6.7.2007 Den Europæiske Unions Tidende L 176/1 (Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse er obligatorisk) FORORDNINGER RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 791/2007 af 21. maj 2007 om en ordning for godtgørelse af meromkostninger ved afsætning af visse fiskerivarer fra fjernområderne Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer, Fransk Guyana og Réunion RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37 og artikel 299, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (!), under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) — Fiskerisektoren i Fællesskabets fjernområder er i vanske- ligheder og har især meromkostninger ved afsætning af visse fiskerivarer som følge af disse områders særlige ulemper, der er anerkendt i artikel 299, stk. 2, i traktaten, hovedsagelig på grund af transportomkostningerne til det europæiske fastland. (2) —For at opretholde visse fiskerivarers konkurrenceevne over for fiskerivarer fra andre fællesskabsområder har der siden 1992 været iværksat en række foranstaltninger til godtgørelse af sådanne meromkostninger i fiskerisek- toren. Foranstaltningerne for perioden 2003-2006 blev (1) Udtalelse af 24.4.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT). () EUT C 93 af 27.4.2007, s. 31. fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 2328/2003 (). Det er ifølge en rapport fra Kommissionen til Europa-Parla- mentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg nødvendigt fra 2007 fortsat at opretholde foranstaltninger til udligning af meromkostningerne ved afsætning af visse fiskerivarer. (3) — På grund af de anderledes afsætningsvilkår i de pågæl- dende fjernområder, udsvingene i fangster og bestande og markedsefterspørgslen bør det overlades til de relevante medlemsstater inden for de samlede tildelinger pr. medlemsstat at fastsætte, hvilke fiskerivarer og hvilke maksimumsmængder heraf der kan ydes godtgørelse for, og hvor stor en godtgørelse der skal ydes. (4) — Medlemsstaterne bør bemyndiges til inden for den samlede tildeling pr. medlemsstat at differentiere listen over og mængderne af de pågældende fiskerivarer samt godtgørelsens størrelse. De bør også bemyndiges til at justere deres godtgørelsesplaner, hvis det er berettiget, fordi situationen har ændret sig. (5) — Medlemsstaterne bør fastsætte godtgørelsen således, at der sikres en passende udligning af de meromkostninger, der skyldes de særlige ulemper i fjernområderne og især omkostningerne ved transport af varerne til det europæ- iske fastland. For at undgå overkompensation bør beløbet være proportionalt med de meromkostninger, som støtten udligner, og den bør under ingen omstændig- heder overstige 100 % af transportomkostningerne til det europæiske fastland og andre dermed forbundne omkostninger. I den forbindelse bør der i godtgørelsen også tages hensyn til andre former for offentlig interven- tion, som har indvirkning på meromkostningernes stør- relse. () Rådets forordning (EF) nr. 2328/2003 af 22. december 2003 om en ordning for godtgørelse af meromkostninger ved afsætning af visse fiskerivarer fra Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer og de franske oversøiske departementer Guyana og Réunion, der er en følge af disse områders beliggenhed i Fællesskabets yderste periferi (EUT L 345 af 31.12.2003, s. 34).