9. 4. 98 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 111/19 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 773/98 af 7. april 1998 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af ubleget stof af bomuld med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Egypten, Indien, Indonesien, Pakistan og Tyrkiet KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab ('), ændret ved forordning (EF) nr. 2331/96 ?, særlig artikel 7, stk. 1, efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og ud fra følgende betragtninger: A. PROCEDURE Den 11. juli 1997 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende ("), i det følgende benævnt »indlednings- meddelelsen«, om indledning af en antidumping- procedure vedrørende importen til Fællesskabet af ubleget stof af bomuld med oprindelse i Folkerepu- blikken Kina, Egypten, Indien, Indonesien, Pakistan og Tyrkiet, og iværksatte en undersøgelse. Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet af Eurocoton (komitéen for bomulds- og dermed beslægtede tekstilindustrier i EF) på vegne af EF-producenter, som tegnede sig for en betydelig del af produktionen i Fællesskabet af samme vare. I den forbindelse henvises der ved »produktion i Fællesskabet« til den produktion, der er bestemt for det frie marked for den pågældende vare. Det frie marked for den pågældende vare defineres som det marked, hvor ubleget stof af bomuld sælges på et åbent marked, dvs. EF-væveriernes salg til uafhængige købere. I modsætning hertil består det bundne marked af transaktioner, der finder sted inden for rammerne af en integreret gruppe, dvs. hvor de væver ubleget stof af bomuld og på et senere produktionstrin færdiggør og/eller tilskærer og syer stoffet. Det er, som bekræftet af Domstolen, EF-institutio- ners praksis at holde salg på det bundne marked udenfor ved undersøgelsen af skade, når der fore- ligger en klar adskillelse mellem det bundne og det () EFT L 56 af 6. 3. 1996, s. 1. () EFT L 317 af 6. 12. 1996, s. 1. () EFT C 210 af 11. 7. 1997, s. 13. frie marked. Da den bundne produktion ikke sælges på det frie marked, konkurrerer den ikke direkte med importen af den pågældende vare. Under disse omstændigheder må kravet om repræ- sentativitet også vurderes på baggrund af den produktion, der sælges på det frie marked, da undersøgelsen af skade angår EF-erhvervsgrenen som defineret i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 384/96, i det følgende benævnt »grundforordningen«, dvs. minus salg på det bundne marked, og i artikel 4 henvises der til artikel 5, stk. 4, hvori der er fastsat bestemmelser om repræsentativitet. Klagen indeholdt tilstrækkeligt bevis for, at der fandt dumping sted i forbindelse med varen med oprindelse i ovennævnte lande, og at der forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure. Kommissionen underrettede officielt de producen- ter, eksportører og importører, som den vidste var berørt af sagen, repræsentanterne for de pågæl- dende eksportlande samt klageren og gav de berørte parter lejlighed til at fremsætte deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. En række producenter/eksportører i de pågældende lande og importører tilkendegav deres synspunkter. Alle parter, der anmodede herom, blev hørt. I betragtning af det store antal EF-producenter, der fremstiller den pågældende vare i Fællesskabet og støttede klagen, blev det i overensstemmelse med artikel 17, stk. 1, i grundforordningen anset for passende at udtage stikprøver og sende spørgeske- maer til og indhente oplysninger fra en repræsen- tativ stikprøve af EF-producenter. I betragtning af det store antal producenter/ eksportører i de pågældende eksportlande blev der også udtaget stikprøver her, og Kommissionen sendte spørgeskemaer til og modtog detaljerede oplysninger fra en repræsentativ stikprøve af produ- center/eksportører. Antallet af uafhængige importører, som gav sig til kende inden for den fastsatte frist i indlednings- meddelelsen, og som ønskede at samarbejde, var for stort til, at de kunne blive undersøgt inden for den tid, der var til rådighed. Kommissionen besluttede