L 7918 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 25.3.2015 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2015/ 500 AL COMISIEI din 24 martie 2015 de stabilire a standardelor tehnice de punere în aplicare cu privire la procedurile care trebuie urmate pentru aprobarea de către autoritățile de supraveghere a aplicării unei prime de echilibrare în conformitate cu Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului (Text cu relevanță pentru SEE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, având în vedere Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfăşurarea activității de asigurare şi de reasigurare (Solvabilitate II) (!), în special articolul 86 alineatul (3), întrucât: (1) Articolul 77b din Directiva 2009/138/CE permite întreprinderilor de asigurare şi de reasigurare să aplice o primă de echilibrare structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc, sub rezerva aprobării prealabile de către autoritățile de supraveghere, dacă sunt îndeplinite anumite condiții. Trebuie stabilite norme în ceea ce priveşte procedurile care trebuie urmate pentru aprobarea aplicării unei prime de echilibrare. (2) Pentru ca o cerere să fie considerată completă, aceasta ar trebui să cuprindă toate informațiile relevante necesare autorităților de supraveghere pentru evaluare și decizie. În vederea oferirii unei baze armonizate pentru efectuarea evaluărilor și luarea deciziilor de către autoritățile de supraveghere, cererea ar trebui să cuprindă dovezi care să demonstreze că este îndeplinită fiecare dintre condițiile prevăzute la articolul 77b din Directiva 2009/138/CE. (3) Cererea privind prima de echilibrare reprezintă o decizie strategică în materie de management al riscului și de planificare a capitalului. Având în vedere răspunderea finală a organului administrativ, de conducere sau de control însărcinat cu asigurarea respectării normelor, astfel cum se prevede la articolul 40 din Directiva 2009/138|CE, implicarea acestuia în procesul decizional privind cererea ar trebui să fie analizată cu atenție. (4)  Pe lângă articolul 77b din Directiva 2009/138/CE, respectiva directivă prevede, la articolele 44, 45 și 77c, alte cerințe care se aplică tuturor întreprinderilor de asigurare sau de reasigurare care utilizează o primă de echilibrare. Prin urmare, cererea ar trebui să conțină dovada că toate aceste cerințe vor fi îndeplinite în cazul obținerii aprobării. (5)  Procedurile care trebuie urmate pentru aprobarea primei de echilibrare presupun o comunicare continuă între autoritățile de supraveghere și întreprinderile de asigurare și de reasigurare. Comunicarea are loc, printre altele, înainte de transmiterea unei cereri oficiale către autoritățile de supraveghere şi, după ce o cerere a fost aprobată, pe parcursul procesului de supraveghere. O astfel de comunicare continuă este necesară pentru a se asigura că raționamentele calificate ale supraveghetorului au la bază informații și dovezi relevante și actualizate. (6)  Pentru a asigura un proces fluent şi eficient, autoritățile de supraveghere ar trebui să poată solicita întreprinderilor de asigurare și de reasigurare să modifice o cerere în ceea ce priveşte aspectele în cazul cărora dovezile prezentate nu sunt suficiente pentru a demonstra conformitatea cu condițiile relevante prevăzute la articolul 77b din Directiva 2009/138|CE, înainte de a decide, în cele din urmă, dacă aprobă sau resping cererea. (7) Pe lângă evaluarea dovezilor incluse în cerere, autoritățile de supraveghere ar trebui să țină cont şi de alți factori relevanți atunci când iau o decizie pentru a stabili dacă au fost îndeplinite cerințele prevăzute în Directiva 2009/138|CE. (8)  Întrucât portofoliile cărora li se aplică o primă de echilibrare pot fi gestionate pe principiul continuității, întreprinderile care au primit aprobarea să utilizeze o primă de echilibrare pentru evaluarea pasivelor corespun- zătoare ar trebui, de asemenea, să fie autorizate să utilizeze această primă pentru evaluarea obligațiilor de asigurare viitoare, în măsura în care aceste obligații și activele corespunzătoare prezintă aceleaşi caracteristici ca obligațiile și activele incluse în portofoliul inițial căruia i se aplică o primă de echilibrare și, prin urmare, implică aceleaşi riscuri pentru întreprinderea în cauză. () JOL335,17.12.2009,p.1.