29.10.2008 Den Europæiske Unions Tidende L 286/33 RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1006/2008 af 29. september 2008 om tilladelser til EF-fiskerfartøjers fiskeri uden for EF-farvande og tredjelandsfartøjers adgang til EF-farvande, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 og (EF) nr. 1627/94 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 3317/94 RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og ud fra følgende betragtninger: (1) Ved Rådets forordning (EF) nr. 3317/94 af 22. december 1994 om generelle bestemmelser for tilladelser til fiskeri i tredjelandes farvande som led i en fiskeriaftale (?) fastsættes proceduren for tildeling af fiskeritilladelser til EF-fiskerfar- tøjer i farvande, der hører under tredjelandes jurisdiktion, i henhold til de fiskeriaftaler, som er indgået mellem Fællesskabet og tredjelande. Den procedure, der er fastsat i nævnte forordning, anses ikke længere for formålstjenlig i forhold til de internationale forpligtelser, som udspringer af bilaterale fiskeriaftaler og multilaterale aftaler og konven- tioner, som er vedtaget inden for rammerne af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO) eller tilsvarende instanser. Desuden bidrager nævnte forordning ikke længere tilstrækkeligt til at nå den fælles fiskeripolitiks mål, især ikke for så vidt angår bæredygtigt fiskeri og kontrol. Som følge af handlingsplanen for 2006-2008 med henblik på at forenkle og forbedre den fælles fiskeripolitik, der fremgår af meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet af 8. december 2005, og de ændrede vilkår for fiskeri uden for EF-farvande siden vedtagelsen af forordning (EF) nr. 3371/94 og for at overholde interna- tionale forpligtelser bør der indføres en generel EF-ordning for tildeling af tilladelser til EF-fiskerfartøjers fiskeri uden for EF-farvande. Reglerne for at give fiskerfartøjer, der fører et tredjelands flag, adgang til EF-farvande, som for øjeblikket er spredt over flere forskellige retsakter, bør desuden omskrives og så vidt muligt rettes ind efter reglerne for EF-fiskerfartøjer. ()) EFTL 350 af 31.12.1994, s. 13. EF-fiskerfartøjer bør først have lov til at udøve fiskeri uden for EF-farvande, når de har fået tilladelse til det af den myndighed, som er ansvarlig for at give tilladelse til det pågældende fiskeri, det være sig myndigheden i det tredjeland, i hvis farvande fiskeriet finder sted, den myndighed, der er ansvarlig for at tillade fiskeri i internationale farvande, som er omfattet af bestemmelser vedtaget inden for rammerne af en RFFO eller en tilsvarende instans, eller, hvis der er tale om fiskeri på åbent hav, der ikke er reguleret af en aftale, medlems- staternes myndigheder, jf. dog specifik EF-lovgivning om fiskeri på åbent hav. Det bør forklares tydeligt, hvilket ansvar Kommissionen og medlemsstaterne har for proceduren for tildeling af tilladelse til EF-fiskerfartøjers fiskeri uden for EF-farvande. I den forbindelse bør Kommissionen være i stand til at sikre, at internationale forpligtelser og den fælles fiskeripo- litiks bestemmelser overholdes, at anmodningerne om fremsendelse af ansøgninger er fuldstændige, og at de sendes inden for de frister, som er fastsat i henhold til de pågældende aftaler. EF-fiskerfartøjer bør kun anses for at være berettiget til at få tilladelse til fiskeri uden for EF-farvande, såfremt en række kriterier i relation til Fællesskabets internationale forplig- telser og den fælles fiskeripolitiks regler og mål er opfyldt. Hvis Rådets procedure for vedtagelse af afgørelsen om midlertidig anvendelse af en ny protokol til en bilateral fiskeriaftale med et tredjeland, der fordeler fiskerimulig- hederne mellem medlemsstaterne, ikke kan afsluttes inden datoen for den midlertidige anvendelse, bør Kommissionen midlertidigt for at undgå enhver afbrydelse af EF-fisker- fartøjernes fiskeri kunne fremsende ansøgninger om fiskeritilladelser til tredjelandet i en periode på seks måneder fra den foregående protokols udløb. For at sikre, at de fiskerimuligheder, som Fællesskabet har i henhold til fiskeripartnerskabsaftaler, udnyttes fuldt ud, bør Kommissionen bemyndiges til midlertidigt at omfordele fiskerimuligheder, som en medlemsstat ikke har udnyttet, til