23.3.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 84/57 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 13. marts 2001 om et nederlandsk udkast til forskrifter vedrørende mærkning af fjerkrækød (meddelt under nummer K(2001) 704) (Kun den nederlandske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (2001/232/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentati- onsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (1), særlig artikel 19, fjerde afsnit, og artikel 20, og ud fra følgende betragtninger: (1) I overensstemmelse med proceduren i artikel 19, stk. 2, i direktiv 2000/13/EF har de nederlandske myndigheder underrettet Kommissionen om et udkast til forskrifter, der navnlig indeholder særlige bestemmelser for mærk- ning under visse forhold af fjerkrækød, der sælges i detailhandlen i Nederlandene. I medfør af artikel 1, litra c), i ovennævnte udkast til forskrifter kan fjerkækød, hvor der i 25 g kan påvises forekomster af Salmonella- eller Campylobacter-bakte- rier, kun udstilles, markedsføres, sælges eller leveres færdigpakket og påført en anmærkning om, at dette produkt indeholder bakterier, der kan forårsage sygdomme, at forbrugeren skal passe på, at disse bakte- rier ikke kommer i den færdige mad via emballagen, håndtering eller køkkenredskaber, og at kødet skal gennemsteges for at dræbe disse bakterier. I overensstemmelse med artikel 19, andet afsnit, i direktiv 2000/13/EF har Kommissionen hørt de øvrige medlemsstater inden for rammerne af Den Stående Levnedsmiddelkomité. Medlemsstaterne og Kommissionen kan fuldt og helt tilslutte sig Nederlandenes bestræbelser for at sikre forbrugerne beskyttelse mod Salmonella- og Campylo- bacter-infektioner; dette mål kan nås ved hjælp af en række hensigtsmæssige forebyggende foranstaltninger, navnlig på hygiejneområdet, i de forskellige faser af forarbejdningen af produkterne samt en tilpasset og utvetydig undervisning og oplysning af slutforbrugeren. () EFT L 109 af 6.5.2000, s. 29. (5) (6) (10) Endvidere kan mærkning i form af en advarsel eller henstillinger til forbrugerne ligeledes bidrage til at nå det ønskede mål, for så vidt som det sikres, at mærkningen på alle måder er pålidelig og let forståelig for forbru- gerne. Det udkast til forskrifter, som Nederlandene har frem- lagt, opfylder imidlertid ikke ovennævnte betingelser, da gennemførelsen heraf rejser en række spørgsmål og kan være en kilde til forvirring eller misforståelser for forbru- gerne; da det navnlig kun er obligatorisk at emballere og mærke fjerkrækød, der reelt er forurenet, vil kun en fuldstændig kontrol inden markedsføringen gøre det muligt at sikre, at denne foranstaltning er pålidelig. Da der ikke er planlagt et særligt kontrolsystem, kan det reelt ikke udelukkes, at et parti forurenede produkter ikke bliver opdaget og dermed ikke mærket, eller at produkter, der ikke var forurenede på produktions- trinnet, bliver det i distributionsleddet og derfor ikke mærkes. Der er derfor en ikke ubetydelig risiko for, at forbrugere, som vælger et ikke-mærket produkt, fordi de tror, det ikke er forurenet, får et produkt, der er forurenet, og derfor undlader at træffe de nødvendige forholdsregler. Den planlagte formulering af advarslen er i øvrigt knudret og kan være uforståelig for visse forbrugere, navnlig i lyset af, at der udbydes forurenede produkter. Ovennævnte problemer ville kunne undgås, og det ønskede mål lettere nås, hvis de nederlandske myndig- heder lod det fremlagte forslag til forskrifter gælde for alt fjerkrækød, der markedsføres i Nederlandene, og tydelig- gjorde udformningen af advarslen ved at forenkle den, således at det nævnes, at der er mulighed for, at kødet er forurenet, men at det ikke bekræftes. Disse forhold har fået Kommissionen til i overensstem- melse med artikel 19, tredje afsnit, i direktiv 2000/13/EF at afgive en udtalelse mod disse foranstaltninger. De nederlandske myndigheder bør følgelig anmodes om ikke at vedtage det pågældende udkast til forskrifter.