10.10.2012 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 275[27 DIRECTIVE DIRECTIVA DE PUNERE ÎN APLICARE 2012/25/UE A COMISIEI din 9 octombrie 2012 de stabilire a procedurilor de informare pentru schimbul, între statele membre, de organe umane destinate transplantului (Text cu relevanță pentru SEE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, având în vedere Directiva 2010/53JUE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 iulie 2010 privind standardele de calitate și siguranță referitoare la organele umane destinate transplantului (!), în special articolul 29, întrucât: (1) Pentru a asigura un nivel înalt de sănătate publică, schimbul de organe umane între statele membre necesită un set detaliat de norme de procedură uniforme pentru transmiterea de informații privind carac- terizarea organelor și a donatorului, pentru trasabilitatea organelor şi pentru semnalarea incidentelor și a reacțiilor adverse grave. Diverse părți interesate din statele membre pot fi implicate, în calitate de expeditori sau de destinatari, în transmiterea de informații referitoare la schimbul de organe umane, precum autoritățile competente, orga- nismele delegate, inclusiv organizațiile europene de schimb de organe, centrele de prelevare şi centrele de transplant. Atunci când astfel de organisme trimit sau primesc informații referitoare la schimbul de organe umane, ele ar trebui să acţioneze în conformitate cu procedurile comune stabilite în prezenta directivă. Aceste proceduri nu ar trebui să excludă contacte verbale suplimentare, în special în caz de urgență. În cadrul punerii în aplicare a prezentei directive, statele membre trebuie să se asigure că prelucrarea datelor cu caracter personal ale donatorilor şi ale primitorilor este în conformitate cu Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecţia persoanelor fizice în ceea ce priveşte prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date ()). Pentru o mai mare sensibilizare a persoanelor care prelucrează informațiile transmise în conformitate cu prezenta directivă, este necesar să se indudă o atenționare în comunicările scrise în confor- mitate cu prezenta directivă. () JO L 207, 6.8.2010, p. 14, astfel cum a fost modificată în JO L 243, 16.9.2010, p. 68. () JO L 281, 23.11.1995, p. 31. (4) (5) Pentru a permite o intervenție rapidă în caz de alertă şi pentru a facilita punerea în aplicare a obligației de a păstra datele necesare pentru asigurarea trasabilității complete timp de cel puțin 30 de ani după donare, prevăzută la articolul 10 alineatul (3) litera (b) din Directiva 2010/53]UE, şi fără a aduce atingere obligațiilor altor organisme în acest sens, este necesar ca autoritățile competente sau organismele delegate să trateze şi să înre- gistreze aceste informații. Prin urmare, centrele de prelevare şi centrele de transplant ar trebui să se asigure că autoritățile lor competente sau organismele delegate respective primesc o copie a informațiilor refe- ritoare la caracterizarea organului și a donatorului, schimbate, după caz, în temeiul prezentei directive. Având în vedere actuala diversitate a practicilor între diferitele state membre, nu este oportun, în această etapă, să se prevadă un formular standard pentru trans- miterea  informațiilor referitoare la caracterizarea organului şi a donatorului în prezenta directivă. Cu toate acestea, în scopul de a facilita înțelegerea reciprocă a informațiilor transmise, un astfel de formular standard ar trebui să fie elaborat în viitor, în cooperare cu statele membre. Incidentele sau reacțiile adverse grave pot fi detectate într-un stat membru de origine sau de destinaţie şi pot suscita preocupări pentru calitatea şi siguranța organelor donate și, în consecinţă, pentru sănătatea primitorilor, precum și, în cazul donării de la un donator viu, pentru cea a donatorului. În cazul în care au loc schimburi de organe între statele membre, astfel de probleme pot apărea în diferite state membre. În plus, organele unui donator ar putea fi transplantate unor primitori din diferite state membre, astfel încât, dacă un incident sau o reacție adversă gravă este depistată mai întâi într-un stat membru de destinaţie, trebuie informate autoritățile competente sau  organismele delegate din statul membru de origine şi din celelalte state membre de destinație. Este esențial să se asigure informarea în cel mai scurt timp a tuturor autorităților competente și a organismelor delegate din toate statele membre. Pentru a atinge acest obiectiv, statele membre ar trebui să se asigure că toate informațiile relevante sunt comunicate tuturor statelor membre în cauză sub formă de rapoarte scrise. Dacă devin disponibile informații suplimentare relevante, rapoartele inițiale ar trebui să fie actualizate.