10.12.2007 Den Europæiske Unions Tidende L 324/79 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1393/2007 af 13. november 2007 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager (forkyndelse af dokumenter) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000 EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION (4) HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra c), og artikel 67, stk. 5, andet led, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (!), efter proceduren i traktatens artikel 251 (, og ud fra følgende betragtninger: (1), Unionen har sat sig som mål at bevare og udbygge Unio- nen som et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer. Med henblik på ) gradvis at indføre et sådant område skal Fællesskabet bl.a. vedtage de foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål, som er nødvendige for, at det indre marked fungerer tilfredsstillende. (2) — Foratdet indre marked kan fungere tilfredsstillende, er det nødvendigt at forbedre og fremskynde fremsendelsen af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommer- (8) cielle sager til forkyndelse mellem medlemsstaterne. (3) — Ved retsakt af 26. maj 1997 (?) udarbejdede Rådet en kon- vention om forkyndelse i Den Europæiske Unions med- lemsstater af retslige og udenretslige dokumenter i civile eller kommercielle anliggender og anbefalede medlemssta- terne at vedtage denne konvention i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser. Konventio- nen er ikke trådt i kraft. Kontinuiteten i forhold til de resul- tater, der blev opnået i forbindelse med indgåelsen af konventionen, bør sikres. (1) EUT C 88 af 11.4.2006, . 7. (?) Europa-Parlamentets udtalelse af 4.7.2006 (EUT C 303 E af 13.12.2006, s. 69), Rådet fælles holdning af 28.6.2007 (EUT C 193 E af 21.8.2007, s. 13) og Europa-Parlamentets holdning af 24.10.2007. (') EFT C 261 af 27.8.1997, s. 1. Samme dag som konventionen blev udfærdiget, tog Rådet den forklarende rapport om konventionen til efterretning. Denne findes på side 26 i førnævnte udgave af EFT. (11) Den 29. maj 2000 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 1348/2000 om forkyndelse i medlemsstaterne af rets- lige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager (). Forordningens indhold er i stor udstrækning baseret på konventionen. Den 1. oktober 2004 vedtog Kommissionen en rapport om anvendelsen af forordning (EF) nr. 1348/2000. I rap- porten konkluderes det, at forordning (EF) nr. 1348/2000 generelt har ført til en bedre og hurtigere fremsendelse og forkyndelse af dokumenter mellem medlemsstaterne, siden den trådte i kraft i 2001, men at anvendelsen af visse bestemmelser ikke er helt tilfredsstillende. En effektiv og hurtig afvikling af de civilretlige procedurer kræver, at retslige og udenretslige dokumenter fremsendes direkte og ved hjælp af hurtige midler mellem de af med- lemsstaterne udpegede lokale instanser. Medlemsstaterne kan oplyse, at de har til hensigt kun at udpege én fremsen- dende instans eller én modtagende instans eller en enkelt instans til at varetage begge funktioner i en periode på fem år. En sådan udpegelse kan imidlertid forlænges hvert femte år. En hurtig fremsendelse forudsætter, at alle egnede midler anvendes, dog under overholdelse af visse krav vedrørende det modtagne dokuments læselighed og pålidelighed. En sikker fremsendelse kræver, at det fremsendte dokument ledsages af en formular, som skal udfyldes på det officielle sprog eller et af de officielle sprog på forkyndelsesstedet eller på et andet sprog, som accepteres af den modtagende medlemsstat. Denne forordning bør ikke finde anvendelse på forkyn- delse af et dokument over for en parts godkendte repræ- sentant i den medlemsstat, hvor retssagen finder sted, uanset partens bopæl. Forkyndelse af dokumenter bør foretages hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest en måned efter, at den modtagende instans har modtaget dokumentet. For at denne forordning kan fungere efter hensigten, bør det kun i undtagelsestilfælde være muligt at nægte at for- kynde dokumenter. For at forenkle fremsendelse og forkyndelse af dokumen- ter mellem medlemsstaterne bør de formularer, der er fast- lagt i bilagene til denne forordning, anvendes. () EFT L 160 af 30.6.2000, s. 37.