Nr. L 202/60 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 7. 97 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/36/EF af 30. juni 1997 om ændring af Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-spred- ningsvirksomhed EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, og artikel 66, under henvisning til forslag fra Kommissionen ()), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ?), i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (? på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 16. april 1997, og ud fra følgende betragtninger: (1) Rådets direktiv 89/552/EØF (1) udgør retsgrundlaget for tv-spredningsvirksomhed i det indre marked; (2) i henhold til artikel 26 i direktiv 89/552/EØF skal Kommissionen senest ved udløbet af det femte år efter datoen for direktivets vedtagelse forelægge Europa-Parlamentet, Rådet samt Det Økonomiske og Sociale Udvalg en beretning om direktivets gennem- førelse og eventuelt fremsætte yderligere forslag for at tilpasse det til udviklingen på tv-spredningsområ- det; (3) anvendelsen af direktiv 89/552/EØF og beretningen om dets gennemførelse har vist, at der er behov for at tydeliggøre visse definitioner og præcisere visse af medlemsstaternes forpligtelser i henhold til direkti- vet; (4) Kommissionen understreger i sin meddelelse af 19. juli 1994, »Europa på vej mod informationssam- fundet — en handlingsplan«, at det er vigtigt, at der (') EFT nr. C 185 af 19. 7. 1995, s. 4, og EFT nr. C 221 af 30. 7. 1996, s. 10. (?) EFT nr. C 301 af 13. 11. 1995, s. 35. () Europa-Parlamentets udtalelse af 14. februar 1996 (EFT nr. C 65 af 4. 3. 1996, s. 113), Rådets fælles holdning af 18. juli 1996 (EFT nr. C 264 af 11. 9. 1996, s. 52) og Europa-Parlamentets afgørelse af 12. november 1996 (EFT nr. C 362 af 2. 12. 1996, s. 56). Europa-Parlamentets afgørelse af 10. juni 1997 og Rådets afgørelse af 19. juni 1997. () EFT nr. L 298 af 17. 10. 1989, s. 23. Direktivet er ændret ved tiltrædelsesakten af 1994. for indholdet af de audiovisuelle tjenester foreligger en lovgivningsmæssig ramme, som kan bidrage til at sikre den frie udveksling af disse tjenesteydelser i Fællesskabet, og som kan danne baggrund for den vækst inden for sektoren, som de nye teknologier giver mulighed for, samtidig med at der tages hensyn til de audiovisuelle programmers særlige art, specielt deres kulturelle og sociologiske indvirkning, uanset hvordan de udsendes; (5) Rådet gav på sin samling den 28. september 1994 denne handlingsplan en positiv modtagelse og understregede, at det er nødvendigt at forbedre den europæiske audiovisuelle industris konkurrenceevne; (6) Kommissionen har forelagt en grønbog om beskyt- telse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informa- tionstjenester, og den har forpligtet sig til yderligere at forelægge en grønbog om udvikling af disse nye tjenesters kulturelle aspekter; (7) bestemmelser om nye audiovisuelle tjenester skal være forenelige med dette direktivs overordnede målsætning om at skabe et retsgrundlag for den frie udveksling af tjenesteydelser; (8) det er af afgørende betydning, at medlemsstaterne griber ind over for tv-spredningslignende tjenester med henblik på at undgå nogen som helst krænkelse af de grundlæggende principper, der bør gælde for information, og forhindre, at der opstår dybtgående skævheder inden for fri bevægelighed og konkur- rence; (9) stats- og regeringscheferne opfordrede på Det Euro- pæiske Råds møde i Essen den 9. og 10. december 1994 Kommissionen til at forelægge et forslag til ændring af direktiv 89/552/EØF inden deres næste møde; (10) anvendelsen af direktiv 89/552/EØF har vist, at det er nødvendigt at præcisere begrebet jurisdiktion, for så vidt angår anvendelsen af dette begreb på den audiovisuelle sektor; på baggrund af De Europæiske Fællesskabers Domstols retspraksis bør etablerings- kriteriet udgøre det væsentligste kriterium i forbin- delse med bestemmelsen af en medlemsstats juris- diktion;