28.2.2008 Den Europæiske Unions Tidende L 55/23 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 174/2008 af 27. februar 2008 om ændring af forordning (EF) nr. 994/2007 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af ferrosilicium med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Egypten, Kasakhstan, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Rusland KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (!) (grundforordningen), særlig artikel 8, efter høring af det rådgivende udvalg, og ud fra følgende betragtninger: (1) Kommissionen offentliggjorde den 30. november 2006 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (?) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af ferrosilicium (FeSi) med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Egypten, Kasakhstan, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Rusland. Kommissionen indførte ved forordning (EF) mnr. 994/2007 ') en midlertidig  antidumpingtold — på importen af FeSi, som for øjeblikket tariferes under KN-kode 7202 2100, 72022910 og 7202 29 90, med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Egypten, Kasakhstan, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedo- nien og Rusland. Foranstaltningerne var en værditold på importen, undtagen for en eksporterende producent i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, hvis tilsagn blev godtaget i nævnte forordning. I forbindelse med undersøgelsen af, hvorvidt pristilsagnet fortsat kan gennemføres i praksis, blev det konstateret, at priserne på FeSi blev ved med at være svingende efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger og godtag- elsen af tilsagnet. Det blev fastslået, at priserne på FeSi generelt var præget af store udsving. På grund af disse prisudsving blev det konkluderet, at de faste mindsteim- portpriser i tilsagnet ikke længere er en begrundet form for foranstaltning i betragtning af konklusionerne af undersøgelsen. (!) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2117/2005 (EUT L 340 af 23.12.2005, s. 17). (?) EUT C 291 af 30.11.2006, s. 34. () EUT L 223 af 29.8.2007, s. 1. (4) For at løse dette problem blev muligheden for at indek- sere mindsteimportprisen efter den største omkostning undersøgt. Det konkluderedes imidlertid, at prisudsvin- gene på markedet ikke udelukkende kan forklares ved en stigning i den største omkostning, hvorfor det ikke er muligt at indeksere mindsteimportpriserne. Det blev derfor konkluderet, at tilsagnet i sin nuværende form, nemlig med faste mindstepriser, ikke længere er gennem- førligt, og at problemet med den faste mindstepris ikke kan løses ved hjælp af prisindeksering. Det blev derfor fastslået, at FeSi ikke længere er egnet til et fast pris- tilsagn (jf. også betragtning 131 og 132 i Rådets forord- ning (EF) nr. 172/2008 ()), og at godtagelsen af det berørte selskabs tilsagn bør trækkes tilbage. Det berørte selskab blev underrettet om Kommissionens konklusioner og fik lejlighed til at fremsætte bemærk- ninger. Selskabet hævdede, at Kommissionens begrundelse for at trække godtagelsen af tilsagnet tilbage strider imod dens analyse af Fællesskabets interesser, hvori den meddelte selskabet, at »tilgængelige oplysninger [viser], at priser på FeSi faktisk har fulgt en opadgående tendens i måned- erne efter UP, og at priserne på de største omkostninger ved FeSi også voksede i samme periode«. Det bemærkes i den henseende, at ovennævnte udsagn, som bekræftet i betragtning 106 i forordning (EF) nr. 172/2008, ikke etablerer en sammenhæng mellem pris- udviklingen for FeSi og omkostningerne, men havde til formål at gøre rede for EF-erhvervsgrenens økonomiske situation. I overensstemmelse med Kommissionens faste praksis med hensyn til indeksering af mindsteimport- priser, kan mindsteimportpriser nemlig kun indekseres i tilfælde, hvor prisen på det produkt, der er omfattet af tilsagnet, varierer i forhold til den største omkostning. I det her omhandlede tilfælde var der ikke nogen stærk sanmenhæng mellem den største omkostning (elektri- citet) og stigningen i prisen på FeSi. Selv om der havde været en sammenhæng mellem priserne på FeSi og den største omkostning, findes der på grund af de varierende elpriser på de forskellige markeder ikke nogen egnet kilde til oplysninger om elpriser, som kunne anvendes til at indeksere mindsteimportpriser, i modsætning til hvad der gælder for priserne på andre råvarer som fæks. olie. Desuden udgør andre råvarer såsom koks og kvartsit også store, men variable dele af produktionsomkostnin- gerne i forbindelse med FeSi. Hvis mindsteimportpriserne (?) Se side 6 i denne EUT.