28. 1. 76 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 20/35 RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 104/76 af 19. januar 1976 om fastsættelse af fælles markedsnormer for hesterejer af arten Crangon RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 100/76 af 19. januar 1976 om den fælles markeds- ordning for fiskerivarer (!), særlig artikel 2, stk. 3, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: Forordning (EØF) nr. 100/76 giver mulighed for fastsættelse af fælles markedsnormer; anvendelsen af sådanne normer kan bidrage til at forbedre kvalite- ten af de rejer, der tilføres markedet, og dermed til at fremme afsætningen af rejer; kvalitetsforbedringen kan især opnås ved, at kun rejer af en vis friskhedsgrad eller en bestemt størrelse tilføres markedet til menneskeføde; langt den største del af Fællesskabets rejefangst koges umiddelbart efter fangsten for at forhindre, at rejerne hurtigt mister deres friskhed; det vil derfor være hen- sigtsmæssigt først og fremmest at fastsætte normer for rejer, der kun er kogt i vand; i næsten alle de medlemsstater, der driver havfiskeri, omsættes rejer, der i henhold til den nationale lovgiv- ning er erklæret for egnede til menneskeføde, sorteret efter størrelse; der foretages også en klassificering efter friskhedsgraden; i betragtning af de i forordning (EØF) nr. 100/76 omhandlede foranstaltninger vedrørende fastsættelse af priser og prisdannelse, har standardiseringen af rejer særlig betydning; derfor bør der ske en samord- ning af de hidtil på nationalt plan foretagne klassifi- ceringer; (1) Se side 1 i denne Tidende. hidtil er rejerne kun blevet klassificeret før første salg, fordi en stor del af rejerne umiddelbart derefter pilles eller forarbejdes på forskellig måde; det vil derfor være hensigtmæssigt at begrænse anvendelsen af de fælles normer i Fællesskabet til første salgsled; normerne gælder for alle rejer, som er bestemt til menneskeføde, også indførte varer, og som omsættes inden for Fællesskabets medlemsstater; begrænsnin- gen til rejer bestemt til menneskeføde af den forplig- telse, der dermed er pålagt de erhvervsdrivende, gør det i virkeligheden muligt at skelne klarere og hurti- gere mellem varer, der — efter godkendelse til men- neskeføde — anvendes til dette formål og derfor er genstand for klassificeting, og andre varer; dette fremmer afsætningen i det led, hvor normerne anven- des, og letter kontrollen med overholdelse af normer- ne; det vil dog være hensigtsmæssigt at undtage visse former for direkte salg til detailhandler eller forbru- ger fra forordningens anvendelsesområde; rejernes friskhedstilstand er afgørende ved bedøm- melsen af deres kvalitet; derudover er også en klassi- ficering efter størrelse absolut nødvendig i betragt- ning af forskellene i forbrugernes indkøbsvaner og de sædvanlige tilvirkningsmetoder i Fællesskabet; der findes for øjeblikket ikke nogen objektiv metode til hurtigt og uden store omkostninger at bedømme rejernes friskhed; kun den organoleptiske undersø- gelse, der i øvrigt anvendes af medlemsstaterne, op- fylder disse krav og er derfor en anvendelig metode; under hensyntagen til gældende praksis i de fleste medlemsstater vil det være hensigtsmæssigt at lade erhvervsrepræsentanter foretage klassificeringen efter friskhed og størrelse; især med henblik på bedøm- melse af friskhedsgraden ud fra organoleptiske krite- rier, bør der sørges for eventuel bistand af sagkyndi- ge, der i dette øjemed udpeges af de pågældende erhvervsorganisationer;