L 289/56 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 31.10.2013 REGULAMENTUL (UE) NR. 1067/2013 AL COMISIEI din 30 octombrie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1881/2006 în ceea ce priveşte nivelurile maxime pentru contaminanți precum dioxinele, PCB de tipul dioxinei și PCB care nu sunt de tipul dioxinei în ficatul animalelor terestre (Text cu relevanță pentru SEE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 315/93 al Consiliului din 8 februarie 1993 de stabilire a procedurilor comunitare pentru contaminanții din alimente (!), în special articolul 2 alineatul (3), întrucât: Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 al Comisiei din 19 decembrie 2006 de stabilire a nivelurilor maxime pentru anumiți contaminanți din produsele alimentare (?) stabileşte niveluri maxime pentru dioxine și bifenili poli- clorurați (PCB) de tipul dioxinelor într-o serie de produse alimentare, incluzând ficatul animalelor terestre. Grupul pentru contaminanții din lanțul alimentar (denumit în continuare „grupul”) al Autorităţii Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a adoptat la 5 iulie 2011, la solicitarea Comisiei, un aviz privind riscurile pentru sănătatea publică legate de prezența unor niveluri ridicate de dioxine și PCB de tipul dioxinei în ficatul de ovine și cervidee (?). Comisia a solicitat ca avizul să indice dacă există posibi- litatea creşterii riscului pentru sănătatea consumatorilor în cazul subgrupurilor de populație care consumă astfel de produse (de exemplu, consumatorii frecvenți, persoanele care urmează diete specifice etc.). Avizul ar trebui, de asemenea, să analizeze posibilele motive ale prezenței unor niveluri ridicate de dioxine și de PCB în ficatul de ovine şi de cervidee și să furnizeze elemente ştiințifice privind oportunitatea stabilirii în viitor a unor niveluri de reglementare a prezenței lor în ficat pe baza produsului, și nu pe baza grăsimii. () JO L 37, 13.2.1993, p. 1. () JO L 364, 20.12.2006, p. 5. (*) Grupul pentru contaminanții din lanţul alimentar al EFSA (Contam); Aviz ştiințific privind riscurile pentru sănătatea publică legate de prezența unor niveluri ridicate de dioxine şi PCB de tipul dioxinei în ficatul de ovine și cervidee. EFSA Journal 2011; 9(7):2297. [71 p.] doi:10.2903/.efsa.2011.2297. Document disponibil online la adresa: www.efsa.europa.eu/efsajournal (4) Conform concluziei grupului, consumul regulat de ficat de ovine ar duce, în medie, la o creştere cu aproximativ 20% a expunerii naturale la dioxine și la PCB de tipul dioxinei. În anumite cazuri individuale, consumul de ficat de ovine ar putea duce la o absorbţie crescută de astfel de contaminanți, care depăşeşte doza săptămânală tolerabilă (DST). Grupul a concluzionat că un consum frecvent de ficat de ovine poate constitui o posibilă problemă de sănătate, în special pentru femeile aflate la vârsta procreării şi pentru copii. Grupul a concluzionat, de asemenea, că solul și sedi- mentele sunt rezervoare naturale de dioxine și PCB. Transferul de dioxine şi PCB din sol în plante prin sistemul radicular este, în general, de importanță minoră. În ultimii ani, au fost detectate concentrații ridicate de dioxine şi PCB în mai multe eşantioane de ficat de ovine din diferite țări europene, deşi concen- trațiile nu sunt asociate cu surse de contaminare specifice. În cazul ovinelor, pășunatul este unul dintre principalii factori de expunere. Când pasc, animalele pot ingurgita particulele de pământ depuse pe plante sau în mod direct, prin iarba aflată la suprafața solului. Ingestia de pământ este extrem de variabilă și depinde de sezon: a fost raportată o medie a ingestiei de pământ de 8 % din materia uscată consumată. În ansamblu, ingestia de pământ ar putea să contribuie în mod substanțial la expunerea ovinelor la dioxine și PCB. Sunt disponibile date limitate privind transferul de dioxine și/sau PCB din hrana pentru animale în ficatul de ovine. În funcție de congenerii de PCDD (p-dibenzodioxină policlorurată), de PCDF (dibenzofuran policlorurat) sau de PCB luaţi în considerare, ratele de transfer raportate au variat de la 5 la 175 și au fost de aproximativ 4 ori mai mari pentru ficat decât pentru carne sau rinichi. EFSA a concluzionat, de asemenea, că ficatul de ovine este un important organ de depozitare a dioxinelor și a PCB. Diferenţele de metabolism ar putea explica parţial de ce nivelul depozitării în ficat a dioxinelor și a compușilor înrudiți este relativ ridicat la ovine în comparație cu bovinele. Conform concluziei EFSA, chiar şi în cazul în care ar exista o posibilă retenție hepatică şi dioxinele şi PCB nu ar fi complet asociate cu fracția de grăsime din ficat, acest lucru nu ar avea nicio influență asupra rezul- tatului, fie că acesta este exprimat pe baza grăsimii sau pe baza greutății în stare proaspătă, dat fiind că toate dioxinele și PCB sunt extrase în cursul procedurii de analiză, indiferent de partea din ficat în care se află.