26.1.2013 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 26/27 DIRECTIVE DIRECTIVA 2013/1/UE A CONSILIULUI din 20 decembrie 2012 de modificare a Directivei 93/109/CE în ceea ce priveşte anumite norme de exercitare a dreptului de a fi ales pentru Parlamentul European pentru cetățenii Uniunii care au reședința într-un stat membru în care nu sunt resortisanți CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 22 alineatul (2), având în vedere propunerea Comisiei Europene, având în vedere avizul Parlamentului European (!), hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială, întrucât: (1) Dreptul fiecărui cetățean al Uniunii de a alege şi de a fi ales pentru Parlamentul European în statul său membru de reședință este recunoscut în temeiul articolului 20 alineatul (2) litera (b) din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene şi al articolului 39 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Directiva 93/109/CE a Consiliului din 6 decembrie 1993 de stabilire a normelor de exercitare a dreptului de a alege şi de a fi ales pentru Parlamentul European pentru cetățenii Uniunii care au reşedința într-un stat membru în care nu sunt resortisanți () prevede norme pentru exercitarea acestui drept. Rapoartele Comisiei din 12 decembrie 2006 şi din 27 octombrie 2010 privind aplicarea Directivei 93/109/CE în cazul alegerilor din 2004 și, respectiv, din 2009 au revelat necesitatea de a modifica anumite dispoziții ale Directivei 93/109/CE. Directiva 93/109/CE stabileşte că oricărui cetățean al Uniunii care a fost decăzut din dreptul de a fi ales, fie în conformitate cu legislația statului membru de reședință, fie în conformitate cu legislația statului membru de origine, i se interzice exercitarea respectivului drept în statul membru de reşedință în alegerile pentru Parlamentul European. În acest scop, Directiva 93/109/CE cere ca, odată cu depunerea candidaturii la alegeri într-un stat membru altul decât statul membru de origine, cetățeanul Uniunii să prezinte un atestat din partea autorităților administrative competente din statul membru de origine care să certifice faptul că persoana respectivă nu a fost decăzută din dreptul de a fi aleasă în statul membru de origine sau că autoritățile nu au cunoştință despre o astfel de decădere din drepturi. () Rezoluțiile legislative ale Parlamentului European din 26 septembrie 2007 și 20 noiembrie 2012 (nepublicate încă în Jurnalul Oficial). () JO L 329, 30.12.1993, p. 34. (4) Dificultățile întâmpinate de astfel de cetățeni ai Uniunii în identificarea autorităților care au competențe de emitere a respectivului atestat şi în obținerea acestuia în timp util acționează ca o barieră în calea exercitării dreptului de a fi ales și determină numărul scăzut al cetăţenilor Uniunii care candidează la alegerile pentru Parlamentul European în statul membru de reşedință. Cerința ca respectivii cetățeni să depună un astfel de atestat ar trebui, în consecinţă, să fie eliminată și înlocuită cu o declarație care să confirme că persoana în cauză nu a fost decăzută din dreptul de a candida la alegerile pentru Parlamentul European, care să fie inclusă în declarația oficială pe care cetăţenii respectivi trebuie să o depună în cadrul candidaturii lor. Statul membru de reședință ar trebui să aibă obligația de a notifica statul membru de origine cu privire la astfel de declarații, pentru a verifica dacă cetățeanul Uniunii a fost decăzut din dreptul de a candida la alegerile pentru Parla- mentul European în statul membru de origine. La primirea acestei notificări, statul membru de origine ar trebui să furnizeze statului membru de reşedință infor- mațiile relevante într-un termen care să permită evaluarea eficientă a admisibilității candidaturii. Nefurnizarea la timp a acestor informații de către statul membru de origine nu ar trebui să aibă drept rezultat decăderea din dreptul de a fi ales în statul membru de reședință. În cazurile în care informațiile relevante sunt furnizate ulterior, statul membru de reşedință ar trebui să asigure, prin mijloace corespunzătoare și în conformitate cu procedurile prevăzute în dreptul său național, faptul că cetăţenii Uniunii care au fost decăzuți din dreptul de a fi aleşi în statul membru de origine, care au fost înscriși pe listele electorale sau care au fost deja aleşi, sunt împie- dicaţi să fie aleşi sau să își exercite mandatul. Având în vedere că procedura de admisibilitate într-un stat membru presupune în mod necesar etape supli- mentare pentru un cetățean al unui alt stat membru față de cea pentru propriii resortisanți, ar trebui să fie posibil pentru statele membre să stabilească un termen diferit pentru depunerea candidaturilor la alegeri de către cetățenii Uniunii care nu sunt resortisanți față de cel stabilit pentru cetățenii resortisanți. Orice diferență în privința termenului ar trebui limitată la ceea ce este necesar şi corespunzător pentru a se permite ca noti- ficarea informațiilor de către statul membru de origine să fie luată în considerare la timp în vederea respingerii