L 148/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 5. 98 RÅDETS DIREKTIV 98/29/EF af 7. maj 1998 om harmonisering af de væsentligste bestemmelser vedrørende eksportkreditfor- sikringsdækning af mellem- og langfristede forretninger RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 113, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1) Mellem- og langfristet eksportkreditforsikring spiller en fremtrædende rolle i den internationale handel og er et vigtigt handelspolitisk instrument; mellem- og langfristet eksportkreditforsikring er et vigtigt led i samhandelen med udviklingslandene og fremmer dermed deres integration i verdensøkono- mien, hvilket er et af målene for Fællesskabets ud- viklingspolitik; forskellene mellem de offentlige mellem- og lang- fristede — eksportkreditforsikringssystemer, der i øjeblikket er gældende i medlemsstaterne, med hensyn til de vigtigste bestemmelser vedrørende dækning, præmier og dækningspolitik kan føre til fordrejning af konkurrencen mellem virksomheder i Fællesskabet; det forekommer hensigtsmæssigt, at de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at nå direktivets mål, nemlig den nødvendige harmonisering for at sikre, at eksportpolitikken baseres på ensartede principper, og at konkurrencen mellem virksomhederne i Fælles- skabet ikke fordrejes; for at mindske eksisterende fordrejninger af konkur- rencen er det ønskeligt, at de forskellige offentlige eksportkreditforsikringssystemer harmoniseres i over- ensstemmelse med traktatens artikel 112 på grundlag af ensartede principper og på en sådan måde, at de indgår som en integrerende del af den fælles han- delspolitik; staters (eller særlige statskontrollerede  organers) indførelse af eksportkreditgaranti- eller forsikrings- programmer til præmiesatser, som er utilstrækkelige til på lang sigt at dække omkostninger og tab ved gennemførelsen af sådanne programmer, er klassifi- ceret som forbudte eksportsubsidier i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger, som er indgået inden for rammerne af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden (1986- 1994) (1) (særlig artikel 3, stk. 1, litra a), og bilag 1, litra j)); (7) de præmier, kreditforsikringsgiverne opkræver, bør svare til den dækkede risiko; (8) harmonisering vil fremme samarbejdet mellem de kreditforsikringsgivere, der optræder på statens vegne eller med statsstøtte, og øge samarbejdet mellem virksomheder i Fællesskabet i overensstemmelse med traktatens artikel 130; (9) både harmonisering og samarbejde er af afgørende betydning for at sikre, at Fællesskabets eksport er konkurrencedygtig på tredjelandes markeder; (10) i Kommissionens hvidbog om gennemførelse af det indre marked, som Det Europæiske Råd vedtog i juni 1985, understreges betydningen af at sikre vilkår, som er gunstige for udviklingen af samarbejdet mellem virksomheder i Fællesskabet; (11) ved afgørelse af 27. september 1960 (?) oprettede Rådet en arbejdsgruppe til koordinering af politikken med hensyn til kreditforsikringer, garantier og finanskreditter; (12) den 15. maj 1991 gav nævnte arbejdsgruppe eksperter fra hver af de daværende medlemsstater et mandat, og som »ekspertgruppen vedrørende det indre marked (1992)« forelagde de i form af rapporter en række forslag henholdsvis den 27. marts 1992, den 11. juni 1993 og den 9. februar 1994; (13) ved beslutning 93/112/EØF (?) gennemførte Rådet OECD's arrangement vedrørende offentligt støttede eksportkreditter i fællesskabsretten; (14) Rådets direktiv 70/509/EØF af 27. oktober 1970 om indførelse af en fælles kreditforsikringspolice for mellem- og langfristede eksportforretninger med () EFT L 336 af 23. 12. 1994, s. 156. (?) EFT 66 af 27. 10. 1960, s. 1339/60. () EFT L 44 af 22. 2. 1993, s. 1. Beslutningen er senest ændret ved beslutning 97/530/EF (EFT L 216 af 8. 8. 1997, s. 77).