Nr. L 102/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 4. 97 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 18. december 1996 om Italiens påtænkte støtte til lukninger som led i strukturomlægningen af den private italienske jern- og stålsektor (Kun den italienske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (97/258/EKSF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, under henvisning til Kommissionens beslutning nr. 3855/ 91/EKSF af 27. november 1991 om fællesskabsregler for støtte til jern- og stålindustrien (?), efter i overensstemmelse med ovennævnte beslutning at have opfordret andre interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger, og efter at have taget disse i betragt- ning (?, og ud fra følgende betragtninger: Ved skrivelse af 12. juni 1996 underrettede Kommis- sionen de italienske myndigheder om, at den havde besluttet at indlede proceduren i henhold til artikel 6, stk. 4, i beslutning nr. 3855/91/EKSF — i det følgende benævnt »reglerne for støtte til jern- og stålindustrien« — over for den støtte, der var påtænkt som led i programmet for strukturomlægning i den private italienske jern- og stålsektor, til fordel for følgende fem stålværker: — Diano SpÅ — Lamifer SpÅ — Demafer Srl — Lavorazione Metalli Vari SpÅ (LMV) — Sidercamuna SpÅ. I forbindelse med godkendelsen af den italienske lov nr. 481 af 3. august 1994 om strukturomlægning i den private italienske jern- og stålsektor pålagde Kommissionen efter at have sikret sig, at loven var i overensstemmelse med bestemmelserne om støtte til jern- og stålindustrien, særlig bestemmelserne i artikel 4, de italienske myndig- heder på forhånd at anmelde hvert enkelt tilfælde af anvendelse af den pågældende lov. ()) EFT nr. L 362 af 31. 12. 1991, s. 57. () EFT nr. C 101 af 3. 4. 1996, s. 4, og EFT nr. C 121 af 25. 4. 1996, s. 3. Ifølge samme beslutning skulle virksomhederne for at kunne modtage støtte til lukning have været i drift i gennemsnitlig ét skifte om dagen, eller mindst otte timer om dagen i fem dage om ugen i hele 1993 og indtil februar 1994, da lovdekret nr. 103/94 blev anmeldt til Kommissionen (lovdekretets indhold er siden ophøjet til lov nr. 481/94). På baggrund af de oplysninger, Kommissionen var i besiddelse af, fremgik det i de pågældende tilfælde, at virksomhederne ikke, omend de opfyldte de øvrige betin- gelser i artikel 4 i reglerne for støtte til jern- og stålindu- strien, der omhandler støtte til lukning, var i regelmæssig drift på det tidspunkt, de blev lukket. I sag 177/86 havde virksomheden Diano nemlig frem- stillet 16807 tons varmtvalsede produkter svarende til 21 % af dens kapacitet, i sag 178/96 havde virksomheden Lamifer kun fremstillet 23542 tons varmtvalsede produkter svarende til 15,2 % af dens kapacitet, i sag 182/96 havde virksomheden Sidercamuna i anlægget i Berzo Inferiore (Brescia) kun fremstillet 36002 tons varmtvalsede produkter svarende til 7,6 % af dens kapaci- tet. Det skal bemærkes, at virksomhederne Demafer (sag N 180/96) og LMV (sag 181/96) ikke var i drift i 1993. På baggrund af denne situation havde Kommissionen, der fandt det meget vanskeligt at fastslå, om den pågældende støtte var forenelig med fællesmarkedet, indledt proce- duren i artikel 6, stk. 4, i reglerne for støtte til jern- og stålindustrien med hensyn til de fem citerede tilfælde. II Som led i ovennævnte procedure opfordrede Kommis- sionen den italienske regering til at fremsætte sine bemærkninger, medens de øvrige medlemsstater og andre interesserede parter blev underrettet ved offentliggørelsen af beslutningen om procedurens iværksættelse. Ved to skrivelser af 22. august 1996 fremsatte den tyske regering og Wirtschaftsvereinigung Stahl deres bemærk- ninger over for Kommissionen, og disse blev videregivet til de italienske myndigheder ved skrivelse af 16. september 1996. Bemærkningerne havde til formål at støtte Kommissionens beslutning om at indlede procedu- ren.