31. 1. 97 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 29/3 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 165/97 af 28. januar 1997 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse typer fodtøj med overdel af tekstilmaterialer med oprindelse i Den Kinesiske Folkere- publik og Indonesien KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab ('), ændret ved forordning (EF) nr. 2331/96 (?), særlig artikel 7 og 23, efter konsultation af Det Rådgivende Udvalg, og ud fra følgende betragtninger: (3) A. PROCEDURE Den 22. februar 1995 gav Kommissionen ved en meddelelse offentliggjort i De Europæiske Fælles- skabers Tidende (') underretning om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende indførslen til Fællesskabet af visse typer fodtøj med overdel af tekstilmaterialer med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og Indonesien og indledte en under- søgelse. Proceduren blev indledt som følge af en klage indgivet af Buropean Confederation of the Foot- wear Industry (CEC) på vegne af nationale erhvervs- sammenslutninger, hvis medlemmer tegnede sig for en væsenlig andel af fællesskabsproduktionen af det fodtøj, som er omfattet af undersøgelsen. Klagen indeholdt bevis for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrække- ligt til at begrunde iværksættelsen af en procedure. I betragtning af det store antal producenter i denne erhvervsgren i Fællesskabet fandtes det i dette særlige tilfælde passende at foretage en detaljeret undersøgelse af omfanget af tilslutningen til eller modstanden mod klagen i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96, grund- forordningen, før der indledtes en undersøgelse. Denne undersøgelse viste klar tilslutning til klagen, idet de berørte selskaber tegnede sig for ca. 54 % af ()) EFT nr. L 56 af 6. 3. 1996, s. 1. () EFT nr. L 317 af 6. 12. 1996, s. 1. () EFT nr. C 45 af 22. 2. 1995, s. 2. (4) (5 7) den samlede skønnede produktion i Fællesskabet af det pågældende fodtøj. Kommissionen underrettede officielt de ekspor- tører og importører, som den vidste var berørt af sagen, og deres repræsentative sammenslutninger samt repræsentanter for de berørte eksportlande om indledningen af proceduren. Alle direkte berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundt- ligt inden for den frist, der var fastsat i meddelelsen om indledningen af proceduren. Myndighederne i de berørte eksportlande samt en række eksportører, importører i Fællesskabet, deres repræsentative sammenslutninger og erhvervssam- menslutninger tilkendegav deres mening skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for fristen, blev hørt mundtligt. I betragtning af det store antal fællesskabsprodu- center, som var part i klagen, og i overensstem- melse med artikel 17 i grundforordningen fandtes det passende at begrænse undersøgelsen til et antal af disse producenter, som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. I denne forbindelse blev der kun udsendt spørgeske- maer for at indhente oplysninger og derved mulig- gøre en vurdering af den skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, til de nationale producentsammenslutninger i Fællesskabet og til 28 af de 68 selskaber, som udtrykkeligt tilsluttede sig klagen. I betragtning af vanskeligheden ved at gennemføre detaljerede undersøgelser på stedet for de ovennævnte 28 selskaber (i det følgende benævnt den første gruppe) blev der med henblik på efterprøvning udvalgt ni af disse selskaber (i det følgende benævnt kontrolgruppen), hvis besvarelser blev gjort til genstand for en dybtgående efterprøv- ning på stedet. Kommissionen sendte endvidere spørgeskemaer til følgende: — de indonesiske og kinesiske producenter og eksportører, der var anført i klagen — de hongkongske eksportører, der var anført i klagen — de kompetente myndigheder i de pågældende eksportlande — eksportører, som ikke var anført i klagen, men som gav sig til kende og anmodede om et spør- geskema inden for den frist, der fastsattes i meddelelsen om indledningen af proceduren.