17.7.2009 Den Europæiske Unions Tidende L 185/1 ] (Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse er obligatorisk) FORORDNINGER RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 625/2009 af 7. juli 2009 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (kodificeret udgave) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133, under henvisning til de fælles markedsordninger for landbrugs- produkter samt til de regler, der er fastsat i henhold til trakta- tens artikel 308 for varer fremstillet ved forarbejdning af land- brugsprodukter, herunder især de bestemmelser, som muliggør en afvigelse fra det generelle princip om, at kvantitative restrik- tioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning udeluk- kende må ændres til de i disse regler fastsatte foranstaltninger, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1) — Rådets forordning (EF) nr. 519/94 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (!) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (?). Forord- ningen bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodifi- ceres. (2) > Den fælles handelspolitik bør bygge på ensartede prin- cipper. (3) — I henhold til traktatens artikel 14 har det indre marked siden den 1. januar 1993 bestået af et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjene- steydelser og kapital. (4) — Gennemførelsen af den fælles handelspolitik for import- ordninger er den eneste foranstaltning, som kan sikre, at der i reglerne for Fællesskabets samhandel med tredje- lande tages hensyn til den situation, som følger af inte- grationen af markederne. (5) — Mere ensartede regler for import bør opnås ved, at der i videst muligt omfang og under hensyn til de særlige (1) EFT L 67 af 10.3.1994, s. 89. P) Se bilag II (10) (11) (12) forhold i de pågældende tredjelandes økonomiske system fastsættes regler, der svarer til bestemmelserne i den fælles ordning for de øvrige tredjelande. Den fælles ordning for indførsel finder også anvendelse på kul- og stålvarer, dog med forbehold af eventuelle foranstaltninger til gennemførelse af en aftale vedrørende specifikt disse varer. Liberaliseringen af importen, dvs. afskaffelse af samtlige kvantitative restriktioner, bør derfor danne grundlaget for fællesskabsbestemmelserne. For så vidt angår visse varer bør Kommissionen under- søge importvilkårene og -udviklingen, de forskellige økonomiske og handelsmæssige forhold, samt hvilke forholdsregler der eventuelt bør træffes. Det kan for disse varer vise sig nødvendigt at indføre fællesskabstilsyn med en del af denne import. Det påhviler Kommissionen og Rådet under hensyn til de bestående internationale forpligtelser at træffe afgørelse om de beskyttelsesforanstaltninger, der er nødvendige af hensyn til Fællesskabets interesser. Det kan vise sig, at det er mere hensigtsmæssigt at anvende tilsyns- eller beskyttelsesforanstaltninger, der er begrænset til en eller flere af Fællesskabets regioner, end foranstaltninger, der gælder i hele Fællesskabet. Disse foranstaltninger bør dog kun tillades, hvis der ikke fore- ligger alternative løsninger, og skal være rent undtagelses- vise. Det skal sikres, at disse foranstaltninger bliver midlertidige og griber mindst muligt ind i det indre marked. Ved gennemførelsen af fællesskabstilsyn bør de pågæl- dende varer kun kunne overgå til fri omsætning mod forelæggelse af et tilsynsdokument, der opfylder ensartede