6.11.2013 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 294[1 (Acte legislative) DIRECTIVE DIRECTIVA 2013/48/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI din 22 octombrie 2013 privind dreptul de a avea acces la un avocat în cadrul procedurilor penale și al procedurilor privind mandatul european de arestare, precum și dreptul ca o persoană terță să fie informată în urma privării de libertate și dreptul de a comunica cu persoane terțe și cu autorități consulare în timpul privării de libertate PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 82 alineatul (2) litera (b), având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social Euro- pean (), ( după consultarea Comitetului Regiunilor, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (?), întrucât: (1) Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”), articolul 6 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului şi a libertăților fundamentale (denumită în continuare „convenţia”) și articolul 14 din Pactul internațional cu privire la drepturile civile şi politice (denumit în continuare „PIDCP”) consacră (6) dreptul la un proces echitabil. Articolul 48 alineatul (2) din cartă garantează respectarea dreptului la apărare. (2)  Uniunea şi-a stabilit obiectivul de a menține şi de a dezvolta un spaţiu de libertate, securitate și justiție. În conformitate cu concluziile preşedinției Consiliului European de la Tampere din 15 şi 16 octombrie 1999, în special punctul 33, principiul recunoaşterii reciproce a hotărârilor judecătoreşti şi a altor decizii ale autorităților judiciare ar trebui să devină piatra de temelie a cooperării () JO C 43, 15.2.2022, p. 51. (?)) Poziţia Parlamentului European din 10 septembrie 2013 (nepu- blicată încă în Jurmalul Oficial) și Decizia Consiliului din 7 octombrie 2013. judiciare în cauze civile şi penale în cadrul Uniunii, întrucât consolidarea recunoaşterii reciproce și apropierea necesară a legislației ar facilita cooperarea între autori- tățile competente şi protecţia judiciară a drepturilor indi- viduale. Conform articolului 82 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), „cooperarea judiciară în materie penală în cadrul Uniunii se înte- meiază pe principiul recunoaşterii reciproce a hotărârilor judecătoreşti și a deciziilor judiciare [...]”. Punerea în aplicare a principiului recunoaşterii reciproce a deciziilor în materie penală implică faptul că fiecare stat membru are încredere în sistemele de justiție penală ale celorlalte state membre. Gradul de recunoaștere reciprocă depinde, în mare măsură, de o serie de parametri, care includ mecanisme de protecție a drepturilor persoanelor suspectate sau acuzate și standarde comune minime, necesare pentru a se facilita aplicarea principiului recu- noaşterii reciproce. Cu toate că statele membre sunt părți la convenție şi la PIDCP, experiența a arătat că doar acest element nu poate oferi întotdeauna un grad suficient de încredere în sistemele de justiție penală ale altor state membre. Recunoaşterea reciprocă a deciziilor în materie penală poate funcționa în mod eficace doar într-un climat de încredere, în cadrul căruia nu doar autoritățile judecăto- reşti, ci toți participanții la procesul penal consideră deciziile autorităţilor judecătoreşti din alte state membre ca fiind echivalente celor emise de propriile autorități, presupunând încredere nu numai în justeţea normelor din alte state membre, ci și în faptul că aceste norme sunt aplicate în mod corect. Consolidarea încrederii reciproce necesită norme detaliate privind protecția drep- turilor şi garanțiilor procedurale care decurg din cartă, din convenție şi din PIDCP. De asemenea, consolidarea încrederii reciproce necesită, prin intermediul prezentei directive şi al altor măsuri, dezvoltarea în continuare în cadrul Uniunii a standardelor minime prevăzute în cartă şi în convenție.