31.10.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 287/3 ] (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2130/2001 af 29. oktober 2001 om foranstaltninger på området bistand til hjemstedsfordrevne i udviklingslandene i Asien og Latinamerika EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 179, stk. 1, under henvisning til forslag fra Kommissionen (!), efter proceduren i traktatens artikel 251 (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) De Forenede Nationer har inden for rammerne af flygt- ningepolitikken vedtaget konventionen om flygtninges retsstilling, der blev undertegnet i Genéve den 28. juli 1951, New York-protokollen af 31. januar 1967 og en række resolutioner om flygtningespørgsmål, menneske- rettigheder og humanitær ret. Verdenserklæringen om menneskerettigheder af 10. december 1948, den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder af 16. december 1966, den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder af 16. december 1966, konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimi- nation imod kvinder af 18. december 1979 og konventi- onen om barnets rettigheder af 20. november 1989 vedrører ligeledes flygtninge. Europa-Parlamentet har vedtaget flere forskellige beslut- ninger om emnet, bla. beslutningen af 16. december 1983 om bistand til flygtninge i udviklingslandene (?). Både Europa-Parlamentet og Rådet har opfordret til en øget fællesskabsindsats på dette område. Det er nødvendigt at opstille en integreret, sammenhæn- gende og effektiv strategi for Fællesskabets foranstalt- ninger vedrørende humanitær bistand, rehabilitering, hjælp til hjemstedsfordrevne og udviklingssamarbejde med henblik på en bæredygtig udviklingspolitik fra Fællesskabets side. (1) EFT C 120 E af 24.4.2001, s. 163. (?) Europa-Parlamentets udtalelse af 5.7.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT) og Rådets afgørelse af 16.10.2001. () EFT C 10 af 16.1.1984, s. 278. (6) (10) Det er navnlig nødvendigt at integrere hjælpen til hjem- stedsfordrevne i udviklingsstrategien for modtagerlan- dene og -befolkningsgrupperne. I den forbindelse bør Fællesskabets foranstaltninger lette overgangen fra kata- strofefasen til udviklingsfasen ved at fremme den socio- økonomiske integration eller reintegration af de berørte befolkningsgrupper, og ud fra nødvendigheden af at eliminere årsagerne til væbnede konflikter bør de tilskynde til etablering eller styrkelse af demokratiske strukturer og befolkningsgruppernes rolle i udviklings- processen. Programmerne til støtte for hjemstedsfordrevne og demobiliserede personer udgør en integreret del af en samlet rehabiliteringsstrategi til fordel for udviklingslan- dene i Asien og Latinamerika. Deres effektivitet afhænger af koordinationen af bistanden, både på fællesskabsplan og i forbindelse med andre bistandsdonorer, ikke-stats- lige organisationer (ngo'er) og FN-organisationer, herunder navnlig FN's højkommissær for flygtninge (UNHCR). Kommissionen bør sikre såvel kontrollen med som synligheden af de midler, der formidles af ngo'er og FN-organer. Kommissionen er desuden også politisk ansvarlig for anvendelsen af dens midler, der formidles af ngo'er og FN. Det er nødvendigt at sikre og styrke effektiviteten af og sammenhængen mellem Fællesskabets samt de nationale og internationale forebyggelses- og interventionsmeka- nismer, både for at undgå konflikter og for at fremme alle fredelige løsninger af politiske konflikter og krige, der fører til fordrivelse af befolkningsgrupper. De forskellige særorganisationer og -organer og ngo'er har gennem iværksættelse af denne type foranstaltninger opnået betydelige erfaringer med hensyn til bistand til hjemstedsfordrevne. Det er ønskværdigt, at indsatsen til fordel for hjemsteds- fordrevne indgår i et forløb, der tager sigte på omstilling fra den såkaldte subsistensfase til en selvforsyningsfase eller en fase, hvor disse befolkningsgruppers afhæn- gighed mindskes.