTUL (UE) NR. 606/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI din 12 iunie 2013 privind recunoaşterea reciprocă a măsurilor de protecție în materie civilă PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, în special articolul 81 alineatul (2) literele (a), (e) și (9, având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naţionale, după consultarea Comitetului Economic şi Social European, având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (), hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2), întrucât: Uniunea şi-a stabilit ca obiectiv să mențină şi să dezvolte un spațiu de libertate, securitate și justiție, în cadrul căruia să fie asigurată libera circulaţie a persoanelor şi să fie facilitat accesul la justiție, în special prin inter- mediul principiului recunoaşterii reciproce a deciziilor judiciare şi extrajudiciare în materie civilă. Pentru realizarea treptată a unui astfel de spaţiu, Uniunea urmează să adopte măsuri în domeniul cooperării judiciare în materie civilă cu implicații transfrontaliere, în special atunci când acestea sunt necesare pentru funcționarea corespunzătoare a pieței interne. Articolul 81 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede că cooperarea judiciară în materie civilă cu implicații trans- frontaliere este întemeiată pe principiul recunoaşterii reciproce a hotărârilor judecătoreşti și a deciziilor extra- judiciare. Într-un spațiu comun de justiție fără frontiere interne, dispozițiile referitoare la garantarea recunoaşterii rapide şi simple şi, atunci când este cazul, la executarea într-un (!) JO C 113, 18.4.2022, p. 56. (?) Poziția Parlamentului European din 22 mai 2013 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 6 iunie 2013. alt stat membru a măsurilor de protecție dispuse într-un stat membru sunt esenţiale pentru a asigura faptul că protecția acordată unei persoane fizice într-un stat membru este menținută și continuată în orice alt stat membru în care călătoreşte sau se stabileşte persoana respectivă. Ar trebui garantat faptul că exercitarea legitimă de către cetăţenii Uniunii a dreptului de liberă circulație şi ședere pe teritoriul statelor membre, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) și cu articolul 21 din TFUE, nu duce la o pierdere a protecției respective. Încrederea reciprocă în administrarea justiției în Uniune și obiectivul de a garanta o circulație mai rapidă și mai puţin costisitoare a măsurilor de protecţie pe teritoriul Uniunii justifică principiul potrivit căruia măsurile de protecție dispuse într-un stat membru să fie recunoscute în toate celelalte state membre fără a necesita proceduri speciale. Prin urmare, o măsură de protecție dispusă într- un stat membru (denumit în continuare „stat membru de origine”) ar trebui să fie tratată ca și cum ar fi fost dispusă în statul membru în care se solicită recunoaşterea (denumit în continuare „stat membru solicitat”). Pentru atingerea obiectivului liberei circulații a măsurilor de protecție, este necesar și oportun ca normele care reglementează recunoașterea și, după caz, executarea măsurilor de protecție să fie reglementate de un instrument juridic al Uniunii cu caracter obligatoriu şi cu aplicare directă. Prezentul regulament ar trebui să se aplice măsurilor de protecție dispuse în vederea protejării unei persoane atunci când există motive serioase de a considera că viața, integritatea fizică sau psihică, libertatea și secu- ritatea personală sau integritatea sexuală este amenințată, de exemplu pentru prevenirea oricăror forme de violență bazată pe gen sau de violență în cadrul relațiilor apro- piate, cum ar fi violența fizică, hărţuirea, agresiunea sexuală, urmărirea, intimidarea sau alte forme de constrângere indirectă. Este important de subliniat faptul că prezentul regulament se aplică tuturor victi- melor, indiferent dacă este vorba sau nu de victime ale violenței bazate pe gen. Directiva 2012/29JUE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 de stabilire a unor norme minime privind drepturile, sprijinirea și protecţia victimelor criminalității (?) garantează că victimelor crimi- nalității li se pun la dispoziție informații adecvate și un sprijin corespunzător. () JO L 315, 14.11.2012, p. 57.