15.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 44/43 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 30. januar 2001 om Det Forenede Kongeriges betaling af visse udgifter, der følger af retsakterne vedrørende den fælles landbrugspolitik, i euro, og om ophævelse af beslutning 2000/328/EF (meddelt under nummer K(2001) 171) (Kun den engelske udgave er autentisk) (2001/121/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2799/98 af 15. december 1998 om den agromonetære ordning for euroen ()), særlig artikel 8, og ud fra følgende betragtninger: (1) Ifølge artikel 8 i forordning (EF) nr. 2799/98 skal en ikke-deltagende medlemsstat, som beslutter at betale de udgifter, der følger af retsakterne vedrørende den fælles landbrugspolitik, i euro, træffe de fornødne foranstalt- ninger for at sikre, at anvendelsen af euroen ikke fører til en systematisk fordel sammenlignet med anvendelsen af national valuta. Den 24. februar 2000 underrettede Det Forenede Konge- rige Kommissionen om, at landet agtede at gøre artikel 8 i forordning (EF) nr. 2799/98 gældende, og det gav samtidig meddelelse om de påtænkte foranstaltninger, der skulle hindre en systematisk fordel som følge af anvendelsen af euro sammenlignet med anvendelsen af pund sterling. Denne meddelelse indgik den 29. februar 2000. En ny version af bilaget til nævnte meddelelse fremsendtes den 17. marts 2000 og indgik den 21. marts 2000. Kommissionen godkendte disse foranstaltninger ved sin beslutning 2000/328/EF af 17. april 2000 om Det Forenede Kongeriges betaling af visse udgifter, der følger af retsakterne vedrørende den fælles landbrugspolitik, i euro ). Den 28. november 2000 underrettede Det Forenede Kongerige Kommissionen om, at landet agtede at ændre ovennævnte foranstaltninger. Denne meddelelse indgik samme dag. De foranstaltninger, som Det Forenede Kongerige påtænker, kan sammenfattes således: — de erhvervsdrivende modtager de beløb, der er fastsat i fællesskabslovgivningen, i euro; kursrisikoen i forbindelse med en senere omveksling til pund ster- ling bæres fuldt ud af de erhvervsdrivende () EFT L 349 af 24.12.1998, s. 1. () EFT L 114 af 13.5.2000, s. 33. — de erhvervsdrivende skal forpligte sig permanent; de skal tre måneder i forvejen meddele, om de ønsker at blive betalt i euro; efter at de har meddelt dette, er de bundet deraf i en periode på mindst ét år; en tilbage- kaldelse skal ligeledes meddeles tre måneder i forvejen; nye betalinger i euro bliver først mulige efter en ventetid på ét år, og — de erhvervsdrivende kan vælge, at alle eller nogle af de foranstaltninger, der er angivet i bilaget til denne beslutning, betales i euro. I første omgang agter Det Forenede Kongerige at begrænse betalingen af udgifter i euro til kun at omfatte de markedsstøtteforanstaltninger, som helt finansieres af EUGFL, og som findes i bilaget til meddelelsen. Ifølge artikel 12, stk. 4, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2808/98 af 22. december 1998 om gennemførelses- bestemmelser for den agromonetære ordning for euroen i landbrugssektoren (?), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2452/2000 (?), har Kommissionen en frist på to måneder til at godkende de foranstaltninger, der er givet meddelelse om. De af Det Forenede Kongerige påtænkte foranstaltninger er i overensstemmelse med målsætningen, dvs. de hindrer en systematisk fordel som følge af anvendelsen af euro sammenlignet med anvendelsen af national valuta. Af denne grund bør Kommissionens beslutning 2000/ 328/EF af 17. april 2000 om Det Forenede Kongeriges betaling af visse udgifter, der følger af retsakterne vedrø- rende den fælles landbrugspolitik, i euro erstattes af nærværende beslutning — VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 De foranstaltninger, som Det Forenede Kongerige har givet meddelelse om, og som vedrører betalingen i euro af de udgifter, der følger af de i bilaget til denne beslutning nævnte retsakter vedrørende den fælles landbrugspolitik, godkendes. () EFT L 349 af 24.12.1998, s. 1. () EFT L 282 af 8.11.2000, s. 9.