24.3.2015 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 78/1 II (Acte fără caracter legislativ) REGULAMENTE REGULAMENTUL DELEGAT (UE) 2015/488 AL COMISIEI din 4 septembrie 2014 de modificare a Regulamentului delegat (UE) nr. 241/2014 în ceea ce priveşte cerințele de fonduri proprii pentru firme, calculate pe baza cheltuielilor generale fixe (Text cu relevanță pentru SEE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, având în vedere Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European şi al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituţiile de credit și firmele de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (), în special articolul 97 alineatul (4) al treilea paragraf, întrucât: (1) Regulamentul (UE) nr. 575/2013 stabileşte, printre altele, cerințele prudențiale pentru firmele de investiții, pentru a se asigura faptul că aceste firme sunt sigure și solide şi că respectă în orice moment cerințele de fonduri proprii. Cerințele de fonduri proprii stabilite prin regulamentul menționat au scopul de a garanta faptul că riscurile legate de activitățile economice sunt acoperite de un volum suficient de fonduri proprii. În conformitate cu articolul 97 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, firmele [și anume firmele de investiții și entitățile menționate la articolul 4 alineatul (1) punctul 2 litera (c)] pot utiliza o metodă alternativă bazată pe costuri fixe pentru a calcula expunerea totală la risc. Prin urmare, este necesar să se stabilească metodologia pentru calculul cheltuielilor generale fixe și lista elementelor care ar urma să fie incluse în calcule pentru a avea o abordare comună în toate statele membre. Pentru a se asigura faptul că firmele au capacitatea de a organiza o lichidare sau o restructurare ordonată a activi- tăților lor, acestea ar trebui să deţină suficiente resurse financiare pentru a susţine cheltuielile operaționale pe o perioadă de timp adecvată. Pe perioada lichidării sau a restructurării, o firmă trebuie să își continue activitatea și să fie în măsură să absoarbă pierderile care nu sunt acoperite de un volum suficient al profiturilor, pentru a-i proteja pe investitori. În timp ce unele costuri (cum ar fi primele pentru personal) pot diminua, alte costuri (cum ar fi cheltuielile judiciare) pot creşte. Având în vedere că nu toate firmele utilizează standardele internaționale de raportare financiară (IFRS) şi pentru a se evita arbitrajul de reglementare, este esențial să se urmeze o abordare prudentă pentru a calcula fondurile proprii pentru firme, abordare în cadrul căreia modificările aduse cadrului contabil să fie în mod automat luate în considerare şi să nu poată face obiectul arbitrajului prin schimbarea categoriei contabile. Pentru a reflecta mai bine efectul cheltuielilor variabile la nivelul fondurilor proprii, normele privind fondurile proprii ale firmelor ar trebui să se bazeze pe o abordare prin care costurile variabile să fie deduse din cheltuielile totale. Având în vedere că firmele utilizează agenți afiliați și că activitatea desfăşurată prin intermediul agenților afiliați expune aceste firme riscurilor în acelaşi mod ca și activitatea desfăşurată de firmele însele, normele corespun- zătoare privind cerințele de fonduri proprii pentru firme calculate pe baza cheltuielilor generale fixe ar trebui să prevadă includerea costurilor aferente agenților afiliați, astfel încât să se reflecte riscurile respective. Cu toate acestea, având în vedere că respectivele costuri aferente agenților afiliați nu pot fi considerate drept un element de cost pe deplin variabil, deşi prezintă un oarecare element de variabilitate, și că, în acelaşi timp, ar fi nepotrivit să se includă în cerințele de fonduri proprii cuantumul total al costurilor aferente agenților afiliați, aceste norme ar () J0L176,27.6.2013,p. 1.