28. 1. 76 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 20/29 RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 103/76 af 19. januar 1976 om fastlæggelse af fælles markedsnormer for visse ferske eller kølede fisk RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 100/76 af 19. januar 1976 om en fælles markeds- ordning for fiskerivarer (1), særlig artikel 2, stk. 3, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: Forordning (FØF) nr. 100/76 giver mulighed for at fastlægge fælles markedsnormer; anvendelsen af så- danne normer kan bidrage til at forbedre kvaliteten af den fisk, der tilføres markedet, og dermed til at fremme afsætning af fisk; kvalitetsforbedringen kan især opnås ved, at kun fisk af en vis friskhedsgrad tilføres markedet til menne- skeføde; i næsten alle de medlemsstater, der driver havfiskeri, omsættes fisk, der i henhold til den nationale lovgiv- ning er erklæret for egnet til menneskeføde, sorteret efter størrelse, vægt, tilvirkningsgrad og andre krite- rier; der foretages også en klassificering efter frisk- hedsgraden; i betragtning af de i forordning (EØF) nr. 100/76 fastsatte foranstaltninger vedrørende fastsættelse af priser og prisdannelse har standardiseringen af visse varer særlig betydning; derfor bør der ske en sam- ordning af de hidtil på nationalt plan foretagne klassificeringer; hidtil er fisken kun blevet klassificeret før første salg, fordi en stor del af fisken umiddelbart derefter udskæres i fileter eller forarbejdes på anden måde; det vil derfor være hensigtsmæssigt at begrænse an- vendelsen af de fælles normer i Fællesskabet til første salgsled; (1) Se side 1 i denne Tidende, normerne gælder for alle fisk, som er bestemt til menneskeføde, også indførte varer, og som omsættes i Fællesskabets medlemsstater; begrænsning til fisk bestemt til menneskeføde af den forpligtelse, der der- med er pålagt de erhvervsdrivende, gør det i virkelig- heden muligt at skelne klarere og hurtigere mellem varer, der — efter godkendelse til menneskeføde — anvendes til dette formål og derfor er genstand for klassificering, og andre varer; dette fremmer afsæt- ningen i det led, hvor normerne anvendes, og letter kontrollen med overholdelse af normerne; det vil dog være hensigtsmæssigt at undtage visse former for direkte salg til detailhandler eller forbruger fra for- ordningens anvendelsesområde; de 11 fiskearter, som er omhandlet i denne forord- ning, udgør ca. 60 %o af Fællesskabets samlede fiskeri af fersk fisk og ca. 80 %/o af indførselen fra tredjelan- de; det er derfor hensigtsmæssigt fortrinsvis at anven- de normerne på disse fiskearter; fiskens friskhed er afgørende ved bedømmelsen af dens kvalitet; derudover er også en klassificering efter størrelse absolut nødvendig i betragtning af for- skellene i forbrugernes indkøbsvaner og de sædvan- lige tilvirkningsmetoder i Fællesskabet; forskelle i friskhed og størrelse skal anskueliggøres på passende måde; derfor bør der fastsættes et be- grænset, men tilstrækkeligt antal friskhedsklasser og størrelsesklasser; der findes for øjeblikket ikke nogen objektiv metode til hurtigt og uden store omkostninger at vurdere fiskens friskhed; kun den organoleptiske undersøgelse, der i øvrigt anvendes i medlemsstaterne, opfylder disse krav og er derfor en anvendelig metode; under hensyntagen til gældende praksis i de fleste medlemsstater vil det være hensigtsmæssigt at lade erhvervsrepræsentanter foretage klassificeringen efter friskhed og størrelse; især med henblik på vurdering af friskhedsgraden ud fra organoleptiske kriterier bør der sørges for bistand af sagkyndige, der i dette øje- med udpeges af de pågældende erhvervsorganisatio- ner;