11. 6. 98 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 166/45 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 98/26/EF af 19. maj 1998 om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, under henvisning til forslag fra Kommissionen ()), under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Mone- tære Institut ?), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (?), i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B(", og ud fra følgende betragtninger: (1) Lamfalussy-rapporten fra 1990 til G 10-landenes centralbankchefer påviste den betydelige risiko, der er forbundet med betalingssystemer, som opererer på grundlag af flere retlige typer betalingsnetting, navnlig multilateral betalingsnetting; det er af altaf- gørende betydning at få mindsket de retlige risici, der er forbundet med deltagelse i realtidsbruttosy- stemer i betragtning af den stadig større udbredelse af sådanne systemer; (2) det er tillige af største vigtighed at få mindsket risikoen ved at deltage i værdipapirafviklingssy- stemer, navnlig når der er en tæt forbindelse mellem sådanne systemer og betalingssystemer; (3) dette direktiv skal medvirke til at få arrangementer for grænseoverskridende betalinger og værdipapir- afvikling i Fællesskabet til at fungere problemløst og omkostningseffektivt, hvorved den frie bevæge- lighed for kapital i det indre marked styrkes; dette direktiv bygger således videre på de fremskridt, der er gjort hen imod den fulde gennemførelse af det indre marked, særlig hen imod den frie udveksling af tjenesteydelser og liberaliseringen af kapitalbe- vægelserne, med henblik på virkeliggørelsen af Den Økonomiske og Monetære Union; () EFT C 207 af 18. 7. 1996, s. 13, og EFT C 259 af 26. 8. 1997, s. 6. () Udtalelse afgivet den 21. november 1996. () EFT C 56 af 24. 2. 1997, s. 1. () Europa-Parlamentets udtalelse af 9. april 1997 (EFT C 132 af 28. 4. 1997, s. 74), Rådets fælles holdning af 13. oktober 1997 (EFT C 375 af 10. 12. 1997, s. 34) og Europa-Parlamentets afgørelse af 29. januar 1998 (EFT C 56 af 23. 2. 1998). Rådets afgørelse af 27. april 1998. 6 medlemsstaternes love bør tage sigte på at mini- mere den forstyrrelse af et system, som en insol- vensbehandling mod en af systemets deltagere fører med sig; et forslag til direktiv om sanering og likvidation af kreditinstitutter, som blev forelagt i 1985 og ændret den 8. februar 1988, er stadig ikke vedtaget af Rådet; den konvention om konkurs, som medlems- staterne, forsamlet i Rådet, udarbejdede den 23. november 1995, udelukker udtrykkeligt forsikrings- selskaber, kreditinstitutter og investeringsselskaber; dette direktiv skal dække såvel indenlandske som grænseoverskridende betalingssystemer og værdipa- pirafviklingssystemer; det skal gælde for fælles- skabssystemer og for sikkerhed, som stilles af delta- gerne, det være sig fællesskabsdeltagere eller tredje- landsdeltagere, i forbindelse med deltagelse i sådanne systemer; medlemsstaterne kan anvende dette direktivs bestemmelser på indenlandske institutter, der deltager direkte i tredjelandssystemer, og på sikkerhed, der stilles i forbindelse med deltagelse i sådanne systemer; medlemsstaterne bør kunne betegne et system, hvis primære virksomhed består i afvikling af værdipa- pirhandler, som et system, der er omfattet af dette direktiv, selv om det pågældende system i begrænset omfang også afvikler handler med råva- rebaserede afledte instrumenter; en mindskelse af den systembetingede risiko forud- sætter især, at afregningen er endelig, og at der kan ske fyldestgørelse i stillet sikkerhed; ved sikkerhed skal forstås alle midler, som en deltager stiller til rådighed for de andre deltagere i betalingssystemet og/eller værdipapirafviklingssystemet, til sikring af rettigheder og forpligtelser i forbindelse med det pågældende system, herunder  genkøbsaftaler, lovbestemt tilbageholdsret og fiduciariske overdra- gelser; bestemmelser i national lovgivning om, hvilken form for sikkerhed der kan anvendes, bør ikke berøres af dette direktivs definition af sikkerhed;