17. 10. 98 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 281/31 RÅDETS DIREKTIV 98/80/EF af 12. oktober 1998 om tilføjelse til det fælles merværdiafgiftssystem og om ændring af direktiv 77/388/EØF — særlig ordning for investeringsguld RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Euro- pæiske Fællesskab, særlig artikel 99, under henvisning til forslag fra Kommissionen ()), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (?), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (?), og ud fra følgende betragtninger: I henhold til Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977, om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgigtssy- stem: ensartet beregningsgrundlag (?), skal transaktioner med guld i princippet belægges med afgift, men på grundlag af overgangsbestemmelsen i artikel 28, stk. 3, sammenholdt med nr. 26 i bilag F i omhandlede direktiv, har medlemsstaterne mulighed for at opretholde fritagelse for guld, med undtagelse af guld til industrielt brug; visse medlemsstaters anvendelse af denne overgangsbestem- melse har medført en vis konkurrenceforvridning; guld anvendes ikke kun som råmateriale til produktion, men anskafftes også til investeringsformål; de almindelige beskatningsregler er en betydelig hindring for anven- delsen af guld til finansielle investeringsformål, hvilket retfærdiggør anvendelsen af guld til finansielle investe- ringsformål, hvilket retfærdiggør anvendelsen af en særlig afgifstordning for investeringsguld; ordningen har også til formål at forbedre Fællesskabets guldmarkeds internatio- nale konkurrenceevne; levering af guld til investeringsformål adskiller sig ikke fra andre finansielle investeringsformer, der ofte er undtaget fra afgift i henhold til de gældende bestemmelser i sjette direktiv; derfor synes det mest hensigtsmæssigt at undtage leverancer af investeringsguld fra afgift; definitionen af »investeringsguld« bør kun omfatte guld i en form og af en vægt, der er af meget høj lødighed, og som handles på varemarkederne, samt guldmønter, hvis værdi først og fremmest afspejler guldværdien; af hensyn til gennemsigtigheden vil der til sikkerhed for operatø- 1 ()) EFT C 302 af 19. 11. 1992, s. 9. () EFT C 91 af 28. 3. 1994, s. 91. () EFT C 161 af 14. 6. 1993, s. 25. () EFT L 145 af 13. 5. 1977, s. 1. Direktivet er senest ændret vedd direktiv 96/95/EF (EFT L 338 af 28. 12. 1996, s. 89). rerne på området hvert år blive udfæriget en liste over, hvilke guldmønter der opfylder betingelserne; operatø- rerne må af hensyn til deres retssikkerhed have vished for, at guldmønterne på listen anses for at opfylde dette direk- tivs kriterier for undtagelsen i hele det år, som listen vedrører; listen forhindrer ikke, at guldmønter, herunder nyslåede mønter, som ikke figurerer på listen, men som opfylder betingelserne i dette direktiv, kan undtages på grundlag af en afgørelse i det enkelte tilfælde; afgiftsfritagelse omfatter principielt ikke fradrag i indgående moms, men da afgifter på guldværdien kan opkræves på tidligere transaktioner, bør fradrag i indgående moms tillades for at sikre særordningesn fordele og undgå konkurrenceforvridninger i forhold til importeret investeringsguld; eftersom guld kan anvendes både i industrien og til inve- steringsformål, bør operatørerne have mulighed for at vælge normal beskatning, når de fremstiller eller omdanner investeringsguld, eller i forbindelse med engroshandel med sådant guld, når de leverer guld til industrielt brug som led i deres almindelige handel; dobbelt anvendelse af guld åbner nye muligheder for skattesvig og skatteunddragelse, som vil kræve, at medlemsstaterne træffer effektive kontrolforanstaltninger; det er derfor ønskværdigt med en fælles standard for operatørernes minimumsforpligtelser hvad angår bogfø- ring og dokumentation, men hvor disse oplysninger alle- rede registreres i medfør af anden fællesskabslovgivning, kan medlemsstgaterne imidlertid anse kravet for opfyldt; eftersom erfaringen har vist, at »reserve charge« proce- duren i forbindelse med de fleste leverancer af guld af høj lødighed kan medvirke til at forhindre skattesvig, samtidig med at den mindsker de økonomiske omkost- ninger ved transaktionen, bør medlemsstaterne kunne anvende en sådan procedure; det er desuden i henhold til artikel 23 i sjette direktiv på tilsvarende vis muligt at importere guld uden at betale afgifter ved selve indførslen, forudsat at det angives i overensstemmelse med artikel 22, stk. 4, i samme direktiv; eftersom de mange og hurtige transaktioner på de af medlemsstaterne regulerede guldmarkeder kræver en yderligere forenkling af beskatningen, kan medlemssta-