10.6.2009 Den Europæiske Unions Tidende L 146/37 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/44/EF af 6. maj 2009 om ændring af direktiv 98/26/EF om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer og direktiv 2002/47/EF om aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse for så vidt angår forbundne systemer og gældsfordringer (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (7), under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ?), efter proceduren i traktatens artikel 251 (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/26/EF (?) indførtes regler, som både over for indenlandske og uden- landske deltagere i betalings- og værdipapirafviklingssyste- mer sikrer, at overførselsordrer og netting af fordringer og forpligtelser, der følger af sådanne ordrer, er endelige, og at sikkerhedsstillelse er eksigibel. I Kommissionens evalueringsrapport af 7. april 2006 om direktiv 98/26/EF om endelig afregning konkluderedes det, at direktiv 98/26/EF generelt fungerer godt. Rapporten påpegede, at der inden for betalings- og værdipapirafvik- lingssystemer kan være væsentlige ændringer på vej, og at der er et vist behov for at præcisere og forenkle direktiv 98/26/EF. Den vigtigste ændring er imidlertid det stigende omfang af forbindelser mellem systemerne, som på det tidspunkt, da direktiv 98/26/EF blev udarbejdet, næsten udelukkende opererede på et nationalt og uafhængigt grundlag. Denne ændring er et af resultaterne af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om marke- der for finansielle instrumenter (?) og den europæiske adfærdskodeks for clearing og afvikling. For at følge op på (1) EUT C 216 af 23.8.2008, s. 1. P) Udtalelse af 3.12.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT). ) Europa-Parlamentets udtalelse af 18.12.2008 (endnu ikke offentlig- gjort i EUT) og Rådets afgørelse af 27.4.2009. () EFT L 166 af 11.6.1998, s. 45. () EUT L 145 af 30.4.2004, s. 1. 6) denne udvikling bør begrebet interoperabelt system og systemoperatørernes ansvar præciseres. Ved — Europa-Parlamentets —og — Rådets — direktiv 2002/47/EF (%) indførtes et sæt ensartede fællesskabsregler for grænseoverskridende anvendelse af finansiel sikkerhed, og dermed ophævedes de fleste formelle krav, der traditio- nelt er forbundet med aftaler om sikkerhedsstillelse. Den Europæiske Centralbank besluttede at godkende anvendelsen af gældsfordringer som sikkerhed i eurosyste- mets kreditoperationer fra 1. januar 2007. For at få størst mulig økonomisk virkning af anvendelsen af gældsfordrin- ger anbefalede Den Europæiske Centralbank at udvide anvendelsesområdet for direktiv 2002/47/EF. I Kommis- sionens evalueringsrapport af 20. december 2006 om direktivet om aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse (2002/47/EF) behandledes dette emne, og der blev givet udtryk for samme opfattelse som Den Europæiske Central- bank. Anvendelsen af gældsfordringer vil øge omfanget af instrumenter til sikkerhedsstillelse. Desuden vil yderligere harmonisering på området for betalings- og værdipapiraf- viklingssystemer yderligere bidrage til at skabe ensartede betingelser for kreditinstitutter i alle medlemsstater. Hvis det kan gøres lettere at anvende gældsfordringer som sik- kerhed, vil det også være en fordel for forbrugere og debi- torer, da anvendelsen af gældsfordringer som sikkerhed i sidste instans kan føre til en mere intens konkurrence og bedre lånemuligheder. For at lette anvendelsen af gældsfordringer er det vigtigt at afskaffe eller forbyde administrative regler som anmeldelses- og registreringskrav, som ville gøre det prak- tisk umuligt at overdrage gældsfordringer. Tilsvarende bør debitorer for ikke at bringe sikkerhedshaverne i en vanske- lig situation have mulighed for gyldigt at give afkald på deres modregningsret over for kreditorerne. Med samme begrundelse bør debitoren have mulighed for at give afkald på sine rettigheder i henhold til bankhemmelighedsreg- lerne, idet det ellers kan være vanskeligt for sikkerhedsha- veren at få tilstrækkelige oplysninger til at foretage en rimelig vurdering af værdien af de underliggende gældsfor- dringer. Disse bestemmelser bør ikke berøre Europa- Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler (7). () EFT L 168 af 27.6.2002, . 43. (7) EUT L 133 af 22.5.2008, s. 66.