L 174/16 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 13.6.2014 REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 625/2014 AL COMISIEI din 13 martie 2014 de completare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului prin intermediul unor standarde tehnice de reglementare care specifică cerințele aplicabile instituțiilor care acționează în calitate de investitori, sponsori, creditori inițiali și inițiatori în ceea ce priveşte expunerile la riscul de credit transferat (Text cu relevanță pentru SEE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, având în vedere Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European şi al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituţiile de credit și firmele de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (), în special articolul 410 alineatul (2), întrucât: (1) Reţinerea unui interes economic urmăreşte alinierea intereselor între părţile care transferă şi, respectiv, își asumă riscul de credit al expunerilor securitizate. În cazul în care o entitate își securitizează propriile datorii, alinierea intereselor se stabilește automat, indiferent dacă debitorul final își garantează sau nu datoria. În cazul în care este evident faptul că riscul de credit revine inițiatorului, reținerea interesului de către acesta nu este necesară şi nu ar îmbunătăți poziția preexistentă. (2) Este necesar să se clarifice situațiile în care se consideră că are loc o expunere la riscul de credit transferat cu refe- rire la anumite cazuri specifice în care instituțiile, acționând în altă calitate decât cea de inițiator, sponsor sau creditor inițial, pot deveni expuse la riscul de credit al unei poziții din securitizare, inclusiv atunci când instituțiile acţionează în calitate de contraparte la un instrument financiar derivat pentru tranzacția de securitizare, în calitate de contraparte de acoperire pentru tranzacția de securitizare, în calitate de furnizor de facilitate de lichiditate pentru tranzacție, precum și atunci când instituțiile deţin poziții din securitizare în portofoliul de tranzacționare în contextul activităților de formare a pieţei. (3) În cazul tranzacțiilor de resecuritizare, transferul riscului de credit are loc la nivelul primei securitizări a activelor şi la al doilea nivel al tranzacției, de „reîmpachetare”. Cele două niveluri ale tranzacției și cele două situații de transfer al riscului de credit aferente acestora sunt independente din perspectiva cerințelor prevăzute de prezentul regulament. Reținerea interesului economic net și obligația de diligență ar trebui să fie asigurate la fiecare nivel al tranzacţiei, de către instituțiile care devin expuse la riscul de credit transferat la nivelul respectiv. Prin urmare, în cazul în care o instituție devine expusă numai la cel de al doilea nivel al tranzacției, cel de „reîmpachetare”, cerin- țele referitoare la reținerea unui interes economic net și la obligația de diligență se aplică instituției respective numai în ceea ce priveşte cel de al doilea nivel al tranzacției. În cadrul aceleiași tranzacții de resecuritizare, institu- țiile care au devenit expuse la primul nivel de securitizare a activelor ar trebui să respecte cerințele referitoare la reținerea interesului economic și la obligația de diligență în legătură cu primul nivel de securitizare al tranzacției. (4) Este necesar să se specifice mai în detaliu cum se aplică angajamentul de reţinere, inclusiv cum se asigură confor- mitatea atunci când există mai mulți inițiatori, sponsori sau creditori inițiali, să se furnizeze detalii privind diferi- tele opțiuni de reţinere, precum şi recomandări privind modalitățile de măsurare a cerinței de reţinere în momentul inițierii tranzacției de securitizare și în permanenţă şi privind aplicarea derogărilor. (5)  Laarticolul 405 alineatul (1) literele (a)-(e) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 sunt stabilite diferite opțiuni care permit respectarea nivelului prevăzut de reținere a interesului. Prezentul regulament specifică în detaliu modalită- țile de asigurare a respectării fiecăreia dintre aceste opțiuni. (6) Reţinerea unui interes s-ar putea asigura printr-o formă sintetică sau contingentă de reţinere, cu condiția ca meto- dele respective să respecte pe deplin una dintre opțiunile prevăzute la articolul 405 alineatul (1) literele (a)-(e) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, cu care poate fi echivalată forma sintetică sau contingentă de reținere, și cu condiția respectării cerințelor de comunicare a informațiilor. (7) Este interzisă acoperirea sau vânzarea interesului reținut în măsura în care tehnicile respective subminează scopul cerinței de reținere, acestea putând fi în schimb permise în cazul în care nu acoperă reținătorul împotriva riscului de credit aferent pozițiilor din securitizare reţinute sau expunerilor reținute. () J0L176,27.6.2013,p. 1.