18.12.2009 Den Europæiske Unions Tidende L 337/37 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/ 140/EF af 25. november 2009 om ændring af direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, direktiv 2002/19/EF om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter og direktiv 2002/20/EF om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (!), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2), efter proceduren i traktatens artikel 251 (?), på grundlag af For- ligsudvalgets fælles udkast af 13. november 2009, og ud fra følgende betragtninger: (1), Det nuværende EU-regelsæt for elektronisk kommunika- tion udgøres af fem direktiver: direktiv 2002/21/EF (ram- medirektivet) (?), direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet) (?), direktiv 2002/20/EF (tilladelsesdi- rektivet) (%), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og bru- gerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunika- tionsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet) (7) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommu- nikationssektor (direktiv om databeskyttelse inden for elek- tronisk kommunikation) (%) (i det følgende samlet benævnt »rammedirektivet og særdirektiverne«); Kommissionen skal jævnligt vurdere, hvordan disse direktiver fungerer, bl.a. for at afgøre, om den teknologiske og markedsmæssige udvik- ling giver grund til ændringer. (1) EUT C 224 af 30.8.2008, s. 50. (?) EUT C 257 af 9.10.2008, s. 51. () Europa-Parlamentets udtalelse af 24.9.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT), Rådets fælles holdning af 16.2.2009 (EUT C 103 E af 5.5.2009, s. 1), Europa-Parlamentets holdning af 6.5.2009, Rådets afgørelse af 20.11.2009 og Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 24.11.2009. (4) EFTL 108 af 24.4.2002, s. 33. (5) EFT L 108 af 24.4.2002, s. 7. () EFT L 108 af 24.4.2002, s. 21. (7) EFT L 108 af 24.4.2002, s. 51. () EFT L 201 af 31.7.2002, s. 37. (2) — Iden forbindelse fremlagde Kommissionen sine første kon- klusioner i en meddelelse af 29. juni 2006 om revurderin- gen af EU's regelsæt for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester. På grundlag af disse første konklusioner er der gennemført en offentlig høring, hvoraf det er fremgået, at det vigtigste problem at tage op er den omstændighed, at der stadig ikke er skabt et indre marked for elektronisk kommunikation. Det konstateres navnlig, at uensartet lov- givning og uoverensstemmelser mellem de nationale til- synsmyndigheders aktiviteter sætter ikke blot sektorens konkurrenceevne på spil, men også de væsentlige fordele, som konkurrence på tværs af grænserne medfører for forbrugerne. (3) — EU'% regelsæt for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester bør derfor revideres, med henblik på at få et fuldt fungerende indre marked for elektronisk kommunikation ved at styrke fællesskabsordningen for regulering af opera- tører med en stærk markedsposition på de centrale marke- der. Reformen af regelsættet suppleres ved Europa- Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1211/2009 af 25. november 2009 om oprettelse af Sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation (BEREC) og dens støttekontor (?). Refor- men omfatter også opstilling af en effektiv og koordineret strategi for frekvensforvaltning, der skal skabe et europæ- isk samarbejdsområde for information, samt skærpelse af bestemmelserne for brugere med handicap for at opnå et informationssamfund, der er åbent for alle. (4) — Ianerkendelse af at internettet er nødvendigt i uddannel- sesøjemed og i forbindelse med den praktiske udøvelse af ytringsfriheden og adgangen til information, bør enhver begrænsning for udøvelsen af disse grundlæggende rettig- heder være i overensstemmelse med den europæiske kon- vention om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. Kommissionen bør i forbindelse med disse spørgsmål iværksætte en bred offent- lig høring. (5) — Målet er gradvis at mindske mængden af forhåndsregule- rende sektorspecifikke bestemmelser, efterhånden som konkurrencen på markederne udvikler sig, og i sidste instans at lade den elektroniske kommunikation blive sty- ret udelukkende gennem konkurrencelovgivningen. Da markederne for elektronisk kommunikation har udvist stærk konkurrencedynamik de seneste år, er det meget vig- tigt, at forhåndsregulerede forpligtelser kun benyttes, hvor der ikke er effektiv og bæredygtig konkurrence. (?) Se side 1 i denne EUT.