28.12.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 332/17 RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2852/2000 af 22. december 2000 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Indien og Republikken Korea og om endelig opkrævning af den midlertidige told RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (!), særlig artikel 9, under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og ud fra følgende betragtninger: A. PROCEDURE 1. Midlertidige foranstaltninger Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1472/2000 ) (»orordningen om midlertidig told«) indførtes der midlertidig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af korte syntetiske fibre af polyester (»polyesterfibre«) henhørende under KN-kode 5503 20 00 og med oprin- delse i Indien og Republikken Korea. 2. Efterfølgende procedure Efter indførelsen af den midlertidige antidumpingtold fremsatte flere parter skriftlige bemærkninger. I overens- stemmelse med artikel 6, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (»grundforordningen«) fik de parter, der anmodede herom, mulighed for at blive hørt mundtligt. Parterne blev underrettet om de væsentligste kendsger- ninger og overvejelser, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale, at der indføres en endelig anti- dumpingtold, og at der sker en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midler- tidig told. De fik også tildelt en periode, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til de offent- liggjorte oplysninger. De interesserede parters rettidigt fremsatte mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning ved de endelige undersøgel- sesresultater. Visse interesserede parter hævdede, at Kommissionen havde benyttet ukorrekte og vilkårlige kriterier for indle- delse af undersøgelsen. De hævdede endvidere, at indled- ningen af en ny procedure mod Republikken Korea to måneder efter afslutningen af en tidligere procedure (se betragtning 7 i forordningen om midlertidig told) var i modstrid med konklusionen i den pågældende undersø- gelse om, at det ikke var sandsynligt, at der igen ville forrkomme dumping. I denne forbindelse skal det (1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2238/2000 (EFT L 257 af 11.10.2000, s. 2). () EFT L 166 af 6.7.2000, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1899/ 2000 (EFT L 228 af 8.9.2000, s. 24). (5) bemærkes, at konklusionen om, at det ikke var sandsyn- ligt, at der igen ville forekomme dumping, var baseret på undersøgelsesresultater vedrørende en undersøgelsespe- riode på 12 måneder, som udløb i september 1997, dvs. to år før indledningen af den aktuelle procedure. Desuden undersøgte Kommissionen de nye beviser, der blev fremlagt i klagen fra august 1999, og fandt dem tilstrækkelige til at indlede den aktuelle undersøgelse. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den fandt nødvendige med henblik på at træffe endelige afgørelser. B. DEN PÅGÆLDENDE VARE En brugersammenslutning hævdede, at meddelelsen om indledning af den aktuelle undersøgelse ikke omfattede typer af polyesterfibre til andre anvendelsesformål end spinding, og at disse typer polyesterfibre derfor ikke burde have været omfattet af proceduren. Det skal bemærkes, at såvel indledningsmeddelelsen som klagen klart gengiver beskrivelsen af den relevante KN- kode, der omfatter alle typer polyesterfibre, som impor- teres fra de eksporterende producenter i de pågældende lande og fremstilles af EF-erhvervsgrenen, uanset deres anvendelsesformål. Formuleringen af beskrivelsen af den relevante KN-kode blev forstået korrekt af alle interesse- rede parter i proceduren undtagen den nævnte bruger- sammenslutning, der gentog en påstand, der allerede var blevet afvist i en tidligere undersøgelse af importen af polyesterfibre fra Australien, Indonesien og Thailand, jf. forordning (EF) nr. 1522/2000 (). Nogle interesserede parter fremførte, at der under alle omstændigheder burde skelnes mellem polyesterfiber- typer, der anvendtes til formål, der involverede spinding (også kaldet »vævede polyesterfibre« eller »vævede fibre«), og polyesterfibre, der anvendtes til andre formål (også kaldet »ikke-vævede polyesterfibre«, »fibrefill« eller »ikke- vævede fibre«), da disse typer havde forskellige specifikke grundlæggende fysiske egenskaber, der var afgørende for varens endelige anvendelsesformål. Det fremførtes derfor, at importerede fibre burde være genstand for certifikater udstedt af neutrale laboratorier, der atteste- rede disse egenskaber. Det blev desuden påstået, at der kun var meget begrænset indbyrdes udskiftelighed — om overhovedet nogen — mellem vævede og ikke- vævede polyesterfibre, og at denne udskiftelighed kun vedrørte visse typer fibre, der oprindeligt havde været beregnet til vævede polyesterfibre, men som kan benyttes som ikke-vævede polyesterfibre. Hvis ikke- vævede fibre ikke var udelukket fra en undersøgelse, burde de i det mindste have været behandlet i en særskilt undersøgelse. () EFT L 175 af 14.7.2000, s. 10.