31.12.2008 Den Europæiske Unions Tidende L 354/51 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1335/2008 af 16. december 2008 om ændring af forordning (EF) nr. 881/2004 om oprettelse af et europæisk jernbaneagentur (agenturforordningen) (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71, stk. 1, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (!), efter høring af Regionsudvalget, efter proceduren i traktatens artikel 251 (?, og ud fra følgende betragtninger: (1) Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 881/2004 (?) af 29. april 2004 er der oprettet et euro- pæisk jernbaneagentur, i det følgende benævnt »agenturet«, som skal yde et teknisk bidrag til oprettelsen af et integre- ret europæisk jernbanesystem. Udviklingen i fællesskabs- lovgivningen om interoperabilitet og sikkerhed i jernbanesystemet og udviklingen på markedet samt erfa- ringerne med agenturets virksomhed og dets forhold til Kommissionen har fremkaldt et behov for en række ændringer i nævnte forordning, herunder for at tilføje nogle opgaver. Nationale forskrifter meddeles Kommissionen i overens- stemmelse med både Europa-Parlamentets og Rådets direk- tiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (omarbejdning) (%), i det følgende benævnt »direktivet om interoperabilitet i jernbanesystemet«, og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikker- hed i EU (jernbanesikkerhedsdirektivet) (?). Derfor bør () EUT C 256 af 27.10.2007, s. 39. (?) Europa-Parlamentets udtalelse af 29.11.2007 (EUT C 297 E af 20.11.2008, s. 140), Rådets fælles holdning af 3.3.2008 (EUT € 93 E af 15.4.2008, s. 1) og Europa-Parlamentets holdning af 9.7.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Rådets afgørelse af 1.12.2008. () EUTL 164 af 30.4.2004, s. 1. Berigtiget i EUT L 220 af 21.6.2004, s. 3. () EUTL 191 af 18.7.2008, s. 1. (?) EUTL 164 af 30.4.2004, s. 44. Berigtiget i EUT L 220 af 21.6.2004, s. 16. (6) de to regelsæt undersøges for navnlig at vurdere, om de er forenelige med de gældende fælles sikkerhedsmetoder og de gældende tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSTer), samt om de gør det muligt at nå de gældende fæl- les sikkerhedsmål. Med henblik på at lette proceduren for udstedelse af ibrugtagningstilladelser for køretøjer, der ikke opfylder de relevante TSTer bør alle gældende tekniske og sikkerheds- mæssige forskrifter i hver medlemsstat klassificeres i tre grupper, og resultaterne af denne klassificering fremlægges i et referencedokument. Agenturet får således til opgave at udarbejde et udkast til oprettelse og ajourføring af dette dokument ved for hvert af de relevante tekniske parametre at fastslå, hvordan de gældende nationale forskrifter svarer til hinanden, og ved at fremsætte tekniske punktudtalelser i forbindelse med konkrete aspekter af projekter om gen- sidig accept. Agenturet kan efter gennemgang af listen over parametre anbefale, at den ændres. Som følge af sine retlige beføjelser og store tekniske eks- pertise er agenturet det organ, der bør kaste lys over kom- plekse spørgsmål, der opstår i forbindelse med aktiviteten i sektoren. Derfor bør det som led i procedurerne for tilla- delse til ibrugtagning af køretøjer være muligt at anmode agenturet om at udstede tekniske udtalelser dels i tilfælde, hvor en national sikkerhedsmyndighed har truffet en nega- tiv afgørelse, dels om ækvivalensen af nationale forskrifter for de tekniske parametre, der er opstillet i direktivet om interoperabilitet i jernbanesystemet. Det bør være muligt at anmode agenturet om at udtale sig om hastende ændringer af TSTer. Artikel 13 i forordning (EF) nr. 881/2004 giver agenturet beføjelse til at overvåge kvaliteten af arbejdet i de bemyndi- gede organer, som medlemsstaterne udpeger. En undersø- gelse, Kommissionen har foretaget, viser imidlertid, at kriterierne for udpegning af disse organer kan fortolkes meget bredt. Uden at det berører medlemsstaternes ansvar for at udvælge de organer, der skal bemyndiges, og for det kontrolarbejde, de udfører for at verificere, at disse kriterier er opfyldt, er det vigtigt at vurdere virkningerne af sådanne