4. 2. 97 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 33/11 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 209/97 af 3. februar 1997 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse typer håndtasker med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab ()), særlig artikel 7, ændret ved forordning (EF) nr. 2331/96 Ø), efter konsultation af Det Rådgivende Udvalg, og ud fra følgende betragtninger: (1) 2 (3) A. PROCEDURE 1. Indledning Den 4. maj 1996 gav Kommissionen ved en meddelelse offentliggjort i De Europæiske Fælles- skabers Tidende (?) underretning om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende indførslen til Fællesskabet af visse typer håndtasker med oprin- delse i Den Kinesiske Folkerepublik og indledte en undersøgelse. Undersøgelsen blev indledt som følge af en klage indgivet i marts 1996 af CEDIM (det europæiske udvalg for nationale foreninger inden for læderva- rer, rejseartikler og lignende industrier), hvis samlede produktion hævdedes at repræsentere en væsentlig del af fællesskabsproduktionen af hånd- tasker. Klagen indeholdt bevis for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde iværksættelsen af en antidumpingprocedure. 2. Undersøgelse Kommissionen underrettede officielt de ekspor- tører og importører, som den vidste var berørt af sagen, repræsentanterne for eksportlandet og de producenter i Fællesskabet, som havde indgivet klagen, om indledningen af proceduren. Berørte () EFT nr. L 56 af 6. 3. 1996, s. 1. (?) EFT nr. L 317 af 6. 12. 1996, s. 1. () EFT nr. C 132 af 4. 5. 1996, s. 4. (9 () parter fik lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i meddelelsen om indledningen af proceduren. En række producenter i det berørte land samt en række importører og producenter i Fællesskabet tilkendegav deres mening skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for fristen, blev hørt mundtligt. I betragtning af det store antal fællesskabsprodu- center af den pågældende vare, som tilsluttede sig klagen, og i overensstemmelse med artikel 17, stk. 1, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt »grundforordningen«) fandtes det passende at begrænse undersøgelsen til et antal stikprøver blandt producenterne, som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Fire medlemsstater — Frankrig, Italien, Spanien og Portugal — hvis produktion udgjorde størstedelen af fællesskabsproduktionen af håndtasker, blev udvalgt. I hver af disse medlemsstater udvalgtes tre producenter på grundlag af deres størrelse, hvorved der opnåedes en repræsentativ spredning af produktion og beskæftigelse. Selskaberne i stik- prøven udvalgtes fra en liste over producenter af den pågældende vare, hvis omsætning fandtes repræsentativ for det pågældende land, og som var forelagt af de respektive nationale sammenslutnin- ger. De således udvalgte fællesskabsproducenter tilsendtes spørgeskemaer. Berørte parter, som efter meddelelsen om indled- ningen af proceduren havde udtrykt ønske om at blive konsulteret af Kommissionen vedrørende den endelige udvælgelse af stikprøven, blev derefter underrettet om de udvalgte selskabers identitet og om metoderne til udvælgelsen. Efter disse oplysninger var blevet fremlagt modtog Kommissionen meddelelse om egentlige trusler mod nogle af de fællesskabsproducenter, der indgik i stikprøven, fra nogle af deres kunder, som også er importører og store detailhandlende i Fællesskabet. Visse producenter i Fællesskabet, som indgik i stik- prøven, blev udsat for et voldsomt kommercielt pres på et fremskredent stade af undersøgelsen for at overtale dem til at tilbagetrække deres tilslutning til klagen. Det fandtes derfor hensigtsmæssigt ikke at fremlægge yderligere oplysninger om disse selskabers identitet.