13. 9. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 243/1 (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2583/84 af 10. september 1984 om åbning, fordeling og forvaltning af et fællesskabstoldkontingent for visse vine med oprindelsesbetegnelse, henhørende under pos. ex 22.05 C i den fælles ! toldtarif, med oprindelse i Tunesien (1984/1985) RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 113, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger : Artikel 20 i samarbejdsaftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den tunesiske Republik ()) hjemler toldfri indførsel til Fællesskabet af visse vine med oprindelsesbetegnelse henhørende under pos. ex 22.05 C i den fælles toldtarif, med oprindelse i Tune- sien og inden for rammerne af et årligt fællesskabs- toldkontingent på 50 000 hl ; disse vine er specificeret i aftalen i form af en brevveksling af 16. oktober 1978 (?) og skal være fremstillet af høsten fra 1977 eller senere ; de skal præsenteres i beholdere med et indhold på to liter eller derunder ; disse varer skal ledsages af et certifikat for oprindelses- betegnelse, der er i overensstemmelse med den model, som er gengivet i bilag D til den pågældende aftale ; det pågældende fællesskabstoldkontingent bør derfor åbnes for perioden fra den 1. november 1984 til den 31. oktober 1985; for de omhandlede vine gælder referenceprisen franko grænse ; artikel 18 i forordning (EØF) nr. 337/79 (?), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1208/84 (%), skal overholdes, for at de omhandlede vine kan være omfattet af det nævnte kontingent ; der bør navnlig skabes sikkerhed for lige og vedva- rende adgang for alle Fællesskabets importører til nævnte kontingent samt for fortløbende anvendelse uden afbrydelse af de for dette kontingent fastsatte ' satser ved enhver indførsel af de pågældende varer i medlemsstaterne, indtil kontingentet er opbrugt ; et () EFT nr. L 265 af 27. 9. 1978, s. 2. (?) EFT nr. L 296 af 21. 10. 1978, s. 2. () EFT nr. L 54 af 5. 3. 1979, s. 1. () EFT nr. L 115 af 1. 5. 1984, s. 77. system for udnyttelse af fællesskabskontingentet på grundlag af en fordeling mellem medlemsstaterne synes at ville respektere nævnte kontingents fælles- skabskarakter med hensyn til de ovenfor fremførte principper ; for bedst muligt at afspejle den faktiske udvikling på markedet for de pågældende varer skal denne fordeling foretages i forhold til medlemssta- ternes behov, der dels beregnes på grundlag af de stati- stiske oplysninger vedrørende indførsler fra Tunesien af de pågældende varer i en repræsentativ referencepe- riode, og dels på grundlag af de økonomiske udsigter for de pågældende kontingentperioder ; i det foreliggende tilfælde giver imidlertid hverken Fællesskabets eller nationale statistikker detaljerede oplysninger om de pågældende vinkvaliteter, og der kan ikke fremsættes holdbare forudberegninger over indførselen ; under disse omstændigheder synes det hensigtsmæssigt at opdele kontingenterne i oprinde- lige kvoter, hvorved der tages hensyn. til mulighederne for disse vines optagelse på de forskellige medlemssta- ters markeder ; for at tage hensyn til udviklingen i indførslerne af de pågældende varer i de forskellige medlemsstater bør toldkontingenter opdeles i to dele, idet den første del fordeles mellem medlemsstaterne, og den anden del udgør en reserve, der senere skal dække behovet i de medlemsstater, som har opbrugt deres oprindelige kvote ; for at yde importørerne i de enkelte medlems- stater en vis sikkerhed bør den første del af fælles- skabskontingentet fastsættes på et niveau, der i det foreliggende tilfælde kunne ligge på 50 % af kontin- gentmængden ; medlemsstaternes oprindelige kvote kan opbruges mere eller mindre hurtigt ; for at tage hensyn til dette og for at undgå enhver afbrydelse er det vigtigt, at hver medlemsstat, der næsten fuldstændigt har opbrugt sin oprindelige kvote, trækker en tillægskvote på reserven ; hver medlemsstat skal trække på reserven, når dens tillægskvote er næsten fuldstændigt opbrugt, og dette så mange gange som reserven tillader det ; de oprinde- lige kvoter og tillægskvoter skal være gyldige indtil