2. 7. 96 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 163/1 (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1257/96 af 20. juni 1996 om humanitær bistand RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 W, under henvisning til forslag fra Kommissionen ()), i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C() og ud fra følgende betragtninger: Befolkninger, der er i nød, der er ofre for naturkatastrofer, begivenheder som krige og konflikter eller andre tilsva- rende ekstraordinære situationer, har ret til at modtage international humanitær bistand, hvis det viser sig, at deres egne myndigheder ikke kan yde dem effektiv hjælp; civile foranstaltninger til beskyttelse af ofrene for kon- flikter eller andre tilsvarende ekstraordinære situationer henhører under folkerettens humanitære del og bør derfor indgå i den humanitære indsats; den humanitære bistand omfatter ikke alene gennemfø- relse af øjeblikkelige hjælpeaktioner for at redde og beskytte menneskeliv i katastrofesituationer eller umiddel- bart derefter, men også iværksættelse af foranstaltninger, som kan lette eller muliggøre uhindret adgang til ofrene og uhindret transport af bistanden; den humanitære bistand kan være en nødvendig forud- sætning for udviklings- eller genopbygningsforanstalt- ninger og bør derfor dække hele den periode, hvor krise- situationen eller dens følger gør sig gældende; den kan i denne sammenhæng omfatte genopretningsinitiativer på kort sigt med det formål at lette bistandens fremkomst til bestemmelsesstedet, forhindre en forværring af krisens virkninger og begynde at bistå de ramte befolkninger med på ny at opnå en minimal selvforsyningsgrad; () EFT nr. C 180 af 14. 7. 1995, s, 6. É) Europa-Parlamentets udtalelse af 30. november 1995 (EFT nr. C 339 af 18. 12. 1995, s. 60), Rådets fælles holdning af 29. ja- nuar 1996 (EFT nr. C 87 af 25. 3. 1996, s. 46) og Europa-Par- lamentets afgørelse af 21. maj 1996 (EFT nr. C 166 af 10. 6. 1996). der bør navnlig gøres en indsats for at forebygge katastro- fer, så man har et beredskab over for de risici, der er forbundet dermed; der bør med henblik herpå indføres et egnet varslings- og interventionssystem; der bør derfor sikres øget effektivitet og sammenhæng i Fællesskabets, de nationale og de internationale bered- skabs- og interventionsordninger med henblik på at imødekomme de behov, som opstår på grund af naturka- tastrofer eller menneskeskabte katastrofer eller på grund af tilsvarende ekstraordinære situationer; den humanitære bistand, som alene har til formål at fore- bygge og lindre menneskelig lidelese, må ikke indebære forskelsbehandling af ofrene på grund af race, etnisk oprindelse, religion, køn, alder, nationalitet eller politisk overbevisning og må ikke baseres på eller betinges af poli- tiske overvejelser; beslutningerne om humanitær bistand skal træffes på et upartisk grundlag, udelukkende under hensyn til ofrenes behov og interesser; iværksættelsen af en snæver koordination mellem medlemsstaterne og Kommissionen både med hensyn til beslutningstagningen og arbejdet på stedet danner grund- laget for en effektiv humanitær indsats fra Fællesskabets side; som led i sit bidrag til en effektiv humanitær bistand på internationalt plan skal Fællesskabet bestræbe sig på at samarbejde og koordinere sin indsats med tredjelande; desuden bør der i samme øjemed fastsættes kriterier for samarbejdet med de ikke-statslige organisationer og de internationale institutioner og organisationer, der er speci- alisieret i at yde humanitær bistand; det bør sikres, at de ikke-statslige organisationers og de øvrige humanitære institutioners uafhængighed og upar- tiskhed opretholdes, respekteres og fremmes i forbindelse med ydelsen af den humanitære bistand; der bør tilskyndes til samarbejde på det humanitære område mellem ikke-statslige organisationer i medlems- staterne og i andre industrilande og tilsvarende organisa- tioner i de berørte tredjelande;