L 172/18 Den Europæiske Unions Tidende 2.7.2009 DIREKTIVER RÅDETS DIREKTIV 2009/71/EURATOM af 25. juni 2009 om EF-rammebestemmelser for nukleare anlægs nukleare sikkerhed RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 31 og 32, under henvisning til forslag fra Kommissionen udarbejdet efter indstilling fra en gruppe personer udpeget af Det Videnskabelige og Tekniske Udvalg blandt medlemsstaternes videnskabeligt sagkyndige og efter høring af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) I henhold til artikel 2, litra b), i traktaten skal der indføres ensartede sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed. (2) — Traktatens artikel 30 fastsætter, at der i Fællesskabet skal indføres grundlæggende normer til beskyttelse af befolk- ningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling. (3) — Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling (?), fastsætter grundlæggende sikkerhedsstandarder. Det pågældende direktivs bestemmelser er blevet suppleret med mere specifik lovgivning. (4) — I overensstemmelse med retspraksis (?) ved De Europæ- iske Fællesskabers Domstol (i det følgende benævnt »Domstolen«) har Fællesskabet delt kompetence med () Udtalelse af 10.6.2009 (endnu ikke offentliggjort i EU-Tidende). (?) Europa-Parlamentets udtalelse af 22.4.2009 (endnu ikke offentlig- gjort i EU-Tidende). () EFT L 159 af 29.6.1996, s. 1. (4) C-187/87 Sml. 1988, s. 5013), C-376/90 (Sml. 1992 I, . 6153) og C-29/99 (Sml. 2002 I, s. 11221). medlemsstaterne for så vidt angår områder, der er omfattet af konventionen om nuklear sikkerhed (). (5) — I overensstemmelse med Domstolens retspraksis udgør bestemmelserne i traktatens kapitel 3 om sundhed og sikkerhed et sammenhængende hele, der giver Kommis- sionen beføjelser af ret betragteligt omfang til at beskytte befolkningen og miljøet mod risici for radioaktiv konta- minering. (6) — I overensstemmelse med Domstolens retspraksis betyder den omstændighed, at Fællesskabet i medfør af traktatens artikel 2, litra b), har til opgave at indføre ensartede sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed ikke, at en medlemsstat, når de nævnte normer er fastsat, ikke må indføre strengere beskyttelsesnormer. (7) — Rådets beslutning 87/600/Euratom af 14. december 1987 om en fællesskabsordning for hurtig udveksling af information i tilfælde af strålingsfare (%) opstillede rammerne for anmeldelse af strålingsfare og udsendelse af oplysninger, som medlemsstaterne har brug for til at beskytte befolkningen i tilfælde af strålingsfare. Rådets direktiv 89/618/Euratom af 27. november 1989 om oplysning af befolkningen om, hvorledes den skal forholde sig, samt om sundhedsmæssige foranstaltninger i tilfælde af strålingsfare (?) pålagde medlemsstaterne at underrette befolkningen i tilfælde af strålingsfare. (8) — Medlemsstaternes nationale ansvar for deres egne nukleare anlægs nukleare sikkerhed er det grundlæggende princip bag nuklear sikkerhedsregulering på internationalt plan, jf. konventionen om nuklear sikkerhed. Dette princip om nationalt ansvar og princippet om, at det primære ansvar for et nukleart anlægs nukleare sikkerhed påhviler tilladelsesindehaveren under kontrol af den kompetente nationale tilsynsmyndighed, bør fremmes, og de kompetente tilsynsmyndigheders rolle og uafhæn- gighed bør styrkes med dette direktiv. (9) Hver medlemsstat kan fastlægge sit eget energimix i over- ensstemmelse med relevante nationale politikker. (') EFT L 318 af 11.12.1999, s. 21. (%) EFT L 371 af 30.12.1987, s. 76. (7) EFT L 357 af 7.12.1989, s. 31.