12. 6. 97 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 154/35 (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 5. februar 1997 om skibsfinansiering i Danmark i 1987-1993 (Kun den danske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (97/364/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit, ' efter i medfør af artikel 93 at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger, og  under hensyntagen til disse bemærkninger, og ud fra følgende betragtninger: I I maj 1996 offentliggjorde det danske erhvervsministeri- um en rapport, der indeholdt en undersøgelse foretaget af Coopers & Lybrand, som viste, at skibsfinansieringen i Danmark i 1987-1993 i nogle tilfælde var sket på grundlag af oppustede priser, som kunne have medført, at den i denne periode gældende maksimumsgrænse for støtte var blevet overskredet. Formålet med at indlede procedure i denne sag var derfor at undersøge, om den maksimumsgrænse, som Kommissionen havde fastsat for ovennævnte periode, var blevet overholdt. Coopers & Lybrand-rapporten beskrev anvendelsen af den . såkaldte datterselskabsmodel, som blev benyttet ved salg af skibe. Det forklares i rapporten, at princippet i datter- - selskabsmodellen var, at et dansk skibsværft etablerer et datterselskab, Datterselskabet bliver således et dansk rederi, der er berettiget til at modtage støtte i overens- stemmelse med den gældende danske kreditordning. Datterselskabet sælger derefter skibet kontant til den faktiske køber. Den faktiske køber sørger selv for at finan- siere skibet. Ved at etablere datterselskabet var det muligt for dette at reducere prisen med bl.a. den støtte, der blev opnået ved at finansiere skibet via datterselskabet. Anvendelsen af datterselskabsmodellen medførte, at de kreditvilkår, der var gældende for redere i Danmark og EU, blev omformet til kontante støttebetalinger, som også var til rådighed for redere fra tredjelande. I de kontrakter, hvor datterselskabsmodellen blev anvendt, figurerer der to priser for skibet. En pris, datterselskabet betaler til moderselskabet, dvs. skibsværftet, og en anden pris, den faktiske reder betaler til datterselskabet. I henhold til artikel 11 i Rådets direktiv 87/167/EØF ()) og artikel 12 i Rådets direktiv 90/684/EØF (?) skal »medlems- staterne tilsende Kommissionen rapporter om hver skibs- bygnings- eller ombygningskontrakt inden udgangen af den tredje måned efter den måned, hvor den enkelte kontrakt er underskrevet, med detaljerede oplysninger om den finansielle støtte, der er ydet til kontrakten«. Disse rapporter skal indeholde oplysninger om kontraktværdien og den støtte, der er ydet. På grundlag af de indsendte oplysninger udarbejder Kommissionen årligt en samlet rapport, der bla. indeholder oplysninger om støtteni- veauet for den kontraktbetingede: støtte og andre former for driftsstøtte, der er ydet i de enkelte medlemsstater. Den danske regering aflagde rapport til Kommissionen ved indgåelse af hver enkelt kontrakt, men meddelte kun den pris, datterselskabet betalte til værftet, og ikke den pris, der blev betalt af den faktiske reder. Kommissionen har derfor ikke været i stand til at fastslå, om maksi- mumsgrænsen er blevet overholdt. Beskrivelsen af det danske statsstøtteniveau i de årlige samlede rapporter, der er udarbejdet af Kommissionen i den pågældende periode, har desuden vist sig ikke at være fuldt ud korrekt og derfor ikke sammenlignelig med oplysningerne fra andre medlemsstater. ' ()) EFT nr. L 69 af 12. 3. 1987, s. 55. () EFT nr. L 380 af 31. 12. 1990, s. 27.