13. 3. 79 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 63/1 (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) RÅD RÅDETS FØRSTE DIREKTIV af 5. marts 1979 om samordning af de administrativt og ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til og udøvelse af direkte livsforsikringsvirksomhed (79/267/EØF) RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 49 og 57, under henvisning til forslag fra Kommissionen (?), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamen- tet (?), under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg ?), og ud fra følgende betragtninger: For at lette adgangen til og udøvelsen af disse former for livsforsikringsvirksomhed er det vigtigt at fjerne visse forskelle i de nationale tilsynslovgivninger; for at nå dette mål, samtidig med at der garanteres forsikringsta- gerne og de begunstigede i alle medlemsstaterne en til- strækkelig beskyttelse, bør navnlig sådanne bestemmel- ser samordnes, som vedrører de finansielle garantier, der kræves af livsforsikringsforetagender; det er nødvendigt at foretage en inddeling efter forsik- ringsklasse navnlig for at bestemme, hvilke former for virksomhed der er genstand for en obligatorisk tilla- delse; (1) EFT nr. C 35 af 28. 3. 1974, s. 9, (2) EFT nr. C 140 af 13. 11. 1974, s. 44. (?) EFT nr. C 109 af 19. 9. 1974, . 1. visse gensidige forsikringsselskaber bør udelukkes fra dette direktivs anvendelsesområde, da de på grund af deres juridiske status opfylder særlige sikkerhedsbe- tingelser og frembyder særlige finansielle garantier; desuden bør visse organer, hvis virksomhed kun omfat- ter en meget begrænset sektor, og som er begrænset af vedtægtmæssige bestemmelser, udelukkes; medlemsstaterne har forskellige bestemmelser og sæd- vaner for samtidig udøvelse af livsforsikring og skades- forsikring; det bør ikke mere tillades foretagender, som nedsætter sig, at udøve sådan samtidig virksomhed; for så vidt angår bestående foretagender, som allerede udøver en sådan samtidig forsikringsvirksomhed, bør man give medlemsstaterne mulighed for at tillade vide-  reførelse af en sådan praksis på betingelse af, at der etableres en særskilt forvaltning for hver af de pågæl- dende forsikringsformer, for at de livsforsikredes og de skadesforsikredes respektive interesser kan varetages, og for at de finansielle mindsteforpligtelser, der påhviler en af disse former for virksomhed, ikke afholdes af den mOanden form for virksomhed; når et af disse foretagender ønsker at etablere sig i en medlemsstat for der at udøve livsforsikring, skal det med henblik herpå oprette et datterselskab, som midlertidigt vil kunne drage fordel af visse lempelige vilkår; for så vidt angår disse bestående foretagender, som udøver samtidig virksomhed, bør medlemsstaterne ligeledes have mulighed for at kræve, at disse fortagender, der er etableret på deres område, ophører med denne samtidige virksomhed; i øvrigt bør specialiserede foretagender underkastes et særligt tilsyn, såfremt et skadesforsikringsforetagende henhører under