4.6.2008 Den Europæiske Unions Tidende L 144/77 om harmonisering af 3400-3 800 MHz-båndet for jordbaserede systemer, der kan levere KOMMISSIONENS BESLUTNING af 21. maj 2008 elektroniske kommunikationstjenester i Fællesskabet (meddelt under nummer K(2008) 1873) (EØS-relevant tekst) (2008/411/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 676/2002/EF af 7. marts 2002 om et frekvenspolitisk regelsæt i Det Europæiske Fællesskab (frekvenspolitikbeslut- ningen) (!), særlig artikel 4, stk. 3, og ud fra følgende betragtninger: I meddelelsen »Mere fleksibel regulering kan give hurti- gere adgang til frekvensressourcer for trådløse elektro- niske kommunikationstjenester« (?), der bl.a. handler om 3 400-3 800 MHz-båndet, gik Kommissionen ind for en mere fleksibel udnyttelse af frekvensspektret. Medlemssta- terne har i Frekvenspolitikgruppens udtalelse »Wireless Access Policy for Electronic Communications Services« af 23. november 2005 understreget, at det i den førte politik er vigtigt at stræbe efter teknologi- og tjeneste- neutralitet, hvis man vil opnå en mere fleksibel udnyttelse af frekvensspektret. Udtalelsen fremhæver, at disse strate- giske mål ikke bør gennemføres på én gang, men gradvis for at undgå forstyrrelser på markedet. Allokering af 3 400-3 800 MHz-båndet til faste, noma- diske og mobile anvendelser er et vigtigt element i hånd- teringen af konvergensen mellem mobiltelefoni, fastnet- telefoni og radiospredning og afspejler den tekniske inno- vation. Tjenester, der udbydes på dette frekvensbånd, bør hovedsageligt rettes mod slutbrugeradgang til bredbånds- kommunikation. Det forventes, at de trådløse bredbåndstjenester for elek- tronisk kommunikation, som vil få tildelt 3 400-3 800 MHz-båndet, i stor udstrækning vil være fælleseuropæiske tjenester i den forstand, at brugerne af sådanne elektro- niske kommunikationstjenester i en medlemsstat også (1) EFT L 108 af 24.4.2002, s. 1. (?) KOM(2007) 50. kan få adgang til tilsvarende tjenester i enhver anden medlemsstat. I medfør af artikel 4, stk. 2, i beslutning nr. 676/2002/EF gav Kommissionen den 4. januar 2006 Den Europæiske Konference af Post- og Teleadministrationer (herefter benævnt »CEPT«) mandat til at identificere betingelserne for udbud af harmoniserede frekvensbånd i EU til brug for tjenester, der giver trådløs bredbåndsadgang. På baggrund af dette mandat har CEPT udsendt en rapport (CEPT Report 15) om trådløs bredbåndsadgang, hvori det konkluderes, at det er teknisk muligt at udbygge fastnet, mobilnet og net til nomadiske anven- delser inden for 3 400-3 800 MHz-båndet på de tekniske vilkår, der er beskrevet i afgørelse ECC/DEC/(07)02 fra Electronic Communications Committee og i rekom- mandation ECC/REC/(04)05. Da markedet efterspørger jordbaserede  elektroniske kommunikationstjenester med bredbåndsadgang i de pågældende bånd, bør resultaterne af CEPT-mandatet umiddelbart anvendes i Fællesskabet og gennemføres af medlemsstaterne. På baggrund af forskellene mellem den nuværende udnyttelse og markedets efterspørgsel efter delbåndene 3 400-3 600 MHz og 3 600-3 800 MHz på nationalt plan bør der fastsættes forskellige frister for allokering og tilrådighedsstillelse af de to delbånd. Allokeringen og tilrådighedsstillelsen at 3 400-3 800 MHz-båndet i overensstemmelse med resultaterne af mandatet vedrørende trådløs bredbåndsadgang tager hensyn til, at der i forvejen findes andre anvendelser inden for dette frekvensbånd, og udelukker ikke, at det i fremtiden kan udnyttes af andre systemer og tjenester, som er placeret i dette bånd i overensstemmelse med ITU's  radioregulativer (ikke-eksklusiv  allokering). I rapporten »ECC Report 100« er der udarbejdet passende delingskriterier for sameksistens med andre systemer og tjenester i samme og tilstødende bånd. Rapporten bekræfter bla., at det ofte er muligt at udnytte båndene i fællesskab med satellitbaserede tjenester, når der tages hensyn til omfanget af disses udbygning i Europa, til kravene om geografisk adskillelse og til en bedømmelse sag for sag af terrænets faktiske topografi.