20.12.2013 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 346[7 REGULAMENTUL (EURATOM) NR. 1369/2013 AL CONSILIULUI din 13 decembrie 2013 privind sprijinul din partea Uniunii acordat programelor de asistență pentru dezafectare nucleară din Lituania și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1990/2006 CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Actul de aderare din 2003, în special articolul 56, şi Protocolul nr. 4, având în vedere propunerea Comisiei Europene, întrucât: În conformitate cu Protocolul nr. 4 privind centrala nucleară de la Ignalina din Lituania (!), ataşat la Actul de aderare din 2003, (denumit în continuare „Protocolul nr. 4”), care a confirmat în 2004 disponibilitatea Uniunii de a furniza asistență suplimentară adecvată din partea Uniunii pentru susținerea eforturilor Lituaniei de a dezafecta centrala nucleară de la Ignalina şi a subliniat această expresie a solidarității, Lituania s-a angajat să închidă unitatea 1 de la centrala nucleară de la Ignalina înainte de 2005 și unitatea 2 a centralei respective până la 31 decembrie 2009 cel târziu și să dezafecteze ulterior aceste unități. În conformitate cu obligațiile sale, Lituania a închis ambele unități în cauză în termenele corespun- zZătoare. În conformitate cu obligațiile ce îi revin în temeiul tratatului de aderare şi cu sprijinul asistenței din partea Uniunii, Lituania a închis centrala nucleară de la Ignalina şi a înregistrat progrese semnificative în ceea ce priveşte dezafectarea acesteia. Sunt necesare eforturi suplimentare pentru a continua progresul operațiunilor de deconta- minare, demontare şi gestionare a combustibilului uzat și a deşeurilor active şi pentru a implementa procesul constant vizând stadiul final al dezafectării, în confor- mitate cu planul de dezafectare, asigurând, în același timp, aplicarea celor mai înalte standarde de securitate. Pe baza estimărilor disponibile, finalizarea lucrărilor de dezafectare va necesita resurse financiare suplimentare considerabile. Recunoscând că închiderea prematură și dezafectarea în consecință a centralei nucleare de la Ignalina, care are două reactoare RBMK de 1 500MW, moştenite de la Uniunea Sovietică, este una fără precedent, reprezentând pentru Lituania o sarcină financiară excepțională, dispro- porționată în raport cu dimensiunea și cu forţa (!) JO L 236, 23.9.2003, p. 944. economică a ţării, Protocolul nr. 4 prevede că asistența Uniunii, în cadrul programului Ignalina, va continua fără întrerupere, fiind prelungită dincolo de anul 2006, pe perioada următoarelor perspective financiare. Uniunea s-a angajat să sprijine Lituania pentru a face față sarcinii financiare excepţionale pe care o impune procesul de dezafectare. Încă din perioada de preaderare, Lituania a primit un sprijin financiar substanțial din partea Uniunii, în special prin intermediul programului Ignalina stabilit pentru perioada 2007 — 2013. Sprijinul financiar din partea Uniunii în temeiul acestui program se încheie în 2013. Recunoscând angajamentul Uniunii în conformitate cu Protocolul nr. 4 și ca urmare a solicitării de fonduri suplimentare de către Bulgaria, Lituania și Slovacia, în propunerea Comisiei pentru următorul cadru financiar multianual pentru perioada 2014 — 2020: „Un buget pentru Europa 2020”, a fost prevăzut, un cuantum de 700 de milioane EUR de la bugetul general al Uniunii pentru securitate nucleară și dezafectare. Din această sumă, se prevede utilizarea a 500 de milioane EUR la preţurile din 2011, care reprezintă aproximativ 553 de milioane EUR la preţurile curente, pentru un nou program de sprijin suplimentar pentru dezafectarea unităților 1 şi 2 de la centrala nucleară Bohunice V1,a unităților 1 și 2 de la centrala nucleară Ignalina şi a unităților 1 — 4 de la centrala nucleară Kozlodui în perioada 2014 — 2020. Valoarea creditelor alocate programelor Kozlodui, Ignalina şi Bohunice, precum şi perioada de programare şi distribuirea fondurilor între programele respective pot fi revizuite pe baza rezultatelor raportului de la jumătatea perioadei și ale raportului final de evaluare. Sprijinul reglementat prin prezentul regulament ar trebui să asigure continuarea fără întreruperi a dezafectării și să se concentreze asupra măsurilor necesare pentru imple- mentarea procesului constant destinat vizând stadiul final al dezafectării, asigurând în același timp aplicarea celor mai înalte standarde de securitate, deoarece astfel de măsuri aduc cea mai mare valoare adăugată la nivelul Uniunii, în vreme ce responsabilitatea finală din punctul de vedere al securității nucleare aparţine statului membru în cauză. Prezentul regulament nu aduce atingere rezul- tatului vreunor viitoare proceduri privind ajutoarele de stat, care ar putea fi inițiate în conformitate cu articolele 107 şi 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).