L 131/24 Den Europæiske Unions Tidende 28.5.2009 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 392/2009 af 23. april 2009 om transportørers erstatningsansvar ved ulykker under søtransport af passagerer (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (?), efter proceduren i traktatens artikel 251, på grundlag af Forligs- udvalgets fælles udkast af 3. februar 2009 (?), og ud fra følgende betragtninger: (1), Inden for rammerne af den fælles transportpolitik må der træffes yderligere foranstaltninger for at øge sikkerheden inden for søtransport. Disse foranstaltninger bør også omfatte regler for erstatningsansvar over for tilskade- komne passagerer, da det er vigtigt at sikre et passende erstatningsniveau for passagerer i forbindelse med ulykker på havet. (2) — Protokollen af 2002 til Athenkonventionen blev vedtaget den 1. november 2002 inden for rammerne af Den Internationale Søfartsorganisation (IMO). Fællesskabet og dets medlemsstater er ved at afgøre, om de skal tiltræde eller ratificere nævnte protokol. Dens bestem- melser som indarbejdet ved denne forordning bør under alle omstændigheder finde anvendelse i Fælles- skabet med virkning fra den 31. december 2012. (3) — Athenkonventionen angående transport af passagerer og deres bagage til søs, 1974, som ændret ved protokollen af 2002 (»Athenkonventionen«), gælder kun for interna- tional transport. Der sondres ikke længere mellem nati- ()) EUT C 318 af 23.12.2006, s. 195. (?) EUT C 229 af 22.9.2006, s. 38. () Europa-Parlamentets udtalelse af 25.4.2007 (EUT C 74 E af 20.3.2008, s. 562), Rådets fælles holdning af 6.6.2008 (EUT C 190 E af 29.7.2008, s. 17), Europa-Parlamentets holdning af 24.9.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT), Rådets afgørelse af 26.2.2009 og Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 11.3.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT). (9) onal og international transport på det indre marked for søtransport, og det vil derfor være hensigtsmæssigt at operere med samme erstatningsansvar i både den inter- nationale og den nationale søtransport i Fællesskabet. De forsikringsordninger, der kræves i Athenkonventi- onen, skal tage hensyn til skibsejernes og forsikringssel- skabernes økonomiske muligheder. Skibsejerne skal være i stand til at forvalte deres forsikringsordninger på en økonomisk acceptabel måde, og der bør for så vidt angår mindre rederier, der udfører national søtransport, tages hensyn til deres aktiviteters sæsonprægede karakter. Udformningen af forsikringsordninger i henhold til denne forordning bør ske under hensyntagen til de forskellige klasser af skibe. Det er hensigtsmæssigt at pålægge transportøren at udbe- tale et forskud i tilfælde af en passagers død eller tilskade- komst, idet forskudsudbetaling ikke er ensbetydende med anerkendelse af erstatningsansvar. Passagererne bør før afrejsen modtage passende oplys- ninger om deres rettigheder, eller, hvis dette ikke er muligt, senest ved afrejsen. Den Internationale Søfartsorganisations juridiske komité vedtog den 19. oktober 2006 Forbehold og retningslinjer for gennemførelse af Athenkonventionen (»IMO-retnings- linjerne«) for at løse visse spørgsmål i forbindelse med Athenkonventionen, herunder navnlig spørgsmålet om erstatning for skade i forbindelse med terrorisme. IMO- retningslinjerne kan som sådan betragtes som lex specialis. I denne forordning er der indarbejdet dele af IMO- retningslinjerne, som gøres bindende. Således skal navnlig verbet »bør« i IMO-retningslinjerne forstås som »skal«. Bestemmelserne i Athenkonventionen (bilag I) og i IMO- retningslinjerne (bilag II) finder tilsvarende anvendelse i forbindelse med fællesskabslovgivningen.