Nr. L 272/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 10. 96 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2034/96 af 24. oktober 1996 om ændring af bilag I, II og III til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkon- centrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler ' KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde for fastsæt- telse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærmedicinske præparater i animalske levneds- midler ()), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2010/96 (?, særlig artikel 6, 7 og 8, og ud fra følgende betragtninger: I overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2377/90 skal der gradvis fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af alle farmakologisk virksomme stof- fer, som inden for Fællesskabet anvendes i veterinærlæge- midler til behandling af dyr bestemt til levnedsmiddel- produktion; maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer bør kun fastsættes efter at Udvalget for Veterinærlægemidler har gennemgået alle relevante oplysninger vedrørende sikker- heden af rester af det pågældende stof for forbrugere af animalske levnedsmidler samt sådanne rester indflydelse på industriel forarbejdning af levnedsmidler; ved fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncen- trationer af veterinærlægemidler i animalske levneds- midler er det nødvendigt at specificere de dyrearter, hvori sådanne rester vil kunne være til stede, de koncentratio- ner, der må være til stede i hvert af de relevante væv fra det behandlede dyr (målvæv), og arten af den rest, som er relevant for overvågningen af rester (restmarkør); for at lette den rutinemæssige overvågning af lægemiddel- rester, som fastsat i den relevante fællesskabslovgivning, bør der i almindelighed fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i lever eller nyrer; imidlertid er lever og nyrer hyppigt fjernet fra dyrekroppe i internatio- nale handel, og der bør derfor også altid fastsættes maksi- malgrænseværdier for restkoncentrationer i muskelvæv eller fedtvæv; for veterinærlægemidler til behandling af æglæggende fugle, malkedyr eller honningbier skal der også fastsættes () EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 1. (:) EFT nr. L 269 af 22. 10. 1996, s. 5. amksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i æg, mælk eller honning; penethamat (anvendt på væv hos kvæg) bør medtages i bilag I til forordning (EØF) nr. 2377/90; baseret på den nuværende godkendte anvendelse i vete- rinær praksis bør borsyre og borater, polysulfateret glyco- saminglycan, rifaximin og tau-fluvalinat medtages i bilag II til forordning (EØF) nr. 2377/90; nogle stoffer er tidligere blevet evalueret via procedurer i Den Europæiske Union, såsom Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler; nogle af disse stoffer fandtes at være acceptable som tilsætningsstoffer til levnedsmidler og fik tildelt et E-nummer, at give dem til levnedsmiddel- producerende dyr som en del af veterinærmedicinske produkter kan ikke forventes at resultere i rester i levneds- midler af animalsk oprindelse i koncentrationer, som enten er væsentligt forskellige fra tilsætningsstoffet eller i koncentrationer, der overstiger koncentrationen af tilsæt- ningsstoffet, hvor dette er blevet tilsat levnedsmidlet direkte; baseret på den nuværende godkendte anvendelse i veterinærmedicinsk praksis bør de stoffer, der er godkendt som tilsætningsstoffer i levnedsmidler, og som har et gyldigt E-nummer, medtages i bilag II til forordning (EØF) nr. 2377/90; for at give mulighed for at afslutte videnskabelige under- søgelser bør rifaximin (gældende for mælk fra kvæg) medtages i bilag III til forordning (EØF) nr. 2377/90; der bør fastsættes en tidsfrist på 60 dage inden ikrafttræ- delsen af denne forordning for at give medlemsstaterne mulighed for at foretage de tilpasninger, som måtte være nødvendige i de tilladelser til at markedsføre de pågæl- dende veterinærlægemidler, der er givet i medfør af Rådets direktiv 81/851/EØF (?), senest ændret ved direktiv 93/40/EØF (?) for at tage hensyn til bestemmelserne i denne forordning; foranstaltningerne i denne forordning er i overensstem- melse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Veteri- nærmedicinske Præparater — () EFT nr. L 317 af 6. 11. 1981, s. 1. () EFT nr. L 214 af 24. 8. 1993, s. 31.