9.1.2013 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 4/13 DECIZIA CONSILIULUI din 17 decembrie 2012 privind aderarea Uniunii Europene la Protocolul privind protecția Mării Mediterane împotriva poluării rezultate în urma explorării și exploatării platformei continentale, a fundului mării și a subsolului marin (2013/5|UE) CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1) coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a), având în vedere propunerea Comisiei Europene, având în vedere aprobarea Parlamentului European (]), întrucât: (1) Convenția privind protejarea Mării Mediterane împotriva poluării, redenumită ulterior Convenția privind protejarea mediului marin şi a zonei de coastă a Mediteranei (denumită în continuare „Convenţia de la Barcelona”) a fost încheiată în numele Comunităţii Europene prin Decizia 77/585/CEE a Consiliului (?), iar prin Decizia 1999/802/CE a Consiliului () au fost acceptate modi- ficări la Convenția de la Barcelona. În temeiul articolului 7 din Convenția de la Barcelona, părţile contractante urmează să ia toate măsurile adecvate pentru a preveni, a reduce, a combate şi, pe cât posibil, a elimina poluarea zonei Mării Mediterane, care rezultă din explorarea şi exploatarea platformei continentale, a fundului mării şi a subsolului marin. Unul dintre protocoalele la Convenția de la Barcelona se referă la protecția Mării Mediterane împotriva poluării rezultate în urma explorării şi exploatării platformei continentale, a fundului mării şi a subsolului marin (denumit în continuare „Protocolul privind activitățile în larg” — Offshore Protocol). Acesta a intrat în vigoare la 24 martie 2011. Până în prezent, Albania, Cipru, Libia, Maroc, Siria și Tunisia l-au ratificat. Alături de Cipru, alte state membre care sunt părţi contractante la Convenţia de la Barcelona şi-au anunțat recent intenția de a ratifica la rândul lor protocolul. Se estimează că există peste 200 de platforme maritime active în Mediterana și se are în vedere construirea mai multor instalații suplimentare. Se preconizează că activi- tățile de explorare și exploatare a hidrocarburilor vor crește după descoperirea unor rezerve mari de combus- tibili fosili în Mediterana. Din cauza faptului că Marea Mediterană este o mare semi-închisă cu o hidrodinamică specială, un accident de tipul celui produs în Golful Mexic în 2010 ar putea avea consecințe transfrontaliere negative imediate asupra economiei mediteraneene şi asupra ecosistemelor marine și costiere fragile. Este () Aprobarea din 20 noiembrie 2012 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). () JO L 240, 19.9.1977, p. 1. (') JO L 322, 14.12.1999, p. 32. probabil ca, pe termen mediu, alte resurse minerale aflate la adâncime, pe fundul mării și în subsol să fie supuse activităților de explorare şi de exploatare. Incapacitatea de a gestiona în mod eficient riscurile provenind din astfel de activități ar putea compromite grav eforturile depuse de toate statele membre care au obligația de a lua măsurile necesare pentru a aduce şi menţine la standarde optime mediul înconjurător în Mediterana, în conformitate cu Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 de instituire a unui cadru de acțiune comunitară în domeniul politicii privind mediul marin (Directiva- cadru Strategia pentru mediul marin) (). În plus, adoptarea măsurilor necesare ar contribui la îndeplinirea angajamentelor şi respectarea obligațiilor pe care Grecia, Spania, Franța, Italia, Cipru, Malta, Slovenia și Uniunea însăși și le-au asumat în calitate de părţi contractante la Convenția de la Barcelona. Protocolul privind activitățile în larg acoperă o gamă largă de dispoziții, care vor trebui implementate la diferite niveluri administrative. Deşi se cuvine ca Uniunea să acţioneze în sprijinul siguranței activităților de explorare și exploatare în larg ținând seama, între altele, de probabilitatea ridicată ca problemele de mediu asociate unor astfel de activități să aibă efecte transfron- taliere, statele membre și autoritățile lor competente corespunzătoare ar trebui să fie responsabile pentru anumite măsuri detaliate stabilite în cadrul Protocolului privind activitățile în larg. Comunicarea Comisiei intitulată „Confruntarea cu provocarea reprezentată de siguranța  activităților petroliere şi gaziere offshore”, adoptată la 12 octombrie 2010, constată necesitatea cooperirii internaționale în vederea promovării siguranței activităților în larg şi a capacităților de intervenție la nivel mondial, iar una dintre acţiunile conexe este explorarea potențialului convențiilor regionale. Această comunicare recomandă relansarea, în strânsă colaborare cu statele membre în cauză, a procesului care urmăreşte intrarea în vigoare a Protocolului privind activitățile în larg. Consiliul, în concluziile sale referitoare la siguranța acti- vităților petroliere şși gaziere offshore, a afirmat că Uniunea şi statele membre ar trebui să continue să joace un rol important în privința efortului de atingere a celor mai înalte standarde de siguranță în cadrul forurilor și inițiativelor internaționale şi al cooperării regionale, de exemplu în Mediterana. Consiliul a invitat de asemenea Comisia și statele membre să utilizeze cât mai eficient convențiile internaționale existente. () JO L 164, 25.6.2008, p. 19.