22.5.2013 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 135/19 DECIZII DECIZIA COMISIEI din 24 aprilie 2013 de modificare a Deciziei 2000/745/CE a Comisiei privind acceptarea angajamentelor oferite în cadrul procedurilor antidumping și antisubvenții referitoare la importurile anumitor tipuri de polietilenă tereftalată (PET) originare din India, Indonezia, Malaysia, Republica Coreea, Taiwan și Thailanda (2013/223/UE) COMISIA EUROPEANĂ, B. OBLIGAȚIILE CARE DECURG DIN ANGAJAMENT având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (') (denumit în continuare „regulamentul antidumping de bază”), în special articolele 8 și 9, după consultarea comitetului consultativ, întrucât: & A. MĂSURI EXISTENTE Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 192/2007 (?), a instituit o taxă antidumping definitivă pentru importurile de anumite tipuri de polietilentereftalat („PET”) originar din India, Malaysia, Republica Coreea, Thailanda şi Taiwan, în urma reexaminării efectuate în perspectiva expirării măsurilor și a reexaminării intermediare parțiale. Măsurile au fost impuse inițial în luna august 2000 (%). În prezent, măsurile fac obiectul unei alte reexaminări în perspectiva expirării lor (*). Comisia, prin Decizia 2000/745/CE (*) (denumită în continuare „decizia ”), a acceptat un angajament de preţ (denumit în continuare „angajamentul”), printre altele, din partea societății indoneziene P.T. Polypet Karyapersada („Polypet”). Ca urmare a constatărilor și a concluziilor referitoare la reexaminarea unui „exportator nou” (5), Comisia, prin Decizia 2002/232/CE (”) de modificare a Deciziei 2000/745/CE, a acceptat un angajament din partea societăţii indiene Futura Polyesters Limited („Fu- 343, 22.12.2009, p. 51. 59, 27.2.2007, p. 1. 199, 5.8.2000, p. 48. 301, 30.11.2000, p. 88. 78, 21.3.2002, p. 4. 78, 21.3.2002, p. 12; JO C 116, 15.5.2003, p. 2. () JOL () JOL () JOL ( JO C 55, 242.2012, p. 4. () JoL () JoL () JoL Una dintre obligațiile fundamentale care decurg dintr-un angajament este raportarea trimestrială a vânzărilor, care permite Comisiei să monitorizeze în mod eficace angaja- mentul. Obligaţia de monitorizare acoperă, de asemenea, situația în care nu s-au realizat vânzări în cursul unui trimestru (un așa-numit raport „vânzări zero”). În plus, producătorii-exportatori trebuie să informeze imediat Comisia cu privire la orice modificare a structurii societății care ar putea surveni în perioada de aplicare a angajamentului. Prevederile angajamentului stipulează că refuzul de a coopera cu Comisia privind aceste aspecte se consideră o încălcare a angajamentului. O hotărâre recentă a Curții de Justiţie (*) a confirmat, de asemenea, că obligațiile de raportare trebuie să fie considerate drept obligații primare pentru buna funcționare a unui angajament. C. ÎNCĂLCĂRI ALE ANGAJAMENTULUI Societatea Polypet nu a transmis niciun raport privind vânzările pentru cel de al treilea trimestru al anului 2012, în pofida unor atenţionări repetate. În plus, contrar prevederilor angajamentului pe care şi l-a asumat societatea, Polypet nu a informat imediat Comisia că activele sale au fost vândute unei alte societăți indoneziene în august 2012. Nu s-a primit niciun raport pentru cel de al patrulea trimestru al anului 2012. Societatea Futura nu a trimis niciun raport pentru al treilea și al patrulea trimestru din 2012, în pofida unor atenționări repetate. Netransmiterea rapoartelor și a notificărilor privind modi- ficările de structură ale societății se califică drept necoo- perare continuă, încălcându-se astfel prevederile angaja- mentelor. Acest lucru justifică retragerea ambelor angaja- mente. (*) Cauza C-552/10 P, http://curia.europa.eu/juris|document/document. jsfrtext=&docid=130244&pagelndex=0&doclang=RO&mode= req&dir=&occ=first&part=1&cid=825501