Nr. L 35/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 2. 85 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 5. december 1984 om en procedure i henhold til EØF-traktatens artikel 85 (IV/30.307 — brandforsikring (D)) (Kun den tyske udgave er autentisk) (85/75/EØF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning nr. 17 af 6. februar 1982, første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikler 85 og 86(1), senest ændret ved akten vedrørende Grækenlands tiltrædelse, særlig artikel 3, under henvisning til den begæring om negativattest samt den anmeldelse, som Verband der Sachversi- cherer e. V. i Køln, Forbundsrepublikken Tyskland, den 23. september 1982 indgav i henhold til artikel 2 og 4 i forordning nr. 17, under henvisning til beslutning af 9. september 1983 om at indlede proceduren, efter at have opfordret Verband der Sachversicherer e. V. til at fremsætte sine bemærkninger til Kommis- sionens klagepunkter i henhold til artikel 19, stk. 1, i forordning nr.17 i forbindelse med forordning (EØF) nr. 99/63 af 25. juli 1963 om udtalelser i hen- hold til artikel 19, stk. I og 2 ?), efter høring af Det rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål, og ud fra følgende betragtninger: - A. Faktiske omstændigheder (1)  Verband der Sachversicherer e. V. i Køln ind- gav for alle eventualiteters skyld den 23. sep- tember 1982 til Kommissionen en begæring om negativattest samt en anmeldelse i hen- hold til artikel 2 og 4 i forordning nr. 17, der () EFTnr. 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62. (?) EFTnr. 127 af 20. 8. 1963, s. 2268/63. 2) ) (4) bl. a. vedrørte foreningens vedtagelse af præ- miehenstillinger (juni 1980) med henblik på stabilisering og sanering af erhvervsbrand- og driftstabsforsikringer (bilag 1). 1. Markedsstrukturen og virksomhederne 1.1. Inden for erhvervsbrand- og driftstabs- forsikring består det fælles marked af flere delmarkeder, der hver især svarer til de enkelte medlemsstaters territorium og er præ- get af et mere eller mindre varierende præmie- niveau. En af de væsentligste grunde hertil er, at forsikringsmarkedet til trods for alle inte- grationsbestræbelser endnu i overvejede grad er reguleret af de forskellige medlemsstaters nationale lovgivning. Siden afskaffelsen af begrænsningerne for etableringsfriheden i for- bindelse med direkte forsikring bortset fra livsforsikring, og Rådets direktiv af 24. juli 1983 (EFT nr. L 228 af 16. 8. 1973, s. 20), er der ikke sket væsentlige ændringer i denne situation. Heller ikke EF-Domstolens stadfæstelse af den frie udveksling af tjenesteydelser (første gang i van Binsbergen-dommen af 3. decem- ber 1974, sag nr. 33/74) har endnu i praksis ført til, at der inden for hele det fælles marked udelukkende drives erhvervsbrand- og drifts- tabsforsikring  fra  forsikringsselskabernes hjemsted. De brandforsikringsselskaber, der udøver virksomhed uden for deres hjemland, etablerer tværtimod filialer eller lokale datter- selskaber i de andre medlemsstater (eller tred- jelande). | 1.2. I Forbundsrepublikken Tyskland findes der knap 17 brandforsikringsselskaber med hjemsted i andre EF-lande, der udøver virk- somhed inden for erhvervsbrandforsikring via tyske filialer uden status som juridisk person, som i henhold til den tyske lovgivning vedrø- rende. tilsyn med forsikringsvirksomhed behandles på lige fod med tyske selskaber.