L 291/16 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 7.10.2014 DECIZII DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A CONSILIULUI din 29 septembrie 2014 privind autorizarea Italiei de a aplica, în anumite zone geografice, rate reduse de impozitare pentru motorina și GPL utilizate pentru încălzire, în conformitate cu articolul 19 din Directiva 2003/96/CE (2014/695/UE) CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, având în vedere Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității ('), în special articolul 19 alineatul (1), având în vedere propunerea Comisiei Europene, întrucât: (1) () (2 — În conformitate cu articolul 19 alineatul (1) din Directiva 2003/96|CE, Italia a fost autorizată să aplice, în anumite zone geografice extrem de defavorizate rate reduse ale accizelor la motorina şi GPL utilizate pentru încălzire. Autorizaţia a fost acordată cel mai recent până la 31 decembrie 2012 prin Decizia 2008/318/CE a Consiliului (). Prin scrisoarea din 31 mai 2012, autoritățile italiene au solicitat autorizarea de a aplica, în anumite zone geogra- fice foarte defavorizate, rate reduse de impozitare pentru motorina şi GPL utilizate pentru încălzire, prin extin- derea unei practici aplicate în temeiul Deciziei 2008/318/CE în anumite zone, înainte de expirarea respectivei decizii. Autorităţile italiene au furnizat informații şi clarificări suplimentare la 4 decembrie 2012, 16 iulie 2013, 31 decembrie 2013 şi 22 ianuarie 2014. Prin scrisoarea din 19 martie 2014, autoritățile italiene au solicitat reîn- noirea, pentru perioada 1 ianuarie 2013-31 decembrie 2018, a autorizației acordate prin Decizia 2008/318/CE fără modificări în domeniul său de aplicare teritorială. Italia are un teritoriu foarte diversificat, cu condiții climatice și geografice variabile. Având în vedere particularită- țile teritoriului său, Italia a introdus rate reduse de impozitare pentru motorină şi GPL, cu scopul de a compensa parțial costurile pentru încălzire disproporționat de ridicate suportate de locuitorii din anumite zone geografice. Diferențierea fiscală în Italia se bazează pe criterii obiective şi urmăreşte să ofere populației din zonele eligibile condiții comparabile cu cele oferite restului populației, prin reducerea costurilor lor disproporționat de ridicate la încălzire, cauzate de condiții climatice nefavorabile sau de dificultățile în a procura combustibil. Reducerea ratelor de impozitare se aplică zonelor geografice care îndeplinesc oricare dintre următoarele criterii: (a) condiții climatice foarte nefavorabile pe teritoriul Italiei, și anume comunele care fac parte din zona F definite în Decretul prezidențial nr. 412 din 1993 (0); (b) condiții climatice nefavorabile combinate cu dificultăți în a procura combustibil, și anume comunele care fac parte din zona E definite în Decretul prezidențial nr. 412 din 1993; și (c) izolare geografică combinată cu o aprovizionare dificilă și costisitoare cu combustibil, și anume Sardinia și insulele mici. Întrucât dezvoltarea reţelei de gaze naturale ar reduce în mare măsură costurile supli- mentare pentru încălzire şi ar duce la o mai mare diversitate de aprovizionare cu combustibil, după caz, ratele reduse de impozitare ar trebui să se aplice numai până la finalizarea rețelei de gaze naturale în comunele în cauză. JOL283, 31.10.2003,p. 51. Decizia 2008/318/CE a Consiliului din 7 aprilie 2008 privind autorizarea Italiei de a aplica, în anumite zone geografice, cote reduse de impozitare pentru motorina şi GPL utilizate pentru încălzire, în conformitate cu articolul 19 din Directiva 2003/96/CE O L 109, 19.4.2008, p. 27). Decretul prezidențial nr. 412 din 1993 împarte teritoriul italian în șase zone climatice (de la A la F). Clasificarea se bazează pe unitatea „grade pe zi”, care reprezintă numărul de zile pe an în care temperatura exterioară este diferită de cea optimă de 20 “C şi în care, prin urmare, este nevoie de încălzire.