31. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 382/17 RÅDETS DIREKTIV af 18. december 1986 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter (86/653/EØF) RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro- pæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, og artikel 100, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (?), og ud fra følgende betragtninger: Begrænsningerne i etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser for formidlervirksomhed inden for handel, industri og håndværk blev ophævet ved direktiv 64/224/ EØF (9); inden for Fællesskabet har forskellene mellem de nationale lovgivninger om handelsagentur mærkbar indflydelse på konkurrencevilkårene og på de vilkår, hvorunder dette hverv udøves, og de kan have uheldig indflydelse på handelsagen- ters retsbeskyttelse i forhold til deres agenturgivere samt på retssikkerheden i handelssamkvemmet; desuden vanskelig- gør disse forskelle i nærkbart omfang indgåelse og gennem- førelse af aftaler om handelsagentur mellem en agenturgiver og en handelsagent med forretningssted i forskellige med- lemsstater; samhandelen mellem medlemsstaterne bør foregå på samme vilkår som på et enhedsmarked, hvilket indebærer en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes retssystemer, for så vidt det er nødvendigt af hensyn til fællesmarkedets funktion; reglerne om lovkonflikter fjerner ikke de omtalte ulemper for handelsagentur, selv ikke efter udarbejdelse af ensartede regler, og gør derfor ikke den foreslåede harmoni- sering overflødig; ; i denne henseende er det først og fremmest retsforholdet mellem handelsagenten og agenturgiveren, der bør tages i betragtning; (1) EFT nr. C 13 af 18. 1. 1977, s. 2 og EFT nr. C 56 af 2. 3. 1979, s. 5. (2) EFT nr. C 239 af 9. 10. 1978, s. 17. (3) EFT nr. C 59 af 8. 3. 1978, s. 31. (1) EFT nr. 56 af 4. 4. 1964, s. 869/64. der bør ved harmonisering på et stadigt stigende niveau af medlemsstaternes lovgivning om handelsagenter tages udgangspunkt i principperne i artikel 117 i traktaten; for visse medlemsstater, for hvilke det kræver en særlig indsats at tilpasse deres lovgivning til direktivets krav, navnlig vedrørende godtgørelsen efter ophør af kontraktfor- holdet mellem agenturgiveren og handelsagenten, bør der gælde længere overgangsfrister — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: KAPITEL I Anvendelsesområde Artikel 1 1. —De i dette direktiv fastsatte harmoniseringsforanstalt- ninger finder anvendelse på medlemsstaternes love og admi- nistrative bestemmelser om forholdet mellem handelsagenter og disses agenturgivere. 2. — Vedhandelsagent forstås i dette direktiv en selvstændig mellemmand, som er vedvarende antaget til at formidle salg eller køb af varer for en anden person, i det følgende benævnt agenturgiveren, eller til at formidle og afslutte sådanne forretninger i agenturgiverens navn og for dennes regning. 3. —>?En handelsagent i henhold til dette direktiv kan bl.a. ikke være: — en person, som ved stillingsbemyndigelse kan forpligte et selskab eller en sammenslutning; — en medindehaver, der er lovligt bemyndiget til at forpligte de øvrige medindehavere; — en af retten udmeldt bestyrer, likvidator eller kurator i et konkursbo. Artikel 2 1. —Dette direktiv finder ikke anvendelse på — handelsagenter, som ikke modtager vederlag for deres virksomhed;