L 212/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.8.2001 RÅDETS DIREKTIV 2001/55/EF af 20. juli 2001 om minimumsstandarder for midlertidig beskyttelse i tilfælde af massetilstrømning af fordrevne personer og om foranstaltninger, der skal fremme en ligelig fordeling mellem medlemsstaterne af indsatsen med hensyn til modtagelsen af disse personer og følgerne heraf RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 63, nr. 2, litra a) og b), under henvisning til forslag fra Kommissionen (!), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ?), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (?), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (), og ud fra følgende betragtninger: (1) () () () () ) Udarbejdelsen af en fælles politik på asylområdet, herunder en fælles europæisk asylordning, er et grund- læggende element i Den Europæiske Unions målsætning om gradvis oprettelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er åbent for alle, som på grund af omstændighederne retmæssigt søger beskyttelse i Den Europæiske Union. Antallet af tilfælde af massetilstrømning af fordrevne personer, som ikke kan vende tilbage til deres hjemland, er steget væsentligt i Europa i de seneste år. I disse tilfælde kan det blive nødvendigt at indføre en særlig ordning, som sikrer de pågældende øjeblikkelig, midler- tidig beskyttelse. I de konklusioner om personer, som er fordrevet på grund af konflikten i det tidligere Jugoslavien, der blev vedtaget af ministrene med ansvar for indvandring på møderne i London den 30. november og 1. december 1992 og i København den 1. og 2. juni 1993, gav medlemsstaterne og fællesskabsinstitutionerne udtryk for deres bekymring over de fordrevnes situation. Rådet vedtog den 25. september 1995 en resolution om byrdefordelingen i forbindelse med modtagelse af fordrevne personer og deres midlertidige ophold (?), og den 4. marts 1996 vedtog det afgørelse 96/198/RIA om en beredskabs- og hasteprocedure med henblik på 1) EFT C 311 E af 31.10.2000, s. 251. ?) Udtalelse af 13.3.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT). EFT C 155 af 29.5.2001, s. 21. 4) Udtalelse af 13.6.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT). >) EFT C 262 af 7.10.1995, s. 1. byrdefordelingen i forbindelse med modtagelse af fordrevne personer og deres midlertidige ophold (%). Ifølge Rådets og Kommissionens handlingsplan af 3. december 1998 (7) skal der så hurtigt som muligt i over- ensstemmelse med Amsterdam-traktatens bestemmelser vedtages minimumsstandarder for midlertidig beskyttelse af fordrevne fra tredjelande, der ikke kan vende tilbage til deres hjemland, og træffes foranstaltninger til fremme af en ligelig fordeling mellem medlemsstaterne af indsatsen med hensyn til modtagelsen af fordrevne og følgerne heraf. Rådet vedtog den 27. maj 1999 en række konklusioner vedrørende fordrevne personer fra Kosovo. I konklusio- nerne opfordres Kommissionen og medlemsstaterne til at drage konsekvenserne af deres reaktion på Kosovo- krisen, når de udarbejder foranstaltninger i overensstem- melse med traktaten. Det Europæiske Råd erkendte på sit særlige møde i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999, at det er nødvendigt at nå til enighed om spørgsmålet om midler- tidig beskyttelse for fordrevne personer på grundlag af solidaritet mellem medlemsstaterne. Det er derfor nødvendigt at indføre minimumsstan- darder for midlertidig beskyttelse i tilfælde af massetil- strømning af fordrevne personer og at træffe foranstalt- ninger til fremme af en ligelig fordeling mellem medlemsstaterne af indsatsen med hensyn til modta- gelsen af disse personer og følgerne heraf. Disse standarder og foranstaltninger er indbyrdes afhæn- gige for at sikre den størst mulige effektivitet, sammen- hæng og solidaritet og især for at undgå sekundære bevægelser. De bør derfor vedtages i samme juridiske instrument. Denne midlertidige beskyttelse bør være forenelig med medlemsstaternes — internationale  forpligtelser  med hensyn til flygtninge. Navnlig må den ikke gribe ind i anerkendelsen som flygtning i henhold til Genéve- konventionen af 28. juli 1951 om flygtninges retsstil- ling, ændret ved New York-protokollen af 31. januar 1967, som alle medlemsstaterne har ratificeret. S) EFT L 63 af 13.3.1996, s. 10. 7) EFT C 19 af 20.1.1999, s. 1.