L 309/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27.11.2001 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2001/81/EF af 23. oktober 2001 om nationale emissionslofter for visse luftforurenende stoffer EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, under henvisning til forslag fra Kommissionen (), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg Å), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget ?), efter proceduren i traktatens artikel 251 (?), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 2. august 2001, og ud fra følgende betragtninger: (1) Den generelle fremgangsmåde og strategi i femte hand- lingsprogram på miljøområdet blev godkendt ved reso- lution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for med- lemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, af 1. februar 1993 om et program for Fællesskabets politik og virke inden for miljø og bæredygtig udvikling ?), og den sætter sig som mål, at de kritiske forsuringsbelastninger og -niveauer i Fællesskabet ikke overskrides. Ifølge pro- grammet bør alle mennesker beskyttes effektivt mod sundhedsfarer som følge af luftforurening, og kravet om miljøbeskyttelse bør tilgodeses ved fastsættelsen af til- ladte forureningsniveauer. Ifølge programmet skal de vejledende værdier fra Verdenssundhedsorganisationen (WHO) gøres obligatoriske på fællesskabsplan. (2) > Alle medlemsstaterne har undertegnet G6teborg-pro- tokollen af 1. december 1999 til De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europas (UNECE's) kon- vention om grænseoverskridende luftforurening over store afstande med henblik på at nedbringe forsuring, eutrofiering og ozon ved jordoverfladen. !) EFT C 56 E af 29.2.2000, s. 34. ( (?) EFT C 51 af 23.2.2000, s. 11. () EFT C 317 af 6.11.2000, s. 35. () Europa-Parlamentets udtalelse af 15.3.2000 (EFT C 377 af 29.12.2000, s. 159), Rådets fælles holdning af 7.11.2000 (EFT C 375 af 28.12.2000, s. 1) og Europa-Parlamentets afgørelse af 14.3.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT). Europa-Parlamentets afgørelse af 20.9.2001 og Rådets afgørelse af 27.9.2001. (?) EFT C 138 af 17.5.1993, s. 1. PD. (3) I Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse — nr. 2179/98JEF af 24. september 1998 om revision af Det Europæiske Fællesskabs program for politik og handling i forbindelse med miljøet og bæredygtig udvikling »Mod en bæredygtig udvikling« (%) hedder det, at der bør lægges særlig vægt på at udvikle og gennemføre en stra- tegi, der kan sikre, at de kritiske belastninger for så vidt angår udsættelse for forsurende, eutrofierende og fotoke- miske luftforurenende stoffer ikke overskrides. (4) — I henhold til Rådets direktiv 92/72/EØF af 21. septem- ber 1992 om luftforurening med ozon (7) skal Kommis- sionen forelægge Rådet en rapport om vurderingen af den fotokemiske forurening inden for Fællesskabet, led- saget af forslag, som Kommissionen måtte anse for hen- sigtsmæssige, til kontrol med luftforureningen med ozon ved jordoverfladen og om nødvendigt til nedbringelse af emissionerne af ozonprækursorer. (5) — Store områder af Fællesskabet er udsat for deposition af forsurende og eutrofierende stoffer i et omfang, der ska- der miljøet. I alle medlemsstaterne er der tale om en betydelig overskridelse af WHO's vejledende værdier for beskyttelse af menneskers sundhed og plantevæksten mod fotokemisk forurening. (6) — Overskridelser af de kritiske belastninger bør derfor gradvis bringes til ophør og vejledende niveauer over- holdes. (7) — Det er for tiden ikke teknisk muligt at opfylde de lang- sigtede mål om at eliminere de negative virkninger af forsuring og reducere menneskets og miljøets udsættelse for troposfærisk ozon til niveauet for WHO's vejledende værdier. Der må derfor fastlægges foreløbige miljø- målsætninger for forsuring og forurening med ozon ved jordoverfladen, som de nødvendige foranstaltninger til at mindske forureningen bør baseres på. (8) — Ved opstillingen af foreløbige miljømålsætninger og af foranstaltninger til at opfylde dem bør der både tages hensyn til, om de er teknisk gennemførlige, og til de hermed forbundne omkostninger og fordele. Det bør i denne forbindelse sikres, at alle tiltag er omkostnings- effektive for Fællesskabet som helhed, og der bør tages hensyn til behovet for at undgå for store omkostninger for enkelte medlemsstater. () EFT L 257 af 10.10.1998, s. 1. (7) EFT L 297 af 13.10.1992, s. 1.