Nr. L 179/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 7. 97 RÅDETS DIREKTIV 97/42/EF af 27. juni 1997 om første ændring af direktiv 90/394/EØF om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer (sjette særdi- rektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 118 A, under henvisning til Rådets direktiv 90/394/EØF af 28. juni 1990 om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer (sjette særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (1), særlig artikel 16, under henvisning til forslag fra Kommissionen (?), udar- bejdet efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejds- pladsen, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (?), i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C og ud fra følgende betragtninger: (1) I henhold til traktatens artikel 118 A skal Rådet ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter med henblik på at forbedre navnlig arbejdsmiljøet for at sikre et højere niveau for beskyttelse af ar- bejdstagernes sikkerhed og sundhed; (2) i henhold til denne artikel skal det i disse direktiver undgås, at der pålægges administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer opret- telse og udvikling af små og mellemstore virksomhe- der; (3) i bilag III til Kommissionens direktiv 91/325/BØF af 1. marts 1991 om tolvte tilpasning til udviklingen af Rådets direktiv 67/548/EØF om tilnærmelse af Jlovgivning om klassificering, emballering og etikette- ring af farlige stoffer (?) er der indføjet nye risikosæt- ()) EFT nr. L 196 af 26. 7. 1990, s. 1. (?) EFT nr. C 317 af 28. 11. 1995, s. 16. () EFT nr. C 97 af 1. 4. 1996, s. 25. (') Europa-Parlamentets udtalelse af 20. juni 1996 (EFT nr. C 198 af 8. 7. 1996, s. 182), Rådets fælles holdning af 2. december 1996 (EFT nr. C 6 af 9. 1. 1997, s. 15) og Europa-Parlamentets afgørelse af 9. april 1997 (EFT nr. C 132 af 28. 4. 1997). () EFT nr. L 180 af 8. 7. 1991, s. 1. ninger til angivelse af sundhedsfarer ved længere tids påvirkning og farer for kræft ved indånding; (4) arbejdstagerne skal i alle arbejdssituationer være beskyttet med hensyn til præparater, der indeholder et eller flere kræftfremkaldende stoffer, og med hensyn til kræftfremkaldende forbindelser, som opstår under arbejdet; (5) for nogle agenser er det nødvendigt at tage alle opta- gelsesveje i betragtning, herunder en mulig optagelse gennem huden, for at sikre det bedst mulige beskyt- telsesniveau; (6) formuleringen af direktiv 90/394/EØF, bilag I, punkt 2, om polycykliske aromatiske carbonhydrider har givet anledning til fortolkningsvanskeligheder i mange medlemsstater; en ny og mere præcis formu- lering er derfor påkrævet; (7) i henhold til artikel 16 i direktiv 90/394/EØF skal der for de kræftfremkaldende stoffer, for hvilke dette er muligt, fastsættes grænseværdier for eksponering på grundlag af tilgængelige oplysninger, herunder videnskabelige og tekniske data; (8) grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering skal betragtes som en væsentlig del af de generelle foran- staltninger til beskyttelse af arbejdstagerne; disse grænseværdier skal ændres, så snart nyere videnska- belige oplysninger viser, at det er nødvendigt; (9) benzen er et kræftfremkaldende stof, som er til stede i forbindelse med mange arbejdssituationer, mange arbejdstagere er derfor udsat for en potentiel sund- hedsrisiko; selv om det med den nuværende viden ikke er muligt at fastsætte et niveau, under hvilket der ikke er nogen sundhedsrisiko, vil en nedsættelse af udsættelsen for benzen ikke desto mindre nedsætte denne risiko; (10) overholdelse af minimumskravene til beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed mod særlige risici i forbindelse med kræftfremkaldende stoffer sigter ikke blot mod at sikre beskyttelse af den enkelte arbejdstagers sundhed og sikkerhed, men ligeledes mod at foreskrive et minimumsbeskyttelses- niveau for alle arbejdstagere i Fællesskabet; (11) der må for hele Fællesskabet fastlægges et ensartet beskyttelsesniveau i forbindelse med kræftfremkal- dende stoffer, og dette beskyttelsesniveau skal ikke