7.12.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 306/1 (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2666/2000 af 5. december 2000 om bistand til Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien samt om ophævelse af forordning (EF) nr. 1628/96 og om ændring af forordning (EØF) nr. 3906/89 og (EØF) nr. 1360/90 og af afgørelse 97/256/EF og 1999/311/EF RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (!), og ud fra følgende betragtninger: (1) Fællesskabet yder bistand til Albanien, Bosnien-Hercego- vina, Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien. Fællesskabets bistand til disse lande ydes i øjeblikket i alt væsentligt i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1628/ 96 af 25. juli 1996 om bistand til Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Den Føderative Republik Jugoslavien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (?) og Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89 af 18. december 1989 om økonomisk bistand til visse lande i Central- og Østeuropa (?). Fællesskabsbistanden er således under- kastet forskellige procedurer, hvilket besværliggør forvaltningen af den. Der bør derfor af hensyn til effekti- viteten fastlægges en fælles retlig ramme for denne bistand, således som Det Europæiske Råd i Helsinki den 10. og 11. december 1999 anmodede om. Forordning (EF) nr. 1628/96 bør derfor ophæves, og forordning (EØF) nr. 3906/89 bør ændres. For at undgå en afbry- delse af Det Europæiske Genopbygningsagenturs aktivi- teter bør de bestemmelser i forordning (EF) nr. 1628/96, der vedrører oprettelsen af agenturet og dets funktion, imidlertid videreføres i en ny forordning, som bør træde i kraft på dagen for nævnte ophævelse. Det Europæiske Råd i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 bekræftede, at dets overordnede mål fortsat er at integrere landene i regionen mest muligt i Europas gene- ()) Udtalelse afgivet den 15.11.2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT). (?) EFT L 204 af 14.8.1996, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2454/1999 (EFT L 299 af 20.11.1999, s. 1). () EFT L 375 af 23.12.1989, s. 11. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1266/1999 (EFT L 161 af 26.6.1999, s. 68). relle politiske og økonomiske udvikling, og at stabilise- rings- og associeringsprocessen er kernen i dets politik på Balkan. Det Europæiske Råd i Feira den 19. og 20. juni 2000 tildelte de lande, der er omfattet af Den Europæiske Unions stabiliserings- og associeringsproces, status af potentielle kandidatlande til tiltrædelse af Den Europæ- iske Union. Den eksisterende fællesskabsbistand bør udbygges og omlægges for at tilpasse den efter Den Europæiske Unions politiske mål for regionen og navnlig for at bidrage til at forstærke stabiliserings- og associeringspro- cessen og udvide de bistandsberettigede landes og instansers ansvar med hensyn til denne proces. Med henblik herpå skal fællesskabsbistanden navnlig tage sigte på at udbygge den institutionelle, lovgivnings- mæssige, økonomiske og sociale ramme i overensstem- melse med de værdier og modeller, der danner grundlag for Den Europæiske Union, samt på at fremme markeds- økonomien under hensyntagen til de prioriteringer, der er aftalt med de berørte partnerlande. Overholdelse af de demokratiske principper, retsstats- princippet, menneskerettighederne, mindretallenes rettig- heder, de grundlæggende frihedsrettigheder og de folke- retlige principper udgør en forhåndsbetingelse for at kunne modtage fællesskabsbistand. Der bør lægges særlig vægt på fællesskabsbistandens regionale dimension for at styrke det regionale samar- bejde og støtte Den Europæiske Unions rolle som driv- kraft inden for stabilitetspagten. Henset til den politiske situation i visse regioner og til de forskellige instanser, der udøver kompetence i forbin- delse med gennemførelsen af fællesskabsbistanden, bør det fastsættes, at denne bistand i visse tilfælde kan ydes direkte til andre støttemodtagere end staten.