21. 2. 97 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 51/31 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 313/97 af 20. februar 1997 om ændring af forordning (EØF) nr. 3665/87 om fælles gennemførelsesbestem- melser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn ('), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 923/96 (?), særlig artikel 13, stk. 11, og tilsvarende bestemmelser i de andre forordninger om fælles markeds- ordninger for landbrugsprodukter, og ud fra følgende betragtninger: Det bør undgås, at EF-midler udbetales for økonomiske transaktioner, der ikke svarer til formålet med ordningen for eksportrestitutioner; risikoen herfor består for produk- ter, der er ydet restitutioner for, og som genindføres til Fællesskabet, uden at de har undergået en væsentlig forar- bejdning eller bearbejdning i et tredjeland, og som genindføres til nedsat told eller toldfrit i henhold til en præferenceaftale eller en rådsbeslutning; i artikel 23-26 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (?), senest ændret ved forordning (EF) nr. 82/97 (?), gives der en definition på varers ikke-præferenceoprindelse, og disse kriterier for EF-oprindelse, navnlig kriteriet om væsentlig forarbejdning eller bearbejdning i artikel 24, bør anvendes på genindførte produkter, for at det kan afgøres, om de tidligere eksporterede produkter kan omfattes af eksportrestitution eller ej; dels bør medlemsstaterne have mulighed for ikke at yde eller at tilbagesøge restitutionen i oplagte tilfælde, hvor de har konstateret, at transaktionen ikke svarede til formålet med ordningen for eksportrestitutioner, og dels bør det undgås, at der pålægges de nationale myndigheder en for tung byrde ved en forpligtelse til systematisk kontrol i alle tilfælde af import til nedsat toldsats; disse nye foranstaltninger medfører nye bindinger for eksportørerne; anvendelsen af disse foranstaltninger bør begrænses til de mest følsomme produkter; disse produkter skal udvælges på grundlag af en risikoanalyse, dvs. forskellen mellem restitutionssatserne og præference- toldsatserne for de pågældende produkter, og på grundlag af de erfaringer, medlemsstaterne og Kommissionen har (') EFT nr. L 181 af 1. 7. 1992, s. 21. () ÉFT nr. L 126 af 24. 5. 1996, s. 37. () EFT nr. L 302 af 19. 10. 1992, s. 1. () EFT nr. L 17 af 21. 1. 1997, s. 1. gjort med hensyn til sådanne transaktioner; der bør indføres en ordning for kommunikation mellem medlemsstaterne og Kommissionen vedrørende produk- ter, der udgør en risiko for omgåelse af reglerne, selv om produkterne ikke figurerer på listen over følsomme produkter, så at Kommissionen kan supplere listen; Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 (?), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1384/95 (%), bør derfor ændres; de berørte forvaltningskomitéer har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 I forordning (EØF) nr. 3665/87 foretages følgende ændringer: 1. I artikel 15 bliver den eksisterende tekst stk. 1, og som stk. 2 indsættes: »2. Når det konstateres, at de eksporterede produkter genindføres til Fællesskabet: — efter i et tredjeland at have været underkastet bear- bejdning eller forarbejdning og ikke har nået forar- bejdningsniveauet i artikel 24 i forordning (EØF) nr. 2913/92, og — har givet anledning til anvendelse af nedsat importtold eller nultold ydes der ingen restitution, eller hvis den allerede er ydet, tilbagebetales den af eksportøren efter anmod- ning fra den udbetalende medlemsstat. Bestemmelserne i dette stykke anvendes kun på de i bilag V omhandlede produkter, der udføres i uforandret stand. Konstaterer medlemsstaterne, at andre produkter end de, der er anført i bilag V, udgør en risiko for omgåelse af reglerne, underretter de hurtigst muligt Kommissionen herom. Bestemmelserne i dette stykke anvendes ikke, hvis produkterne genindføres mindst to år efter udførsels- dagen. Artikel 11 anvendes ikke på de i nærværende stykke omhandlede tilfælde.« () EFT nr. L 351 af 14. 12. 1987, s. 1. () EFT nr. L 134 af 20. 6. 1995, s. 14.