19. 3. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 75/1 (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 620/82 af 16. marts 1982 om indførelse, i forholdet mellem de italienske institutioner og institutionerne i de øvrige medlemsstater, af særlige foranstaltninger til refusion af naturalydelser fra syge- og moderskabsforsikringen RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 51, under henvisning til forslag fra Kommissionen, udar- bejdet efter høring af Den administrative Kommission for vandrende arbejdstageres sociale Sikring, og ud fra følgende betragtninger : i artikel 36 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsord- ninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (?), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2793/81 (?), er det fastsat, at de naturalydelser, der udredes af en medlemsstats institu- tion for en anden medlemsstats institutions regning refunderes fuldt ud enten mod dokumentation for de faktiske udgifter eller på grundlag af fikserede beløb ; ved artikel 93, 94, 95 og 100 i forordning (EØF) nr. 574/72 (?), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2793/81, om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71, er reglerne for fastsættelse af de beløb, der skal refunderes, samt for gennemførelse af refusionerne, nærmere prækciseret ; oprettelsen af en national sundhedstjeneste i Italien har medført, at alle forvaltningsorganerne for syge- og moderskabsforsikringen og navnlig Istituto nazionale per Vassicurazione contro le malattie (Statsanstalten for sygeforsikring), i det følgende benævnt INAM, som var kontaktorgan og kompetent institution i henhold til forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72, er nedlagt ; ) EFT nr. L 149 af 5. 7. 1971, s. 2. EFT nr. L 275 af 29. 9. 1981, s. 1. () EFT nr. L 74 af 27. 3. 1972, s. 1. denne nedlæggelse har medført store vanskeligheder dels ved kontrollen med de krav, der er indgivet af institutionerne i de andre medlemsstater, dels ved opgørelsen af INAMSs krav over for de nævnte institu- tioner, med henblik på refusion i henhold til artikel 36 i forordning (EØF) nr. 1408/71 ; det har vist sig hensigtsmæssigt at afklare denne særlige situation ved hjælp af en og samme fælles- skabsmetode, der finder anvendelse samtidig på alle refusionskrav fra og mod INAM, for således at frem- skynde den samlede og endelige afregning af disse refusionskrav ; denne metode bør opstilles med mindst mulig afvi- gelse fra ovennævnte bestemmelser i forordning (EØF) nr. 574/72, og anvendelse af andre kriterier for fastsæt- telse af refusionskrav og skyldige beløb eller af særregler bør kun finde sted, såfremt det er strengt nødvendigt — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING : Artikel 1 De i artikel 36 i forordning (EØF) nr. 1408/71 omhandlede refusioner af naturalydelser fra syge- og moderskabsforsikringen, der er udredet indtil den 31. december 1980 af medlemsstaternes institutioner for INAMs regning og omvendt, og som ikke er blevet gennemført som følge af nedlæggelsen af INAM, fast- sættes og gennemføres efter reglerne i nærværende forordning ved fravigelse af bestemmelserne i afsnit V i forordning (EØF) nr. 574/72. I forholdet Tyskland-Italien er de refusionskrav og skyldige beløb, som vedrører »Cassa mutua provinciale di malattia di Bolzano«, ikke omfattet af nærværende forordning.