L 180/96 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 29.6.2013 DIRECTIVA 2013/33/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI din 26 iunie 2013 de stabilire a standardelor pentru primirea solicitanților de protecție internațională (reformare) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, în special articolul 78 alineatul (2) litera (f), având în vedere propunerea Comisiei Europene, având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social Euro- pean (), având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (?), întrucât: Sunt necesare mai multe schimbări de fond ale Directivei 2003/9/CE a Consiliului din 27 ianuarie 2003 de stabilire a standardelor minime pentru primirea solici- tanților de azil în statele membre (%). Din motive de claritate, trebuie să se procedeze la reformarea directivei mențţionate. O politică comună în domeniul azilului, cuprinzând un sistem curopean comun de azil, este un element constitutiv al obiectivului Uniunii Europene de stabilire progresivă a unui spațiu de libertate, securitate și justiție deschis celor care, forțați de împrejurări, caută în mod legitim protecție în Uniune. O astfel de politică ar trebui să fie guvernată de principiul solidarității și al distribuirii echitabile a răspunderii între statele membre, inclusiv pe plan financiar. La reuniunea sa specială de la Tampere din 15 și 16 octombrie 1999, Consiliul European a convenit să acționeze pentru instituirea unui sistem european comun de azil, bazat pe aplicarea integrală şi globală a (!) JO C 317, 23.12.2009, p. 110 și JO C 24, 28.1.2012, p. 80. () JO C 79, 27.3.2010, p. 58. (*) Poziția Parlamentului European din 7 mai 2009 O C 212 E, 5.8.2010, p. 348) şi Poziţia în primă lectură a Consiliului din 6 iunie 2013 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). Poziţia Parla- mentului European din 10 iunie 2013 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). () JOL 31, 6.22003, p. 18. (4) Convenției de la Geneva privind statutul refugiaților din 28 iulie 1951, astfe cum a fost modificată prin Protocolul de la New York din 31 ianuarie 1967 („Con- venția de la Geneva”), afirmând astfel principiul neretur- nării. Prima fază a sistemului european comun de azil a fost realizată prin adoptarea instrumentelor juridice rele- vante, inclusiv a Directivei 2003/9/CE, prevăzute în tratate. Cu ocazia reuniunii sale din 4 noiembrie 2004, Consiliul European a adoptat Programul de la Haga, stabilind astfel obiectivele care trebuiau realizate în domeniul libertății, securității și justiției în perioada 2005-2010. În acest sens, Programul de la Haga a invitat Comisia Europeană să încheie evaluarea instrumentelor din prima fază și să înainteze Parlamentului European şi Consiliului instrumentele și măsurile aferente celei de a doua faze. În cadrul reuniunii din 10-11 decembrie 2009, Consiliul European a adoptat Programul de la Stockholm care reiterează angajarea la obiectivul de a institui, până în 2012, un spațiu comun de protecție şși solidaritate, bazat pe o procedură de azil comună și pe un statut uniform pentru cei care beneficiază de protecție inter- națională, în temeiul unor standarde de protecție înalte şi al unor proceduri echitabile şi eficiente. Programul de la Stockholm prevede, de asemenea, faptul că este esențial ca persoanele, indiferent de statul membru în care este depusă cererea de protecție internațională, să beneficieze de un tratament echivalent în ceea ce priveşte condițiile de primire. Resursele Fondului european pentru refugiați și ale Biroului European de Sprijin pentru Azil ar trebui mobi- lizate pentru a se acorda sprijinul corespunzător statelor membre în eforturile lor de punere în aplicare a stan- dardelor stabilite în cea de a doua fază a sistemului european comun de azil, în special acelor state membre al căror sistem național de azil este supus unor presiuni deosebite şi disproporționate, cauzate în special de situația lor geografică sau demografică. În lumina rezultatelor evaluărilor efectuate cu privire la punerea în aplicare a instrumentelor din prima fază, este oportună, în acest stadiu, confirmarea principiilor care stau la baza Directivei 2003/9/CE în vederea asigurării unor condiții de primire îmbunătățite pentru solicitanții de protecție internațională („solicitanţi”).