14. 2. 97 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 43/21 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/4/EF af 27. januar 1997 om ændring af direktiv 79/112/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemssta- ternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆ- ISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, under henvisning til Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om indbyrdes tilnærmelse af medlemssta- ternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levneds- midler ()), særlig artikel 6, stk. 2, Jitra c), artikel 6, stk. 3, og artikel 7, under henvisning til forslag fra Kommissionen (, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (?), i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B ("), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 16. oktober 1996, og ud fra følgende betragtninger: I forbindelse med gennemførelsen af målene for det indre marked bør det tillades, at det hævdvundne navn i produ- centmedlemsstaten ligeledes kan anvendes for produkter bestemt til at sælges i en anden medlemsstat; med det dobbelte formål at sikre bedre forbru- geroplysning og opretholde loyal handel bør der foretages en yderligere forbedring af reglerne om mærkning for så vidt angår produkternes nøjagtige art og karakteristika; de generelle mærkningsbestemmelser i direktivets artikel 2, herunder princippet om, at mærkningen ikke må være (') EFT nr. L 33 af 8. 2. 1979, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 93/102/EF (EFT nr. L 291 af 25. 11. 1993, s. 14). (?) EFT nr. C 122 af 14. 5. 1992, s. 12, og EFT nr. C 118 af 29. 4. 1994, s. 6. (?) EFT nr. C 332 af 16. 12. 1992, s. 3. () Europa-Parlamentets udtalelse af 27. oktober 1993 (EFT nr. C 315 af 22. 11. 1993, s. 102). Rådets fælles holdning af 15. juni 1995 (EFT nr. C 182 af 15. 7. 1995, s. 1). Eurofpa—Parlamentets afgørelse af 25. oktober 1995 (EFT nr. C 308 af 20. 11. 1995, s. 30). Europa-Parlamentets afgørelse af 10. december 1996 og Rådets afgørelse af 10. januar 1997. af en sådan art, at den vildleder køberen med hensyn til levnedsmidlets beskaffenhed, finder, under overholdelse af traktaten, også anvendelse på varebetegnelser; De Europæiske Fællesskabers Domstol har i adskillige domme udtalt sig til fordel for detaljeret mærkning og navnlig krav om en passende etikettering, der angiver arten af det solgte produkt; denne fremgangsmåde, som gør det muligt for forbrugeren at foretage sit valg med fuldt kendskab til produktet, er den bedst egnede, fordi den skaber færrest hindringer for den fri samhandel; EF's lovgivende myndighed bør vedtage de foranstaltnin- ger, der følger af denne retspraksis — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 Direktiv 79/112/EØF ændres således: 1) Følgende nye betragtning tilføjes efter sjette betragt- ning: »dette indebærer, at medlemsstaterne under overhol- delse af traktaten kan stille sproglige krav;«. 2) I artikel 3, stk. 1, indsættes følgende nummer: »2a) mængden af visse ingredienser eller kategorier af ingredienser, jf. artikel 7«. 3) Artikel 5, stk. 1, affattes således: »1. —Et levnedsmiddels varebetegnelse er den beteg- nelse, der er anvendt i de for dette levnedsmiddel gældende EF-retsakter. a) I mangel af EF-bestemmelser er et levnedsmiddels varebetegnelse den betegnelse, der er anvendt i de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, der gælder i den medlemsstat, hvor salget til den endelige forbruger eller til etablissementer finder sted. I mangel heraf udgøres varebetegnelsen af det navn, der har vundet hævd i den medlemsstat, hvor salget til den endelige forbruger eller til etablissementer finder sted, eller af en beskrivelse af levnedsmidlet