10.11.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 294/1 ] (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2157/2001 af 8. oktober 2001 om statut for det europæiske selskab (SE) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308, under henvisning til forslag fra Kommissionen (?), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ?), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) Gennemførelsen af det indre marked og den forbedring af den økonomiske og sociale situation i hele Fællesska- bet, som derved fremmes, forudsætter ikke alene fjernel- se af handelshindringer men også tilpasning af produk- tionsstrukturerne til fællesskabsdimensionen. Med hen- blik herpå er det nødvendigt, at selskaber, hvis aktivitet ikke er begrænset til at dække rent lokale behov, kan planlægge og gennemføre reorganiseringen af deres aktiviteter på fællesskabsplan. En sådan reorganisering forudsætter, at selskaber, som er etableret i forskellige medlemsstater, får mulighed for at lægge deres potentiel sammen gennem fusioner. Dette må dog kun ske under overholdelse af traktatens konkurrenceregler. Gennemførelse af omstrukturerings- og samarbejds- foranstaltninger, der omfatter selskaber fra forskellige medlemsstater, støder på vanskeligheder af både juridisk, psykologisk og skattemæssig art. En række af disse (1) EFT C 263 af 16.10.1989, s. 41, og EFT C 176 af 8.7.1991, s. 1. ) Udtalelse af 4. september 2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT). ) EFT C 124 af 21.5.1990, s. 34. vanskeligheder kan afhjælpes ved indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes selskabslovgivninger gennem direk- tiver på grundlag af traktatens artikel 44. Til trods for en sådan indbyrdes tilnærmelse er selskaber, som hører under forskellige lovgivninger, dog nødsaget til at vælge en selskabsform, som hører under en bestemt national lovgivning. Den juridiske ramme, inden for hvilken virksomhederne skal operere i Det Europæiske Fællesskab, bestemmes fortsat primært af den nationale lovgivning og stemmer således ikke længere overens med den økonomiske ramme, inden for hvilken virksomhederne skal udvikle sig for at bidrage til virkeliggørelsen af målene i trakta- tens artikel 18. Denne situation udgør en væsentlig hindring for sammenslutninger mellem selskaber fra forskellige medlemsstater. Medlemsstaterne skal påse, at de bestemmelser, der i medfør af denne forordning gælder for europæiske selskaber, hverken fører til forskelsbehandling som følge af, at europæiske selskaber uberettiget behandles anderle- des end aktieselskaber, eller til uforholdsmæssige be- grænsninger for et europæisk selskabs stiftelse eller for flytning af dets vedtægtsmæssige hjemsted. Det er nødvendigt, at en europæisk virksomheds økono- miske enhed så vidt muligt er etableret samme sted som den juridiske enhed. Med henblik herpå bør der åbnes mulighed for, at der — side om side med selskaber, som hører under national lovgivning — kan oprettes selskaber, hvis stiftelse og virksomhed er underkastet bestemmelserne i en fællesskabsforordning, der gælder umiddelbart i samtlige medlemsstater. En sådan forordning åbner mulighed for oprettelse og ledelse af selskaber af europæisk tilsnit, uden at dette hindres af forskellene mellem de nationale selskabslov- givninger og af, at disse lovgivningers anvendelsesområ- de er geografisk begrænset.