26.1.2010 Den Europæiske Unions Tidende L 20/7 (Retsakter vedtaget inden den 1. december 2009 i henhold til EF-traktaten, EU-traktaten og Euratomtraktaten) EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle (kodificeret udgave) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (!), efter proceduren i traktatens artikel 251 (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) — Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyt- telse af vilde fugle (?) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (). Direktivet bør af klarheds- og rationalise- ringshensyn kodificeres. (2) —Ihenhold til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF af 22. juli 2002 om fastlæggelse af Fælles- skabets sjette miljøhandlingsprogram (?) skal der iværk- sættes særlige aktioner for biodiversiteten, herunder til beskyttelse af fugle og deres levesteder. (3) — På medlemsstaternes område i Europa er der konstateret en tilbagegang i bestanden af et stort antal vilde fugle- arter. Denne tilbagegang foregår i visse tilfælde meget hurtigt og udgør en alvorlig fare for bevarelsen af det naturlige miljø, navnlig på grund af, at den biologiske ligevægt hermed er truet. () Udtalelse af 10.6.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT). () Europa-Parlamentets udtalelse af 20.10.2009 (endnu ikke offentlig- gjort i EUT) og Rådets afgørelse af 26.11.2009. () EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1. (?) Jf. bilag VI, del A. () EFT L 242 af 10.9.2002, s. 1. (4) De fuglearter, der i vild tilstand har deres naturlige ophold på medlemsstaternes område i Europa, er i vid udstrækning trækfugle, og må derfor betragtes som fælles eje. Effektiv beskyttelse af fuglene er et typisk grænse- overskridende miljøproblem, som medlemsstaterne har et fælles ansvar for. Beskyttelse af de fuglearter, der i vild tilstand har deres naturlige ophold på medlemsstaternes område i Europa, er en nødvendig foranstaltning for at virkeliggøre Fælles- skabets målsætning med henblik på bedre levevilkår og bæredygtig udvikling. De foranstaltninger, der skal træffes, må vedrøre de forskellige faktorer, som kan indvirke på fuglebestandens størrelse, dvs. følger af menneskelige aktiviteter, herunder især forringelse og forurening af fuglenes levesteder, fangst af og drab på fugle, samt den handel, sådanne aktiviteter kan give anledning til. Omfanget af de foran- staltninger, der skal indgå som led i en beskyttelses- politik, må tilpasses de forhold, som gælder for de forskellige arter. Beskyttelse omfatter bevarelse på lang sigt samt forvalt- ning af de naturlige ressourcer, som er en integrerende del af de europæiske folks arv. Den giver mulighed for at regulere disse ressourcer samt opstiller bestemmelser vedrørende deres udnyttelse på grundlag af de foranstalt- ninger, der er nødvendige for, at den naturlige ligevægt for de pågældende fuglearter kan bevares og genoprettes i det omfang, dette med rimelighed er muligt. Det er absolut nødvendigt at beskytte, opretholde eller genskabe tilstrækkeligt forskelligartede og vidtstrakte levesteder, hvis samtlige fuglearter skal bevares. Visse fuglearter bør omfattes af særlige beskyttelsesforanstalt- ninger for så vidt angår deres levesteder med henblik på at sikre, at disse arter kan overleve og formere sig i deres udbredelsesområder. Disse bestemmelser bør ligeledes tage hensyn til trækfugle og samordnes med henblik på oprettelse af et samlet hele.