L 216/76 Den Europæiske Unions Tidende 20.8.2009 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/81/EF af 13. juli 2009 om samordning af fremgangsmåderne ved ordregivende myndigheders eller ordregiveres indgåelse af visse bygge- og anlægs-, vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet og om ændring af direktiv 2004/17/EF og 2004/18/EF (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2, og artikel 55 og 95, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (!), efter proceduren i traktatens artikel 251 (?), og ud fra følgende betragtninger: Den nationale sikkerhed er den enkelte medlemsstats ene- ansvar på både forsvars- og sikkerhedsområdet. Det er nødvendigt at skabe et europæisk marked for for- svarsmateriel for at styrke fundamentet for den europæi- ske forsvarsteknologi og -industri og udvikle den militære kapacitet, der kræves for at gennemføre den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik. Medlemsstaterne er enige om behovet for at fremme, udvikle og opretholde fundamentet for den europæiske forsvarsteknologi og -industri, som er kapacitetsbaseret, kompetent og konkurrencedygtigt. Medlemsstaterne kan for at opfylde dette mål og under overholdelse af Fælles- skabets lovgivning anvende forskellige instrumenter med sigte på indførelse af et egentligt europæisk marked for for- svarsmateriel og ensartede spilleregler på såvel europæisk som globalt plan. De bør også bidrage til en gennemgri- bende diversificering af det europæiske forsvarsrelaterede leverandørgrundlag, navnlig ved at støtte inddragelsen af små og mellemstore virksomheder (SMV'er) og ikke- traditionelle leverandører i fundamentet for den europæi- ske forsvarsteknologi og -industri, fremme det industrielle samarbejde og støtte effektive og tilpasningsdygtige under- leverandører. De bør i denne sammenhæng tage hensyn til (1) EUT C 100 af 30.4.2009, s. 114. (?) Europa-Parlamentets udtalelse af 14.1.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 7.7.2009. Kommissionens fortolkende meddelelse af 7. december 2006 om anvendelse af EF-traktatens artikel 296 på offent- lige indkøb af forsvarsmateriel samt Kommissionens med- delelse af 5. december 2007 om en strategi for en styrket og mere konkurrencedygtig europæisk forsvarsindustri. For at skabe et europæisk marked for forsvarsmateriel skal der indføres hensigtsmæssige retlige rammer. For så vidt angår offentlige indkøb kræver det en samordning af frem- gangsmåderne ved indgåelse af kontrakter, der opfylder medlemsstaternes sikkerhedskrav og forpligtelserne i hen- hold til traktaten. Med dette mål for øje opfordrede Europa-Parlamentet i sin beslutning af 17. november 2005 om grønbogen om offentlige indkøb af forsvarsmateriel ?) Kommissionen til at udarbejde et direktiv, som tog særligt hensyn til med- lemsstaternes sikkerhedspolitik, videreudviklede den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, bidrog til at styrke den europæiske samhørighed og opretholdt Den Europæiske Unions rolle som »civil magt«. En bedre samordning af udbudsprocedurerne, f.eks. for kontrakter vedrørende logistiktjenester, transport og oplagring, giver endvidere mulighed for at nedbringe omkostningerne i forsvarssektoren og mindske sektorens miljøvirkninger væsentligt. Disse procedurer bør afspejle Unionens overordnede til- gang på sikkerhedsområdet, som afhænger af den strategi- ske udvikling. Nye asymmetriske trusler på tværs af grænser har i realiteten efterhånden udvisket grænsen mel- lem eksterne og interne, militære og ikke-militære sikkerhedsforhold. Forsvars- og sikkerhedsmateriel er både af afgørende betyd- ning for medlemsstaternes sikkerhed og suverænitet og for Unionens uafhængighed. Derfor er køb af varer og ydelser inden for forsvars- og sikkerhedssektoren ofte af følsom karakter. Der stilles derfor særlige krav, navnlig med hensyn til for- syningssikkerhed og informationssikkerhed. Kravene gør sig først og fremmest gældende i forbindelse med indkøb af våben, ammunition og krigsmateriel til de væbnede styr- ker samt tjenesteydelser og bygge- og anlægsarbejder i direkte tilknytning hertil, men også i forbindelse med visse særligt følsomme indkøb inden for det ikke-militære sik- kerhedsområde. På disse områder udgør manglen på ord- ninger, der gælder i hele Unionen, en hindring for åbne (?) EUT C 280 E af 18.11.2006, . 463.