25.4.2013 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 115/39 REGULAMENTUL (UE) NR. 347/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI din 17 aprilie 2013 privind liniile directoare pentru infrastructurile energetice transeuropene, de abrogare a Deciziei nr. 1364/2006|CE și de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 713/2009, (CE) nr. 714/2009 și (CE) nr. 715/2009 (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 172, având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social Euro- pean ('), având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (?), hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3), întrucât: La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de lansare a unei noi strategii „Europa 2020”. Una dintre prioritățile Strategiei Europa 2020 o reprezintă creşterea sustenabilă prin promovarea unei economii cu o utilizare mai eficientă a resurselor, mai sustenabilă și mai competitivă. Strategia plasa infra- structurile energetice pe primul loc în cadrul inițiativei emblematice „O Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor”, subliniind necesitatea actualizării rapide a reţelelor Europei și a interconectării acestora la nivel continental, în special pentru a integra sursele rege- nerabile de energie. Obiectivul convenit în cadrul concluziilor Consiliului European de la Barcelona din martie 2002, care prevede ca toate statele membre să aibă un nivel de interconectare din punct de vedere al energiei electrice echivalent cu cel puțin 10% din capacitatea lor de producție instalată, nu a fost încă atins. () JO C 143, 22.5.2022, p. 125. () JO C 277, 13.9.2012, p. 137. (') Poziţia Parlamentului European din 12 martie 2013 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 21 martie 2013. (3) În comunicarea sa intitulată „Priorităţi în domeniul infra- structurii energetice ante și post 2020 — Plan de realizare a unei rețele energetice europene integrate”, urmată de concluziile Consiliului din 28 februarie 2011 şi de rezoluția Parlamentului European (*), Comisia a solicitat o nouă politică privind infrastructura energetică în vederea  optimizării dezvoltării reţelelor la  nivel european în perioada ante şi post 2020, pentru a permite Uniunii să își atingă obiectivele esențiale de politică energetică în materie de competitivitate, sustena- bilitate și siguranță în aprovizionare. Consiliul European din 4 februarie 2011 a subliniat nevoia de a moderniza și extinde infrastructura energetică a Europei şși de a interconecta reţelele dincolo de fron- tiere, pentru a asigura funcţionarea solidarității dintre statele membre, realizarea rutelor alternative de aprovi- zionare sau de transport și a surselor de energie alter- native şi dezvoltarea energiei din surse regenerabile pentru a intra în concurență cu sursele tradiționale. Consiliul European a insistat asupra faptului că, ulterior anului 2015, niciun stat membru nu ar trebui să rămână izolat în afara rețelelor europene de gaze şși energie electrică sau să-și vadă siguranța energetică periclitată de lipsa conexiunilor adecvate. Decizia nr. 1364/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului (*) stabileşte orientări pentru reţelele ener- getice transeuropene (TEN-E). Respectivele orientări urmăresc să sprijine finalizarea pieţei energetice interne a Uniunii, încurajând în același timp raționalizarea producției, transportului, distribuției și utilizării resurselor de energie, să reducă gradul de izolare a regiunilor mai puțin favorizate și insulare, să garanteze siguranța şi diversificarea în aprovizionare cu energie a Uniunii, a surselor și a rutelor, inclusiv prin cooperarea cu ţări terțe, și să contribuie la dezvoltarea durabilă și protecția mediului. Evaluarea cadrului TEN-E actual a arătat clar că, deşi acest cadru a avut o contribuție pozitivă la proiectele selectate, acordându-le vizibilitate politică, nu a adus perspectiva, concentrarea și flexibilitatea necesare pentru a acoperi lacunele identificate în ceea ce privește infrastructura. Prin urmare, Uniunea ar trebui să-și intensifice eforturile pentru a face față provocărilor viitoare din acest domeniu şi ar trebui acordată atenția corespunzătoare identificării viitoarelor posibile lacune în ceea ce priveşte cererea și oferta de energie. (*) Rezoluția Parlamentului European din 5 iulie 2011 referitoare la prioritățile în domeniul infrastructurii energetice ante și post 2020 JO C 33 E, 5.2.2013, p. 46). () JO L 262, 22.9.2006, p. 1.