17.1.2015 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L11/1 II (Acte fără caracter legislativ) REGULAMENTE REGULAMENTUL DELEGAT (UE) 201 5/61 AL COMISIEI din 10 octombrie 2014 de completare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce priveşte cerința de acoperire a necesarului de lichiditate pentru instituțiile de credit (Text cu relevanță pentru SEE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, având în vedere Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European şi al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituţiile de credit și firmele de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (), în special articolul 460, întrucât: (1) (3) În „faza de lipsă de lichidităţi” de la începutul crizei financiare care s-a declanşat în 2007, multe instituții de credit, în pofida menținerii unor niveluri de capital adecvate, s-au confruntat cu dificultăți semnificative din cauză că nu şi-au gestionat în mod prudent riscul de lichiditate. Unele instituții de credit au devenit dependente în mod excesiv de finanțarea pe termen scurt care s-a epuizat rapid în momentul declanşării crizei. Respectivele instituții de credit au devenit atunci vulnerabile la cererile de lichiditate, deoarece nu deţineau un volum suficient de active lichide pentru a satisface cererile de retragere a fondurilor (ieșiri) în perioada de criză. Instituţiile de credit au fost atunci forțate să lichideze active în regim de urgență, ceea ce a generat o spirală descendentă a prețurilor cu efect de autoconsolidare și o lipsă de încredere a pieţei care a declanșat o criză de solvabilitate. În cele din urmă, numeroase instituții de credit au devenit excesiv de dependente de furnizarea de lichidități de către băncile centrale şi au trebuit să fie salvate prin injectarea unor sume masive de la bugetul public. Astfel, a devenit evident faptul că este necesar să se elaboreze o cerință detaliată de acoperire a necesarului de lichiditate al cărei scop ar trebui să fie evitarea acestui risc prin diminuarea dependenței instituțiilor de credit de finanțarea pe termen scurt şi de furnizarea de lichidități de la banca centrală şi prin creşterea rezilienței acestora la şocurile bruşte de lichiditate. Articolul 412 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 impune instituțiilor de credit o cerință de acoperire a necesarului de lichiditate, formulată în termeni generali ca o obligație de a deţine „active lichide a căror valoare însumată acoperă diferența dintre ieșirile de lichidități și intrările de lichidități în situaţii de criză”. În temeiul articolului 460 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, Comisia este abilitată să specifice în detaliu cerința respectivă de acoperire a necesarului de lichiditate și circumstanțele în care autoritățile competente trebuie să impună instituțiilor de credit niveluri specifice ale intrărilor și ieșirilor în scopul de a acoperi riscuri specifice la care acestea sunt expuse. În conformitate cu considerentul 101 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, normele ar trebui să fie comparabile cu indicatorul de acoperire a necesarului de lichiditate, stabilit în cadrul internațional pentru măsurarea, standardele şi monitorizarea riscului de lichiditate al Comitetului de la Basel pentru supraveghere bancară („BCBS”), ținând seama de specificul Uniunii și de cel național. Până la punerea în aplicare integrală a cerinței de acoperire a necesarului de lichiditate începând cu data de 1 ianuarie 2018, statele membre ar trebui să poată aplica o cerință de acoperire a necesarului de lichiditate de până la 100 % pentru instituțiile de credit, în conformitate cu legislația națională. În concordanță cu standardele BCBS în materie de lichiditate, ar trebui să se adopte norme pentru a defini cerința de acoperire a necesarului de lichiditate ca raport între rezerva de „active lichide” a unei instituții de credit şi () J0L176,27.6.2013,p. 1.