L 197/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21.7.2001 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2001/42JEF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, under henvisning til forslag fra Kommissionen (!), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ?), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (?), efter proceduren i traktatens artikel 251 (?), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 21. marts 2001, og ud fra følgende betragtninger: (1) — I henhold til traktatens artikel 174 skal Fællesskabets miljøpolitik bl.a. bidrage til bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten, beskyttelse af menneskers sundhed og en forsigtig og rationel udnyttelse af natur- ressourcerne, og den ska? bygge på forsigtighedsprin- cippet. I henhold til traktatens artikel 6 skal miljøbeskyt- telseskrav integreres i udformningen af Fællesskabets politikker og aktioner, især med henblik på at fremme en bæredygtig udvikling. (2) Femte handlingsprogram på miljøområdet: Mod en bæredygtig udvikling — Det Europæiske Fællesskabs program for politik og handling i forbindelse med miljøet og bæredygtig udvikling (?), suppleret med Rådets afgørelse nr. 2179/98/EF () om revision heraf, bekræfter, at det er vigtigt at vurdere planers og programmers sandsynlige indvirkning på miljøet. (3) — Konventionen om biologisk mangfoldighed kræver, at parterne i videst muligt omfang og i behørig form inte- grerer bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biolo- giske mangfoldighed i relevante sektorielle eller tværsek- torielle planer og programmer. 1 ()) EFT C 129 af 25.4.1997, s. 14, ogEFT C 83 af 25.3.1999, s. 13. (?) EFT C 287 af 22.9.1997, s. 101. () EFT C 64 af 27.2.1998, s. 63, ogEFT C 374 af 23.12.1999, s. 9. (?) Europa-Parlamentets udtalelse af 20.10.1998 (EFT C 341 af 9.11.1998, s. 18), bekræftet den 16.9.1999 (EFT C 54 af 25.2.2000, s. 76), Rådets fælles holdning af 30.3.2000 (EFT C 137 af 16.5.2000, s. 11) og Europa-Parlamentets afgørelse af 6.9.2000 (EFT C 135 af 7.5.2001, s. 155). Europa-Parlamentets afgørelse af 31.5.2001 og Rådets afgørelse af 5.6.2001. () EFT C 138 af 17.5.1993, s. 5. () EFT L 275 af 10.10.1998, s. 1. (4) Miljøvurdering er et vigtigt værktøj til integrering af miljøhensyn i udarbejdelsen og vedtagelsen af visse planer og programmer, som kan få væsentlig indvirk- ning på miljøet i medlemsstaterne, fordi det herved sikres, at der tages hensyn til en sådan indvirkning af gennemførelsen af planer og programmer under deres udarbejdelse, og inden de vedgages. Vedtagelse af miljøvurderingsprocedurer i forbindelse med udarbejdelsen af planer og programmer vil gavne erhvervslivet, idet det får en mere ensartet ramme at arbejde inden for, når de relevante miljøoplysninger inddrages i beslutningsprocessen. Medtagelse af en bredere række faktorer i beslutningsprocessen vil bidrage til mere bæredygtige og effektive løsninger. De forskellige miljøvurderingsordninger, som anvendes i medlemsstaterne, bør indeholde en række fælles proce- duremæssige krav, der er nødvendige for at bidrage til et højt miljøåeskyttelsesniveau. I FN's Økonomiske Kommission for FEuropas konvention af 25. februar 1991 om vurdering af virkningerne på miljøet på tværs af landegrænserne, der finder anven- delse på både medlemsstater og andre stater, tilskyndes konventionens kontraherende parter til også at anvende dens principper på planer og programmer. På de kontra- herende parters andet møde i Sofia den 26. og 27. februar 2001, blev det besluttet at forberede en retligt bindende protokol vedrørende strategisk miljøvurdering, som skal supplere de eksisterende bestemmelser om vurdering af virkningerne på miljøet på tværs af lande- grænserne, og som skal vedtages af de kontraherende parter på et ekstraordinært møde i forbindelse med den femte ministerkonference »Miljø for Europa«, som er planlagt til maj 2003 i Kiev, Ukraine. De miljøvurde- ringsordninger for planer og programmer, som anvendes i Fællesskabet, bør sikre, at der foretages passende græn- seoverskridende høringer, når gennemførelsen af en plan eller et program, som udarbejdes i en medlemsstat, kan få væsentlig indvirkning på miljøet i en anden medlems- stat. Oplysningerne om planer og programmer, der kan få væsentlig indvirkning på miljøet i andre stater, bør fremsendes på et gensidigt og ligeværdigt grundlag inden for en passende retlig ramme mellem medlemsstaterne og disse andre stater.